PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 360/2014
ze dne 9. dubna 2014
o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz ferosilicia pocházejícího z Čínské lidové republiky a Ruska na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 2, 5 a 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. ŘÍZENÍ
1. Platná opatření
(1)
Na základě antidumpingového šetření (dále jen „původní šetření“) Rada prostřednictvím nařízení (ES) č. 172/2008 (2) uložila konečné antidumpingové clo na dovoz ferosilicia (dále též „FeSi“) v současnosti kódů KN 7202 21 00, 7202 29 10 a 7202 29 90, pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“), Egypta, Kazachstánu, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie a Ruska (dále jen „konečná antidumpingová opatření“).
(2)
Opatření měla podobu valorického cla v sazbě stanovené na 31,2 % u dovozu z ČLR, s výjimkou společností Erdos Xijin Kuangye Co. (15,6 %) a Lanzhou Good Land Ferroalloy Factory Co. (29,0 %), na 18,0 % u dovozu z Egypta, s výjimkou společnosti The Egyptian Ferroalloys Co. (15,4 %), na 33,9 % u dovozu z Kazachstánu, 5,4 % u dovozu z Bývalé jugoslávské republiky Makedonie a 22,7 % u dovozu z Ruska, s výjimkou továrny na slitiny železa ve městě Bratsk (17,8 %).
(3)
Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1297/2009 (3) zrušilo antidumpingové clo uložené nařízením (ES) č. 172/2008 na dovoz FeSi pocházejícího z Bývalé jugoslávské republiky Makedonie.
(4)
Dne 30. listopadu 2009 obdržela Evropská komise (dále jen „Komise“) žádost o částečný prozatímní přezkum (dále jen „prozatímní přezkum“) podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení, kterou podal vyvážející výrobce v Rusku, akciová společnost Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat, a akciová společnost Kuzneckije Ferrosplavi, která je s ní ve spojení (dále jen „ruská skupina“). Prováděcím nařízením (EU) č. 60/2012 (4) Rada ukončila částečný prozatímní přezkum na základě nedostatku důkazů týkajících se trvalé povahy změněných okolností. Ruská skupina zejména neprokázala, že její chování v oblasti tvorby cen je trvalé povahy. Dumpingové rozpětí stanovené pro ruskou skupinu v původním šetření proto nebylo změněno. Nabídka závazku ze strany ruské skupiny byla odmítnuta ze stejných důvodů.
2. Žádost o přezkum před pozbytím platnosti
(5)
V návaznosti na zveřejnění oznámení o nadcházejícím pozbytí platnosti (5) platných konečných antidumpingových opatření obdržela Komise dne 28. listopadu 2012 žádost o zahájení přezkumu před pozbytím platnosti těchto opatření podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Žádost podal výbor Euroalliages („dále jen žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby FeSi v Unii.
(6)
Žádost se týkala dvou zemí, ČLR a Ruska.
(7)
Žádost byla odůvodněna tím, že pozbytí platnosti stávajících opatření by pravděpodobně vedlo k přetrvání nebo opakování dumpingu a újmy pro výrobní odvětví Unie.
3. Zahájení přezkumu před pozbytím platnosti
(8)
Komise po konzultaci s poradním výborem dospěla k závěru, že pro zahájení přezkumu před pozbytím platnosti existují dostatečné důkazy, a dne 28. února 2013 oznámila zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (6) (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“) zahájení přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
4. Šetření
4.1 Období přezkumného šetření a posuzované období
(9)
Šetření týkající se přetrvání nebo obnovení dumpingu se týkalo období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012 (dále jen „období přezkumného šetření“ nebo „OPŠ“). Přezkoumání trendů významných pro posouzení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2012 (dále jen „dotčené období“).
4.2 Strany dotčené šetřením
(10)
O zahájení přezkumu před pozbytím platnosti Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, ostatní známé výrobce v Unii, vyvážející výrobce v ČLR a Rusku, dovozce, kteří nejsou ve spojení, uživatele, o nichž je známo, že se jich řízení týká, a zástupce zemí vývozu. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení přezkumu.
(11)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají konkrétní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(12)
S ohledem na zjevný velký počet vyvážejících výrobců v ČLR a dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, jichž se šetření týkalo, se v oznámení o zahájení přezkumu počítalo s výběrem vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byly výše uvedené strany požádány, aby se do 15 dnů ode dne zahájení přezkumu přihlásily Komisi a aby jí poskytly informace požadované v oznámení o zahájení přezkumu.
(13)
Vzhledem k tomu, že pouze jeden vyvážející výrobce v ČLR poskytl informace požadované v oznámení o zahájení a vyjádřil ochotu spolupracovat s Komisí, bylo rozhodnuto, že v případě vyvážejících výrobců v ČLR se nepoužije výběr vzorku. Po obdržení dotazníku se dotčený vyvážející výrobce rozhodl, že nebude dále spolupracovat. Usuzovalo se proto, že při šetření nespolupracoval žádný vyvážející výrobce v ČLR.
(14)
V případě Ruska byli ke spolupráci při šetření přizváni všichni známí ruští výrobci, tj. továrny na slitiny železa ve městech Bratsk a Serov, NLMK a ruská skupina. Při tomto přezkumném šetření s Komisí spolupracovala pouze ruská skupina.
(15)
Pokud jde o dovozce, kteří nejsou ve spojení, od žádného z nich Komise neobdržela odpověď na dotazník. Usoudila proto, že při šetření nespolupracoval žádný dovozce v Unii, který není ve spojení.
(16)
Komise obdržela odpovědi na dotazník od šesti ze sedmi známých výrobců FeSi v Unii. Vzhledem k poměrně omezenému počtu výrobců v Unii se při přezkumném šetření nepočítalo s výběrem vzorku.
(17)
Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a)
Výrobci v Unii:
Grupo FERROATLÁNTICA:
Ferroatlántica S.L. - Madrid, Španělsko
Ferropem - Chambéry, Francie
HUTA LAZISKA S.A. - Łaziska Górne, Polsko
OFZ a.s. - Istebné, Slovensko
TDR LEGURE d.o.o. - Ruše, Slovinsko
VARGON ALLOYS A.B. - Vargön, Švédsko
b)
Uživatelé v Unii:
Aperam SA - Lucembursko
Ugitech - Ugine, Francie
c)
Vyvážející výrobce v Rusku:
Ruská skupina:
Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat, a. s. (dále též „ČEMK, a. s.“) - Čeljabinsk, Rusko
Kuzneckije Ferrosplavi, a. s. (dále též „KF, a. s.“) - Novokuzneck, Rusko
RFA International LP („RFAI“) - Mishawaka, Spojené státy americké
d)
Výrobci ve srovnatelné zemi:
Elkem AS, Oslo, Norsko
FESIL Rana Metall AS, Trondheim, Norsko
Finnfjord AS, Finnsnes, Norsko.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(18)
Dotčený výrobek je ferosilicium, v současnosti kódů KN 7202 21 00, 7202 29 10 a 7202 29 90, pocházející z ČLR a Ruska.
(19)
Ferosilicium se vyrábí v elektrických obloukových pecích redukcí křemene pomocí uhlíkatých látek. Tento postup je energeticky náročný. Ferosilicium se prodává ve formě hrud, zrn nebo prášku o různé jakosti, která závisí na obsahu křemíku a nečistot (např. hliníku). Při obsahu křemíku 70 % a vyšším se jedná o FeSi vysoké čistoty. Při obsahu křemíku mezi 55 % a 70 % se jedná o FeSi střední čistoty a při obsahu křemíku nižším než 55 % o FeSi nízké čistoty. Dotčený výrobek se používá především jako redukční činidlo a jako legovací přísada v železářském a ocelářském průmyslu.
2. Obdobný výrobek
(20)
Bylo zjištěno, že ferosilicium vyráběné a prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie a FeSi vyráběné a prodávané v Norsku (dále jen „srovnatelná země“) - neboť ČLR není zemí s tržním hospodářstvím a během šetření nebyla prošetřena - a v Rusku má v zásadě stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a stejné základní použití jako FeSi vyráběné v ČLR a v Rusku a prodávané na vývoz do Unie. Proto jsou považovány za obdobné ve smyslu ustanovení čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁNÍ NEBO OBNOVENÍ DUMPINGU
(21)
V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení se zkoumalo, zda by pravděpodobně došlo k přetrvání nebo obnovení dumpingu ze strany obou dotčených zemí, pokud by stávající opatření pozbyla platnosti.
DOVOZ Z ČLR
1. Předběžné poznámky
(22)
Jak je uvedeno v 13. bodě odůvodnění, žádný čínský vyvážející výrobce při šetření nespolupracoval. Proto vzhledem k nulové spolupráci ze strany vyvážejících vývozců v ČLR vychází celková analýza, včetně výpočtu výše dumpingu, z dostupných údajů podle článku 18 základního nařízení.
(23)
Pro posouzení pravděpodobnosti přetrvání nebo obnovení dumpingu byla proto použita žádost o přezkum před pozbytím platnosti v kombinaci s dalšími zdroji informací, například se statistikou obchodu týkající se dovozu a vývozu (Eurostat a čínské údaje o vývozu) a jinými veřejně dostupnými informacemi.
(24)
Nedostatek spolupráce ovlivnil srovnání běžné hodnoty s vývozní cenou různých typů výrobku. Jak je vysvětleno v 30. bodě odůvodnění níže, považovalo se za vhodné stanovit běžnou hodnotu i vývozní cenu obecně, a to na základě jediného výrobku, v souladu s článkem 18 základního nařízení.
(25)
V případě, že se zjistilo, že nedošlo ke změně okolností, se v souladu s čl. 11 odst. 9 základního nařízení postupovalo stejným způsobem jako při stanovení dumpingu během původního šetření.
2. Dumping při dovozu během období přezkumného šetření
2.1 Stanovení běžné hodnoty
(26)
V oznámení o zahájení přezkumu Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se vyjádřily k návrhu použít Norsko jako třetí zemi s tržním hospodářstvím pro účely stanovení běžné hodnoty v souvislosti s ČLR. Norsko bylo použito jako srovnatelná země v původním šetření. Protože žádná ze stran se k tomu nevyjádřila, dospělo se k závěru, že Norsko by mělo být opět zvoleno jako srovnatelná země za účelem stanovení běžné hodnoty pro ČLR v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(27)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení bylo nejdříve přezkoumáno, zda byl celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku spolupracujícími výrobci v Norsku nezávislým odběratelům reprezentativní ve srovnání s celkovým objemem jeho vývozu z ČLR do Unie, tj. zda celkový objem tohoto domácího prodeje představoval alespoň 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie. Bylo zjištěno, že prodej na domácím trhu srovnatelné země je reprezentativní.
(28)
Zjišťovalo se rovněž, zda prodej obdobného výrobku na domácím trhu může být považován za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Za tímto účelem se určil podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu za období přezkumného šetření.
(29)
Běžná hodnota tak vyšla ze skutečné ceny na domácím trhu, která byla vypočítána jako vážený průměr ceny ziskového domácího prodeje v období přezkumného šetření.
2.2 Stanovení vývozní ceny
(30)
Jak je uvedeno v 24. bodě odůvodnění, žádný čínský vyvážející výrobce při šetření nespolupracoval. Proto byla vývozní cena v souladu s článkem 18 základního nařízení určena na základě nejspolehlivějších dostupných informací.
(31)
Nejprve byly z databáze dovozu Eurostatu získány údaje o objemu a dovozních cenách týkající se tří kódů KN uvedených v 18. bodě odůvodnění výše, to znamená s ohledem na rozdíly v kvalitě. Vzhledem k tomu se považovalo za vhodné stanovit vývozní cenu na základě průměru, přičemž údaje získané v souvislosti s kódy KN 7202 29 10 a 7202 29 90 byly přizpůsobeny obsahu křemíku kódu KN 7202 21 00. Tento postup je jedním z postupů navrhovaných v žádosti o přezkum za účelem odhadu celkového objemu dovozu v závislosti na kvalitě FeSi s obsahem křemíku 75 %. Objem a dovozní ceny výrobků uvedených tří kódů KN byly sjednoceny a zváženy, aby odpovídaly jednomu průměru
(32)
Tato průměrná dovozní cena na úrovni cen CIF byla nakonec upravena odečtením zejména nákladů na přepravu, aby se došlo k hodnotě ze závodu. Prodejní cena byla tedy stanovena podle čl. 2 odst. 8 základního nařízení na základě zaplacených cen nebo splatných cen, které jsou uvedeny ve statistice dovozu Eurostatu.
2.3 Srovnání a úpravy
(33)
Srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu. Pro zajištění spravedlivého srovnání bylo v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení rovněž přihlédnuto k rozdílům, které ovlivňují srovnatelnost cen. Na základě údajů v žádosti o přezkum vzhledem k nedostatku spolupráce čínských vyvážejících výrobců byly zejména provedeny úpravy, které zohledňují vývozní cla.
2.4 Dumping během období přezkumného šetření
(34)
Na základě výše uvedených skutečností bylo zjištěno, že dumpingové rozpětí vyjádřené v procentech ceny s dodáním na hranice Unie před proclením činí 165 %.
(35)
Je však třeba poznamenat, že celkový objem dovozu dotčeného výrobku do Unie se po uložení původních opatření výrazně snížil a výše uvedené dumpingové rozpětí bylo stanoveno na základě sníženého objemu dovozu (tj. méně než 2 500 tun během období přezkumného šetření).
(36)
Proto bylo z důvodu úplnosti analýzy přezkoumáno chování čínských vyvážejících výrobců v oblasti tvorby cen na třech nejvýznamnějších trzích mimo EU, kterými jsou Japonsko, Jižní Korea a Spojené státy americké (dále jen „USA“).
(37)
Za tímto účelem byly pro stanovení cen čínského vývozu do Japonska, Jižní Korey a USA použity čínské údaje o vývozu. Srovnání s běžnou hodnotou stanovenou výše rovněž poukazuje na existenci dumpingu, který kolísá mezi 86 % a 92 %, podle země určení.
3. Vývoj dovozu v případě zrušení opatření
3.1 Výrobní kapacita ČLR
(38)
ČLR je zdaleka největším světovým výrobcem FeSi. Výrobní kapacita byla odhadnuta na 10-11 milionů tun ročně za období přezkumného šetření. Výrobní odvětví ČLR tedy využilo zhruba 50 % své výrobní kapacity. To znamená, že současná volná kapacita činí přibližně 5,5 milionů tun ročně, což představuje téměř sedminásobek celkové spotřeby v Unii. I přes přebytek stávající výrobní kapacity a na základě informací poskytnutých žadatelem se jeví, že kapacita v ČLR stále roste vzhledem k tomu, že jsou v současné době stavěny větší a efektivnější pece.
(39)
Nic nenasvědčuje tomu, že by se spotřeba na čínském domácím trhu nebo na trzích třetích zemí výrazně zvyšovala, a mohla tedy vstřebat nárůst výroby v případě, že by byla využita volná kapacita čínských výrobců.
3.2 Atraktivita trhu Unie
(40)
Po uložení konečných opatření v únoru 2008 se dovoz z ČLR soustavně snižoval, dosáhl okrajové úrovně a v období přezkumného šetření představoval méně než 1 % spotřeby v Unii. Po kulminaci dovozu, která činila přibližně 330 400 tun v roce 2007, se dovoz snížil na méně než 2 500 tun v roce 2012. Trh EU s FeSi však podle zjištěných úrovní cen nadále zůstává pro čínský vývoz atraktivní.
(41)
Jak je uvedeno výše, v ČLR existuje výrazný přebytek výrobní kapacity, což je silná motivace pro hledání alternativních trhů, které by tuto nadbytečnou výrobní kapacitu absorbovaly. V důsledku přísných omezení vývozu, která uložila čínská vláda (tj. 25 % vývozní clo, 17 % DPH bez nároku na odpočet a vývozní licence), však celkový vývoz ČLR klesl z 1,5 milionu tun v období kulminace v roce 2007 na pouhé 0,4 milionu tun v roce 2009. Nicméně počínaje rokem 2010 došlo k oživení celkového vývozu, objem vývozu se zvýšil na 0,8 milionu tun a odhad vývozu na rok 2013 činil 0,7 milionu tun. Nejčerstvější údaje poukazují na setrvalou úroveň vývozu, jehož objem je vyšší než celková spotřeba v Unii.
(42)
Navzdory uvedeným omezením vývozu vyvezli čínští výrobci značný objem FeSi na světové trhy, které nepodléhají žádným omezením dovozu (tj. do Japonska, Jižní Korey a USA).
(43)
Na první pohled by asijský trh mohl být alternativou, která by absorbovala část nadbytku čínské výroby. Na základě informací od žadatele však nedávný vývoj na uvedeném trhu může vést k jeho menší atraktivitě pro čínský vývoz.
(44)
Na asijský trh totiž bude mít vážný dopad zahájení výroby dvou nových výrobců ferosilicia v Malajsii (jedná se o výrobce železných slitin Pertama a Sarawak). Odhaduje se, že malajská roční produkce ferosilicia se od roku 2014 zvýší o 420 000 tun a najde odbytiště v sousedních zemích jihovýchodní Asie, především v Japonsku, které spotřebuje 600 000 tun ferosilicia ročně. Produkce malajských výrobních zařízení bude mít negativní dopad na čínský vývoz do jihovýchodní Asie. Výrobci oceli v Japonsku a ocelárny v Jižní Koreji kromě toho již uzavřeli dohody o nákupu značných objemů ferosilicia ročně od nových malajských výrobců, čímž se vstup čínského vývozu na trh stává obtížnějším.
(45)
V připomínkách k poskytnutým informacím vyvážející výrobce uvedl, že malajská výroba je nadsazena. Po ověření bylo shledáno, že tato připomínka odpovídá skutečnosti, a proto byly údaje o malajské výrobě opraveny na 370 000 tun.
(46)
Proto se očekává, že nová malajská výroba znásobí konkurenci na tomto již nasyceném trhu, na němž mají v současnosti významný podíl ČLR a Rusko.
(47)
Omezenou přítomnost čínských výrobků na trhu Unie v období přezkumného šetření lze vysvětlit především omezením vývozu ze strany vlády ČLR, jak je uvedeno ve 41. bodě odůvodnění výše.
(48)
Atraktivní z hlediska absorpce nadbytečné výrobní kapacity čínských výrobců by rovněž mohly být ceny na trhu EU. Průměrná cena na trhu Unie v roce 2012 byla totiž přinejmenším stejné výše jako vývozní ceny čínských výrobců v hlavních zemích určení (Japonsko, Jižní Korea a USA), což činí trh Unie ještě přitažlivější v době, kdy se prodej v jiných odbytištích stává problematičtějším.
(49)
Je proto možné dospět k závěru, že Evropský trh, který je jedním z největších světových trhů, je nadále pro čínské výrobce atraktivní.
4. Závěr o pravděpodobnosti přetrvání dumpingu
(50)
Na základě dostupné volné kapacity v ČLR a poměrně atraktivní úrovně cen na trhu Unie lze konstatovat, že pokud by platná opatření pozbyla platnosti, existuje riziko zvýšení čínského vývozu dotčeného výrobku.
(51)
Vzhledem k současné a potenciální volné kapacitě v ČLR, skutečnosti, že trh Unie je jedním z největších trhů na světě, a vzhledem k očekávanému tlaku na čínský vývoz v jihovýchodní Asii lze dospět k závěru, že pokud by antidumpingová opatření byla zrušena, čínští vývozci by pravděpodobně vývoz do Unie za dumpingové ceny zvýšili.
DOVOZ Z RUSKA
1. Předběžné poznámky
(52)
Jak je uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, při řízení spolupracovala pouze jedna skupina výrobců. Bylo však zjištěno, že ruská skupina přestavuje významný podíl celkové ruské výroby, tj. přibližně 78 % celkové ruské výroby FeSi a největší část vývozu FeSi pocházejícího z Ruska do Unie. Proto se dospělo k závěru, že informace poskytnuté ruskou skupinou v kombinaci s informacemi z jiných zdrojů, například s žádostí o přezkum a s dostupnou statistikou obchodu týkající se dovozu (Eurostat) je třeba využít k posouzení pravděpodobnosti přetrvání nebo opakování dumpingu.
(53)
Pro výpočet dumpingového rozpětí se společnosti, které jsou součástí ruské skupiny, tj. ČEMK, a. s., a KF, a. s., považují za společnosti ve spojení ve smyslu článku 143 celního kodexu (7), stejně jako při původním šetření. Proto bylo za použití níže uvedeného postupu vypočteno dumpingové rozpětí pro celou skupinu. Výše dumpingu se vypočítala pro každého jednotlivého vyvážejícího výrobce před určením váženého průměru dumpingu pro skupinu jako celek. Je třeba poznamenat, že tento postup se lišil od postupu použitého v původním šetření, kdy byl výpočet výše dumpingu proveden shrnutím všech údajů výrobních subjektů o výrobě a prodeji. Tento odlišný postup byl použit při prozatímním přezkumu. Změna okolností, která odůvodnila přijetí této změny postupu, byla změnou v podnikové struktuře skupiny, která umožňuje identifikaci jednotlivých výrobců v rámci skupiny, pokud jde o prodej a výrobu.
2. Dumping při dovozu během období přezkumného šetření
2.1 Stanovení běžné hodnoty
(54)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení bylo nejdříve u každého vyvážejícího výrobce přezkoumáno, zda byl celkový objem jeho domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům reprezentativní ve srovnání s celkovým objemem jeho vývozu do Unie, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval alespoň 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie.
(55)
Bylo rovněž přezkoumáno, zda byl prodej na domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Tento přezkum byl proveden u typů dotčeného výrobku prodávaných vyvážejícím výrobcem na domácím trhu, které byly uznány za přímo srovnatelné s typem prodávaným za účelem vývozu do Unie. Prodej konkrétního typu výrobku na domácím trhu byl považován za dostatečně reprezentativní, pokud celkový objem tohoto typu výrobku prodaného dotčeným vyvážejícím výrobcem na domácím trhu nezávislým odběratelům představoval alespoň 5 % jeho celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku vyvezeného do Unie.
(56)
Rovněž bylo zjišťováno, zda lze domácí prodej typů výrobku považovat v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení za uskutečněný v běžném obchodním styku. Za tímto účelem se určil podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu za období přezkumného šetření.
(57)
V případě typů výrobku, u nichž se více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu uskutečnilo za cenu vyšší než náklady na jednotku a jejichž vážená průměrná prodejní cena byla rovna výrobním nákladům na jednotku nebo vyšší, byla běžná hodnota jednotlivých typů výrobku určena jako vážený průměr skutečných cen veškerého prodeje daného typu na domácím trhu bez ohledu na to, zda šlo o prodej ziskový, či nikoli.
(58)
Pokud objem ziskového prodeje takového typu výrobku nepřesahoval 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážená průměrná cena daného typu výrobku nedosahovala výrobních nákladů na jednotku, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla určena jako vážená průměrná cena pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku uskutečněného během období přezkumného šetření.
(59)
Pokud nebyl realizován žádný domácí prodej konkrétního typu výrobku a v případě typů výrobku, u nichž byl domácí prodej nedostatečný, byla běžná hodnota vypočtena v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení.
(60)
Při určení běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení byly částky pro prodejní, režijní a správní náklady a pro zisk stanoveny podle čl. 2 odst. 6 základního nařízení na základě skutečných údajů, které spolupracující vyvážející výrobci skutečně zaznamenali při výrobě a prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku, nebo na základě dostupných údajů.
2.2 Stanovení vývozní ceny
(61)
Během období přezkumného šetření se vývoz ruské skupiny do Unie uskutečnil prostřednictvím společnosti RFAI, která je v obchodním spojení s ruskou skupinou (dovozce ve spojení) a jež plnila veškeré dovozní funkce spojené se zbožím vstupujícím do volného oběhu v Unii, tj. funkce dovozce ve spojení.
(62)
Vývozní cena tak byla stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě cen, za něž byly dovezené výrobky poprvé znovu prodány nezávislému kupujícímu, upravených s přihlédnutím k veškerým nákladům vzniklým mezi dovozem a dalším prodejem, jakož i k přiměřenému rozpětí pro prodejní, režijní a správní náklady a zisky. Pro tento účel byl použit skutečný procentní podíl prodejních, správních a režijních nákladů a vzhledem k neexistenci nových informací od nezávislých dovozců o obvykle dosahovaných ziscích se použil shodný procentní zisk, z něhož se vycházelo v původním šetření, tedy 6 %.
(63)
Ruská skupina uvedla, že ke společnosti RFAI by mělo být přistupováno jako k součásti stejného jednoho hospodářského subjektu, neboť obě společnosti jsou kontrolovány a řízeny stejnými osobami a jednají jako jeden hospodářský subjekt. Při stanovení vývozních cen by proto neměly být odečteny prodejní, režijní a správní náklady RFAI a zisk této společnosti.
(64)
Otázka, zda obchodní spojení ruské skupiny a společnosti RFAI má podobu jednoho hospodářského subjektu či nikoli, není podstatná v souvislosti s úpravami za účelem určení vývozní ceny podle čl. 2 odst. 9.
(65)
Proto, vzhledem k tomu, že prodej vývozu ruské skupiny se uskutečnil prostřednictvím přidružené společnosti (RFAI), musela být vývozní cena upravena odečtením přiměřeného rozpětí prodejních, správních a režijních nákladů a zisku, jak je jednoznačně stanoveno v čl. 2 odst. 9 základního nařízení. Na tomto základě musí být toto tvrzení odmítnuto.
(66)
Vyvážející výrobce zopakoval své tvrzení o existenci jednoho hospodářského subjektu, která znemožnila úpravu o prodejní, režijní a správní náklady a zisk podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení. Uvedl rovněž, že i v případě, že by úpravy byly oprávněné, určená vývozní cena by zahrnovala pouze náklady související s dovozem uskutečněným společností RFAI a nespadaly by do ní prodejní, režijní a správní náklady spojené s vývozem jednoho hospodářského subjektu. Vyvážející výrobce nakonec uvedl, že nesouhlasí se zjištěním, že v tomto případě se nejedná o existenci jednoho hospodářského subjektu.
(67)
Existence jednoho hospodářského subjektu není v souvislosti s určením vývozní ceny podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení podstatná. Pokud jsou splněny podmínky uvedené v čl. 2 odst. 1 a 9 základního nařízení, není rozsah kontroly nebo integrace pro posouzení oprávněnosti úprav podle čl. 2 odst. 9 podstatný (8). V čl. 2 odst. 9 základního nařízení se stanoví, že Komise v některých situacích určí vývozní cenu a upraví tuto určenou vývozní cenu, pokud jde o určitý počet parametrů, včetně případů, kdy u stran „vyšla najevo existence obchodního spojení“. Znění čl. 2 odst. 9 základního nařízení jasně stanoví, že „se provedou úpravy“ (podtržení přidala Komise). Komise ověřila, že společnost RFAI plnila veškeré funkce, které běžně plní dovozce v obchodním spojení v Unii. Společnost RFAI je skutečně úzce zapojena do mezinárodní činnosti skupiny (asistenční služba pro zákazníky, logistika a rozvrh dodávek, nákup investičního majetku a nejdůležitějších surovin atd.). Podmínka požadovaná ohledně úpravy podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení byla tedy splněna a opravňovala k provedení úprav. Závěrem proto je, že provedené úpravy byly nutné podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení.
(68)
Vyvážející výrobce uvedl, že z rozhodnutí ve věci Nikopolsky/Interpipe (9) vyplývá, že pokud vývozce a obchodník ve spojení tvoří jeden hospodářský subjekt, není možné provést úpravu vývozní ceny podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení. Toto tvrzení je neopodstatněné. Uvedený rozsudek se skutečně týká úpravy podle čl. 2 odst. 10 písm. i) o nominálních provizích obchodníka, jehož funkce jsou obdobné jako funkce obchodního zástupce vykonávajícího svou činnost za úplatu formou provize. Uvedenou judikaturu nelze proto uplatnit na současný případ, vzhledem k tomu, že švýcarská společnost RFAI vykonává všechny funkce běžně vykonávané obchodníkem ve spojení. Existence jednoho hospodářského subjektu nemá stejné důsledky v případě úprav podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení a v případě vyžadovaných úprav podle čl. 2 odst. 9 zmíněného nařízení. Navíc není jisté, zda strany mohou žádat o úpravu o přiměřené rozpětí prodejních, správních a režijních nákladů a zisku. Tato úprava se provede podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení, jsou-li strany v obchodním spojení.
(69)
Pokud jde o rozsah úprav, žádost týkající se částečných odečtů prodejních, správních a režijních nákladů a zisku nelze přijmout v případě, že vyvážející výrobce nepředložil příslušné důkazy. Úpravy podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení jsou úpravy, které umožňují určit vývozní cenu v těch nejběžnějších případech obchodního spojení. Celkové prodejní, správní a režijní náklady a zisk mohou být upraveny pouze částečně, a to na základě důkazů předložených vyvážejícím výrobcem v souvislosti s náklady, zejména pokud jde o náklady představující zvláštní výdaje, ke kterým došlo v souvislosti s jakoukoli činností, jež není přímo spojená s dovozem dotčeného výrobku mezi jeho dovezením a následným dalším prodejem.
(70)
Ruská skupina dále uvedla, že při výpočtu vývozní ceny by v souladu s čl. 11 odst. 10 základního nařízení nemělo být odečteno antidumpingové clo, neboť toto clo je řádně zohledněno v cenách dalšího prodeje a v pozdějších kupních cenách v Unii.
(71)
Z šetření především vyplynulo, že ceny dalšího prodeje dotčeného výrobku v Unii nezohledňovaly clo, které bylo zaplaceno v případě 99 % doložených transakcí. Proto lze dospět k závěru, že antidumpingové clo nebylo řádně zohledněno v cenách dalšího prodeje ruské skupiny. Žádost ruské skupiny proto nebyla přijata a částka antidumpingového cla byla při určení vývozní ceny odečtena v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení.
2.3 Srovnání a úpravy
(72)
Srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu. Pro zajištění spravedlivého srovnání bylo v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení přihlédnuto k rozdílům, které ovlivňují srovnatelnost cen.
(73)
Byly provedeny úpravy týkající se nákladů na dopravu, na pojištění, na terminály a manipulaci, nákladů na úvěr a poplatky, pokud připadaly v úvahu a byly odůvodněné, v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení.
2.4 Dumping během období přezkumného šetření
(74)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení byl srovnán vážený průměr běžné hodnoty a vážený průměr vývozní ceny podle typu výrobku na základě ceny ze závodu odděleně pro každého spolupracujícího vyvážejícího výrobce, který je součástí ruské skupiny.
(75)
Dotčený vyvážející výrobce vyjádřil několik připomínek ohledně výpočtu dumpingového rozpětí.
(76)
Zaprvé, pokud jde o úpravu nákladů na křemenec nakoupený jednou vyrábějící společností, která je součástí skupiny, od jiné vyrábějící společnosti této skupiny, zpochybnil připočtení 5 % ziskového rozpětí k revidované kupní ceně. To zdůvodnil tím, že obě společnosti jsou členy stejného jednoho hospodářského subjektu.
(77)
Přestože argumentace jedním hospodářským subjektem je v souvislosti s úpravou nákladů na křemenec nepodstatná, uznává se, že transakce mezi stranami v obchodním spojení mohou být neziskové. Protože nedošlo k prodeji křemence externím stranám, nemohl být rovněž prokázán vznik zisku. Proto k ziskové přirážce upravených nákladů na křemenec nedošlo a dumping byl odpovídajícím způsobem znovu stanoven.
(78)
Druhá připomínka se týkala skutečnosti, že Komise uplatnila doporučení Orgánu WTO pro řešení sporů v případě sporu s Norskem týkajícím se lososa. V tomto případě doporučení znělo, aby, pokud domácí prodej typu určitého výrobku není reprezentativní, prodejní, správní a režijní náklady a zisk vzniklé při takových transakcích byly nicméně použity při určení běžné hodnoty. Vyvážející výrobce rovněž uvedl, že uplatnění nového postupu při přezkumu před pozbytím platnosti nebylo přípustné vzhledem k tomu, že nedošlo k významné změně okolností.
(79)
Komise objasnila postup skupiny odborníků při sporu týkajícím se norského lososa ve slyšení poskytnutém vyvážejícímu výrobci, který se nadále domníval, že v případě doporučení skupiny odborníků se jednalo o porušení čl. 2 odst. 4 a 6 základního nařízení. Komise má však povinnost provádět tato rozhodnutí v rámci svých závazků vůči WTO. Uvedený postup se týká všech případů, nejen šetření zahájených podle článku 5 základního nařízení.
(80)
Na základě třetí připomínky Komise provedla opravy v případech, kdy náklady jednoho vyvážejícího výrobce skupiny byly porovnány s určitým prodejem jiného vyvážejícího výrobce.
(81)
Komise dále potvrzuje, že u obratu uplatnila úpravu o stejné poplatky jako na náklady na výrobu, přepravní náklady, náklady na pojištění a manipulační náklady, za účelem zkoušky ziskovosti a náklady na balení, za účelem stanovení dumpingového rozpětí.
(82)
Začtvrté vyvážející výrobce uvedl, že bylo chybné odečíst platné antidumpingové clo od vývozní ceny. Aby to dokázal, uvedl, že vývozní prodejní ceny byly v období přezkumného šetření o více než 100 % vyšší než v období původního šetření, což údajně dokazuje, že antidumpingové clo bylo zohledněno ve vývozní ceně. Kromě toho určitá běžná cla na dovoz a antidumpingová cla neměla být odečtena, neboť byla údajně zaplacena předem a spadala do dalšího období. A rovněž náklady na kancelářské prostory v Japonsku a švýcarské federální a kantonální daně z příjmu by neměly být Komisí zohledněny.
(83)
Důkazy poskytnuté vyvážejícím výrobcem nejsou v tomto případě a ohledně dotčeného výrobku přesvědčivé, pokud jde o dokázání, že antidumpingové clo bylo řádně zohledněno ve vývozní ceně. Cena při dalším prodeji a výrobní náklady od původního šetření značně vzrostly. Proto nelze nárůst vývozních cen přesvědčivě připsat údajnému zohlednění cla. Pro ilustraci nepřesvědčivosti předložených důkazů Komise porovnala vývozní ceny a náklady zboží, včetně antidumpingového cla, během období přezkumného šetření; při 99 % transakcích spojených s vývozem nebyla vývozní cena dostatečně vysoká, aby pokryla antidumpingové clo. I v případě, že se clo neodečte, nestačí to pro zpochybnění zjištění o podstatném dumpingu a pravděpodobnost přetrvání dumpingu tím nebyla ovlivněna. Tato skutečnost by proto neměla žádný dopad na výsledky současného šetření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti.
(84)
Komise zjistila, že zaplacení zálohy na cla na dovoz a antidumpingová cla není možné a že tato cla se ukládají na dovoz. Skupina kromě toho používala celní sklad, což znamená, že clo bylo splatné teprve, když skutečně došlo k dovozu a prodeji. Na základě srovnání předvahy ze dne 31. prosince 2012 a auditorem ověřené účetní závěrky se navíc jasně ukázalo, že auditoři překlasifikovali údajnou zálohu na antidumpingové clo na skutečně zaplacené antidumpingové clo jako náklady ve výkazu zisků a ztrát.
(85)
Náklady na kancelářské prostory v Japonsku nesouvisely s dotčeným výrobkem, a proto neovlivnily výpočet Komise. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto. Uvedené švýcarské daně mohou být odečteny, pouze pokud se vztahují k dani z příjmu právnických osob; podle reakce na zveřejnění informací se o takový případ pravděpodobně jedná. Výpočet dumpingu byl proto odpovídajícím způsobem přizpůsoben.
(86)
Upravený úrok z půjčky poskytnuté společností, která je členem skupiny se sídlem na Britských Panenských ostrovech, byl opraven Komisí v reakci na tvrzení, podle kterého podobné půjčky mohou být poskytnuty pod tržní úrovní a v zásadě jsou smysluplné, pouze pokud je úrok z takové půjčky nižší než úrok požadovaný bankou. Komise dále potvrdila, že ziskové rozpětí v případě společnosti RFAI bylo uplatněno na čistou hodnotu fakturovanou v účetní měně společnosti a nevycházelo z cen CIF, k nimž byly přidány některé náklady.
(87)
Komise zohlednila výše uvedené a opravila výpočet založený na přijetí tvrzení o prodeji křemence v rámci skupiny, o půjčkách v rámci skupiny a o daních z příjmu uložených švýcarskými federálními a kantonálními orgány; tak bylo dumpingové rozpětí, vyjádřené jako procentní podíl ceny s dodáním na hranice Unie před proclením, stanoveno na 43 %.
(88)
Je třeba připomenout, že z prozatímního přezkumu uvedeného ve 4. bodě odůvodnění vyplynulo, že dovoz ruské skupiny v období od října 2009 do září 2010 se uskutečnil za dumpingové ceny.
3. Vývoj dovozu v případě zrušení opatření
(89)
Kromě analýzy existence dumpingu v průběhu období přezkumného šetření byla též prošetřena pravděpodobnost přetrvání nebo obnovení dumpingu.
3.1 Výrobní kapacita Ruska
(90)
Rusko je druhým největším výrobcem FeSi ve světě. Podle společnosti pro výzkum trhu Metal Expert dosahuje výrobní kapacita Ruska, pokud jde o ferosilicium, zhruba 900 000 tun. Sem patří též výroba v pecích, které mohou vyrábět FeSi, ale i jiné druhy slitin železa. Výrobní zařízení dvou výrobců (společnost Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat a továrna na slitiny železa ve městě Serov) totiž umožňuje přecházet od výroby FeSi k výrobě jiných druhů slitin železa v krátkém časovém úseku. Avšak zařízení ostatních ruských výrobců (továrna na slitiny železa ve městě Bratsk, společnosti NLMK a Kuzneckije Ferrosplavi) umožňuje pouze výrobu FeSi.
(91)
Po zveřejnění výsledků jediný spolupracující vyvážející výrobce uvedl, že při výpočtu výrobní kapacity Ruska jeho vlastní informace nebyly zohledněny. Avšak, jak je uvedeno v 52. bodě odůvodnění, hlavní použitý zdroj informací byly informace poskytnuté ruskou skupinou. Zpráva společnosti Metal Expert byla použita pro určení výrobní kapacity dalších ruských výrobců. Tento nárok tudíž není oprávněný.
(92)
Tento vyvážející výrobce dále uvedl, že výroba CHEMK, a. s. byla nesprávně posouzena, neboť podle něj je přecházení od jednoho typu výroby slitin železa k jinému typu výroby prakticky nemožné bez dalších významných nákladů a časových ztrát. Důkazy plynoucí z inspekcí na místě v prostorách CHEMK, a. s. poukazují na to, že pece této společnosti mohou přecházet z výroby jedné slitiny na výrobu jiné bez výše uvedených časových ztrát. Tento nárok tudíž není oprávněný.
(93)
Skutečná výroba v období přezkumného šetření byla odhadnuta na 633 000 tun (základ FeSi s obsahem křemíku 75 %), přičemž je k dispozici volná kapacita až 267 000 tun. Střízlivý přístup a zohlednění výrobní kapacity pro výrobu ostatních slitin železa vede k odhadu, že volná kapacita pro FeSi je nejméně 120 000 tun.
(94)
Ruská skupina uvedla, že odhad volné ruské kapacity byl proveden chybně, neboť Komise nezohlednila, že ruská skupina využívala 95-100 % své výrobní kapacity. Avšak, jak je uvedeno v bodě odůvodnění výše, konzervativní přístup byl rovněž uplatněn zohledněním skutečné volné kapacity. Toto tvrzení se proto zamítá.
(95)
Ze zprávy společnosti Metal Expert vyplývá, že značnou volnou kapacitu lze vysvětlit výrazným poklesem domácí poptávky o 50 % mezi lety 2002 a 2009, která zůstala na stejné úrovni až do roku 2012. Výrobní kapacita tedy značně převyšuje poptávku na domácím trhu. Proto jsou ruští výrobci závislí na vývozu.
3.2 Atraktivita trhu Unie
(96)
Trh EU je pro ruské vývozce i nadále atraktivní, přestože platí stávající opatření. Úroveň dovozu v období přezkumného šetření poukazuje na to, že ruský dovoz byl do určité míry ovlivněn uloženými antidumpingovými cly, jeho přítomnost však byla během období přezkumného šetření i nadále výrazná.
(97)
Jedna ze stran tvrdila, že trh Evropské unie s ferosiliciem bude pro celosvětového dodavatele, např. ruskou skupinu, nezajímavý a že existuje značný globální pokles dovozu, který pokračoval v roce 2012. Uvedená strana tvrdila, že tento trend se v budoucnosti nezmění. Analýza údajů o obchodu shromážděných Eurostatem v souladu s čl. 14 odst. 6 základního nařízení však poukazuje na to, že dovoz z Ruska byl v období 2010-2012 spíše stabilní.
98)
Při srovnání cen dotčeného výrobku vyvezeného do Evropské unie s cenami účtovanými za FeSi na trzích třetích zemí se navíc ukazuje, že ruská skupina stanovuje pro EU vyšší ceny, a to v závislosti na zemi určení.
(99)
Proto je třeba zamítnout tvrzení, že trh Unie není pro ruské výrobce atraktivní.
(100)
Jedna ze stran uvedla, že ruský trh je čím dál tím atraktivnější z důvodu několika nadcházejících projektů, např. zimních olympijských her v roce 2014, které podpoří domácí poptávku po oceli, a tím pádem se znásobí domácí spotřeba ferosilicia. V první řadě je však potřeba poukázat na to, že uvedená strana neposkytla žádné relevantní údaje nebo odhady týkající se dopadu zmíněných projektů na domácí spotřebu FeSi. V každém případě, pokud by k takovému vývoji skutečně došlo, jeho účinek by se již projevil v letech 2012 a 2013. Dostupné údaje však ukazují, že domácí spotřeba zůstává nezměněná. A konečně by působení uvedených projektů bylo v každém případě omezené a dočasné. K tomuto argumentu se proto nepřihlédlo. Jedna ze stran uvedla, že přebytek kapacity v Rusku je z velké části absorbován vývozem na trhy v Asii a USA. V období přezkumného šetření totiž ruští výrobci vyvezli do celého světa více než 73 % své výroby. Nicméně, jak je uvedeno v 93. bodě odůvodnění, v Rusku stále existuje přebytek výrobní kapacity v důsledku poklesu domácí spotřeby, který poukazuje na silnou potřebu nalézt alternativní trhy, aby se vyrovnal ztrátový domácí prodej a absorbovala nadbytečná výrobní kapacita.
(101)
Jak je uvedeno ve 44. bodě odůvodnění, na asijských trzích se znásobí konkurence z důvodu výstavby nových zařízení v Malajsii, která v roce 2014 zahájí výrobu přibližně 420 000 tun. Tato situace vývoz pocházející z Ruska určený pro asijský trh ještě ztíží.
(102)
Jak je uvedeno ve 45. bodě odůvodnění, objem malajské výroby byl stanoven na 370 000 tun.
(103)
Navíc v USA, které jsou jedním z hlavních vývozních trhů, čelí ruští vývozci antidumpingovému šetření, v němž se ověřuje tvrzení o významných dumpingových rozpětích.
(104)
Proto lze dospět k závěru, že ruští vyvážející výrobci jsou značně závislí na vývozu na trhy třetích zemí, na nichž se zvýší konkurence. Uvedená skutečnost ještě zvýší atraktivitu trhu Unie pro zmíněné vyvážející výrobce.
4. Závěr o pravděpodobnosti přetrvání dumpingu
(105)
Na základě výše uvedených zjištění lze závěrem konstatovat, že dovoz z Ruska je stále prováděn za dumpingové ceny a že je velmi pravděpodobné, že dumping bude pokračovat. Vzhledem k současné a případné budoucí volné kapacitě v Rusku, ke skutečnosti, že trh Unie je jedním z největších trhů na světě, a k očekávanému zvýšení kapacity na trhu jihovýchodní Asie lze dospět k závěru, že pokud by antidumpingová opatření pozbyla platnosti, ruští vývozci by pravděpodobně vývoz do Unie za dumpingové ceny ještě zvýšili.
5. Závěr
(106)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se dospělo k závěru, že existuje závažné a reálné nebezpečí přetrvání dumpingu, pokud jde o FeSi pocházející z ČLR a Ruska, pokud by stávající opatření pozbyla platnosti.
D. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(107)
V období přezkumného šetření vyrábělo obdobný výrobek sedm známých výrobců v Unii. Tito výrobci představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení a jsou dále souhrnně označováni jako „výrobní odvětví Unie“.
(108)
Jak je uvedeno v 16. bodě odůvodnění, požadované informace poskytlo šest výrobců v Unii. Odhaduje se, že dotčené společnosti představují přibližně 90 % celkové výroby Unie a jejich situace se považuje za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
E. SITUACE NA TRHU UNIE
1. Spotřeba v Unii
(109)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě nesouvisejícího i souvisejícího objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie, odhadu pro nespolupracujícího výrobce (podle žádosti o přezkum) a údajů o dovozu od Erostatu na úrovni kódů KN.
(110)
V průběhu posuzovaného období se spotřeba v Unii zvýšila o 40 %. Mělo by se nicméně zohlednit, že rok zahájení posuzovaného období (2009) byl velice neúspěšný v důsledku negativních dopadů hospodářské krize. Přes částečné oživení po roce 2009 spotřeba v Unii stále nedosáhla úrovní, které byly zaznamenány v původním šetření, kdy spotřeba každý rok činila více než 850 000 tun.
Tabulka 1
Spotřeba
2009
2010
2011
OPŠ
Spotřeba (v tunách)
544 093
799 233
841 796
760 128
Index (2009 = 100)
100
147
155
140
Zdroj: Odpovědi na dotazník, žádost o přezkum před pozbytím platnosti, Eurostat
2. Objem, ceny a tržní podíl dovozu z dotčených zemí
(111)
Objem dovozu z ČLR a Ruska a podíl tohoto dovozu na trhu byl analyzován na základě údajů Eurostatu a údajů shromážděných v souladu s čl. 14 odst. 6 základního nařízení. Vzhledem k tomu, že objem pocházející z ČLR je velmi nízký, dovoz z dotčených zemí nebyl posuzován souhrnně.
a) Objem dotčeného dovozu a jeho podíl na trhu
(112)
Bylo zjištěno, že během posuzovaného období se dumpingový dovoz do Unie, pokud jde o jeho objem a podíl na trhu, vyvíjel takto:
Tabulka 2
Objem a příslušné podíly dovozu na trhu
2009
2010
2011
OPŠ
ČLR
Objem dovozu (v tunách)
8 105
13 828
5 125
2 516
Index (2009 = 100)
100
171
63
31
Podíl na trhu (v %)
1,5
1,7
0,6
0,3
Index (2009 = 100)
100
116
41
22
Rusko
Objem dovozu (v tunách)
74 678
53 671
29 338
40 725
Index (2009 = 100)
100
72
39
55
Podíl na trhu (v %)
13,7
6,7
3,5
5,4
Index (2009 = 100)
100
49
25
39
Dotčené země celkem
Objem dovozu (v tunách)
82 783
67 499
34 463
43 241
Index (2009 = 100)
100
82
42
52
Podíl na trhu (v %)
15,2
8,4
4,1
5,7
Index (2009 = 100)
100
56
27
37
Zdroj: Eurostat
(113)
Objem dovozu z dotčených zemí během posuzovaného období výrazně poklesl o 48 %. Jeho podíl na trhu rovněž klesl z 15,2 % v roce 2009 na 5,7 % v období přezkumného šetření. Následkem tohoto vývoje téměř ustal vývoz z ČLR na trh Unie. Ruští vyvážející výrobci však nadále vlastní značný podíl na trhu, což z Ruska činí čtvrtého největšího vývozce do Unie.
b) Cena dovozu a cenové podbízení
(114)
Následující tabulka udává průměrnou cenu dumpingového dovozu. Během posuzovaného období se průměrná cena dovozu z ČLR snížila o 38 %. Během stejného období se průměrná cena dovozu z Ruska zvýšila o 31 %, nadále však zůstala nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie.
Tabulka 3
Průměrná cena dumpingového dovozu
2009
2010
2011
OPŠ
ČLR
Průměrná cena (v EUR za tunu)
991
1 088
873
611
Index (2009 = 100)
100
110
88
62
Rusko
Průměrná cena (v EUR za tunu)
716
776
889
999
Index (2009 = 100)
100
108
124
140
Dotčené země celkem
Průměrná cena (v EUR za tunu)
742
840
887
976
Index (2009 = 100)
100
113
119
131
Zdroj: Eurostat
(115)
S cílem určit cenové podbízení během období přezkumného šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku spolupracujících výrobců v Unii účtované zákazníkům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dumpingového dovozu účtovanými spolupracujícími ruskými výrobci prvnímu nezávislému zákazníkovi na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o cla.
(116)
Vzhledem k tomu, že čínský vyvážející výrobce spolupracoval v přezkumném šetření, bylo cenové podbízení pro čínský vývoz určeno srovnáním vážené průměrné ceny výrobců v Unii účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, na základě ceny ze závodu, a průměrné vývozní ceny čínského vývozu na základě cen CIF získaných z Eurostatu s příslušnou úpravou o cla.
(117)
Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu spolupracujících výrobců v Unii v období přezkumného šetření ukázal vážené průměrné rozpětí cenového podbízení na trhu Unie mezi 6 % a 39 % v případě Ruska a ve výši 46 % v případě ČLR.
3. Dovoz z dalších třetích zemí, na které se nevztahují opatření
(118)
Objem dovozu z třetích zemí na trh Unie se během posuzovaného období zvýšil o 33 %, což způsobilo zvýšení spotřeby. Podíl na trhu dovozu z třetích zemí zůstal v posuzovaném období relativně stabilní a pohyboval se kolem 70 % spotřeby v Unii; mírně se snížil v období přezkumného šetření. Geografická skladba vývozu však byla proměnlivější vzhledem k výraznému růstu objemu dovozu a podílů na trhu Brazílie a Norska, které pravděpodobně využily především růst spotřeby.
(119)
Průměrné ceny dovozu ze třetích zemí se v průběhu posuzovaného období zvýšily o 22 % a udržely se vysoko nad úrovní cen dovozu z Ruska a ČLR.
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(120)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení přezkoumala Komise všechny hospodářské faktory a ukazatele ovlivňující stav výrobního odvětví Unie.
(121)
Pro účely analýzy újmy se hospodářská situace výrobního odvětví Unie posuzuje na základě ukazatelů, jako je výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu a růst, zaměstnanost, produktivita, velikost skutečného dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu, průměrné jednotkové ceny, náklady na jednotku, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál, zásoby a náklady práce.
a) Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(122)
Výroba výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období výrazně zvýšila. Tento nárůst byl nejvýraznější v letech 2009 a 2011, kdy výroba vzrostla o 178 %. Tato situace se udržela nezměněná i v období přezkumného šetření. Je třeba připomenout, že rok zahájení posuzovaného období byl výjimečný v důsledku hospodářské krize a byl poznamenán neobvykle nízkou úrovní výroby. Nehledě na výrazné oživení po roce 2009 je totiž třeba připomenout, že výroba výrobního odvětví Unie dosud nedosáhla původní úrovně z období původního šetření (rok 2003), za které byla zaznamenána výroba v množství 270 000 tun.
Tabulka 5
Celková výroba výrobního odvětví Unie
2009
2010
2011
OPŠ
Výroba (v tunách)
81 147
192 495
225 376
224 540
Index (2009 = 100)
100
237
278
277
Zdroj: Odpovědi na dotazník a žádost o přezkum
(123)
Kapacita využití zůstala během posuzovaného období poměrně stabilní, během období přezkumného šetření mírně stoupla. Vzhledem k tomu, že v letech 2009-2011 výrazně rostla výroba, i využití kapacity vykázalo celkové zvýšení o 179 %. Tento vývojový trend se změnil v období přezkumného šetření, když se snížilo využití kapacity. Tato negativní změna nebyla nicméně způsobena snížením skutečné výroby, ale zvýšením samotné kapacity.
Tabulka 6
Výrobní kapacita a využití kapacity
2009
2010
2011
OPŠ
Výrobní kapacita (v tunách)
301 456
301 456
299 914
324 884
Index (2009 = 100)
100
100
99
108
Využití kapacity (v %)
27
64
75
69
Index (2009 = 100)
100
237
279
257
Zdroj: Odpovědi na dotazník a žádost o přezkum
b) Objem prodeje, podíl na trhu a růst
(124)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení (stanovený na základě prodeje odběratelům v Unii, kteří jsou ve spojení, i těm, kteří nejsou ve spojení) sledoval v letech 2009-2011 trend spotřeby. Další náhlý růst v období přezkumného šetření je výsledkem přesunutí prodeje výrobního odvětví Unie odběratelům v Unii, kteří jsou ve spojení, na odběratele v Unii, kteří ve spojení nejsou, což bylo zaznamenáno v letošním roce. Došlo k tomu v důsledku změny v podnikové struktuře jednoho výrobce v Unii.
Tabulka 7
Prodej výrobního odvětví Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení
2009
2010
2011
OPŠ
Objem (v tunách)
60 257
113 048
122 860
191 525
Index (2009 = 100)
100
188
204
318
Zdroj: Odpovědi na dotazník a žádost o přezkum
(125)
Jelikož objem prodeje na trhu Unie sledoval trend spotřeby, zůstal po počátečním nárůstu v roce 2010 podíl výrobního odvětví Unie na trhu během posuzovaného období poměrně stálý.
Tabulka 8
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu
2009
2010
2011
OPŠ
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu (v %)
14
21
22
25
Index (2009 = 100)
100
155
165
187
Zdroj: Odpovědi na dotazník, Eurostat
(126)
Jak je uvedeno v 111. bodě odůvodnění, mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření vzrostla spotřeba v Unii o 40 %. Ve stejném období se výrobnímu odvětví Unie podařilo mírně zvýšit svůj objem prodeje a podíl na trhu.
c) Zaměstnanost a produktivita
(127)
V souvislosti s dotčeným výrobkem vzrostla zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie v posuzovaném období o téměř 50 %. Tento nárůst počtu zaměstnanců byl spojen s ještě silnějším růstem produktivity, měřené výstupem (v tunách) na zaměstnance za jeden rok, která ve stejném období činila 86 %.
Tabulka 9
Zaměstnanost a produktivita
2009
2010
2011
OPŠ
Počet zaměstnanců
701
869
1064
1042
Index (2009 = 100)
100
124
152
149
Produktivita (v jednotkách na zaměstnance)
116
222
212
216
Index (2009 = 100)
100
191
183
186
Zdroj: Odpovědi na dotazník, žádost o přezkum.
d) Velikost skutečného dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(128)
Jak je uvedeno v 37. a 87. bodě odůvodnění, dumpingové rozpětí u dovozu z dotčených zemí zůstalo nadále vysoké. Analýza určitých ukazatelů újmy ukázala, že výrobní odvětví překonává účinky minulého dumpingu. Hospodářské oživení však nastalo teprve nedávno a v průběhu období přezkumného šetření byl na trhu Unie zaznamenán i určitý pokles různých ukazatelů újmy, jako je ziskovost, peněžní tok, návratnost investic. Dále je třeba poznamenat, že k příznivému vývoji dochází díky ochraně, kterou poskytují stávající antidumpingová opatření. V případě zrušení uvedených opatření by skutečné dumpingové rozpětí mělo výrazný dopad na výrobní odvětví Unie.
e) Průměrné jednotkové prodejní ceny na trhu Unie a jednotkové výrobní náklady
(129)
Průměrné prodejní ceny spolupracujících výrobců v Unii určené odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se zvýšily o 25 % v období 2009-2011 a v období přezkumného šetření opět klesly. V tomto pohybu cen se obecně odráží změny v nákladech na suroviny a energii ve stejném období. Podobný trend, tj. nárůst v období 2009-2011 a pokles v období přezkumného šetření, lze pozorovat u prodejních cen dovozu ze třetích zemí, které jsou držiteli značného podílu na trhu Unie.
Tabulka 10
Prodejní ceny a náklady
2009
2010
2011
OPŠ
Průměrná jednotková prodejní cena v Unii pro odběratele, kteří nejsou ve spojení (v EUR za tunu)
1 136
1 282
1 421
1 151
Index (2009 = 100)
100
113
125
101
Jednotkové výrobní náklady (v EUR za tunu)
1 094
1 031
1 228
1 063
Index (2009 = 100)
100
94
112
97
Zdroj: Odpovědi na dotazník
f) Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(130)
V posuzovaném období se peněžní tok, investice a návratnost investic výrobců v Unii a jejich schopnost získávat kapitál vyvíjely takto:
Tabulka 11
Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic
2009
2010
2011
OPŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
2,3
27,0
18,3
7,4
Peněžní tok (v EUR)
4 554 714
44 888 689
39 959 668
19 353 017
Investice (v EUR)
26 599 036
20 962 570
25 274 658
27 076 802
Index (2009 = 100)
100
79
95
102
Návratnost investic (v %)
- 62,6
159,2
58,3
24,8
Zdroj: Odpovědi na dotazník
(131)
Ziskovost spolupracujících výrobců v Unii byla stanovena tak, že čistý zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, byl vyjádřen jako procentní podíl z obratu z tohoto prodeje. V roce 2009 bylo ziskové rozpětí velmi nízké, pro některé výrobce v Unii záporné; v roce 2010 se však začalo zvyšovat, společně s růstem spotřeby a prodeje. Je však třeba poznamenat, že v období přezkumného šetření se ziskové rozpětí snížilo, přestože objem prodeje spolupracujícího výrobního odvětví Unie (rovněž při zohlednění změn v podnikové struktuře) byl stabilní. Tato skutečnost vzbudila obavy, pokud jde o budoucí vývoj ziskového rozpětí výrobního odvětví EU.
(132)
Peněžní tok, což je schopnost výrobního odvětví samofinancovat své činnosti, který byl vypočítán na základě operací, byl po celé posuzované období kladný. Tento ukazatel se však zlepšil teprve v roce 2010; poté se ve dvou následujících letech výrazně zhoršil. Šetření rovněž prokázalo, že toto zhoršení týkající se peněžního toku bylo výraznější u menších výrobců v Unii. Tato skutečnost vzbudila obavy, pokud jde o schopnost výrobního odvětví EU pokračovat v nezbytném samofinancování jeho činností ve stávající hospodářské situaci.
(133)
Vývoj v oblasti ziskovosti a peněžního toku během posuzovaného období měl dopad na schopnost spolupracujících výrobců v Unii investovat do jejich činností. Výsledkem je, že úroveň investic zůstává v posuzovaném období poměrně vysoká a stabilní. Návratnost investic vyjádřená jako zisk v procentech čisté účetní hodnoty investic dosáhla kladných hodnot teprve po roce 2009. Avšak tento ukazatel následoval trend v oblasti ziskovosti a peněžního toku, v roce 2010 dosáhl rovněž vrcholu a v letech 2011-2012 plynule klesal.
(134)
Na základě výše uvedených skutečností lze vyvodit závěr, že ačkoli finanční výsledky spolupracujících výrobců v Unii byly nadále dobré během větší části posuzovaného období, ke konci uvedeného období se začaly zhoršovat, zejména v období přezkumného šetření. Jak ukazuje tabulka 11, ziskovost prodeje EU značně klesla a peněžní tok výrobního odvětví Unie byl nižší než hodnota investic, což poukazuje na to, že výrobní odvětví Unie bylo v období přezkumného šetření nuceno využít externího financování.
(135)
Ve stejné době byly zaznamenány obavy týkající se schopnosti získávat kapitál. Pokud by stávající opatření pozbyla platnosti, mohl by uvedený faktor působit jako kritický aspekt oslabení výrobního odvětví Unie. V současné ekonomické situaci je pravděpodobné, že by výrobní odvětví Unie obtížně nacházelo finanční prostředky, aby čelilo návratu dumpingového dovozu z dotčených zemí, a mohlo by velice rychle opět utrpět vážnou újmu. Tato možnost je zejména znepokojující, pokud jde o malé a střední podniky, které jsou součástí výrobního odvětví Unie.
g) Zásoby
(136)
Ačkoli konečný stav zásob spolupracujících výrobců v Unii vzrostl mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření o 32 %, snížil se úměrně úrovni výroby a výrobci jej nepovažují za nezvykle velký.
Tabulka 12
Konečný stav zásob
2009
2010
2011
OPŠ
Konečný stav zásob (v tunách)
23 946
21 214
26 117
31 504
Index (2009 = 100)
100
89
109
132
Zdroj: Odpovědi na dotazník
h) Náklady práce
(137)
Počet osob zaměstnaných spolupracujícími výrobci v Unii se v posuzovaném období zvýšil o téměř 50 %, průměrné mzdy těchto zaměstnanců byly v uvedeném období stabilní.
Tabulka 13
Náklady práce
2009
2010
2011
OPŠ
Průměrné náklady práce na zaměstnance
(v EUR)
29 705
30 296
28 991
29 837
Index (2009 = 100)
100
102
98
100
Zdroj: Odpovědi na dotazník
ZÁVĚR K SITUACI VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(138)
Šetření ukázalo, že se dovoz levných dumpingových výrobků z dotčených zemí na trh Unie po uložení původních opatření v roce 2008 snížil. Výrobní odvětví Unie mohlo díky tomu dosáhnout vysoké úrovně výroby, zvýšit svůj objem prodeje, podíl na trhu a ziskovost a zlepšit svou celkovou finanční situaci.
(139)
Proto byl učiněn závěr, že výrobní odvětví Unie neutrpělo během období přezkumného šetření podstatnou újmu. Vzhledem k poklesu spotřeby a zhoršení některých finančních ukazatelů během období přezkumného šetření, například ziskovosti, peněžního toku a návratnosti investic, však situace výrobního odvětví Unie zůstává nestabilní.
F. PRAVDĚPODOBNOST OBNOVENÍ ÚJMY
1. Předběžné poznámky
(140)
Aby mohla být posouzena pravděpodobnost obnovení újmy v případě, že by opatření pozbyla platnosti, byl analyzován možný dopad dovozu z ČLR na trh Unie a na výrobní odvětví Unie v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(141)
Analýza se soustředila na trend spotřeby na trhu Unie, volnou kapacitu, obchodní toky, atraktivitu trhu Unie a chování dotčených zemí v oblasti tvorby cen.
2. Spotřeba v Unii
(142)
Spotřeba dotčeného výrobku v Unii se v období přezkumného šetření snížila vůči předchozímu roku o 10 %. To zároveň znamená snížení o více než 25 % v porovnání s úrovní před krizí v roce 2007. Pokles spotřeby dotčeného výrobku je důsledkem klesající výroby oceli v Unii, přičemž lze v příštích letech očekávat další pokles. To bude náročné pro výrobní odvětví Unie, které se bude pohybovat ve velmi konkurenčním prostředí. Má se proto za to, že nelze připustit levný dumpingový dovoz z ČLR a Ruska. Takový dovoz bude vyvolávat tlak na snižování cen na trhu a narušovat hospodářskou soutěž a jeho důsledkem bude podstatná újma způsobená výrobcům v Unii.
3. Volná kapacita, obchodní toky a atraktivita trhu Unie a chování dotčených třetích zemí v oblasti tvorby cen
a) ČLR
(143)
Je třeba poznamenat, že celková výrobní kapacita dotčeného výrobku v ČLR se odhaduje na 10-11 milionů tun, což převyšuje celkovou spotřebu FeSi. Zároveň celkové využití kapacity činí přibližně 50 %.
(144)
Čínský vývoz FeSi do celého světa byl v posuzovaném období poměrně stálý, dosáhl 0,8 milionu tun. Tato úroveň vývozu je především výsledkem omezení uvedených ve 41. bodě odůvodnění. Unie však tyto mechanismy nekontroluje a omezení vývozu může čínská vláda kdykoli zrušit, což by pro trh Unie představovalo vážnou hrozbu zaplavení čínským vývozem dotčeného výrobku.
(145)
I v případě, že omezení vývozu budou nadále v platnosti, je třeba zdůraznit, že stávající celosvětový objem vývozu ČLR převyšuje celkovou spotřebu v Unii.
(146)
Lze oprávněně očekávat, že pokud by opatření byla zrušena, v důsledku atraktivity trhu EU uvedené v bodech odůvodnění 40-49 by přinejmenším část stávajícího čínského vývozu byla přesměrována na trh Unie, zvláště proto, že již velmi brzy bude čelit znásobené konkurenci na svých obvyklých asijských trzích; tato konkurence bude důsledkem zvýšené výrobní kapacity v Malajsii, jak je uvedeno ve 44. bodě odůvodnění.
(147)
Pozbytí platnosti antidumpingových cel ve spojení s tvrdší konkurencí v Asii s největší pravděpodobností učiní z trhu Unie atraktivní odbytiště pro čínské vývozce. V této souvislosti je vhodné připomenout, že před uložením opatření byla ČLR významným vývozcem na trh Unie.
(148)
V neposlední řadě stávající úroveň čínských vývozních cen, rozsah zjištěného dumpingového rozpětí a existence výrazného cenového podbízení potvrzují, že bez antidumpingových opatření se bude nekalá soutěž ze strany čínských vývozců opakovat a povede k podstatné újmě výrobního odvětví Unie.
b) Rusko
(149)
Během přezkumného šetření bylo určeno, že výroba dotčeného výrobku v Rusku v období přezkumného šetření činila 633 000 tun a výrobní kapacita se odhaduje na 900 000 tun. Z toho vyplývá přibližně 267 000 tun volné kapacity, která je sama o sobě dostatečná pro zásobení jedné třetiny poptávky Unie.
(150)
Pokud jde o ruský vývoz dotčeného výrobku, je třeba poznamenat, že Rusko v současné době vyváží 73 % své produkce. Kromě Unie jsou tradičními vývozními trhy Ruska USA, Japonsko a Jižní Korea. S ohledem na znásobenou konkurenci na asijských trzích, jak je uvedeno ve 44. bodě odůvodnění, existují nepochybné náznaky, že většina těchto obchodních toků bude přesměrována do Unie, pokud budou zrušena antidumpingová opatření. Tento vývoj by mohl být ještě výraznější, pokud by v současnosti v USA probíhající antidumpingové šetření dovozu z Ruska (které vyplývá z šetření zahájeného v červenci 2013) vedlo k uložení opatření.
(151)
V tomto ohledu jeden vyvážející výrobce z Ruska uvedl, že uložení cla z ferosilicia pocházejícího z Ruska v USA je nepravděpodobné. S cílem podložit toto tvrzení byla předložena určitá neformální zjištění z probíhajícího šetření. Tento výrobce však na podporu svého tvrzení neposkytl žádné podložené důkazy a vzhledem k tomu, že antidumpingové šetření ze strany USA bylo zahájeno a stále probíhá, uložení opatření nelze vyloučit.
(152)
Pozbytí platnosti antidumpingových cel ve spojení s tvrdší konkurencí na jejich hlavních vývozních trzích učiní z trhu Unie atraktivní odbytiště pro ruské vývozce. V této souvislosti je vhodné připomenout, že před uložením opatření bylo Rusko významným vývozcem na trh Unie a je na tomto trhu stále přítomné navzdory opatřením, která platí již pět let.
(153)
V neposlední řadě je třeba zdůraznit, že hrozba, kterou představuje objem ruského dovozu, zostřuje cenová politika Ruska na jeho vývozních trzích. Původní šetření i stávající šetření před pozbytím platnosti ukázala, že ruské dumpingové praktiky se zdají být strukturované, vzhledem k tomu, že vývozní ceny jsou soustavně nižší než ceny na ruském domácím trhu. Stávající šetření navíc potvrzuje, že ceny dovozu z Ruska se i nadále podbízejí prodejním cenám výrobců v Unii.
4. Závěr
(154)
S ohledem na výsledky šetření, zejména ohledně volné kapacity v dotčených zemích, pokračování dumpingu a omezené schopnosti čínských a ruských vývozců prodávat na jiných hlavních trzích třetích zemí, což zvyšuje atraktivitu trhu Unie, se má za to, že zrušení uložených opatření by oslabilo postavení výrobního odvětví Unie na jeho hlavním trhu a že v důsledku pravděpodobného čínského a ruského dovozu za dumpingové ceny by se zopakovala způsobená újma.
(155)
Neexistuje žádný důvod k domněnce, že lepší výsledky výrobního odvětví Unie dosažené díky platným opatřením by zůstaly zachovány nebo by dále posílily, pokud by opatření byla zrušena. Naopak, existují příznivé podmínky pro pravděpodobný přesun dovozu z dotčených zemí na trh Unie za dumpingové ceny a ve velkém objemu. Tento dovoz by pravděpodobně poškodil pozitivní vývoj na trhu Unie, jenž se projevil v posuzovaném období. Pravděpodobný objem dumpingového dovozu by dokázal vyvinout tlak na prodejní ceny výrobního odvětví Unie a způsobit mu ztrátu podílu na trhu. To by mělo nepříznivý dopad na finanční výsledky výrobního odvětví Unie, které je stále nestabilní.
(156)
V souvislosti s tím jsme obdrželi od ruského vyvážejícího výrobce připomínku, že přetrvání újmy nelze zakládat na pouhé možnosti přetrvání újmy, ale spíše na její pravděpodobnosti. Šetření však odhalilo řadu skutečností, včetně toho, že dumpingové praktiky ruských výrobců pokračují, a prokázalo rovněž existenci volné kapacity v Rusku. Skutečností dále zůstává, že spotřeba v Unii je v období přezkumného šetření nižší, než byla při původním šetření. V celosvětovém měřítku se pak očekává větší výstup daného výrobku, zejména na asijském trhu. Pokud se zváží všechny uvedené skutečnosti, lze nabýt poměrné jistoty, že na základě dostupných faktů by v případě pozbytí platnosti opatření bylo výrobní odvětví Unie opět poškozováno dumpingovým dovozem.
G. ZÁJEM UNIE
1. Úvod
(157)
V souladu s článkem 21 základního nařízení bylo zkoumáno, zda by zachování stávajících opatření nebylo v rozporu se zájmem Unie jako celku. Zájem Unie byl určen na základě zhodnocení zájmů různých subjektů, jichž se věc týká, tedy zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů. Všem zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby předložily svá stanoviska podle čl. 21 odst. 2 základního nařízení.
(158)
Toto šetření je přezkumem stávajících opatření, a proto bylo možné posoudit případný nepřípustný nepříznivý dopad stávajících antidumpingových opatření na zúčastněné strany.
2. Zájem výrobního odvětví Unie
(159)
V 154. bodě odůvodnění výše byl učiněn závěr, že situace výrobního odvětví Unie by se pravděpodobně vážně zhoršila, pokud by antidumpingová opatření pozbyla platnosti. Zachování opatření by tedy bylo ku prospěchu výrobního odvětví Unie, jelikož výrobci v Unii by měli být schopni udržet objem prodeje, podíl na trhu, ziskovost a celkově pozitivní hospodářskou situaci. Naopak ukončení platnosti opatření by vážně ohrozilo životaschopnost výrobního odvětví Unie, jelikož lze důvodně očekávat změnu orientace čínského a ruského dovozu na trh Unie za dumpingové ceny a ve velkém objemu, což by vedlo k obnovení újmy.
3. Zájem uživatelů
(160)
Při stávajícím šetření s Komisí spolupracovalo deset uživatelů v Unii (slévárny a výrobci oceli). Čtyři odpovědi tvořily připomínky obecné povahy a pouze šest uživatelů zaslalo úplné odpovědi na dotazník. Na základě takto získaných údajů bylo určeno, že náklady na dotčený výrobek měly v průměru přibližně 1 % dopad na celkové výrobní náklady uživatelů a nedosáhly výše 2 % u žádného spolupracujícího výrobce. Proto navzdory ztrátovosti některých uživatelů mezi rokem 2011 a obdobím přezkumného šetření ve ztrátě nelze jejich situaci přičítat antidumpingovým clům na dovoz FeSi.
(161)
Je třeba zohlednit, že podíl ČLR a Ruska na trhu během původního šetření činil přibližně 40 % trhu Unie a cla pro obě uvedené země se pohybovala mezi 15,6 % a 31,2 %. Možný dopad pozbytí platnosti uvedených cel by proto mohl být považován za úsporu nákladů v průměru nejvýše 0,1 % (vypočítáno na základě 40 % podílu na trhu zemí, na něž se opatření vztahují, a s průměrným valorickým clem 20 %). Proto je nepravděpodobné, že by pozbytí platnosti cla mělo dopad na opětnou ziskovost uživatelů, kteří utrpěli ztráty v průběhu posledních dvou let posuzovaného období. V neposlední řadě vzhledem k charakteru dotčeného produktu, jakož i vzhledem k několika zdrojům zásobování trhu, mohou uživatelé snadno přejít k jinému dodavateli.
4. Zájem dovozců
(162)
Všichni známí dovozci byli informováni o zahájení přezkumu. Žádný z dovozců dotčeného výrobku neodpověděl na dotazník k výběru vzorku připojený k oznámení o zahájení přezkumu. Šetřením bylo zjištěno, že dovozci mohou snadno nakupovat od různých zdrojů, které jsou v současné době dostupné na trhu, zejména od výrobního odvětví Unie a od velkých vývozců ze třetích zemí, kteří prodávají za ceny, jež nejsou dumpingové. Jelikož dovozci neprojevili zájem, byl učiněn závěr, že zachování opatření by nebylo proti jejich zájmu.
5. Závěr
(163)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že neexistují žádné přesvědčivé důvody proti zachování stávajících antidumpingových opatření.
H. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(164)
Všechny strany byly informovány o stěžejních skutečnostech a důvodech, na jejichž základě byl přijat záměr doporučit, aby byla stávající opatření zachována. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta pro podání připomínek k poskytnutým informacím. Podání a připomínky byly v odůvodněných případech náležitě vzaty v úvahu.
(165)
Z těchto důvodů by měla být v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení antidumpingová opatření na dovoz ferosilicia pocházejícího z ČLR a Ruska uložená nařízením (ES) č. 172/2008 zachována.
(166)
Aby bylo minimalizováno riziko obcházení uložených opatření z důvodu velkých rozdílů v celních sazbách, má se za to, že v tomto případě jsou nezbytná zvláštní opatření za účelem zajištění řádného uplatňování antidumpingových cel. Tato zvláštní opatření, která se týkají pouze společností, pro něž je stanovena individuální celní sazba, zahrnují: povinnost předložit celním orgánům členských států platnou obchodní fakturu, která splňuje požadavky stanovené v příloze tohoto nařízení. Dovoz, k němuž uvedená faktura přiložena není, podléhá zbytkovému antidumpingovému clu použitelnému na všechny ostatní výrobce.
(167)
Výbor zřízený čl. 15 odst. 1 základního nařízení nezaujal žádné stanovisko,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz ferosilicia, v současnosti kódů KN 7202 21 00, 7202 29 10 a 7202 29 90, pocházejícího z Čínské lidové republiky a Ruska.
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyráběné níže uvedenými společnostmi, činí:
Země
Společnost
Sazba antidumpingového cla (v %)
Doplňkový kód TARIC
Čínská lidová republika
Erdos Xijin Kuang Co., Ltd., Qipanjing Industry Park
15,6
A829
Lanzhou Good Land Ferroalloy Factory Co., Ltd., Xicha Villa
29,0
A830
Všechny ostatní společnosti
31,2
A999
Rusko
Bratsk Ferroalloy Plant, Bratsk
17,8
A835
Všechny ostatní společnosti
22,7
A999
3. Použití individuálních celních sazeb stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 9. dubna 2014.
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 360/2014 VAN DE COMMISSIE
van 9 april 2014
tot instelling van een definitief antidumpingrecht op ferrosilicium van oorsprong uit de Volksrepubliek China en Rusland naar aanleiding van een nieuw onderzoek bij het vervallen van de maatregelen op grond van artikel 11, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1225/2009 van de Raad
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 1225/2009 van de Raad van 30 november 2009 betreffende beschermende maatregelen tegen invoer met dumping uit landen die geen lid zijn van de Europese Gemeenschap (1) („de basisverordening”), en met name artikel 11, leden 2, 5 en 6,
Overwegende hetgeen volgt:
A. PROCEDURE
1. Geldende maatregelen
(1)
Na een antidumpingonderzoek („het oorspronkelijke onderzoek”) heeft de Raad bij Verordening (EG) nr. 172/2008 (2) een definitief antidumpingrecht ingesteld op ferrosilicium („FeSi”), momenteel ingedeeld onder de GN-codes 7202 21 00, 7202 29 10 en 7202 29 90, van oorsprong uit de Volksrepubliek China („de VRC”), Egypte, Kazachstan, de voormalige Joegoslavische Republiek Macedonië en Rusland („de definitieve antidumpingmaatregelen”).
(2)
De maatregelen bestonden in een ad-valoremrecht van 31,2 % op FeSi van oorsprong uit de VRC, met uitzondering van Erdos Xijin Kuangye Co. (15,6 %) en Lanzhou Good Land Ferroalloy Factory Co. (29,0 %), van 18,0 % op FeSi van oorsprong uit Egypte, met uitzondering van The Egyptian Ferroalloys Co. (15,4 %), van 33,9 % op FeSi van oorsprong uit Kazachstan, van 5,4 % op FeSi van oorsprong uit de voormalige Joegoslavische Republiek Macedonië en van 22,7 % op FeSi van oorsprong uit Rusland, met uitzondering van Bratsk Ferroalloy Plant (17,8 %).
(3)
Het bij Uitvoeringsverordening (EG) nr. 172/2008 ingestelde antidumpingrecht op FeSi van oorsprong uit de voormalige Joegoslavische Republiek Macedonië werd ingetrokken bij Verordening (EU) nr. 1297/2009 van de Raad (3).
(4)
Op 30 november 2009 heeft de Europese Commissie („de Commissie”) een verzoek om een gedeeltelijk tussentijds nieuw onderzoek („het tussentijdse nieuwe onderzoek”) op grond van artikel 11, lid 3, van de basisverordening ontvangen, dat werd ingediend door een producent-exporteur uit Rusland, Joint Stock Company Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant, en zijn verbonden onderneming Joint Stock Company Kuznetsk Ferroalloy Works (hierna samen „de Russische groep” genoemd). Bij Verordening (EU) nr. 60/2012 (4) heeft de Raad het gedeeltelijke tussentijdse nieuwe onderzoek beëindigd omdat onvoldoende bewijsmateriaal beschikbaar was waaruit bleek dat de gewijzigde omstandigheden van blijvende aard waren. Met name de Russische groep heeft niet aangetoond dat zijn prijsbeleid van blijvende aard was. Bijgevolg werd de voor de Russische groep in het oorspronkelijke onderzoek vastgestelde dumpingmarge niet gewijzigd. De verbintenis die de Russische groep heeft voorgesteld, werd om dezelfde redenen verworpen.
2. Verzoek om een nieuw onderzoek bij het vervallen van de maatregelen
(5)
Na de bekendmaking van een bericht dat de definitieve antidumpingmaatregelen op korte termijn zouden vervallen (5), ontving de Commissie op 28 november 2012 een verzoek om een nieuw onderzoek op grond van artikel 11, lid 2, van de basisverordening. Het verzoek werd ingediend door Euroalliages („de indiener van het verzoek”) namens producenten die meer dan 25 % van de totale productie van FeSi in de Unie vertegenwoordigen.
(6)
Het verzoek betrof de volgende twee landen: de VRC en Rusland.
(7)
Het verzoek was gebaseerd op de overweging dat het vervallen van de maatregelen waarschijnlijk zou leiden tot het voortduren of opnieuw optreden van dumping en schade voor de bedrijfstak van de Unie.
3. Opening van een nieuw onderzoek bij het vervallen van de maatregelen
(8)
Nadat de Commissie na raadpleging van het Raadgevend Comité tot de conclusie was gekomen dat er voldoende bewijsmateriaal was om een nieuw onderzoek bij het vervallen van de maatregelen te openen, heeft zij op 28 februari 2013 door de bekendmaking van een bericht in het Publicatieblad van de Europese Unie (6) („het bericht van opening”) de opening van een nieuw onderzoek op grond van artikel 11, lid 2, van de basisverordening aangekondigd.
4. Onderzoek
4.1. Tijdvak van het nieuwe onderzoek en beoordelingsperiode
(9)
Het onderzoek naar de voortzetting of herhaling van dumping had betrekking op de periode van 1 januari 2012 tot en met 31 december 2012 („tijdvak van het nieuwe onderzoek” of „TNO”). Het onderzoek van de ontwikkelingen die relevant zijn voor de beoordeling van de waarschijnlijkheid van het voortduren of opnieuw optreden van de schade had betrekking op de periode van 1 januari 2009 tot en met 31 december 2012 („de beoordelingsperiode”).
4.2. Bij het onderzoek betrokken partijen
(10)
De Commissie heeft de indieners van het verzoek, de overige bekende producenten in de Europese Unie, de producenten-exporteurs in de VRC en in Rusland, de niet-verbonden importeurs, de bekende betrokken gebruikers en de vertegenwoordigers van de landen van uitvoer officieel van de opening van een nieuw onderzoek bij het vervallen van de maatregelen in kennis gesteld. De belanghebbenden werden in de gelegenheid gesteld om binnen de in het bericht van inleiding vermelde termijn hun standpunt schriftelijk kenbaar te maken en te verzoeken te worden gehoord.
(11)
Alle belanghebbenden die daar met opgave van redenen om hadden verzocht, werden gehoord.
(12)
Gezien het kennelijk grote aantal producenten-exporteurs in de VRC en niet-verbonden importeurs in de Unie dat bij het onderzoek betrokken was, werd in het bericht van opening vermeld dat werd overwogen om overeenkomstig artikel 17 van de basisverordening gebruik te maken van steekproeven. Om de Commissie in staat te stellen te beslissen of een steekproef noodzakelijk was en, zo ja, deze samen te stellen, werd bovengenoemde partijen verzocht zich binnen vijftien dagen na de opening van het nieuwe onderzoek bij haar kenbaar te maken en haar de in het bericht van opening gevraagde gegevens te verstrekken.
(13)
Aangezien slechts één producent-exporteur in de VRC de in het bericht van opening gevraagde gegevens heeft verstrekt en bereid was om verder mee te werken met de Commissie, is besloten om voor de producenten-exporteurs in de VRC geen gebruik te maken van een steekproef. Nadat hij de vragenlijst had ontvangen, heeft de producent-exporteur besloten niet verder mee te werken. Er wordt derhalve van uitgegaan dat geen producenten-exporteurs in de VRC aan het onderzoek hebben meegewerkt.
(14)
In Rusland werden alle bekende Russische producenten verzocht aan het onderzoek mee te werken, namelijk Bratsk Ferroalloy Plant, Serov Ferroalloy Plant, NLMK en de Russische groep. Slechts één Russische groep heeft tijdens dit nieuwe onderzoek met de Commissie meegewerkt.
(15)
De niet-verbonden importeurs hebben de vragenlijst niet beantwoord. Er wordt derhalve van uitgegaan dat geen niet-verbonden importeurs in de Unie aan het onderzoek hebben meegewerkt.
(16)
Zes van de zeven bekende producenten van FeSi in de Unie hebben de vragenlijsten beantwoord. Gezien het relatief beperkte aantal producenten in de Unie werd in het nieuwe onderzoek niet overwogen om een steekproef samen te stellen.
(17)
Bij de volgende ondernemingen werd ter plaatse een controle uitgevoerd.
a)
Producenten in de Unie:
De FERROATLANTICA-groep:
Ferroatlantica S.L. - Madrid, Spanje
Ferropem - Chambery, Frankrijk
HUTA LAZISKA SA - Laziska Gorne, Polen
OFZ a.s. - Istebne, Slowakije
TDR LEGURE d.o.o. - Ruse, Slovenië
VARGON ALLOYS A.B. - Vargon, Zweden
b)
Gebruikers in de Unie:
Aperam SA - Luxemburg
Ugitech - Ugine, Frankrijk
c)
Producent-exporteur in Rusland:
De Russische groep:
JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant („JSC CHEMK”) - Chelyabinsk, Rusland
JSC Kuznetsk Ferroalloy Works („JSC KF”) - Novokuznetsk, Rusland
RFA International LP („RFAI”) - Mishawaka, VS
d)
Producenten in het referentieland:
Elkem AS, Oslo, Noorwegen
FESIL Rana Metall AS, Trondheim, Noorwegen
Finnfjord AS, Finnsnes, Noorwegen.
B. BETROKKEN PRODUCT EN SOORTGELIJK PRODUCT
1. Betrokken product
(18)
Bij het betrokken product gaat het om ferrosilicium, momenteel ingedeeld onder de GN-codes 7202 21 00, 7202 29 10 en 7202 29 90, van oorsprong in de VRC en Rusland.
(19)
FeSi wordt vervaardigd in elektrische boogovens door het reduceren van kwarts met behulp van koolstofhoudende stoffen. Dat proces is energie-intensief. FeSi wordt verkocht in de vorm van brokken, korrels of poeder en bestaat in verschillende kwaliteiten, afhankelijk van het gehalte aan silicium en onzuiverheden (zoals aluminium). FeSi met een siliciumgehalte van 70 % en meer wordt beschouwd als een product met een hoge zuiverheidsgraad. Bij een siliciumgehalte van meer dan 55 % en minder dan 70 % gaat het om een product met een gemiddelde zuiverheidsgraad, en bij een siliciumgehalte van minder dan 55 % gaat het om een product met een lage zuiverheidsgraad. Het betrokken product wordt hoofdzakelijk gebruikt als desoxidatiemiddel en als legeringscomponent in de ijzer- en staalindustrie.
2. Soortgelijk product
(20)
FeSi dat wordt geproduceerd en verkocht in de Unie door de bedrijfstak van de Unie en FeSi dat wordt geproduceerd en verkocht in Noorwegen („het referentieland” - er werd voor een referentieland gekozen omdat de VRC geen land met een markteconomie is en tijdens dit onderzoek niet werd onderzocht), en in Rusland, bleek grotendeels dezelfde fysische en chemische kenmerken te hebben en voor dezelfde doeleinden te worden gebruikt als FeSi dat wordt geproduceerd in de VRC en in Rusland en naar de Unie wordt uitgevoerd. Daarom worden al deze producten beschouwd als soortgelijke producten in de zin van artikel 1, lid 4, van de basisverordening.
C. WAARSCHIJNLIJKHEID VAN VOORTZETTING OF HERHALING VAN DUMPING
(21)
Overeenkomstig artikel 11, lid 2, van de basisverordening werd onderzocht of het vervallen van de bestaande maatregelen waarschijnlijk zou leiden tot voortzetting of herhaling van dumping door beide betrokken landen.
Invoer uit de VRC
1. Voorafgaande opmerkingen
(22)
Zoals vermeld in overweging 13 hebben geen Chinese producenten-exporteurs aan het onderzoek meegewerkt. Bij gebrek aan medewerking van de producenten-exporteurs in de VRC werd de algemene analyse, met inbegrip van de berekening van de dumpingmarge, dus overeenkomstig artikel 18 van de basisverordening op de beschikbare gegevens gebaseerd.
(23)
De waarschijnlijkheid van voortzetting of herhaling van dumping werd dus beoordeeld aan de hand van het verzoek om een nieuw onderzoek bij het vervallen van de maatregelen, in combinatie met andere bronnen van informatie, zoals handelsstatistieken over in- en uitvoer (Eurostat en uitvoergegevens van China) en andere algemeen beschikbare informatie.
(24)
Het gebrek aan medewerking had gevolgen voor de vergelijking van de normale waarde met de prijs bij uitvoer van de verschillende productsoorten. Zoals uiteengezet in overweging 30 werd het passend geacht om zowel de normale waarde als de prijs bij uitvoer op een algemene basis vast te stellen, namelijk op basis van één product overeenkomstig artikel 18 van de basisverordening.
(25)
Telkens wanneer werd vastgesteld dat de omstandigheden niet waren gewijzigd, werd overeenkomstig artikel 11, lid 9, van de basisverordening dezelfde methode gebruikt als voor de vaststelling van de dumpingmarge in het oorspronkelijke onderzoek.
2. Invoer met dumping in het TNO
2.1. Vaststelling van de normale waarde
(26)
In het bericht van opening heeft de Commissie alle belanghebbenden verzocht opmerkingen te maken over haar voorstel om Noorwegen voor de vaststelling van de normale waarde voor de VRC als derde land met een markteconomie te gebruiken. Noorwegen diende bij het oorspronkelijke onderzoek als referentieland. Aangezien de Commissie over dit aspect van geen van de partijen opmerkingen heeft ontvangen, werd geconcludeerd dat Noorwegen opnieuw moet worden gekozen als referentieland om overeenkomstig artikel 2, lid 7, onder a), van de basisverordening de normale waarde voor de VRC vast te stellen.
(27)
In overeenstemming met artikel 2, lid 2, van de basisverordening werd eerst onderzocht of de totale omvang van de binnenlandse verkoop van het soortgelijke product aan onafhankelijke afnemers door de medewerkende producenten in Noorwegen representatief was in vergelijking met de totale omvang van de verkoop bij uitvoer uit de VRC naar de Unie, d.w.z. of de totale op de binnenlandse markt verkochte hoeveelheid ten minste 5 % van de totale naar de Unie uitgevoerde hoeveelheid van het betrokken product bedroeg. Op die basis werd vastgesteld dat de binnenlandse verkoop in het referentieland representatief was.
(28)
Ook werd onderzocht of de binnenlandse verkoop van het soortgelijke product had plaatsgevonden in het kader van normale handelstransacties in de zin van artikel 2, lid 4, van de basisverordening. Hiertoe werd het aandeel van de winstgevende binnenlandse verkoop aan onafhankelijke afnemers op de binnenlandse markt in het TNO vastgesteld.
(29)
De normale waarde werd bijgevolg gebaseerd op de werkelijke binnenlandse prijs, die werd berekend als een gewogen gemiddelde prijs van de winstgevende binnenlandse verkoop in het TNO.
2.2. Vaststelling van de uitvoerprijs
(30)
Zoals vermeld in overweging 24 hebben de Chinese producenten-exporteurs niet aan het onderzoek meegewerkt. De uitvoerprijs werd derhalve overeenkomstig artikel 18 van de basisverordening gebaseerd op de beste beschikbare gegevens.
(31)
De omvang en de prijzen van de invoer werden eerst geëxtraheerd uit de invoergegevensbank van Eurostat voor de drie GN-codes die zijn opgenomen in overweging 18, met andere woorden rekening houdend met de kwaliteit. Aangezien het passend werd geacht de prijs bij uitvoer op basis van een gemiddelde vast te stellen, werden de gegevens die voor de GN-codes 7202 29 10 en 7202291090 werden geëxtraheerd, aangepast aan het siliciumgehalte van GN-code 7202 21 00. In het verzoek om een nieuw onderzoek wordt deze methode voorgesteld om de totale omvang van de invoer op basis van kwaliteit FeSi75 te schatten. Het volume van de invoer en de prijzen bij invoer voor deze drie GN-codes werden samengevoegd of gewogen om één gemiddelde weer te geven.
(32)
Deze gemiddelde prijs bij invoer op cif-niveau werd tot slot gecorrigeerd door met name de vervoerskosten af te trekken om tot een waarde af fabriek te komen. De uitvoerprijs voor die verkoop werd overeenkomstig artikel 2, lid 8, van de basisverordening vastgesteld op basis van de volgens de invoerstatistieken van Eurostat werkelijk betaalde of te betalen prijs.
2.3. Vergelijking en correcties
(33)
De normale waarde en de uitvoerprijs werden vergeleken in het stadium af fabriek. Om een eerlijke vergelijking te waarborgen, werd eveneens rekening gehouden met verschillen die van invloed zijn op de prijsvergelijkbaarheid, overeenkomstig artikel 2, lid 10, van de basisverordening. Bij gebrek aan medewerking van Chinese producenten-exporteurs werden er op basis van in het verzoek om een nieuw onderzoek vermelde gegevens met name correcties toegepast om met de douanerechten bij uitvoer rekening te houden.
2.4. Dumping in het TNO
(34)
Op basis van het bovenstaande bleek de dumpingmarge uitgedrukt als een percentage van de prijs franco grens Unie, vóór inklaring, 165 % te bedragen.
(35)
Er zij evenwel opgemerkt dat het totale volume van de invoer van het betrokken product in de Unie drastisch is afgenomen na de instelling van de oorspronkelijke maatregelen en dat de bovengenoemde dumpingmarge werd vastgesteld op basis van een beperkt invoervolume (minder dan 2 500 ton in het TNO).
(36)
Met het oog op de volledigheid van de analyse werd ook het prijsbeleid van de Chinese producenten-exporteurs op de drie belangrijkste niet-EU-markten, namelijk Japan, Zuid-Korea en de Verenigde Staten van Amerika („de VS”), onderzocht.
(37)
Daartoe werden Chinese uitvoercijfers gebruikt om de prijs van de Chinese uitvoer naar Japan, Zuid-Korea en de VS vast te stellen. Uit de vergelijking met de hierboven vastgestelde normale waarde bleek ook dat er sprake was van dumping, en dat de dumpingmarge varieerde van 86 tot 92 %, afhankelijk van het land van bestemming.
3. Ontwikkeling van de invoer indien de maatregelen worden ingetrokken
3.1. Productiecapaciteit van de VRC
(38)
De VRC is verreweg het grootste FeSi-producerende land ter wereld. De productiecapaciteit werd geraamd op 10-11 miljoen ton per jaar in het TNO. De bedrijfstak van de VRC werkte dus naar schatting op 50 % van zijn productiecapaciteit. Dat betekent dat er momenteel een reservecapaciteit is van ongeveer 5,5 miljoen ton per jaar, wat overeenstemt met bijna zeven keer het totale verbruik in de Unie. Ondanks deze huidige overcapaciteit en volgens informatie van de indiener van het verzoek schijnt de capaciteit in de VRC nog te groeien, aangezien momenteel grotere en doeltreffender ovens worden gebouwd.
(39)
Er zijn geen aanwijzingen dat indien de reservecapaciteit van de Chinese producenten zou worden gebruikt, de consumptie op de Chinese binnenlandse markt of op andere markten van derde landen aanzienlijk zou toenemen en dus de gestegen productie zou absorberen.
3.2. Aantrekkelijkheid van de markt van de Unie
(40)
Na de instelling van definitieve maatregelen in februari 2008 is de invoer uit de VRC gestaag afgenomen en marginaal geworden; in het TNO bedroeg deze minder dan 1 % van het verbruik in de Unie. Na een piek van ongeveer 330 400 ton in 2007, daalde de invoer tot minder dan 2 500 ton in 2012. Toch blijft de EU-markt voor FeSi aantrekkelijk voor Chinese uitvoer, gezien de vastgestelde prijsniveaus.
(41)
Zoals hierboven vermeld is er een grote productieovercapaciteit in de VRC, wat een sterke motivering zou kunnen zijn om alternatieve markten te vinden om deze productieovercapaciteit te absorberen. Ingevolge diverse uitvoerbeperkingen die de Chinese regering heeft opgelegd (namelijk een uitvoerrecht van 25 %, 17 % niet-terugvorderbare btw en uitvoervergunningen), is de totale Chinese uitvoer echter gedaald van een piek van 1,5 miljoen ton in 2007 tot nog slechts 0,4 miljoen ton in 2009. Sinds 2010 trekt de uitvoer in zijn geheel echter weer aan; de omvang van de uitvoer steeg tot 0,8 miljoen ton en werd geschat op 0,7 miljoen ton in 2013. De recentste cijfers wijzen op een gestage uitvoer, waarvan de omvang groter is dan het totale verbruik in de Unie.
(42)
Ondanks deze uitvoerbeperkingen hebben Chinese producenten een aanzienlijke hoeveelheid FeSi uitgevoerd naar markten wereldwijd die niet aan invoerbeperkingen onderworpen waren (namelijk Japan, Zuid-Korea en de VS).
(43)
Op het eerste gezicht kan de Aziatische markt een alternatief zijn om een deel van de Chinese overproductie te absorberen. Volgens de informatie die de indiener van het verzoek heeft verstrekt, kunnen recente ontwikkelingen op die markt deze echter minder aantrekkelijk maken voor de Chinese uitvoer.
(44)
De Aziatische markt zal namelijk sterk de gevolgen ondervinden van de ingebruikname van twee nieuwe FeSi-fabrieken in Maleisië (de fabrieken Pertama Ferroalloys en Sarawak Ferroalloys). Naar verwachting zal de jaarlijkse FeSi-productie van Maleisië vanaf 2014 stijgen met 420 000 ton en worden verkocht aan buurlanden in Zuidoost-Azië, met name aan Japan, dat 600 000 ton FeSi per jaar verbruikt. De productie van de Maleisische productiefaciliteiten zal de Chinese uitvoer naar Zuidoost-Azië negatief beïnvloeden. Bovendien hebben Japanse staalproducenten en Zuid-Koreaanse staalfabrieken reeds overeenkomsten gesloten om bij de nieuwe Maleisische producenten jaarlijks aanzienlijke hoeveelheden FeSi aan te kopen, waardoor de Chinese uitvoer het op die markt moeilijker krijgt.
(45)
In zijn opmerkingen naar aanleiding van de mededeling van feiten en overwegingen voerde de producent-exporteur aan dat de Maleisische productie werd overschat. Deze opmerking werd na verificatie gegrond bevonden; de productie van Maleisië werd dan ook gecorrigeerd tot ongeveer 370 000 ton.
(46)
Bijgevolg wordt verwacht dat de extra Maleisische productie de concurrentie zal vergroten op deze reeds vezadigde markt, waar de VRC en Rusland momenteel een groot marktaandeel hebben.
(47)
Dat er in het TNO weinig Chinese producten op de markt van de Unie aanwezig waren, wordt vooral verklaard door de uitvoerbeperkingen die de Chinese regering heeft ingesteld, zoals uiteengezet in overweging 41.
(48)
Ook de prijzen op de EU-markt zouden de overcapaciteit van de Chinese producenten aantrekken. In 2012 was de gemiddelde prijs op de EU-markt namelijk minstens even hoog als de prijzen die de Chinese producenten aanrekenden bij uitvoer naar hun belangrijkste afzetlanden (Japan, Zuid-Korea en de VS), wat de markt van de Unie nog aantrekkelijker maakt wanneer de verkoop aan andere afnemers problematischer wordt.
(49)
Bijgevolg kan worden geconcludeerd dat de Europese markt, die wereldwijd een van de grootste markten is, voor Chinese producenten aantrekkelijk blijft.
4. Conclusie betreffende de waarschijnlijkheid van voortzetting van dumping
(50)
De beschikbare reservecapaciteit in de VRC en de relatief aantrekkelijke prijzen op de markt van de Unie leiden tot de conclusie dat het gevaar bestaat dat de Chinese uitvoer van het betrokken product zal toenemen wanneer de geldende maatregelen vervallen.
(51)
Gezien de huidige en potentiële reservecapaciteit in de VRC, het feit dat de markt van de Unie een van de grootste markten ter wereld is, en de verwachte druk op de Chinese uitvoer in Zuidoost-Azië, kan worden geconcludeerd dat de exporteurs in de VRC hun uitvoer met dumping naar de Unie waarschijnlijk zullen verhogen indien de antidumpingmaatregelen worden ingetrokken.
INVOER UIT RUSLAND
1. Voorafgaande opmerkingen
(52)
Zoals vermeld in overweging 14 heeft slechts één groep producenten aan de procedure meegewerkt. Er werd echter vastgesteld dat de Russische groep een aanzienlijk aandeel van de totale Russische productie vertegenwoordigde, namelijk ongeveer 78 % van de totale Russische productie van FeSi, alsook het grootste deel van de invoer in de Unie van FeSi van oorsprong uit Rusland. Bijgevolg werd geoordeeld dat de informatie die de Russische groep heeft verstrekt, in combinatie met informatie uit andere bronnen, zoals het verzoek om een nieuw onderzoek en beschikbare handelsstatistieken over de invoer (van Eurostat), moest worden gebruikt om de waarschijnlijkheid van voortzetting of herhaling van dumping te beoordelen.
(53)
Voor de berekening van de dumpingmarge worden de ondernemingen die deel uitmaken van de Russische groep, JSC CHEMK en JSC KF, net als in het oorspronkelijke onderzoek beschouwd als verbonden ondernemingen in de zin van artikel 143 van het Douanewetboek (7). Bijgevolg werd voor de hele groep één dumpingmarge berekend volgens de onderstaande methode. Het bedrag van de dumping werd voor elke afzonderlijke producent-exporteur berekend alvorens een gewogen gemiddelde dumpingmarge voor de hele groep werd vastgesteld. Deze methode verschilt van die van het jongste onderzoek, waar de dumping is berekend door alle productie, winstgevendheid en verkoop in de Unie van de verschillende productie-eenheden samen te nemen. Deze verschillende methode werd gebruikt in het afgesloten tussentijdse nieuwe onderzoek. Deze verandering van methode werd gerechtvaardigd door gewijzigde omstandigheden, namelijk de verandering van de bedrijfsstructuur van de groep, waardoor binnen de groep kan worden vastgesteld welke individuele producenten een product hebben verkocht of geproduceerd.
2. Invoer met dumping in het TNO
2.1. Vaststelling van de normale waarde
(54)
In overeenstemming met artikel 2, lid 2, van de basisverordening werd eerst onderzocht of de totale omvang van de binnenlandse verkoop van het soortgelijke product aan onafhankelijke afnemers door de medewerkende producenten-exporteurs representatief was in vergelijking met de totale omvang van de uitvoer naar de Unie, d.w.z. of de totale op de binnenlandse markt verkochte hoeveelheid ten minste 5 % van de totale naar de Unie uitgevoerde hoeveelheid van het betrokken product bedroeg.
(55)
Er werd eveneens onderzocht of de binnenlandse verkoop voldoende representatief was voor de toepassing van artikel 2, lid 2, van de basisverordening. Er werden productsoorten onderzocht die een producent-exporteur op de binnenlandse markt verkocht en die werden geacht rechtstreeks vergelijkbaar te zijn met een naar de Unie uitgevoerde productsoort. De binnenlandse verkoop van een bepaalde productsoort werd voldoende representatief geacht wanneer de producent-exporteur van die productsoort op de binnenlandse markt aan onafhankelijke afnemers een totale hoeveelheid had verkocht die ten minste 5 % bedroeg van de totale naar de Unie uitgevoerde hoeveelheid van de vergelijkbare productsoort.
(56)
Ook werd onderzocht of de binnenlandse verkoop van productsoorten had plaatsgevonden in het kader van normale handelstransacties volgens artikel 2, lid 4, van de basisverordening. Hiertoe werd voor elke uitgevoerde soort van het betrokken product het aandeel van de winstgevende binnenlandse verkoop aan onafhankelijke afnemers op de binnenlandse markt in het TNO vastgesteld.
(57)
Voor de productsoorten waarbij meer dan 80 % van de op de binnenlandse markt verkochte hoeveelheid van de productsoort werd verkocht tegen prijzen die hoger lagen dan de productiekosten en de gewogen gemiddelde verkoopprijs van die soort gelijk was aan of hoger was dan de productiekosten per eenheid, werd de normale waarde, naar productsoort, berekend als het gewogen gemiddelde van de werkelijke binnenlandse prijzen van alle verkoop van de soort in kwestie, ongeacht of die verkoop al dan niet winstgevend was.
(58)
Wanneer de winstgevende verkoop van deze productsoort 80 % of minder van de totale verkoop van die soort bedroeg, of de gewogen gemiddelde prijs van die soort lager was dan de productiekosten per eenheid, werd de normale waarde gebaseerd op de werkelijke binnenlandse prijs, berekend als de gewogen gemiddelde prijs van alleen de winstgevende verkoop op de binnenlandse markt van die soort in het TNO.
(59)
Wanneer er geen binnenlandse verkoop van een specifieke productsoort had plaatsgevonden en voor productsoorten waarvan de binnenlandse verkoop onvoldoende bleek, werd de normale waarde berekend overeenkomstig artikel 2, lid 3, van de basisverordening.
(60)
Bij de berekening van de normale waarde overeenkomstig artikel 2, lid 3, van de basisverordening werden de bedragen voor verkoopkosten, algemene kosten, administratiekosten en winst overeenkomstig artikel 2, lid 6, van de basisverordening gebaseerd op de feitelijke gegevens over de productie en de verkoop van het soortgelijke product, in het kader van normale handelstransacties, door de medewerkende producenten-exporteurs, of op beschikbare gegevens.
2.2. Vaststelling van de uitvoerprijs
(61)
In het TNO voerde de Russische groep uit naar de Unie via RFAI, haar geassocieerde onderneming (de verbonden importeur), die alle invoerfuncties vervulde voor de goederen die in de Unie in het vrije verkeer werden gebracht, m.a.w. de functies van een verbonden importeur.
(62)
De uitvoerprijs werd dus overeenkomstig artikel 2, lid 9, van de basisverordening samengesteld aan de hand van de prijs waartegen de ingevoerde producten voor het eerst aan een onafhankelijke afnemer werden doorverkocht, gecorrigeerd voor alle kosten tussen invoer en wederverkoop en voor een redelijke marge voor de verkoopkosten, algemene kosten en administratiekosten (VAA-kosten) en de winst. Daartoe werd het werkelijke VAA-percentage gebruikt, en bij gebrek aan nieuwe informatie van onafhankelijke importeurs over de winst, werd gebruikgemaakt van dezelfde winstmarge als in het oorspronkelijke onderzoek, namelijk 6 %.
(63)
De Russische groep voerde aan dat RFAI moest worden beschouwd als deel van dezelfde economische eenheid, aangezien beide in handen zijn van en worden beheerd door dezelfde personen, en de ondernemingen als een enkele economische eenheid optreden. Bijgevolg mogen bij de vaststelling van de uitvoerprijzen de VAA-kosten en de winst van RFAI niet worden afgetrokken.
(64)
Of de band tussen de Russische groep en RFAI al dan niet de vorm had van een enkele economische eenheid is niet relevant voor een correctie overeenkomstig artikel 2, lid 9, met het oog op de samenstelling van de uitvoerprijs.
(65)
Aangezien de Russische groep via een dochteronderneming (RFAI) uitvoerde, moest de uitvoerprijs dus worden gecorrigeerd door een redelijke marge af te trekken voor VAA-kosten en winst, zoals uitdrukkelijk is vermeld in artikel 2, lid 9, van de basisverordening. Op grond hiervan moet het argument worden afgewezen.
(66)
De producent-exporteur herhaalde het argument dat de twee ondernemingen een enkele economische eenheid vormen en dat bijgevolg geen correcties voor VAA-kosten en winst overeenkomstig artikel 2, lid 9, van de basisverordening nodig zijn. Hij voerde tevens aan dat zelfs indien de correcties gerechtvaardigd waren, de samengestelde uitvoerprijs alleen kosten mocht omvatten die verband houden met de invoer door RFAI, en niet de volledige VAA-kosten in verband met de uitvoer van de enkele economische eenheid. Tot slot verklaarde hij dat hij het niet eens is met de bevinding dat er in dit geval geen sprake is van een enkele economische eenheid.
(67)
Het bestaan van een enkele economische eenheid is niet relevant voor de samenstelling van de uitvoerprijs overeenkomstig artikel 2, lid 9, van de basisverordening. Zolang is voldaan aan de voorwaarden van artikel 2, leden 1 en 9, van de basisverordening, is de graad van zeggenschap of integratie niet relevant voor de beoordeling van de rechtmatigheid van de correcties overeenkomstig artikel 2, lid 9 (8). Overeenkomstig artikel 2, lid 9, van de basisverordening stelt de Commissie in bepaalde situaties een uitvoerprijs samen en corrigeert zij deze samengestelde uitvoerprijs voor een aantal parameters, onder meer wanneer de partijen „kennelijk geassocieerd zijn”. De formulering van artikel 2, lid 9, van de basisverordening is duidelijk in de zin dat „een correctie [wordt] toegepast” (aanhalingstekens toegevoegd door de Commissie). De Commissie heeft gecontroleerd of RFAI inderdaad alle functies vervulde die gewoonlijk door een verbonden importeur in de Unie worden vervuld. RFAI is inderdaad nauw betrokken bij de internationale activiteit van de groep (zoals de klantendienst, de logistiek en het tijdschema van de leveringen, de aankoop van kapitaalgoederen en belangrijke grondstoffen, enz.). Aldus is voldaan aan de voorwaarde voor een correctie overeenkomstig artikel 2, lid 9, van de basisverordening, wat de toegepaste correcties rechtvaardigt. Bijgevolg wordt geconcludeerd dat de toegepaste correcties krachtens artikel 2, lid 9, van de basisverordening vereist waren.
(68)
De producent-exporteur argumenteerde dat uit het arrest in de zaak Nikopolsky/Interpipe (9) voortvloeit dat wanneer de exporteur en de verbonden handelaar een enkele economische eenheid vormen, geen correctie van de uitvoerprijs op grond van artikel 2, lid 9, van de basisverordening mag worden toegepast. Dat argument is ongegrond. Dat arrest betreft namelijk een correctie krachtens artikel 2, lid 10, onder i), voor nominale commissies die een handelaar heeft ontvangen wiens functies vergelijkbaar zijn met die van een op commissiebasis werkende agent. Deze jurisprudentie is dan ook niet relevant in dit geval, waar de Zwitserse onderneming RFAI alle functies vervult die gewoonlijk door een verbonden importeur worden vervuld. Het bestaan van een enkele economische eenheid heeft niet dezelfde gevolgen voor de correcties krachtens artikel 2, lid 10, van de basisverordening als voor de correcties krachtens artikel 2, lid 9, van die verordening waar het de producent-exporteur om gaat. Bovendien kan niet vrij worden beslist of er al dan niet een correctie wordt toegepast voor een redelijke marge voor VAA-kosten en winst. Een dergelijke correctie moet overeenkomstig artikel 2, lid 9, worden toegepast wanneer partijen zijn geassocieerd.
(69)
Wat de omvang van de correctie betreft, kan het argument inzake een gedeeltelijke aftrek van VAA-kosten en winst niet worden aanvaard omdat de producent-exporteur geen ter zake doend bewijsmateriaal heeft overgelegd. Bij de correcties overeenkomstig artikel 2, lid 9, van de basisverordening gaat het om de correcties die inherent zijn aan de samenstelling van een uitvoerprijs in de gangbaarste gevallen van een associatie. Een eventuele gedeeltelijke correctie van de totale VAA-kosten en winst zou gebaseerd moeten zijn op het door de producent-exporteur verstrekte bewijsmateriaal met betrekking tot de kosten, en met name met betrekking tot de vraag of dit speciale uitgaven zijn die verband houden met een activiteit die niet rechtstreeks gerelateerd is met de invoer van het betrokken product tussen de invoer en de latere wederverkoop.
(70)
De Russische groep voerde ook aan dat bij de berekening van de uitvoerprijs overeenkomstig artikel 11, lid 10, van de basisverordening het antidumpingrecht niet in mindering mag worden gebracht, aangezien het recht wel degelijk terug te vinden is in de wederverkoopprijzen en de latere verkoopprijzen in de Unie.
(71)
Uit het onderzoek is met name gebleken dat het betaalde recht voor 99 % van de gemelde transacties niet in de wederverkoopprijzen van het betrokken product in de Unie was doorberekend. Bijgevolg kan worden geconcludeerd dat het antidumpingrecht niet naar behoren werd doorberekend in de wederverkoopprijzen van de Russische groep. Bijgevolg kon dit argument van de Russische groep niet worden aanvaard en werd het bedrag van de antidumpingrechten bij de samenstelling van de uitvoerprijzen overeenkomstig artikel 2, lid 9, van de basisverordening afgetrokken.
2.3. Vergelijking en correcties
(72)
De normale waarde en de uitvoerprijs werden vergeleken in het stadium af fabriek. Om een eerlijke vergelijking te waarborgen, werd rekening gehouden met verschillen die van invloed zijn op de prijsvergelijkbaarheid, overeenkomstig artikel 2, lid 10, van de basisverordening.
(73)
Overeenkomstig artikel 2, lid 10, van de basisverordening werden er, voor zover van toepassing en gerechtvaardigd, correcties toegepast voor vervoerkosten, verzekeringskosten, terminal- en verladingskosten, kredietkosten, en commissies.
2.4. Dumping in het TNO
(74)
Overeenkomstig artikel 2, leden 11 en 12, van de basisverordening werd de gewogen gemiddelde normale waarde vergeleken met de gewogen gemiddelde uitvoerprijs per productsoort af fabriek voor elke medewerkende producent-exporteur die deel uitmaakt van de Russische groep.
(75)
De betrokken producent-exporteur voerde verschillende argumenten aan met betrekking tot de berekening van de dumpingmarge.
(76)
Een eerste argument betrof de kosten van kwartsiet dat één producent van de groep had aangekocht bij de andere producent van de groep, waarbij de betrokken producent-exporteur de toevoeging van een winstmarge van 5 % bovenop de herziene aankoopprijs betwistte. Hij voerde aan dat beide ondernemingen deel uitmaken van dezelfde economische eenheid.
(77)
Hoewel het argument van de enkele economische eenheid niet relevant is in de context van de correctie van de kosten van kwartsiet, erkent de Commissie dat transacties tussen verbonden partijen niet noodzakelijk winst moeten opleveren. Aangezien geen kwartsiet werd verkocht aan externe partijen, kon ook niet worden aangetoond dat er winst werd geboekt. Bijgevolg werd afgezien van de toevoeging van de winstmarge bovenop de gecorrigeerde kwartsietkosten en werd de dumpingmarge dienovereenkomstig aangepast.
(78)
Een tweede argument betrof de toepassing door de Commissie van de aanbevelingen van het WTO-Orgaan voor Geschillenbeslechting in het geschil over zalm met Noorwegen. In dat geval werd aanbevolen dat wanneer de binnenlandse verkoop van een specifieke productsoort niet representatief is, de VAA-kosten en de winst op die transacties desalniettemin worden gebruikt voor het door berekening vaststellen van de normale waarde. De producent-exporteur argumenteerde voorts dat in een nieuw onderzoek bij het vervallen van de maatregelen geen nieuwe methode mocht worden toegepast, aangezien er zich geen substantiële verandering van de omstandigheden had voorgedaan die dit verantwoordde.
(79)
Tijdens een hoorzitting heeft de Commissie de methode van het panel in het geschil over zalm uitgelegd aan de producent-exporteur, die de aanbeveling van het panel bleef beschouwen als een inbreuk op artikel 2, leden 4 en 6, van de basisverordening. Het is echter de plicht van de Commissie om dergelijke beslissingen in het kader van haar WTO-verplichtingen ten uitvoer te leggen. Een dergelijke methode heeft gevolgen voor alle zaken, en niet alleen voor onderzoeken die op grond van artikel 5 van de basisverordening werden geopend.
(80)
Gevolg gevend aan een derde argument heeft de Commissie correcties doorgevoerd in de gevallen waar de kosten van één producent-exporteur van de groep werden vergeleken met bepaalde verkoop van de andere producent-exporteur.
(81)
De Commissie bevestigt voorts dat voor de omzet en de productiekosten dezelfde correcties werden toegepast, zoals vervoerkosten, verzekering en verlading om de winstgevendheid vast te stellen, en verpakkingskosten om de dumpingmarges vast te stellen.
(82)
Een vierde argument dat de producent-exporteur aanvoerde, was dat het geldende antidumpingrecht onterecht van de uitvoerprijs was afgetrokken. Om dit punt te bewijzen, verklaart hij dat de verkoopprijzen bij uitvoer in het tijdvak van het nieuwe onderzoek meer dan 100 % hoger waren dan in het tijdvak van het oorspronkelijke onderzoek, waaruit zou moeten blijken dat het antidumpingrecht in de uitvoerprijzen werd doorberekend. Voorts hadden bepaalde invoerrechten en antidumpingrechten niet mogen worden afgetrokken omdat zij volgens de producent-exporteur vooruit werden betaald en betrekking hadden op een latere periode. Tot slot had de Commissie ook geen rekening mogen houden met de kosten voor een kantoor in Japan, noch met de Zwitserse federale en kantonnale inkomstenbelastingen.
(83)
De door de producent-exporteur verstrekte gegevens bieden geen afdoend bewijs dat het antidumpingrecht in dit geval en voor dit product naar behoren werd doorberekend in de uitvoerprijs. Sinds het oorspronkelijke onderzoek zijn zowel de wederverkoopprijzen als de productiekosten sterk gestegen. Bijgevolg kan de stijging van de uitvoerprijzen niet op afdoende wijze worden toegeschreven aan het recht dat volgens de producent-exporteur werd doorberekend. Om te illustreren dat het overgelegde bewijsmateriaal niet afdoend is, heeft de Commissie een vergelijking gemaakt tussen de uitvoerprijzen en de kosten van de goederen, inclusief het antidumpingrecht, in het tijdvak van het nieuwe onderzoek; daaruit blijkt dat de uitvoerprijs van 99 % van de uitvoertransacties niet hoog genoeg is om het antidumpingrecht te dekken. Tot slot zou het, zelfs indien het recht niet in mindering wordt gebracht, niet volstaan om de bevinding dat er sprake is van aanzienlijke dumping te herroepen, en zou dit evenmin gevolgen hebben voor de conclusie inzake de waarschijnlijkheid van de voortzetting van dumping. Dit zou dan ook geen enkel gevolg hebben voor het resultaat van het huidige nieuwe onderzoek bij het vervallen van de maatregelen.
(84)
De Commissie heeft opgemerkt dat invoerrechten en antidumpingrechten niet vooruit kunnen worden betaald en dat dergelijke rechten bij invoer worden geheven. De groep maakte bovendien gebruik van een entrepot, wat betekent dat de rechten slechts verschuldigd waren bij de daadwerkelijke invoer en verkoop. Daarenboven werd op grond van een vergelijking van de proefbalans van 31 december 2012 met de gecontroleerde rekeningen duidelijk vastgesteld dat de controlerende accountants de zogenoemde vooruitbetaalde antidumpingrechten hebben beschouwd als werkelijk betaalde antidumpingrechten en een kost in de winst- en verliesrekening.
(85)
De kosten van het kantoor in Japan hielden geen verband met het betrokken product en hebben de berekening van de Commissie dan ook niet beïnvloed. Het argument werd daarom afgewezen. Tot slot kunnen de vermelde Zwitserse belastingen alleen worden uitgesloten indien zij verband houden met de vennootschapsbelasting, wat gezien de reactie op de mededeling van feiten en overwegingen het geval lijkt te zijn. De dumpingmarge werd dan ook dienovereenkomstig aangepast.
(86)
De Commissie heeft de gecorrigeerde intrest op een lening door een onderneming van de groep op de Britse Maagdeneilanden aan een andere onderneming van de groep herzien in reactie op het argument dat dergelijke leningen kunnen worden gesloten tegen voorwaarden die gunstiger zijn dan de marktvoorwaarden, en dat dergelijke leningen in wezen slechts zinnig zijn wanneer op de lening lagere intresten verschuldigd zijn dan bij een bank. De Commissie bevestigt voorts dat de winstmarge voor RFAI werd toegepast op de nettofactuurwaarde in de door de onderneming gebruikte rekenvaluta, en niet was gebaseerd op de cif-prijs waaraan bepaalde kosten waren toegevoegd.
(87)
Rekening houdend met bovenstaande overwegingen, en na herziening van de berekening op grond van de argumenten inzake de verkoop van kwartsiet binnen de groep, de lening binnen de groep en de Zwitserse federale en kantonnale inkomstenbelastingen, werd de dumpingmarge, uitgedrukt als percentage van de prijs franco grens Unie, vóór inklaring, herzien en op 43 % vastgesteld.
(88)
Er zij op gewezen dat uit het in overweging 4 vermelde tussentijdse nieuwe onderzoek is gebleken dat de Russische groep tijdens de periode van oktober 2009 tot en met september 2010 met dumping invoerde.
3. Ontwikkeling van de invoer indien de maatregelen worden ingetrokken
(89)
In aansluiting op het onderzoek naar het bestaan van dumping in het TNO werd ook de waarschijnlijkheid van voortzetting of herhaling van dumping onderzocht.
3.1. Productiecapaciteit van Rusland
(90)
Rusland is de op één na grootste producent van FeSi ter wereld. Volgens het marktonderzoeksbureau Metal Expert bedraagt de productiecapaciteit voor FeSi in Rusland ongeveer 900 000 ton. Die capaciteit omvat de productie door ovens die FeSi maar ook andere soorten ferrolegeringen kunnen produceren. Het productieapparaat van de twee producenten (JSC CHEMK en Serov Ferroalloy Plant) kan namelijk in korte tijd worden overgeschakeld van FeSi op andere soorten ferrolegeringen. Het productieapparaat van de andere Russische producenten (Bratsk Ferroalloy Plant, NLMK en JSC KF) dient daarentegen uitsluitend voor de productie van FeSi.
(91)
Na de mededeling van feiten en overwegingen argumenteerde de enige medewerkende producent-exporteur dat bij de berekening van de productiecapaciteit van Rusland geen rekening werd gehouden met zijn informatie. Zoals vermeld in overweging 52 werd echter in de eerste plaats gebruikgemaakt van de informatie van de Russische groep. Het verslag van Metal Expert werd gebruikt om de productiecapaciteit van andere Russische producenten vast te stellen. Dit argument wordt bijgevolg afgewezen.
(92)
Deze producent-exporteur argumenteerde voorts dat de productie van JSC CHEMK verkeerd werd beoordeeld, aangezien het volgens hem virtueel onmogelijk is om zonder aanzienlijke extra kosten en tijdverlies van de productie van de ene ferrolegering op de ander over te stappen. Tijdens de controle ter plaatse bij JSC CHEMK is echter gebleken dat de ovens van JSC CHEMK zonder het hierboven beschreven tijdverlies van de ene ferrolegering op de andere kunnen overschakelen. Dit argument wordt bijgevolg afgewezen.
(93)
De werkelijke productie in het TNO werd geschat op ongeveer 633 000 ton (basis-FeSi75), en de beschikbare reservecapaciteit op maximaal 267 000 ton. Bij een voorzichtige schatting en rekening houdend met de productiecapaciteit die voor de productie van de andere ferrolegeringen wordt gebruikt, bedraagt de reservecapaciteit voor FeSi minstens 120 000 ton.
(94)
De Russische groep voerde aan dat de Russische reservecapaciteit verkeerd werd ingeschat omdat de Commissie er geen rekening mee heeft gehouden dat de bezettingsgraad van de Russische groep 95 à 100 % bedroeg. Zoals vermeld in de bovenstaande overweging werd echter ook voor een voorzichtige schatting gekozen door rekening te houden met de werkelijke reservecapaciteit. Het argument wordt bijgevolg afgewezen.
(95)
Volgens het verslag van Metal Expert wordt de hoge reservecapaciteit verklaard door een aanzienlijke daling (namelijk met 50 %) van de binnenlandse vraag tussen 2002 en 2009; deze reservecapaciteit bleef stabiel tot 2012. De productiecapaciteit overtreft dus sterk de vraag op de binnenlandse markt. De Russische producenten zijn bijgevolg aangewezen op uitvoer.
3.2. Aantrekkelijkheid van de markt van de Unie
(96)
Ondanks de huidige maatregelen is de EU-markt nog steeds aantrekkelijk voor de Russische uitvoer. Uit de omvang van de invoer in het TNO blijkt dat de uitvoer uit Rusland enigszins te lijden had onder de ingestelde antidumpingrechten, maar in het TNO was deze invoer nog steeds duidelijk aanwezig.
(97)
Eén partij voerde aan dat de EU-markt voor FeSi onaantrekkelijk was voor een leverancier die wereldwijd actief is, zoals de Russische groep, en dat de invoer tot in 2012 over het algemeen sterk is gedaald. Deze partij voerde aan dat er in de toekomst geen verandering zou komen in deze trend. Onderzoek van gegevens over de handel die Eurostat heeft verzameld overeenkomstig artikel 14, lid 6, van de basisverordening heeft echter uitgewezen dat de invoer uit Rusland tijdens de periode 2010-2012 vrij stabiel was.
(98)
Een vergelijking van de prijzen van het betrokken product bij uitvoer naar de Europese Unie met de prijzen die voor FeSi worden aangerekend op markten van derde landen heeft voorts uitgewezen dat de prijzen van de Russische groep bij uitvoer naar de EU, afhankelijk van het land van bestemming, hoger zijn.
(99)
De bewering dat de markt van de Unie niet aantrekkelijk is voor Russische producenten moet dan ook als ongegrond worden afgedaan.
(100)
Eén partij argumenteerde dat de Russische markt steeds aantrekkelijker wordt gezien verschillende geplande evenementen, zoals de Olympische winterspelen in 2014, die de binnenlandse vraag naar staal en bijgevolg ook het binnenlandse verbruik van FeSi zouden moeten stimuleren. In de eerste plaats zij er echter op gewezen dat deze partij geen ter zake doende gegevens of raming heeft overgelegd met betrekking tot het effect van deze evenementen op het binnenlandse verbruik van FeSi. Indien een dergelijke situatie zich inderdaad zou voordoen, had dat effect in ieder geval reeds in 2012 en 2013 merkbaar moeten zijn. Uit de beschikbare gegevens blijkt echter dat het binnenlandse verbruik stabiel is gebleven. Tot slot zou het effect van deze evenementen in ieder geval beperkt en tijdelijk zijn geweest. Bijgevolg wordt geen rekening gehouden met dit argument. Eén partij voerde aan dat de overcapaciteit in Rusland grotendeels wordt geabsorbeerd door uitvoer naar Aziatische marktenen de VS. In het TNO hebben Russische producenten inderdaad meer dan 73 % van hun output uitgevoerd over de hele wereld. Zoals vermeld in overweging 93 is er door het dalende binnenlandse verbruik echter nog een grote productieovercapaciteit in Rusland, wat een sterke behoefte laat vermoeden om alternatieve markten te vinden om het verlies aan binnenlandse verkoop te compenseren en de overtollige productiecapaciteit te absorberen.
(101)
Zoals vermeld in overweging 44 zal de concurrentie op de Aziatische markten toenemen door nieuwe faciliteiten in Maleisië, die vanaf 2014 goed zullen zijn voor een productie van 420 000 ton. Dat zal de uitvoer uit Rusland naar de Aziatische markt bemoeilijken.
(102)
Zoals uiteengezet in overweging 45 werden de ramingen voor de productie van Maleisië herzien en tot 370 000 ton teruggebracht.
(103)
Voorts worden de Russische exporteurs in de VS, een van hun belangrijkste uitvoermarkten, nu reeds geconfronteerd met een antidumpingonderzoek; de dumpingmarges zouden volgens het verzoek om dit onderzoek aanzienlijk zijn.
(104)
Bijgevolg moet worden geconcludeerd dat de Russische producenten-exporteurs sterk afhankelijk zijn van de uitvoer naar markten van derde landen, waar de concurrentie groter zal zijn. Daardoor zal de markt van de Unie voor hen nog aantrekkelijker worden.
4. Conclusie betreffende de waarschijnlijkheid van voortzetting van dumping
(105)
Gezien de bevindingen hierboven kan worden geconcludeerd dat uit Rusland nog steeds met dumping wordt ingevoerd, en dat het zeer waarschijnlijk is dat die dumping wordt voortgezet. Gezien de huidige en potentiële toekomstige reservecapaciteit in Rusland, het feit dat de markt van de Unie een van de grootste markten ter wereld is, en de verwachte uitbreiding van de capaciteit op de Zuidoost-Aziatische markt, kan worden geconcludeerd dat de Russische exporteurs hun uitvoer met dumping naar de Unie waarschijnlijk verder zullen verhogen indien de antidumpingmaatregelen zouden vervallen.
5. Conclusie
(106)
In het licht van de bovenstaande overwegingen wordt geconcludeerd dat er een aanzienlijk en reëel risico bestaat van voortzetting van dumping van FeSi van oorsprong uit de VRC en Rusland indien de bestaande maatregelen vervallen.
D. DEFINITIE VAN DE BEDRIJFSTAK VAN DE UNIE
(107)
In het TNO werd het soortgelijke product door zeven bekende producenten in de Unie vervaardigd. Zij vormen de bedrijfstak van de Unie in de zin van artikel 4, lid 1, van de basisverordening en worden hierna „de bedrijfstak van de Unie” genoemd.
(108)
Zoals vermeld in overweging 16, hebben zes producenten in de Unie de gevraagde informatie verstrekt. Deze ondernemingen vertegenwoordigen naar schatting ongeveer 90 % van de totale productie in de Unie; hun situatie wordt representatief geacht voor de bedrijfstak van de Unie.
E. SITUATIE OP DE MARKT VAN DE UNIE
1. Verbruik in de Unie
(109)
Het verbruik in de Unie werd vastgesteld op basis van de niet-verbonden en verbonden verkoopvolumes van de bedrijfstak van de Unie op de markt van de Unie, een raming voor de niet-medewerkende producent (op basis van het verzoek om een nieuw onderzoek) en invoergegevens van Eurostat, op het niveau van de GN-code.
(110)
Tijdens de beoordelingsperiode nam het verbruik in de Unie met 40 % toe. Er moet echter rekening mee worden gehouden dat het eerste jaar van de beoordelingsperiode (2009) een uitzonderlijk slecht jaar was ingevolge de negatieve effecten van de economische crisis. Ondanks een gedeeltelijk herstel na 2009 bereikte het verbruik in de Unie nog steeds niet de niveaus die werden genoteerd tijdens het oorspronkelijke onderzoek, toen het verbruik elk jaar meer dan 850 000 ton bedroeg.
Tabel 1
Verbruik
2009
2010
2011
TNO
Verbruik (ton)
544 093
799 233
841 796
760 128
Index (2009 = 100)
100
147
155
140
Bron: Antwoorden op de vragenlijst, verzoek om een nieuw onderzoek bij het vervallen van de maatregelen en Eurostat
2. Volume, prijzen en marktaandeel van de invoer uit de betrokken landen
(111)
Het volume en het marktaandeel van de invoer uit de VRC en Rusland werden geanalyseerd op basis van de gegevens van Eurostat en de gegevens die zijn verzameld overeenkomstig artikel 14, lid 6, van de basisverordening. Aangezien de volumes uit de VRC zeer klein zijn, werd de invoer uit de betrokken landen niet cumulatief beoordeeld.
a) Volume en marktaandeel van de betrokken invoer
(112)
Tijdens de beoordelingsperiode ontwikkelden de volumes en de marktaandelen van de invoer met dumping in de Unie zich als volgt:
Tabel 2
Volume en marktaandeel van de betrokken invoer
2009
2010
2011
TNO
VRC
Volume van de invoer (ton)
8 105
13 828
5 125
2 516
Index (2009 = 100)
100
171
63
31
Marktaandeel (%)
1,5
1,7
0,6
0,3
Index (2009 = 100)
100
116
41
22
Rusland
Volume van de invoer (ton)
74 678
53 671
29 338
40 725
Index (2009 = 100)
100
72
39
55
Marktaandeel (%)
13,7
6,7
3,5
5,4
Index (2009 = 100)
100
49
25
39
Totaal betrokken landen
Volume van de invoer (ton)
82 783
67 499
34 463
43 241
Index (2009 = 100)
100
82
42
52
Marktaandeel (%)
15,2
8,4
4,1
5,7
Index (2009 = 100)
100
56
27
37
Bron: Eurostat.
(113)
De hoeveelheden die uit de betrokken landen werden ingevoerd, zijn tijdens de beoordelingsperiode aanzienlijk afgenomen, namelijk met 48 %. Ook het marktaandeel van deze invoer daalde van 15,2 % in 2009 tot 5,7 % in het TNO. Deze trend resulteerde erin dat de Chinese uitvoer bijna van de markt van de Unie verdween. De Russische producenten-exporteurs behouden echter een aanzienlijk marktaandeel, waardoor Rusland de op drie na grootste exporteur naar de Unie wordt.
b) Invoerprijs en prijsonderbieding
(114)
Onderstaande tabel bevat de gemiddelde prijs van de invoer met dumping. Tijdens de beoordelingsperiode is de gemiddelde prijs bij invoer uit de VRC met 38 % gedaald. De gemiddelde prijs bij invoer uit Rusland is tijdens deze periode met 31 % gestegen, maar bleef onder de verkoopprijzen van de bedrijfstak van de Unie.
Tabel 3
Gemiddelde prijzen van de invoer met dumping
2009
2010
2011
TNO
VRC
Gemiddelde prijs (EUR/ton)
991
1 088
873
611
Index (2009 = 100)
100
110
88
62
Rusland
Gemiddelde prijs (EUR/ton)
716
776
889
999
Index (2009 = 100)
100
108
124
140
Totaal betrokken landen
Gemiddelde prijs (EUR/ton)
742
840
887
976
Index (2009 = 100)
100
113
119
131
Bron: Eurostat.
(115)
Voor de bepaling van de prijsonderbieding in het TNO werden de gewogen gemiddelde verkoopprijzen die de medewerkende producenten in de Unie in rekening brengen aan niet-verbonden afnemers op de markt van de Unie, af fabriek, per productsoort, vergeleken met de overeenkomstige gewogen gemiddelde prijzen van de invoer met dumping van de medewerkende Russische producenten voor de eerste onafhankelijke afnemer op de markt van de Unie, op cif-niveau, gecorrigeerd voor douanerechten.
(116)
Aangezien geen enkele Chinese producent-exporteur aan het nieuwe onderzoek heeft meegewerkt, werd de prijsonderbieding voor de Chinese uitvoer vastgesteld door de gemiddelde gewogen prijzen van de producenten in de Unie bij verkoop aan niet-verbonden afnemers op de markt van de Unie, af fabriek, te vergelijken met de van Eurostat verkregen gemiddelde cif-prijzen van de Chinese uitvoer, gecorrigeerd voor douanerechten.
(117)
Het resultaat van de vergelijking, uitgedrukt als percentage van de omzet van de medewerkende producenten in de Unie in het TNO, gaf een gewogen gemiddelde prijsonderbiedingsmarge op de markt van de Unie van 6 tot 39 % voor Rusland en 46 % voor de VRC te zien.
3. Niet aan maatregelen onderworpen invoer uit andere derde landen
(118)
De omvang van de invoer uit derde landen op de markt van de Unie is tijdens de beoordelingsperiode met 33 % toegenomen en volgde aldus de stijgende trend van het verbruik. Het marktaandeel van de invoer uit derde landen bleef relatief stabiel tijdens de beoordelingsperiode en bedroeg ongeveer 70 % van het verbruik in de Unie, met een lichte neergang in het TNO. De geografische structuur van de invoer was echter veranderlijker, met een merkbare toename van de ingevoerde hoeveelheden en marktaandelen van Brazilië en Noorwegen; deze landen lijken van het gestegen verbruik te hebben geprofiteerd.
(119)
De gemiddelde prijzen van de invoer uit derde landen zijn tijdens de beoordelingsperiode met 22 % gestegen en blijven ver boven het niveau van de prijzen van invoer uit de VRC en Rusland.
4. Economische situatie van de bedrijfstak van de Unie
(120)
Overeenkomstig artikel 3, lid 5, van de basisverordening onderzocht de Commissie alle economische factoren en parameters die gevolgen hebben voor de situatie van de bedrijfstak van de Unie.
(121)
Met het oog op de schadeanalyse wordt de economische situatie van de bedrijfstak van de Unie beoordeeld op basis van indicatoren zoals productie, productiecapaciteit, bezettingsgraad, volume van de verkoop, marktaandeel en groei, werkgelegenheid, productiviteit, hoogte van de werkelijke dumpingmarge en herstel van eerdere dumping, gemiddelde prijzen per eenheid, kosten per eenheid, winstgevendheid, kasstroom, investeringen, rendement van investeringen en vermogen om kapitaal aan te trekken, voorraden en loonkosten.
a) Productie, productiecapaciteit en bezettingsgraad
(122)
De productie van de bedrijfstak van de Unie nam tijdens de beoordelingsperiode aanzienlijk toe. Deze toename deed zich met name tussen 2009 en 2011 voor, toen de productie met 178 % groeide. Later in het TNO bleef de productie stabiel. De aandacht wordt erop gevestigd dat het eerste jaar van de beoordelingsperiode door de economische crisis uitzonderlijk was en werd gekenmerkt door een uitzonderlijk lage productie. Ondanks een aanzienlijk herstel na 2009 moet er namelijk op worden gewezen dat de productie van de bedrijfstak van de Unie nog steeds niet het startniveau van het oorspronkelijke onderzoek (2003) bereikte, toen een productie van meer dan 270 000 ton werd gemeld.
Tabel 5
Totale productie van de bedrijfstak van de Unie
2009
2010
2011
TNO
Productie (ton)
81 147
192 495
225 376
224 540
Index (2009 = 100)
100
237
278
277
Bron: Gegevens in het verzoek om een nieuw onderzoek en antwoorden op de vragenlijst
(123)
De productiecapaciteit bleef tijdens de beoordelingsperiode relatief stabiel en vertoonde een lichte stijging in het TNO. Aangezien de productie in de periode 2009-2011 aanzienlijk toenam, vertoonde de bezettingsgraad over het geheel genomen een stijging met 179 %. Deze trend veranderde in het TNO, toen de bezettingsgraad daalde. Deze negatieve verandering was echter niet het gevolg van een daling van de werkelijke productie, maar van een toename van de productiecapaciteit.
Tabel 6
Productiecapaciteit en bezettingsgraad
2009
2010
2011
TNO
Productiecapaciteit (ton)
301 456
301 456
299 914
324 884
Index (2009 = 100)
100
100
99
108
Bezettingsgraad (%)
27
64
75
69
Index (2009 = 100)
100
237
279
257
Bron: Gegevens in het verzoek om een nieuw onderzoek en antwoorden op de vragenlijst
b) Verkoopvolume, marktaandeel en groei
(124)
Het verkoopvolume van de bedrijfstak van de Unie aan niet-verbonden afnemers op de markt van de Unie (vastgesteld op basis van verkoop aan zowel verbonden als niet-verbonden afnemers in de Unie) volgde de trend van het verbruik in de periode 2009-2011. Een latere plotselinge stijging van de verkoop in het TNO is toe te schrijven aan de verschuiving van verkoop aan verbonden afnemers naar verkoop aan niet-verbonden afnemers in de Unie tijdens dat jaar. Een verandering in de bedrijfsstructuur van één producent in de Unie lag daaraan ten grondslag.
Tabel 7
Verkoop van de bedrijfstak van de Unie aan niet-verbonden afnemers
2009
2010
2011
OPŠ
Volume (ton)
60 257
113 048
122 860
191 525
Index (2009 = 100)
100
188
204
318
Bron: Gegevens in het verzoek om een nieuw onderzoek en antwoorden op de vragenlijst
(125)
Aangezien het volume van de verkoop op de markt van de Unie de trend van het verbruik volgde, bleef het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie, na in 2010 eerst sterk te zijn gestegen, tijdens de beoordelingsperiode relatief stabiel en vertoonde een licht stijgende trend.
Tabel 8
Marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie
2009
2010
2011
OPŠ
Marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie (%)
14
21
22
25
Index (2009 = 100)
100
155
165
187
Bron: Antwoorden op vragenlijst en Eurostat
(126)
Zoals vermeld in overweging 111 steeg het verbruik in de Unie tussen 2009 en het eind van het TNO met 40 %. De bedrijfstak van de Unie wist van deze groei te profiteren en zijn verkoopvolume en marktaandeel in deze periode licht te verhogen.
c) Werkgelegenheid en productiviteit
(127)
De aan het betrokken product gerelateerde werkgelegenheid in de bedrijfstak van de Unie is tijdens de beoordelingsperiode met bijna 50 % gestegen. Deze stijging van het aantal werknemers ging gepaard met een nog sterkere stijging van de productiviteit, gemeten als output (ton) per werknemer per jaar, die in dezelfde periode 86 % bedroeg.
Tabel 9
Werkgelegenheid en productiviteit
2009
2010
2011
TNO
Aantal werknemers
701
869
1064
1042
Index (2009 = 100)
100
124
152
149
Productiviteit (eenheden per werknemer)
116
222
212
216
Index (2009 = 100)
100
191
183
186
Bron: Antwoorden op de vragenlijst, verzoek om nieuw onderzoek
d) Hoogte van de werkelijke dumpingmarge en herstel van eerdere dumping
(128)
Zoals vermeld in de overwegingen 37 en 87 blijven de dumpingmarges van de invoer uit de betrokken landen hoog. Uit onderzoek van de schade-indicatoren is gebleken dat de bedrijfstak zich van eerdere dumping herstelt. Het herstel is echter recent, en in het TNO is op de markt van de Unie voor een aantal schade-indicatoren, zoals winstgevendheid, kasstroom en rendement van investeringen, een zekere achteruitgang vastgesteld. Voorts zij opgemerkt dat deze positieve ontwikkeling zich voordoet onder de bescherming van de huidige antidumpingmaatregelen. Indien de maatregelen zouden worden ingetrokken, zou dit aanzienlijke gevolgen hebben voor de bedrijfstak van de Unie.
e) Gemiddelde verkoopprijzen per eenheid op de markt van de Unie en productiekosten per eenheid
(129)
De gemiddelde verkoopprijzen van de medewerkende producenten in de Unie aan niet-verbonden afnemers in de Unie is in de periode 2009-2011 met 25 % gestegen, en daalde vervolgens opnieuw in het TNO. Deze prijsschommelingen geven over het algemeen veranderingen in de kosten van grondstoffen en energie tijdens dezelfde periode weer. Een vergelijkbare trend, namelijk een stijging tijdens de periode 2009-2011 en een daling in het TNO, doet zich voor in de verkoopprijzen van de invoer uit derde landen, die het grootste deel van de markt van de Unie in handen heeft.
Tabel 10
Verkoopprijzen en kosten
2009
2010
2011
TNO
Gemiddelde verkoopprijs per eenheid in de Unie voor niet-verbonden afnemers (EUR/ton)
1 136
1 282
1 421
1 151
Index (2009 = 100)
100
113
125
101
Productiekosten per eenheid (EUR/ton)
1 094
1 031
1 228
1 063
Index (2009 = 100)
100
94
112
97
Bron: Antwoorden op de vragenlijst.
f) Winstgevendheid, kasstroom, investeringen, rendement van investeringen en vermogen om kapitaal aan te trekken
(130)
Tijdens de beoordelingsperiode ontwikkelden de kasstroom, de investeringen, het rendement van investeringen en het vermogen om kapitaal aan te trekken zich als volgt:
Tabel 11
Winstgevendheid, kasstroom, investeringen, rendement van investeringen
2009
2010
2011
TNO
Winstgevendheid van de verkoop in de Unie aan niet-verbonden afnemers (% van omzet)
2,3
27,0
18,3
7,4
Kasstroom (EUR)
4 554 714
44 888 689
39 959 668
19 353 017
Investeringen (EUR)
26 599 036
20 962 570
25 274 658
27 076 802
Index (2009 = 100)
100
79
95
102
Rendement van investeringen (%)
- 62,6
159,2
58,3
24,8
Bron: Antwoorden op de vragenlijst.
(131)
De winstgevendheid van de medewerkende producenten in de Unie werd vastgesteld door de nettowinst vóór belastingen van de verkoop van het soortgelijke product aan niet-verbonden afnemers in de Unie uit te drukken als een percentage van de desbetreffende omzet. In 2009 was de winstmarge erg klein, en zelfs negatief voor bepaalde producenten in de Unie; in 2010, toen het verbruik en de verkoop stegen, begon ook de winstmarge zich te herstellen. Er zij echter op gewezen dat de winstmarge in het TNO krimpt ondanks de stabiele verkoopvolumes van de medewerkende bedrijfstak van de Unie (tevens rekening houdend met de veranderingen van de bedrijfsstructuur). Dat wekt bezorgdheid over de toekomstige ontwikkeling van de winstmarges van de bedrijfstak van de EU.
(132)
De kasstroom - het vermogen van de bedrijfstak om zelf zijn activiteiten te financieren -, die op basis van de activiteiten werd berekend, was tijdens de hele beoordelingsperiode positief. Deze indicator verbeterde echter alleen in 2010; in de twee daarop volgende jaren verslechterde hij aanzienlijk. Uit het onderzoek is eveneens gebleken dat de verslechtering van de kasstroom uitgesprokener was bij de kleine producenten in de Unie. Dat doet vragen rijzen bij het vermogen van de bedrijfstak van de EU om zijn activiteiten in de huidige economische context zelf te blijven financieren.
(133)
De ontwikkeling van de winstgevendheid en de kasstroom tijdens de beoordelingsperiode heeft het vermogen van de medewerkende producenten in de Unie om in hun activiteiten te investeren, aangetast. Het niveau van de investeringen blijft tijdens de beoordelingsperiode dan ook relatief hoog en stabiel. Het rendement van investeringen, uitgedrukt als de winst in percentage van de nettoboekwaarde van de investeringen, werd pas na 2009 positief. Deze indicator volgde echter de trend van de winstgevendheid en de kasstroom, en bereikte eveneens een piek in 2010; in 2011 en 2012 daalde hij constant.
(134)
In het licht van het bovenstaande kan worden geconcludeerd dat de financiële prestaties van de medewerkende producenten in de Unie gedurende het grootste deel van de beoordelingsperiode gezond bleven, maar naar het eind van die periode toe en in het bijzonder in het TNO begonnen de verslechteren. Zoals blijkt uit tabel 11 is de winstgevendheid van de verkoop in de EU aanzienlijk gedaald en was de kasstroom van de bedrijfstak van de Unie kleiner dan de waarde van de investeringen; dit wijst erop dat de bedrijfstak in het TNO een beroep moest doen op externe financiering.
(135)
Tegelijkertijd werden problemen gemeld met betrekking tot het vermogen om kapitaal aan te trekken. Deze factor kan een kritiek element voor de kwetsbaarheid van de Unie zijn indien de maatregelen vervallen. In de huidige economische situatie is het waarschijnlijk dat de bedrijfstak van de Unie problemen heeft om de financiële middelen te vinden teneinde nieuwe invoer met dumping uit de betrokken landen het hoofd te bieden; de bedrijfstak van de Unie zou in korte tijd weer ernstige schade kunnen lijden. Dat is in het bijzonder problematisch voor de kleine en middelgrote ondernemingen die deel uitmaken van de bedrijfstak van de Unie.
g) Voorraden
(136)
Hoewel de eindvoorraden van de medewerkende producenten in de Unie tussen 2009 en het eind van het TNO met 32 % zijn toegenomen, namen zij af in verhouding tot de productieniveaus en worden zij door de producenten niet uitzonderlijk groot geacht.
Tabel 12
Eindvoorraad
2009
2010
2011
TNO
Eindvoorraad (ton)
23 946
21 214
26 117
31 504
Index (2009 = 100)
100
89
109
132
Bron: Antwoorden op de vragenlijst.
h) Loonkosten
(137)
Het aantal werknemers van de medewerkende producenten in de Unie steeg tijdens de beoordelingsperiode met bijna 50 %, maar hun gemiddelde lonen bleven tijdens deze periode stabiel.
Tabel 13
Loonkosten
2009
2010
2011
TNO
Gemiddelde loonkosten per werknemer
(EUR)
29 705
30 296
28 991
29 837
Index (2009 = 100)
100
102
98
100
Bron: Antwoorden op de vragenlijst.
Conclusie betreffende de situatie van de bedrijfstak van de Unie
(138)
Uit het onderzoek is gebleken dat de invoer met dumping van laaggeprijsde producten uit de betrokken landen op de markt van de Unie na de instelling van de oorspronkelijke maatregelen in 2008 is gedaald. Hierdoor wist de bedrijfstak van de Unie een hoge productiviteit te bereiken, zijn verkoopvolume te vergroten, zijn marktaandeel uit te breiden, zijn winstgevendheid te verbeteren en zijn algemene financiële positie te versterken.
(139)
Derhalve kan worden geconcludeerd dat de bedrijfstak van de Unie in het TNO geen aanmerkelijke schade heeft geleden. Gezien de daling van het verbruik en de verslechtering van bepaalde financiële indicatoren in het TNO, zoals de winstgevendheid, de kasstroom en het rendement van investeringen, blijft de situatie van de bedrijfstak van de Unie echter kwetsbaar.
F. WAARSCHIJNLIJKHEID VAN HERHALING VAN SCHADE
1. Voorafgaande opmerkingen
(140)
Om te beoordelen of het waarschijnlijk is dat opnieuw schade zal worden toegebracht indien de maatregelen zouden komen te vervallen, werden de potentiële gevolgen van de invoer uit de VRC en Rusland voor de markt van de Unie en de bedrijfstak van de Unie overeenkomstig artikel 11, lid 2, van de basisverordening geanalyseerd.
(141)
In de analyse werd met name aandacht besteed aan de trend van het verbruik op de markt van de Unie, reservecapaciteit, handelsstromen en aantrekkelijkheid van de markt van de Unie, alsook het prijsbeleid van de betrokken landen.
2. Verbruik in de Unie
(142)
Het verbruik van het betrokken product in de Unie is in het TNO in vergelijking met het jaar daarvoor met 10 % afgenomen. In vergelijking met het niveau van vóór de crisis, namelijk het niveau van 2007, was dit een daling met meer dan 25 %. De daling van het verbruik van het betrokken product is te wijten aan een daling van de staalproductie in de Unie, die zich in de komende jaren waarschijnlijk zal voortzetten. Dit wordt een uitdaging voor de bedrijfstak van de Unie, die met een zeer concurrerende omgeving zal worden geconfronteerd. Bijgevolg wordt geoordeeld dat invoer met dumping tegen lage prijzen uit de VRC en Rusland niet kan worden getolereerd. Deze zou een neerwaartse druk uitoefenen op de marktprijzen en de concurrentie vervalsen, waardoor de producenten in de Unie aanmerkelijke schade zou worden berokkend.
3. Reservecapaciteit, handelsstromen en aantrekkelijkheid van de markt van de Unie, en prijsbeleid van de betrokken landen
a) De VRC
(143)
De totale productiecapaciteit van het betrokken product in de VRC wordt geschat op 10-11 miljoen ton, wat meer is dan het wereldwijde verbruik van FeSi. Tegelijkertijd bedraagt de totale bezettingsgraad ongeveer 50 %.
(144)
Tijdens de beoordelingsperiode was de wereldwijde uitvoer van FeSi door de VRC relatief stabiel op een niveau van 0,8 miljoen ton. Dit niveau van de uitvoer is grotendeels toe te schrijven aan de in overweging 41 beschreven uitvoerbeperkingen. De Unie heeft echter geen controle over deze mechanismen, en de Chinese regering kan de uitvoerbeperkingen op elk moment opheffen, waardoor de markt van de Unie ernstig gevaar loopt te worden overspoeld door uitvoer van het betrokken product uit China.
(145)
Er zij op gewezen dat zelfs indien niet aan de huidige uitvoerbeperkingen wordt geraakt, de huidige omvang van de Chinese uitvoer wereldwijd groter is dan het totale verbruik in de Unie.
(146)
Er kan redelijkerwijs worden verwacht dat gezien de aantrekkelijkheid van de markt (zoals beschreven in de overwegingen 40 - 49) ten minste een deel van de huidige Chinese uitvoer in de Unie zou worden afgezet indien de maatregelen zouden vervallen, temeer daar de Chinese uitvoer zeer binnenkort extra concurrentie zal ondervinden op zijn traditionele Aziatische markten door de ontwikkeling van extra productiecapaciteit in Maleisië (zoals uiteengezet in overweging 44).
(147)
De combinatie van vervallende antidumpingrechten en grotere concurrentie in Azië zal de markt van de Unie beslist tot een aantrekkelijk doelwit voor de Chinese exporteurs maken. In deze context wordt eraan herinnerd dat China vóór de instelling van de maatregelen een belangrijke exporteur naar de markt van de Unie was.
(148)
Tot slot bevestigen het huidige niveau van de prijzen van de Chinese uitvoer, de hoogte van de vastgestelde dumpingmarge en de aanzienlijke prijsonderbieding dat de oneerlijke concurrentie door de Chinese uitvoer zich bij gebrek aan antidumpingmaatregelen zal herhalen en de bedrijfstak van de Unie aanmerkelijke schade zal toebrengen.
b) Rusland
(149)
Tijdens het nieuwe onderzoek werd vastgesteld dat de productie van het betrokken product in Rusland in het TNO 633 000 ton bedroeg, en dat de productiecapaciteit op 900 000 ton wordt geschat. Dat betekent dat er een reservecapaciteit is van ongeveer 267 000 ton, die op zich reeds volstaat om aan één derde van de vraag in de Unie te voldoen.
(150)
De aandacht zij erop gevestigd dat Rusland momenteel 73 % van zijn productie van het betrokken product uitvoert. Behalve de Unie zijn de andere traditionele uitvoermarkten van Rusland de VS, Japan en Zuid-Korea. Gezien de gestegen concurrentie op de Aziatische markten, zoals beschreven in overweging 44, zijn er sterke aanwijzingen dat het grootste deel van deze handelsstromen naar de Unie zullen worden omgebogen indien de antidumpingmaatregelen zouden worden ingetrokken. Dit effect kan nog worden versterkt indien het antidumpingonderzoek dat in de VS loopt ten aanzien van invoer uit Rusland (als gevolg van een in juli 2013 geopend onderzoek) leidt tot de instelling van maatregelen.
(151)
Op dit punt heeft één producent-exporteur uit Rusland aangevoerd dat het onwaarschijnlijk is dat in de VS rechten worden ingesteld op FeSi van oorsprong uit Rusland. Er werden een aantal officieuze bevindingen van het lopende onderzoek aangevoerd om dit argument te staven. De producent verstrekt echter geen bewijsmateriaal om zijn argumenten te staven, en aangezien het antidumpingonderzoek in de VS is geopend en nog loopt, kan niet worden uitgesloten dat nog maatregelen worden ingesteld.
(152)
De combinatie van vervallende antidumpingrechten met grotere concurrentie op hun belangrijkste uitvoermarkten zal de markt van de Unie tot een aantrekkelijk doelwit voor de Russische exporteurs maken. In deze context wordt eraan herinnerd dat Rusland vóór de instelling van de maatregelen een belangrijke exporteur naar de markt van de Unie was, en dat het ondanks de maatregelen die gedurende vijf jaar golden, nog steeds op die markt aanwezig is.
(153)
Tot slot moet worden onderstreept dat de Russische dreiging wat volumes betreft wordt versterkt door zijn prijsbeleid op zijn uitvoermarkten. Zowel het oorspronkelijke onderzoek als het huidige nieuwe onderzoek bij het vervallen van de maatregelen hebben uitgewezen dat de Russische dumping structureel lijkt te zijn: zijn uitvoerprijs is systematisch lager dan de prijs op de Russische binnenlandse markt. Bovendien bevestigt dit onderzoek dat de prijzen van de Russische uitvoer de verkoopprijzen van de producenten in de Unie nog steeds onderbieden.
4. Conclusie
(154)
In het licht van de bevindingen van het onderzoek, met name wat betreft de beschikbare reservecapaciteit in de betrokken landen, de voortzetting van dumping en het beperkte vermogen van de Chinese en Russische exporteurs om op andere belangrijke markten van andere derde landen te verkopen, waardoor de markt van de Unie aantrekkelijker wordt, is de Commissie van oordeel dat de intrekking van de maatregelen de positie van de bedrijfstak van de Unie op haar thuismarkt zou verzwakken en dat de schade zich zou herhalen door waarschijnlijke Chinese en Russische invoer tegen dumpingprijzen.
(155)
Het is niet aannemelijk dat de verbetering van de prestaties van de bedrijfstak van de Unie, die zich als gevolg van de geldende maatregelen heeft voorgedaan, zal doorzetten of zal worden versterkt indien de maatregelen zouden worden ingetrokken. Integendeel, de omstandigheden duiden erop dat waarschijnlijk een hervatting van de invoer tegen dumpingprijzen van grote hoeveelheden van het betrokken product vanuit de betrokken landen naar de Unie zou plaatsvinden, wat de positieve ontwikkelingen op de markt van de Unie die in het TNO zijn bereikt waarschijnlijk zou ondermijnen. De invoer met dumping die zich waarschijnlijk zou voordoen, zou de verkoopprijzen van de bedrijfstak van de Unie onder druk kunnen zetten en ervoor kunnen zorgen dat hij marktaandelen verliest, wat van negatieve invloed zou zijn op de financiële prestaties van deze bedrijfstak, die nog steeds kwetsbaar is.
(156)
Hieromtrent heeft de Commissie een opmerking van een Russische producent-exporteur ontvangen, namelijk dat de herhaling van schade niet kan worden gebaseerd op de eenvoudige mogelijkheid dat de schade zich zou herhalen, maar dat die herhaling waarschijnlijk moet zijn. Uit het onderzoek zijn echter een aantal feitelijke elementen gebleken, zoals het feit dat Russische producenten met dumping zijn blijven invoeren, alsook het bestaan van reservecapaciteit in Rusland. Het is bovendien een feit dat het verbruik in de Unie in het TNO lager is dan vóór het oorspronkelijke onderzoek. Tot slot wordt verwacht dat de output van het product wereldwijd zal stijgen, vooral op de Aziatische markt. Wanneer deze elementen samen worden beschouwd, leidt dat op grond van de beschikbare feiten tot een redelijke zekerheid dat de bedrijfstak van de Unie opnieuw schade door invoer met dumping zou lijden indien de maatregelen vervallen.
G. BELANG VAN DE UNIE
1. Inleiding
(157)
Overeenkomstig artikel 21 van de basisverordening werd onderzocht of handhaving van de bestaande antidumpingmaatregelen in strijd is met het belang van de Unie als geheel. Het belang van de Unie werd bepaald aan de hand van een afweging van de belangen van de betrokkenen, namelijk die van de bedrijfstak van de Unie, de importeurs en de gebruikers. De belanghebbenden werden overeenkomstig artikel 21, lid 2, van de basisverordening in de gelegenheid gesteld hun standpunt uiteen te zetten.
(158)
Aangezien het bij dit onderzoek om een nieuw onderzoek met betrekking tot de bestaande maatregelen gaat, kon in het kader ervan worden nagegaan of de bestaande antidumpingmaatregelen ongewenste negatieve gevolgen voor de betrokken partijen hebben.
2. Belang van de bedrijfstak van de Unie
(159)
In overweging 154 werd geconcludeerd dat de situatie van de bedrijfstak van de Unie waarschijnlijk ernstig zou verslechteren indien de antidumpingmaatregelen zouden komen te vervallen. De voortzetting van de maatregelen zou ten goede komen aan de bedrijfstak van de Unie, aangezien de producenten in de Unie in dat geval hun verkoopvolume, hun marktaandeel, de winstgevendheid en hun algemene economische positie zouden kunnen handhaven. De opheffing van de maatregelen zou daarentegen een ernstige bedreiging vormen voor de levensvatbaarheid van de bedrijfstak van de Unie, daar het aannemelijk is dat in dat geval een hervatting van de invoer tegen dumpingprijzen van grote hoeveelheden van het betrokken product vanuit de VRC en Rusland naar de Unie zou plaatsvinden, waardoor opnieuw schade aan de bedrijfstak van de Unie zou worden toegebracht.
3. Belang van de gebruikers
(160)
In dit nieuwe onderzoek hebben tien gebruikers in de Unie (gieterijen en staalproducenten) de Commissie hun medewerking verleend. Vier van de antwoorden bestonden uit algemene opmerkingen; slechts zes antwoorden bevatten een volledig ingevulde vragenlijst. Op basis van deze gegevens werd vastgesteld dat de kosten van het betrokken product gemiddeld ongeveer 1 % vertegenwoordigen van de totale productiekosten van de gebruikers; voor geen enkele medewerkende gebruiker vertegenwoordigen deze kosten 2 %. Hoewel bepaalde gebruikers in 2011 en in het TNO verliesgevend waren, kan dit dus niet worden geweten aan de antidumpingrechten op FeSi.
(161)
Er moet rekening mee worden gehouden dat het marktaandeel van China en Rusland in de Unie tijdens het oorspronkelijke onderzoek ongeveer 40 % bedroeg, en dat de rechten voor deze twee landen variëren van 15,6 tot 31,2 %. Het mogelijke effect van het vervallen van de rechten kan bijgevolg worden geraamd op een kostenbesparing van gemiddeld hoogstens 0,1 % (berekend op basis van een marktaandeel van 40 % voor de landen waarvoor maatregelen gelden en een gemiddeld ad-valoremrecht van 20 %). Daarom is het onwaarschijnlijk dat het vervallen van het recht gevolgen zou hebben voor het opnieuw winstgevend worden van de gebruikers, die tijdens de laatste twee jaar van de beoordelingsperiode verliezen hebben geleden. Voorts kunnen de gebruikers vanwege de aard van het product en doordat diverse leveranciers het op de markt aanbieden, gemakkelijk van leverancier wisselen.
4. Belang van de importeurs
(162)
Alle bekende importeurs zijn van de opening van het nieuwe onderzoek op de hoogte gesteld. Geen enkele importeur van het betrokken product heeft de aan het bericht van opening gehechte vragenlijst met het oog op de samenstelling van de steekproef beantwoord. Het onderzoek wees uit dat de importeurs het product gemakkelijk uit verschillende bronnen kunnen betrekken die momenteel op de markt beschikbaar zijn, met name van de bedrijfstak van de Unie en van exporteurs uit belangrijke derde landen die het product zonder dumping verkopen. Daar de importeurs geen belangstelling hebben getoond, werd geconcludeerd dat het niet in strijd met hun belang zou zijn om de maatregelen te handhaven.
5. Conclusie
(163)
Gezien het bovenstaande wordt geconcludeerd dat er, wat het belang van de Unie betreft, geen dwingende redenen zijn om de bestaande antidumpingmaatregelen niet te handhaven.
H. ANTIDUMPINGMAATREGELEN
(164)
Alle partijen zijn in kennis gesteld van de belangrijkste feiten en overwegingen op grond waarvan de Commissie wilde aanbevelen de bestaande maatregelen te handhaven. Zij konden hierover ook binnen een bepaalde termijn opmerkingen maken. Wanneer deze opmerkingen gegrond waren, werd daarmee rekening gehouden.
(165)
Uit het voorgaande vloeit voort dat de antidumpingmaatregelen die bij Verordening (EG) nr. 172/2008 van de Raad werden ingesteld op de invoer van FeSi van oorsprong uit de VRC en Rusland, overeenkomstig artikel 11, lid 2, van de basisverordening moeten worden gehandhaafd.
(166)
Om, gelet op het grote verschil tussen de hoogte van de rechten, het gevaar van ontwijking zoveel mogelijk te beperken, moeten in dit geval bijzondere maatregelen worden genomen om een goede toepassing van de antidumpingrechten te garanderen. Deze bijzondere maatregelen, die alleen van toepassing zijn op ondernemingen waarvoor een individueel recht is vastgesteld, omvatten: overlegging aan de douaneautoriteiten van de lidstaten van een geldige handelsfactuur die voldoet aan de vereisten die zijn vermeld in de bijlage bij deze verordening. Voor invoer die niet van een dergelijke factuur vergezeld gaat, geldt het residuele antidumpingrecht dat van toepassing is op alle andere producenten.
(167)
Het bij artikel 15, lid 1, van de basisverordening ingestelde comité heeft geen advies uitgebracht,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
1. Er wordt een definitief antidumpingrecht ingesteld op FeSi, momenteel ingedeeld onder de GN-codes 7202 21 00, 7202 29 10 en 7202 29 90, van oorsprong uit de Volksrepubliek China en Rusland.
2. De definitieve antidumpingrechten die van toepassing zijn op de nettoprijs, franco grens Unie, vóór inklaring, van de in lid 1 omschreven producten, vervaardigd door onderstaande ondernemingen, zijn als volgt:
Land
Onderneming
Antidumping-recht (%)
Aanvullende Taric-code
Volks-republiek China
Erdos Xijin Kuangye Co., Ltd, Qipanjing Industry Park
15,6
A829
Lanzhou Good Land Ferroalloy Factory Co., Ltd, Xicha Villa
29,0
A830
Alle andere ondernemingen
31,2
A999
Rusland
Bratsk Ferroalloy Plant, Bratsk
17,8
A835
Alle andere ondernemingen
22,7
A999
3. De individuele rechten voor de in lid 2 genoemde ondernemingen zijn uitsluitend van toepassing indien aan de douaneautoriteiten van de lidstaten een geldige handelsfactuur, opgesteld conform de voorwaarden in de bijlage, wordt overgelegd. Als een dergelijke factuur niet wordt overgelegd, wordt het antidumpingrecht voor „alle andere ondernemingen” toegepast.
4. Tenzij anders vermeld zijn de bepalingen inzake douanerechten van toepassing.
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 9 april 2014.