NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 807/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se doplňují některá ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a kterým se zavádějí přechodná ustanovení
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 ze dne 17. prosince 2013 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (1), a zejména na čl. 2 odst. 3, čl. 14 odst. 5, čl. 16 odst. 5, čl. 19 odst. 8, čl. 22 odst. 3, čl. 28 odst. 10, čl. 28 odst. 11, čl. 29 odst. 6, čl. 30 odst. 8, čl. 33 odst. 4, čl. 34 odst. 5, čl. 35 odst. 10, čl. 36 odst. 5, čl. 45 odst. 6, čl. 47 odst. 6 a článek 89 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1305/2013 stanoví obecná pravidla podpory, kterou Unie poskytuje na rozvoj venkova prostřednictvím financování z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), čímž doplňuje obecná ustanovení o evropských strukturálních a investičních fondech obsažená v části II nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (2). Měla by být přijata doplňující pravidla.
(2)
Členské státy by měly zavést a používat konkrétní podmínky pro přístup k podpoře v případě mladých zemědělců, kteří nezačínají působit jako jediný vedoucí zemědělského podniku. Pro zajištění rovného zacházení s příjemci bez ohledu na právní formu, již si zvolí pro zřízení svého zemědělského podniku, by mělo být stanoveno, že podmínky, za nichž lze právnickou osobu nebo jinou formu partnerství považovat za „mladého zemědělce“, by měly být rovnocenné podmínkám platným pro fyzickou osobu. Měla by být stanovena dostatečně dlouhá doba odkladu, která by mladým zemědělcům umožnila získat potřebnou kvalifikaci.
(3)
S cílem zajistit, že programy výměn pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěv těchto podniků podporované z EZFRV budou jasně vymezeny a odlišeny od podobných opatření v rámci jiných režimů Unie, a zároveň s cílem přihlédnout k rozmanitosti vnitrostátních situací by členské státy měly ve svých programech rozvoje venkova vymezit dobu trvání a obsah takových programů a návštěv. Obsah by měl být zaměřen na určité oblasti, které úzce souvisejí s plněním prioritních cílů Unie v oblasti rozvoje venkova.
(4)
Měla by být stanovena pravidla, která by upřesnila charakteristické prvky seskupení producentů a typů akcí, na něž lze získat podporu v rámci propagační složky opatření týkajícího se režimů jakosti, podmínky bránící narušení hospodářské soutěže a diskriminaci některých produktů a podmínky vyloučení obchodních značek ze získání podpory.
(5)
Podnikatelské plány podle čl. 19 odst. 4 nařízení (EU) č. 1305/2013 by měly obsahovat prvky, které budou dostačovat k posouzení splnění cílů vybrané operace. S cílem zajistit rovné zacházení s příjemci v celé Unii a usnadnit monitorování by měl být jako kritérium pro stanovení prahových hodnot podle čl. 19 odst. 4 uvedeného nařízení použit produkční potenciál zemědělského podniku.
(6)
Měly by být stanoveny minimální environmentální požadavky, které musí být splněny při zalesňování zemědělské půdy, aby se zajistilo, že nedojde k nežádoucímu zalesňování citlivých stanovišť, včetně oblastí se zemědělstvím vysoké přírodní hodnoty, a že bude zohledněna odolnost vůči změně klimatu. Na stanovištích Natura 2000 by zalesňování mělo být v souladu s cíli správy daného místa. Zvláštní pozornost by měla být věnována zvláštní potřebám ochrany životního prostředí v určitých lokalitách, např. prevenci eroze půdy. Měla by být stanovena přísnější opatření pro případy zalesňování vedoucího k vytvoření rozlehlejších lesů, aby se zohlednil dopad rozsahu takových operací na ekosystémy a zajistilo se, že budou splňovat cíle strategie zelené infrastruktury (3) a nové strategie EU v oblasti lesnictví (4).
(7)
Podmínky, které se vztahují k závazkům extenzifikace chovu hospodářských zvířat nebo chovu místních plemen, jejichž hospodářské využívání je ohroženo, a k ochraně rostlinných genetických zdrojů ohrožených genetickou erozí, by měly zajistit vymezení závazků v souladu s prioritami Unie v oblasti rozvoje venkova, zejména s potřebou zajistit ochranu krajiny a jejích prvků, přírodních zdrojů, včetně vody, půdy a genetické rozmanitosti.
(8)
Měly by být definovány činnosti, které mohou být způsobilé k získání podpory na ochranu a udržitelné využívání a rozvoj genetických zdrojů v zemědělství a na zachování a podporu genetických zdrojů v lesnictví.
(9)
S cílem zabránit dvojímu financování zemědělských postupů příznivých pro klima a životní prostředí a rovnocenných opatření uvedených v článku 43 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 (5) a s cílem zabránit narušení hospodářské soutěže mezi zemědělci a zajistit řádné finanční řízení prostředků z EZFRV by mělo být stanoveno, že se od příslušných plateb odečtou dodatečné náklady a ušlé příjmy související s těmito postupy.
(10)
Měly by být vymezeny oblasti, v nichž by závazky v oblasti dobrých životních podmínek zvířat zajistily vyšší standardy produkčních metod. Při tom by mělo být zajištěno, že se tyto závazky v oblasti dobrých životních podmínek zvířat nebudou překrývat s běžnými zemědělskými postupy, zejména s očkováním za účelem prevence onemocnění.
(11)
Mělo by být upřesněno, na jaké krátké dodavatelské řetězce a místní trhy lze poskytovat podporu. S cílem umožnit jasné rozlišení krátkého dodavatelského řetězce od místního trhu by se jako kritérium pro vymezení krátkého dodavatelského řetězce měl používat počet zprostředkovatelů, zatímco pro vymezení místního trhu by se jako kritérium měla použít vzdálenost od zemědělského podniku stanovená v kilometrech s ohledem na konkrétní geografickou situaci dané oblasti, není-li stanoveno jiné přesvědčivé kritérium. Spolupráce malých hospodářských subjektů by měla být jasně zaměřena na překonání obecných nevýhod způsobených roztříštěností ve venkovských oblastech. Měla by proto být omezena na mikropodniky a na fyzické osoby, které se v době podání žádosti o podporu chystají založit mikropodnik. S cílem zajistit koherentní přístup k provádění opatření spolupráce by se v rámci tohoto opatření měla podporovat pouze propagační činnost související s krátkými dodavatelskými řetězci a místními trhy.
(12)
S cílem zajistit zachování příspěvků souvisejících s úroky z komerčních půjček sjednaných vzájemnými fondy podle čl. 38 odst. 3 písm. b) a čl. 39 odst. 4 písm. b) nařízení (EU) č. 1305/2013 na přiměřené úrovni by měly tyto komerční půjčky trvat minimálně jeden rok a maximálně pět let.
(13)
S cílem zajistit účinné využívání prostředků z EZFRV by měly být z podpory vyňaty některé druhy výdajů souvisejících s leasingovými smlouvami, například obchodní marže pronajímatele, náklady na refinancování, režijní náklady a náklady na pojištění. Aby se přihlédlo k různým podmínkám financování a rozvoje zemědělského sektoru v jednotlivých členských státech a zároveň byla zajištěna řádná finanční správa prostředků z EZFRV, členské státy by měly být povinny stanovit ve svých programech rozvoje venkova podmínky, za nichž může být pro podporu způsobilé použité zařízení. V souladu s prioritami Unie v oblasti rozvoje venkova by měla být podpora z EZFRV poskytována pouze na investice do obnovitelných energií s vysokou mírou energetické účinnosti a vysokou úrovní environmentální výkonnosti. Členské státy by pro tento účel měly stanovit minimální kritéria energetické účinnosti. Členské státy by měly zajistit, aby byla splněna platná kritéria udržitelnosti pro bioenergii. Členské státy by měly rovněž podpořit přechod z první generace biopaliv na druhou a měly by podporovat větší produkci moderních biopaliv, které ve velké míře snižují emise skleníkových plynů a u nichž existuje nízké riziko nepřímé změny ve využívání půdy a které zároveň přímo nekonkurují zemědělské půdě určené pro trhy s potravinami a krmivy.
(14)
Měly by být stanoveny podmínky pro změnu nebo úpravu závazků v rámci opatření podle článků 28, 29, 33 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 a měly by být vymezeny situace, za nichž nelze požadovat vrácení podpory. Mělo by být zajištěno, že změna nebo úprava závazků bude možná pouze v případě, že budou zachovány nebo posíleny environmentální cíle závazku.
(15)
Měla by být přijata opatření pro přechod z podpory na rozvoj venkova poskytované podle nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (6) nebo, v případě Chorvatska, nařízení Rady (ES) č. 1085/2006 (7) na podporu poskytovanou podle nařízení (EU) č. 1305/2013. S ohledem na skutečnost, že řada přechodných opatření pro rozvoj venkova již byla zavedena nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1310/2013 (8), mělo by toto nařízení stanovit podmínky, za nichž se výdaje související s opatřeními podle článků 52 a 63 nařízení (ES) č. 1698/2005 stávají způsobilými podle nařízení (EU) č. 1305/2013. Toto nařízení by mělo rovněž upravit termíny pro předkládání hodnocení ex post programů a jejich přehledu, aby se zohlednila přechodná ustanovení týkající se provádění programů z programového období 2007-2013 v roce 2014 zavedená článkem 1 nařízení (EU) č. 1310/2013.
(16)
Vzhledem k tomu, že nařízení (EU) č. 1305/2013 nahrazuje nařízení (ES) č. 1698/2005, je vhodné zrušit prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1698/2005 stanovená v nařízení Komise (ES) č. 1974/2006 (9). Nařízení (ES) č. 1974/2006 by proto mělo být zrušeno.
(17)
S ohledem na skutečnost, že v době zveřejnění tohoto nařízení v Úředním věstníku Evropské unie již bude programové období 2014-2020 probíhat, je nezbytné stanovit co nejbližší lhůtu pro jeho vstup v platnost. Mělo by proto vstoupit v platnost dnem svého vyhlášení a být použitelné od prvního dne programového období 2014-2020, tedy od 1. ledna 2014,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBLAST PŮSOBNOSTI
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení stanoví:
1)
ustanovení, jimiž se doplňuje nařízení (EU) č. 1305/2013, pokud jde o:
a)
mladé zemědělce;
b)
výměny pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěvy těchto podniků;
c)
režimy jakosti - propagaci;
d)
rozvoj zemědělských podniků a podnikatelské činnosti;
e)
zalesňování a zakládání lesů;
f)
agroenvironmentálně-klimatické opatření;
g)
zachování genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví;
h)
zamezení dvojímu financování;
i)
dobré životní podmínky zvířat;
j)
spolupráci;
k)
komerční půjčky vzájemným fondům;
l)
investice;
m)
změnu nebo úpravu závazků;
n)
rozšířené nebo nové závazky;
2)
zvláštní přechodná pravidla upravující podmínky, za nichž podpora schválená Komisí na základě nařízení (ES) č. 1698/2005 nebo, v případě Chorvatska, nařízení (ES) č. 1085/2006, může být začleněna do podpory poskytované podle nařízení (EU) č. 1305/2013, a to v případě Chorvatska včetně technické pomoci.
KAPITOLA II
USTANOVENÍ DOPLŇUJÍCÍ PRAVIDLA TÝKAJÍCÍ SE OPATŘENÍ PRO ROZVOJ VENKOVA
Článek 2
Mladý zemědělec
1. Členské státy zavedou a uplatňují zvláštní podmínky pro přístup k podpoře v případě, že mladý zemědělec podle definice v čl. 2 odst. 1 písm. n) nařízení (EU) č. 1305/2013 nezačíná působit jako jediný vedoucí podniku bez ohledu na jeho právní formu. Tyto podmínky jsou rovnocenné podmínkám, které platí pro mladého zemědělce začínajícího působit jako jediný vedoucí podniku. Ve všech případech musí mladí zemědělci zemědělský podnik řídit.
2. Pokud se žádost o podporu týká podniku, který vlastní právnická osoba, mladý zemědělec ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. n) nařízení (EU) č. 1305/2013 vykonává účinnou a dlouhodobou kontrolu nad právnickou osobou, pokud jde o rozhodování související s řízením, zisky a finančními riziky. Pokud se na kapitálu nebo řízení této právnické osoby podílí několik fyzických osob, včetně osob, které nejsou mladým zemědělcem, musí být mladý zemědělec schopen vykonávat tuto účinnou a dlouhodobou kontrolu buď sám, nebo společně s jinými zemědělci.
Pokud má nad právnickou osobou výhradní nebo společnou kontrolu jiná právnická osoba, uplatní se požadavky stanovené v prvním pododstavci na veškeré fyzické osoby, které mají nad touto jinou právnickou osobou kontrolu.
3. Všechny prvky definice mladého zemědělce stanovené v čl. 2 odst. 1 písm. n) nařízení (EU) č. 1305/2013 musí být splněny v okamžiku podání žádosti o podporu podle uvedeného nařízení. Příjemci však může být poskytnuta doba odkladu, která není delší než 36 měsíců od data individuálního rozhodnutí o udělení podpory, pro splnění podmínek souvisejících se získáním profesních dovedností stanovených v programu rozvoje venkova.
Článek 3
Výměny pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěvy těchto podniků
Členské státy ve svých programech rozvoje venkova vymezí dobu trvání a obsah krátkodobých programů výměn pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěv těchto podniků podle čl. 14 odst. 1 nařízení (EU) č. 1305/2013. Tyto programy a návštěvy se zaměří zejména na metody nebo technologie udržitelného zemědělství a lesnictví, diverzifikaci zemědělských podniků, zemědělské podniky zapojené do krátkých dodavatelských řetězců, rozvoj nových podnikatelských příležitostí a nových technologií a na zlepšení odolnosti lesů.
Článek 4
Režimy jakosti - propagace
1. Seskupeními producentů, která získávají podporu podle čl. 16 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013, jsou bez ohledu na jejich právní formu subjekty, které sdružují hospodářské subjekty zapojené do režimů jakosti zemědělských produktů, bavlny nebo potravin podle čl. 16 odst. 1 uvedeného nařízení, pokud jde o konkrétní produkt, na nějž se vztahuje jeden z těchto režimů.
2. Druhy akcí, které jsou způsobilé pro poskytnutí podpory podle čl. 16 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013, mají tyto charakteristiky:
a)
jejich cílem je motivovat spotřebitele ke koupi produktů, na něž se vztahuje režim jakosti zemědělských produktů, bavlny nebo potravin podle čl. 16 odst. 1 nařízení (EU) č. 1305/2013, přičemž je účast v tomto režimu podporována z programu rozvoje venkova, a
b)
upozorňují na specifické znaky nebo výhody daných produktů, zejména na jejich jakost, zvláštní metody produkce, vysokou úroveň životních podmínek zvířat a ohled na životní prostředí související s danými režimy jakosti.
3. Způsobilé akce nepobízejí spotřebitele ke koupi produktu z důvodu jeho konkrétního původu, s výjimkou produktů, na něž se vztahují režimy jakosti zavedené hlavou II nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (10), kapitolou III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 (11), kapitolou III nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 251/2014 (12) a oddílem 2 kapitoly I hlavy II části II nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (13), pokud jde o víno. Původ produktu může být uveden, pokud je zmínka o původu ve vztahu k hlavnímu sdělení podřadná.
4. Podporu podle čl. 16 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013 nelze poskytnout na informační a propagační akce týkající se obchodních značek.
Článek 5
Rozvoj zemědělských podniků a podnikatelské činnosti
1. Podnikatelský plán podle čl. 19 odst. 4 nařízení (EU) č. 1305/2013 popisuje přinejmenším:
a)
v případě podpory na zahájení podnikatelské činnosti mladých zemědělců:
i)
počáteční situaci zemědělského podniku,
ii)
průběžné a celkové cíle rozvoje činností zemědělského podniku,
iii)
podrobné informace o akcích, včetně akcí souvisejících s environmentální udržitelností a účinným využíváním zdrojů, které jsou potřebné pro rozvoj činností zemědělského podniku, jako jsou například investice, vzdělávání či poradenství;
b)
v případě podpory na zahájení nezemědělských činností ve venkovských oblastech:
i)
počáteční ekonomickou situaci fyzické osoby, mikropodnik, nebo malého podniku žádajícího o podporu,
ii)
průběžné a celkové cíle rozvoje nových činností dané osoby nebo zemědělského podniku, mikropodniku nebo malého podniku,
iii)
podrobné informace o akcích, které jsou potřebné pro rozvoj činností dané osoby nebo zemědělského podniku, mikropodniku nebo malého podniku, jako jsou například podrobné informace o investicích, vzdělávání či poradenství;
c)
v případě podpory na zahájení činnosti pro rozvoj malých zemědělských podniků:
i)
počáteční situaci zemědělského podniku a
ii)
podrobné informace o akcích, včetně akcí souvisejících s environmentální udržitelností a účinným využíváním zdrojů, které by mohly napomoci dosažení hospodářské životaschopnosti, jako jsou například investice, vzdělávání či spolupráce.
2. Členské státy vymezí prahové hodnoty podle čl. 19 odst. 4 třetího pododstavce nařízení (EU) č. 1305/2013 z hlediska produkčního potenciálu zemědělského podniku, měřeného jako standardní produkce podle definice v článku 5 nařízení Komise (ES) č. 1242/2008 (14) nebo rovnocenným způsobem.
Článek 6
Zalesňování a zakládání lesů
V souvislosti se zalesňováním a zakládáním lesů podle článku 22 nařízení (EU) č. 1305/2013 platí tyto minimální environmentální požadavky:
a)
výběr vysazovaných druhů, zalesňovaných ploch a metod zalesňování zabrání nežádoucímu zalesňování citlivých stanovišť, například rašelinišť a mokřadů, a negativním dopadům na oblasti s vysokou ekologickou hodnotou, včetně oblastí se zemědělstvím vysoké přírodní hodnoty. V lokalitách sítě Natura 2000 podle směrnice Rady 92/43/EHS (15) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES (16) je povoleno pouze zalesňování, které je v souladu s cíli správy dané lokality a schválí ho příslušný orgán členského státu pověřený prováděním sítě Natura 2000;
b)
při výběru druhů, odrůd, ekotypů a původu stromů se přihlíží k potřebě odolnosti vůči změně klimatu a přírodním katastrofám a k biotickým, půdním a hydrologickým podmínkám dané oblasti a zároveň k potenciální invazní povaze druhů v místních podmínkách, jak jsou stanoveny členskými státy. Příjemce má povinnost chránit les a pečovat o něj přinejmenším po dobu, po niž je vyplácena prémie za ušlý příjem ze zemědělství a náklady na údržbu. Péče zahrnuje výchovu, případně probírku či pastvu v zájmu budoucího vývoje lesa, regulaci soutěže s bylinnou vegetací a prevenci nahromadění hořlavého podrostu. V případě rychle rostoucích druhů stanoví členské státy minimální a maximální dobu před pokácením. Minimální doba nesmí být kratší než 8 let a maximální doba nesmí být delší než 20 let;
c)
v případech, kdy v důsledku obtížných environmentálních nebo klimatických podmínek, včetně degradace životního prostředí, nelze očekávat, že výsadba víceletých druhů dřevin povede k vytvoření lesního porostu podle definice uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech, může členský stát příjemci povolit, aby zajistil a zachovával jiný dřevinný vegetační pokryv. Příjemce zajistí stejnou úroveň péče a ochrany jako v případě lesů;
d)
pokud zalesňování vede ke vzniku lesů, jejichž velikost překročí určitou prahovou hodnotu vymezenou členským státem, spočívá toto zalesnění:
i)
buď ve výlučné výsadbě ekologicky přizpůsobených druhů nebo druhů odolných vůči změně klimatu v dané biogeografické oblasti, které podle posouzení dopadů neohrožují biologickou rozmanitost a ekosystémové služby ani nemají nepříznivý vliv na lidské zdraví; nebo
ii)
v kombinaci druhů stromů zahrnující:
-
alespoň 10 % listnatých stromů na oblast;
-
nebo alespoň tři druhy nebo odrůdy, z nichž nejméně zastoupený/zastoupená pokryje alespoň 10 % oblasti.
Článek 7
Agroenvironmentálně-klimatické opatření
1. Závazky v rámci agroenvironmentálně-klimatického opatření podle článku 28 nařízení (EU) č. 1305/2013, jež se týkají extenzifikace chovu hospodářských zvířat, splňují alespoň tyto podmínky:
a)
celá pastevní plocha zemědělského podniku je spravována a obhospodařována tak, aby se předešlo nadměrnému či nedostatečnému spásání;
b)
intenzita chovu se vymezí s ohledem na všechna pasoucí se hospodářská zvířata v zemědělském podniku nebo, v případě závazku omezit výluh živin, na všechna zvířata chovaná v zemědělském podniku, která jsou pro daný závazek relevantní.
2. Závazky v rámci agroenvironmentálně-klimatického opatření podle článku 28 nařízení (EU) č. 1305/2013, jež se týkají chovu místních plemen, jejichž hospodářské využívání je ohroženo, nebo ochrany rostlinných genetických zdrojů ohrožených genetickou erozí, začleňují požadavek:
a)
chovat hospodářská zvířata místních plemen, která jsou geneticky přizpůsobená jednomu nebo několika tradičním produkčním systémům nebo životnímu prostředí v zemi a jejichž hospodářské využívání je ohroženo, nebo
b)
chránit rostlinné genetické zdroje, které jsou přirozeně přizpůsobené místním a regionálním podmínkám a které jsou ohroženy genetickou erozí.
Pro podporu jsou způsobilé tyto druhy hospodářských zvířat:
a)
skot;
b)
ovce;
c)
kozy;
d)
koňovití;
e)
prasata;
f)
ptáci.
3. Má se za to, že hospodářské využívání místních plemen je ohroženo, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
je prokázán počet chovných samic na vnitrostátní úrovni;
b)
počet a status ohrožení daných plemen je osvědčen řádně uznanou příslušnou vědeckou institucí;
c)
řádně uznaná příslušná technická instituce vede a aktualizuje plemennou knihu daného plemene;
d)
dotčené instituce mají nezbytné odborné a praktické znalosti k identifikaci zvířat ohrožených plemen.
Program pro rozvoj venkova obsahuje informace o způsobu plnění těchto podmínek.
4. Má se za to, že rostlinné genetické zdroje jsou ohroženy genetickou erozí, pokud program pro rozvoj venkova obsahuje dostatečné důkazy genetické eroze založené na vědeckých výsledcích a ukazatelích snížení výskytu krajových forem či původních místních odrůd, rozmanitosti jejich populace a případně změn zemědělských postupů převládajících na místní úrovni.
5. Činnosti, na něž se vztahuje druh agroenvironmentálně-klimatických závazků uvedený v odstavcích 1 až 4 tohoto článku, nejsou způsobilé k poskytnutí podpory podle čl. 28 odst. 9 nařízení (EU) č. 1305/2013.
Článek 8
Zachování genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví
1. Pro účely tohoto článku se použijí tyto definice:
a)
„zachováním in situ“ v zemědělství se rozumí zachování genetického materiálu v ekosystémech a na přirozených stanovištích a uchování a obnova životaschopných populací volně žijících druhů nebo plemen v jejich přirozeném prostředí a v případě domestikovaných živočišných plemen nebo vyšlechtěných rostlinných druhů v zemědělsky využívaném prostředí, kde se vyvinuly jejich charakteristické vlastnosti;
b)
„zachováním in situ“ v lesnictví se rozumí zachování genetického materiálu v ekosystémech a na přirozených stanovištích a uchování a obnova životaschopných populací druhů v jejich přirozeném prostředí;
c)
„zachováním v zemědělském nebo lesnickém podniku“ se rozumí zachování a rozvoj in situ na úrovni zemědělského nebo lesnického podniku;
d)
„zachováním ex situ“ se rozumí zachování genetického materiálu pro zemědělství nebo lesnictví mimo jeho přírodní stanoviště;
e)
„sbírkou ex situ“ se rozumí sbírka genetického materiálu pro zemědělství nebo lesnictví uchovávaného mimo jeho přírodní stanoviště.
2. Činnosti na zachování genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví způsobilé pro podporu podle čl. 28 odst. 9 a čl. 34 odst. 4 nařízení (EU) č. 1305/2013 zahrnují:
a)
cílené akce: akce propagující zachování ex situ a in situ, charakterizaci, sběr a využití genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví, včetně internetových inventářů genetických zdrojů v současnosti zachovávaných in situ, včetně zachování v zemědělském nebo lesnickém podniku, sbírek ex situ a databází;
b)
koordinované akce: akce propagující výměnu informací o zachování, charakterizaci, sběru a využití genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví Unie mezi příslušnými organizacemi v členských státech;
c)
doprovodné akce: informační, naučné a poradenské akce zahrnující nevládní organizace a jiné příslušné zainteresované strany, vzdělávací kurzy a přípravu technických zpráv.
Článek 9
Zamezení dvojímu financování zemědělských postupů příznivých pro klima a životní prostředí a rovnocenných postupů
1. Pro účely podpory podle čl. 28 odst. 6, čl. 29 odst. 4 a čl. 30 odst. 1 nařízení (EU) č. 1305/2013 se při výpočtu takových plateb přihlíží pouze k dodatečným nákladům nebo ušlým příjmům souvisejícím se závazky, které překračují rozsah příslušných povinných postupů podle článku 43 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Je-li agroenvironmentálně-klimatický závazek podle článku 28 nařízení (EU) č. 1305/2013 týkající se postupů uvedených v příloze IX oddíle I bodech 3 a 4 a v příloze IX oddíle III bodu 7 nařízení (EU) č. 1307/2013 a veškerých jiných postupů připojených k uvedené příloze oznámen podle pravidel čl. 43 odst. 8 nařízení (EU) č. 1307/2013 jako závazek, který je rovnocenný jednomu nebo několika postupům uvedeným v čl. 43 odst. 2 daného nařízení, pak se platba za agroenvironmentálně-klimatický závazek podle čl. 28 odst. 6 nařízení (EU) č. 1305/2013 sníží o paušální částku odpovídající části ekologické platby v členském státě nebo regionu u každého ekologizačního postupu podle čl. 43 odst. 12 písm. c) nařízení (EU) č. 1307/2013.
Článek 10
Dobré životní podmínky zvířat
Závazky týkající se dobrých životních podmínek zvířat, které jsou způsobilé k získání podpory podle článku 33 nařízení (EU) č. 1305/2013, zajistí vyšší úroveň produkčních metod v jedné z následujících oblastí:
a)
poskytování vody, krmiva a péče o zvířata v souladu s přirozenými potřebami chovu hospodářských zvířat;
b)
podmínky ustájení, například větší přidělený prostor, podlažní povrch, materiály používané k obohacení prostředí, přirozené světlo;
c)
přístup do venkovních prostor;
d)
postupy, které se vyhýbají mrzačení nebo kastraci zvířat, nebo ve zvláštních případech, kdy je mrzačení nebo kastrace považována za nutnou, postupy, při nichž se používají anestetika, analgetika a protizánětlivé léky či imunokastrace.
Článek 11
Spolupráce
1. Podpora na vytvoření a rozvoj krátkých dodavatelských řetězců podle čl. 35 odst. 2 písm. d) nařízení (EU) č. 1305/2013 se týká pouze dodavatelských řetězců, které zahrnují nejvýš jednoho zprostředkovatele mezi zemědělcem a spotřebitelem.
2. Podpora na vytvoření a rozvoj místních trhů podle čl. 35 odst. 2 písm. d) nařízení (EU) č. 1305/2013 se týká trhů, u nichž:
a)
je v programu pro rozvoj venkova stanoveno, v okruhu kolika kilometrů kolem zemědělského podniku, z něhož produkt pochází, musí proběhnout činnosti zpracování a prodeje konečnému spotřebiteli, nebo
b)
je v programu pro rozvoj venkova uvedena přesvědčivá alternativní definice.
3. Pro účely činností podporovaných podle čl. 35 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 1305/2013 se „malým hospodářským subjektem“ rozumí mikropodnik podle definice v doporučení Komise 2003/361/ES (17) nebo fyzická osoba nezapojená do hospodářské činnosti v okamžiku uplatňování podpory.
4. Propagační činnosti podle čl. 35 odst. 2 písm. e) nařízení (EU) č. 1305/2013 jsou způsobilé k poskytnutí podpory pouze ve vztahu ke krátkému dodavatelskému řetězci a místním trhům splňujícím specifikace stanovené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku.
Článek 12
Komerční půjčky vzájemným fondům
Jestliže je zdrojem prostředků pro finanční kompenzaci placenou ze vzájemných fondů podle článků 38 a 39 nařízení (EU) č. 1305/2013 komerční půjčka, je doba trvání půjčky od jednoho roku do pěti let.
Článek 13
Investice
Pro účely článku 45 nařízení (EU) č. 1305/2013:
a)
v případě leasingu nejsou další náklady spojené s leasingovou smlouvou, jako např. obchodní marže pronajímatele, náklady na refinancování úroků, režijní a pojistné náklady, způsobilými výdaji;
b)
členské státy stanoví ve svých programech rozvoje venkova podmínky, za nichž lze nákup použitého zařízení považovat za způsobilé výdaje;
c)
členské státy vyžadují dodržování minimálních norem energetické účinnosti u podporovaných investic do infrastruktury pro energii z obnovitelných zdrojů, při nichž dochází ke spotřebě nebo produkci energie, pokud takové normy existují na vnitrostátní úrovni;
d)
investice do zařízení, jejichž primárním účelem je produkce elektrické energie z biomasy, nejsou způsobilé k získání podpory, není-li využito určité minimální procento tepelné energie stanovené členským státem;
e)
členské státy stanoví pro různé typy zařízení prahové hodnoty maximální míry obilovin a ostatních plodin s vysokým obsahem škrobu, cukru nebo oleje využívaných k produkci bioenergie, včetně biopaliv. Podpora projektům na výrobu bioenergie je omezena na bioenergii, která splňuje platná kritéria udržitelnosti stanovená v právních předpisech Unie, včetně čl. 17 odst. 2 až 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES (18). Celkové posouzení této problematiky je zahrnuto do strategického posouzení vlivů na životní prostředí programu pro rozvoj venkova.
Článek 14
Změna nebo úprava závazků
1. Členské státy mohou povolit změnu jednoho závazku podle článků 28, 29, 33 nebo 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 na jiný závazek během doby jeho platnosti, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
změna má významný přínos pro životní prostředí nebo dobré životní podmínky zvířat;
b)
změna výrazně posiluje stávající závazek;
c)
schválený program pro rozvoj venkova obsahuje dané závazky.
Nový závazek je přijat na celé období stanovené v příslušném opatření bez ohledu na dobu, po kterou již byl prováděn původní závazek.
2. Členské státy mohou povolit úpravu závazků podle článků 28, 29, 33 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 během doby jejich platnosti, jestliže schválený program pro rozvoj venkova poskytuje možnost takové úpravy a jestliže je taková úprava řádně odůvodněná z hlediska dosažení cílů původního závazku.
Příjemce plní upravený závazek po zbývající dobu trvání původního závazku.
Úprava může mít rovněž podobu prodloužení doby trvání závazku.
Článek 15
Situace, v nichž se nevyžaduje vrácení podpory
1. Jestliže příjemce zvýší plochu zemědělského podniku během doby trvání závazku, který je podmínkou pro udělení podpory, mohou členské státy zajistit rozšíření závazku tak, aby se po zbytek období vztahoval na dodatečnou plochu, nebo mohou původní závazek nahradit novým. Totéž platí v případě, že se plocha, jíž se závazek týká, zvýší v rámci zemědělského podniku.
2. Závazek lze rozšířit na dodatečné plochy podle odstavce 1, pouze pokud:
a)
je to přínosné k dosažení cíle v oblasti životního prostředí, jehož se závazek týká;
b)
je to oprávněné vzhledem k povaze závazku, délce zbývajícího období a velikosti dodatečné plochy;
c)
nedojde ke snížení účinnosti kontrol zajišťujících dodržování podmínek pro udělení podpory.
Musí být dodrženo původní trvání závazku.
3. Nový závazek k náhradě původního závazku podle odstavce 1 lze přijmout za podmínky, že se týká celé dotčené plochy a že jeho podmínky nejsou méně náročné než podmínky původního závazku.
V případě nahrazení původního závazku novým se nový závazek přijímá na celé období uvedené v příslušném opatření bez ohledu na dobu, po kterou již byl původní závazek prováděn.
KAPITOLA III
PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
Článek 16
Způsobilost výdajů
1. Výdaje související s právními závazky příjemců přijatými během programového období 2007-2013 v rámci opatření podle článků 52 a 63 nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou způsobilé pro poskytnutí příspěvku z EZFRV v programovém období 2014-2020, pokud jde o platby provedené:
a)
mezi 1. lednem 2014 a 31. prosincem 2015, pokud již byl vyčerpán finanční příděl na dané opatření příslušného programu přijatého podle nařízení (ES) č. 1698/2005;
b)
po 31. prosinci 2015.
2. Výdaje uvedené v odstavci 1 jsou způsobilé pro příspěvek z EZFRV v programovém období 2014-2020 za těchto podmínek:
a)
tyto výdaje jsou stanoveny v příslušném programu pro rozvoj venkova na programové období 2014-2020;
b)
použije se míra příspěvku z EZFRV na odpovídající opatření podle nařízení (EU) č. 1305/2013 stanovená v příloze I tohoto nařízení;
c)
členské státy zajistí jasnou identifikaci příslušných přechodných operací ve svých řídicích a kontrolních systémech.
Článek 17
Chorvatsko
1. Výdaje související s právními závazky Chorvatska vůči příjemcům, které byly přijaty v rámci nástroje předvstupní pomoci v oblasti zemědělství a rozvoje venkova (IPARD) u operací v rámci opatření uvedených v čl. 171 odst. 3 písm. b) a odst. 4 písm. a) a b) nařízení Komise (ES) č. 718/2007 (19), jsou způsobilé pro poskytnutí příspěvku z EZFRV v programovém období 2014-2020, pokud jde o platby provedené:
a)
mezi 1. lednem 2014 a 31. prosincem 2016, pokud již byl vyčerpán finanční příděl na dané opatření příslušného programu přijatého podle nařízení (ES) č. 718/2007;
b)
po 31. prosinci 2016.
2. Výdaje uvedené v odstavci 1 jsou způsobilé pro příspěvek z EZFRV v programovém období 2014-2020 za těchto podmínek:
a)
tyto výdaje jsou stanoveny v příslušném programu pro rozvoj venkova na programové období 2014-2020;
b)
použije se míra příspěvku z EZFRV na odpovídající opatření podle nařízení (EU) č. 1305/2013 stanovená v příloze II tohoto nařízení;
c)
Chorvatsko zajistí jasnou identifikaci příslušných přechodných operací ve svých řídicích a kontrolních systémech.
3. Výdaje vzniklé po 31. prosinci 2013 ve vztahu k operacím, které jsou nutné pro uzavření programu IPARD a hodnocení ex post podle článku 191 nařízení (ES) č. 718/2007, jsou v programovém období 2014-2020 způsobilé pro poskytnutí příspěvku z EZFRV ze složky technická pomoc, jestliže program obsahuje ustanovení o takových výdajích.
Článek 18
Hodnocení ex post
1. Zpráva o hodnocení ex post uvedená v čl. 86 odst. 5 nařízení (ES) č. 1698/2005 se Komisi předloží do 31. prosince 2016.
2. Přehled hodnocení ex post uvedený v článku 87 nařízení (ES) č. 1698/2005 se dokončí nejpozději do 31. prosince 2017.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Zrušení
Nařízení (ES) č. 1974/2006 se zrušuje.
Nadále se použije na operace prováděné na základě programů schválených Komisí podle nařízení (ES) č. 1698/2005 před dnem 1. ledna 2014.
Článek 20
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2014.
GEDELEGEERDE VERORDENING (EU) Nr. 807/2014 VAN DE COMMISSIE
van 11 maart 2014
tot aanvulling van Verordening (EU) nr. 1305/2013 van het Europees Parlement en de Raad inzake bijstand voor plattelandsontwikkeling uit het Europees Landbouwfonds voor plattelandsontwikkeling (Elfpo) en tot invoering van overgangsbepalingen
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EU) nr. 1305/2013 van het Europees Parlement en de Raad van 17 december 2013 inzake bijstand voor plattelandsontwikkeling uit het Europees Landbouwfonds voor Plattelandsontwikkeling (Elfpo) en tot intrekking van Verordening (EG) nr. 1698/2005 van de Raad (1), en met name artikel 2, lid 3, artikel 14, lid 5, artikel 16, lid 5, artikel 19, lid 8, artikel 22, lid 3, artikel 28, leden 10 en 11, artikel 29, lid 6, artikel 30, lid 8, artikel 33, lid 4, artikel 34, lid 5, artikel 35, lid 10, artikel 36, lid 5, artikel 45, lid 6, artikel 47, lid 6, en artikel 89,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Verordening (EU) nr. 1305/2013 bevat algemene voorschriften voor de uit het Europees Landbouwfonds voor Plattelandsontwikkeling (Elfpo) gefinancierde uniale bijstand voor plattelandsontwikkeling die de in deel twee van Verordening (EU) nr. 1303/2013 van het Europees Parlement en de Raad (2) neergelegde gemeenschappelijke bepalingen voor de Europese structuur- en investeringsfondsen vervolledigen. Er moeten aanvullende voorschriften worden vastgesteld.
(2)
De lidstaten moeten specifieke voorwaarden vaststellen en toepassen met betrekking tot de toegang van jonge landbouwers tot bijstand, ingeval zij zich niet als enig bedrijfshoofd vestigen. Om een gelijke behandeling van de begunstigden te waarborgen ongeacht de rechtsvorm waarin zij zich op een landbouwbedrijf willen vestigen, moet worden bepaald dat de voorwaarden waaronder een rechtspersoon of een andere vennootschap als een „jonge landbouwer” kan worden aangemerkt, gelijkwaardig zijn aan die welke gelden voor een natuurlijke persoon. Er moet worden voorzien in een gratieperiode die lang genoeg is om een jonge landbouwer in de gelegenheid te stellen de nodige kwalificaties te verwerven.
(3)
Om ervoor te zorgen dat uit het Elfpo gefinancierde landbouw- en bosbouwuitwisselingsprogramma’s en bezoeken aan landbouw- en bosbouwbedrijven duidelijk worden omschreven en van soortgelijke acties in het kader van andere Unieregelingen worden afgebakend en tegelijk met de diversiteit van de nationale situaties rekening te houden, moeten de lidstaten de duur en inhoud van dergelijke programma’s en bezoeken in hun plattelandsontwikkelingsprogramma’s omschrijven. De inhoudelijke nadruk moet liggen op bepaalde terreinen die nauw verbonden zijn met de verwezenlijking van de prioriteiten van de Unie voor plattelandsontwikkeling.
(4)
Er moeten voorschriften worden vastgesteld voor de kenmerken van producentengroeperingen en de soorten acties waaraan bijstand kan worden verleend in het kader van de afzetbevorderingscomponent van de maatregel inzake kwaliteitsregelingen; in dit verband moeten bepaalde voorwaarden worden gesteld die concurrentieverstoring en discriminatie van producten voorkomen, en moeten handelsmerken van bijstand worden uitgesloten.
(5)
De in artikel 19, lid 4, van Verordening (EU) nr. 1305/2013 bedoelde bedrijfsplannen moeten voldoende elementen bevatten om te kunnen nagaan of de doelstellingen van de geselecteerde concrete actie zijn verwezenlijkt. Met het oog op een gelijke behandeling van begunstigden in de gehele Unie en met het oog op een betere monitoring moet het productiepotentieel van het landbouwbedrijf als criterium voor de vaststelling van de in artikel 19, lid 4, van die verordening bedoelde grenzen worden gehanteerd.
(6)
Er moeten minimale milieueisen voor de bebossing van landbouwgrond worden vastgesteld die een niet-passende bebossing van kwetsbare habitats, waaronder gebieden met een op een hoge natuurwaarde gerichte landbouw, voorkomen en die ervoor zorgen dat met de nodige weerstand tegen klimaatverandering rekening wordt gehouden. In een aangewezen Natura 2000-gebied moet de bebossing in overeenstemming zijn met de beheersdoelstellingen voor het betrokken gebied. In dit verband moet bijzondere aandacht worden besteed aan specifieke milieuvereisten in bepaalde gebieden zoals de voorkoming van bodemerosie. Er moeten strengere regels worden vastgesteld voor concrete bebossingsacties die tot de vorming van grotere bossen leiden teneinde rekening te houden met de impact van de omvang van deze concrete acties op de ecosystemen en om ervoor te zorgen dat zij in overeenstemming zijn met de doelstellingen van de strategie voor groene infrastructuur (3) en de nieuwe EU-bosstrategie (4).
(7)
De voorwaarden die gelden voor verbintenissen inzake de extensivering van de veehouderij, het fokken van lokale rassen die voor de landbouw verloren dreigen te gaan, en de instandhouding van de plantaardige genetische hulpbronnen die door genetische erosie worden bedreigd, moeten ervoor zorgen dat de verbintenissen zodanig worden omschreven dat zij stroken met de Unieprioriteiten voor plattelandsontwikkeling, en in het bijzonder met de noodzaak om het landschap en de kenmerken daarvan, de natuurlijke hulpbronnen, waaronder water, en de bodem en de genetische diversiteit te beschermen.
(8)
Gedefinieerd moet worden welke concrete acties in aanmerking kunnen komen voor bijstand voor de instandhouding, het duurzame gebruik en de duurzame ontwikkeling van genetische hulpbronnen in de landbouw.
(9)
Om een dubbele financiering van de in artikel 43 van Verordening (EU) nr. 1307/2013 van het Europees Parlement en de Raad (5) bedoelde klimaat- en milieuvriendelijke landbouwpraktijken en daaraan gelijkwaardige praktijken uit te sluiten, om concurrentieverstoring onder landbouwers te vermijden en om een solide beheer van de Elfpo-middelen te waarborgen, moet worden bepaald dat de als gevolg van deze praktijken gemaakte extra kosten en gederfde inkomsten in mindering moeten worden gebracht op de desbetreffende betalingen.
(10)
De terreinen waarop dierenwelzijnsverbintenissen op basis van hogere normen voor productiemethoden kunnen worden aangegaan, moeten worden omschreven. Daarbij moet worden vermeden dat deze dierenwelzijnsverbintenissen en de standaardlandbouwpraktijken, en in het bijzonder vaccinaties ter voorkoming van ziekten, elkaar overlappen.
(11)
De korte toeleveringsketens en plaatselijke markten waarvoor bijstand kan worden verleend, moeten worden gespecificeerd. Om de twee begrippen duidelijk te kunnen afbakenen, moet voor korte toeleveringsketens het aantal intermediairs als criterium worden gehanteerd, terwijl dit voor de plaatselijke markten de afstand vanaf het landbouwbedrijf in kilometers, met inachtneming van de specifieke geografische kenmerken van het betrokken gebied, moet zijn tenzij een overtuigend alternatief criterium wordt gepresenteerd. De samenwerking tussen kleine marktdeelnemers moet er nadrukkelijk op zijn gericht de algemene nadelen van de versnippering in de plattelandsgebieden te overwinnen. Daarom moet deze beperkt blijven tot micro-ondernemingen en natuurlijke personen die op het punt staan een micro-onderneming op te starten op het moment van de aanvraag van de bijstand. Met het oog op een coherente aanpak bij de tenuitvoerlegging van de samenwerkingsmaatregel mag in het kader van die maatregel alleen bijstand worden verleend voor afzetbevorderingsactiviteiten die met korte toeleveringsketens en plaatselijke markten verband houden.
(12)
Om ervoor te zorgen dat de in artikel 38, lid 3, onder b), en artikel 39, lid 4, onder b), van Verordening (EU) nr. 1305/2013 bedoelde bijdragen met betrekking tot de rente op commerciële leningen die een onderling fonds heeft afgesloten, op een passend niveau wordt gehouden, moeten de minimale en de maximale looptijd van deze commerciële leningen respectievelijk een en vijf jaar bedragen.
(13)
Om een efficiënt gebruik van de Elfpo-middelen te waarborgen, moeten bepaalde soorten uitgaven in verband met leasecontracten, zoals de marge voor de leasinggever, de herfinancieringskosten, de overheadkosten en de verzekeringskosten, van bijstand worden uitgesloten. Om rekening te houden met het feit dat de financiële situatie en de staat van ontwikkeling van de landbouwsector van lidstaat tot lidstaat uiteenlopen, en met het oog op een solide financieel beheer van de Elfpo-middelen moeten de lidstaten worden verplicht in hun plattelandsontwikkelingsprogramma’s de voorwaarden te omschrijven waaronder tweedehands materieel voor bijstand in aanmerking kan komen. Overeenkomstig de Unieprioriteiten voor plattelandsontwikkeling mag alleen Elfpo-bijstand worden verleend voor investeringen in hernieuwbare energie met een hoge energie-efficiëntie en een hoog milieuprestatieniveau. Daartoe moeten de lidstaten minimumeisen op het gebied van de energie-efficiëntie vaststellen. De lidstaten dienen ervoor te zorgen dat aan de geldende criteria voor bio-energie wordt voldaan. Tevens dienen de lidstaten de overgang van de eerste naar de tweede generatie biobrandstoffen te ondersteunen en moeten zij de productie van geavanceerde biobrandstoffen bevorderen waarmee de broeikasgasemissies sterk worden verminderd met een gering risico op indirecte verandering in het grondgebruik en waarbij niet rechtstreeks met landbouwgrond voor de productie van voedingsmiddelen en veevoeder wordt geconcurreerd.
(14)
Er moeten voorwaarden worden vastgesteld voor de omzetting of aanpassing van verbintenissen in het kader van de maatregelen waarin de artikelen 28, 29, 33 en 34 van Verordening (EU) nr. 1305/2013 voorzien, en de situaties waarin terugbetaling van de steun niet is vereist, moeten worden omschreven. Gewaarborgd moet worden dat de omzetting of aanpassing van verbintenissen alleen mogelijk is wanneer de milieudoelstellingen van de verbintenis in stand blijven of worden aangescherpt.
(15)
Er moeten bepalingen worden vastgesteld voor de overgang van plattelandsontwikkelingssteun in het kader van Verordening (EG) nr. 1698/2005 van de Raad (6) of, in het geval van Kroatië, Verordening (EG) nr. 1085/2006 van de Raad (7), naar bijstand in het kader van Verordening (EU) nr. 1305/2013. Aangezien een aantal overgangsbepalingen voor plattelandsontwikkeling al bij Verordening (EU) nr. 1310/2013 van het Europees Parlement en de Raad (8) is ingevoerd, moet de onderhavige verordening de voorwaarden vaststellen waaronder de uitgaven met betrekking tot de in de artikelen 52 en 63 van Verordening (EG) nr. 1698/2005 bedoelde maatregelen subsidiabel worden in het kader van Verordening (EU) nr. 1305/2013. Bij deze verordening moeten ook de datums voor de indiening van de ex-postevaluaties van de programma’s en de samenvatting daarvan worden aangepast om rekening te houden met de in artikel 1 van Verordening (EU) nr. 1310/2013 opgenomen overgangsbepalingen met betrekking tot de uitvoering van de programma’s van de programmeringsperiode 2007-2013 in 2014.
(16)
Omdat Verordening (EU) nr. 1305/2013 in de plaats treedt van Verordening (EG) nr. 1698/2005, moeten de bij Verordening (EG) nr. 1974/2006 van de Commissie (9) vastgestelde uitvoeringsbepalingen van Verordening (EG) nr. 1698/2005 worden ingetrokken. Verordening (EG) nr. 1974/2006 moet derhalve worden ingetrokken.
(17)
Gelet op het feit dat de programmeringsperiode 2014-2020 bij de bekendmaking van de onderhavige verordening in het Publicatieblad van de Europese Unie al van start is gegaan, moet de termijn voor de inwerkingtreding ervan zo veel mogelijk worden bekort. Daarom moet zij op de datum van bekendmaking ervan in werking treden en vanaf de eerste dag van de programmeringsperiode 2014-2020, namelijk 1 januari 2014, van toepassing zijn,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
HOOFDSTUK I
TOEPASSINGSGEBIED
Artikel 1
Toepassingsgebied
Bij deze verordening worden vastgesteld:
1.
bepalingen tot aanvulling van Verordening (EU) nr. 1305/2013 wat betreft:
a)
jonge landbouwers;
b)
landbouw- en bosbouwuitwisselingsprogramma’s en bezoeken aan landbouw- en bosbouwbedrijven;
c)
kwaliteitsregelingen - afzetbevordering;
d)
ontwikkeling van landbouwbedrijven en ondernemingen;
e)
bebossing en de aanleg van beboste gebieden;
f)
agromilieu en -klimaat;
g)
instandhouding van genetische hulpbronnen in de land- en bosbouw;
h)
uitsluiting van dubbele financiering;
i)
dierenwelzijn;
j)
samenwerking;
k)
commerciële leningen aan onderlinge fondsen;
l)
investeringen;
m)
omzetting of aanpassing van verbintenissen;
n)
uitgebreide of nieuwe verbintenissen;
2.
specifieke overgangsvoorschriften tot vaststelling van de voorwaarden waaronder steun die de Commissie in het kader van Verordening (EG) nr. 1698/2005 of, in het geval van Kroatië, in het kader van Verordening (EG) nr. 1085/2006, heeft goedgekeurd, kan worden geïntegreerd in de bijstand die in het kader van Verordening (EU) nr. 1305/2013 wordt verleend, inclusief technische bijstand in het geval van Kroatië.
HOOFDSTUK II
BEPALINGEN TOT AANVULLING VAN DE VOORSCHRIFTEN VOOR PLATTELANDSONTWIKKELINGSMAATREGELEN
Artikel 2
Jonge landbouwer
1. De lidstaten stellen voor een jonge landbouwer als gedefinieerd in artikel 2, lid 1, onder n), van Verordening (EU) nr. 1305/2013, die zich niet als enig bedrijfshoofd vestigt, specifieke voorwaarden voor diens toegang tot bijstand vast en passen deze toe, ongeacht de rechtsvorm van het desbetreffende bedrijf. Deze voorwaarden zijn gelijkwaardig aan die welke gelden voor een jonge landbouwer die zich als enig bedrijfshoofd vestigt. In alle gevallen behoudt een jonge landbouwer de zeggenschap over het bedrijf.
2. Wanneer de bijstandsaanvraag betrekking heeft op een bedrijf dat in handen van een rechtspersoon is, heeft een jonge landbouwer in de zin van artikel 2, lid 1, onder n), van Verordening (EU) nr. 1305/2013 daadwerkelijke, langdurige zeggenschap over de rechtspersoon wat betreft de beslissingen die op het gebied van het beheer, de voordelen en de financiële risico’s worden genomen. Indien meerdere natuurlijke personen, met inbegrip van personen die geen jonge landbouwer zijn, in het kapitaal of het beheer van de rechtspersoon deelnemen, moet de jonge landbouwer hetzij alleen hetzij gezamenlijk met andere landbouwers een dergelijke daadwerkelijke, langdurige zeggenschap kunnen uitoefenen;
Indien over een rechtspersoon alleen of gezamenlijk zeggenschap wordt uitgeoefend door een andere rechtspersoon, zijn de in de eerste alinea vastgestelde eisen van toepassing op om het even welke natuurlijke persoon die zeggenschap heeft over die andere rechtspersoon.
3. Bij de indiening van een bijstandsaanvraag in het kader van Verordening (EU) nr. 1305/2013 moet aan alle elementen van de definitie van jonge landbouwer in artikel 2, lid 1, onder n), van die verordening zijn voldaan. Voor de vervulling van de voorwaarden inzake de verwerving van vakbekwaamheid zoals gespecificeerd in het plattelandsontwikkelingsprogramma, kan evenwel een gratieperiode worden toegestaan van ten hoogste 36 maanden vanaf de datum waarop het individuele besluit tot verlening van de bijstand wordt genomen.
Artikel 3
Landbouw- en bosbouwuitwisselingsprogramma’s en bezoeken aan landbouw- en bosbouwbedrijven
De lidstaten leggen in hun plattelandsontwikkelingsprogramma’s de duur en de inhoud vast van de korte uitwisselingen op landbouw- en bosbouwbeheersniveau, alsmede voor bezoeken aan landbouw- en bosbouwbedrijven als bedoeld in artikel 14, lid 1, van Verordening (EU) nr. 1305/2013. Dergelijke programma’s en bezoeken staan vooral in het teken van duurzame landbouw- en bosbouwmethoden en/of -technieken, diversificatie op het landbouwbedrijf, de deelname van landbouwbedrijven aan korte toeleveringsketens, de ontwikkeling van nieuwe commerciële mogelijkheden en nieuwe technologieën en de verbetering van de veerkracht van bossen.
Artikel 4
Kwaliteitsregelingen - afzetbevordering
1. Producentengroeperingen die in het kader van artikel 16, lid 2, van Verordening (EU) nr. 1305/2013 bijstand ontvangen, zijn entiteiten, ongeacht de rechtsvorm ervan, waarin marktdeelnemers die deelnemen aan een kwaliteitsregeling voor landbouwproducten, katoen of levensmiddelen als bedoeld in artikel 16, lid 1, van die verordening, zich verenigen voor een specifiek product dat onder een van die regelingen valt.
2. Soorten acties die voor bijstand in het kader van artikel 16, lid 2, van Verordening (EU) nr. 1305/2013 in aanmerking komen, hebben de volgende kenmerken:
a)
zij zijn bedoeld om de consumenten ertoe aan te zetten de producten te kopen die vallen onder een kwaliteitsregeling voor landbouwproducten, katoen of levensmiddelen als bedoeld in artikel 16, lid 1, van die verordening, terwijl op grond van de deelname aan die regeling bijstand in het kader van het plattelandsontwikkelingsprogramma wordt ontvangen, en
b)
zij vestigen de aandacht op de met de betrokken kwaliteitsregeling samenhangende specifieke kenmerken of voordelen van de betrokken producten, met name de kwaliteit, specifieke productiemethoden, strenge normen op het gebied van dierenwelzijn en milieuvriendelijkheid.
3. Subsidiabele acties zetten consumenten er niet toe aan een product te kopen wegens de bijzondere oorsprong ervan, behalve in het geval van producten die onder de kwaliteitsregelingen vallen die zijn ingesteld bij titel II van Verordening (EU) nr. 1151/2012 van het Europees Parlement en de Raad (10), bij hoofdstuk III van Verordening (EG) nr. 110/2008 van het Europees Parlement en de Raad (11), bij hoofdstuk III van Verordening (EU) nr. 251/2014 van het Europees Parlement en de Raad (12) en, voor wijn, bij deel II, titel II, hoofdstuk I, afdeling 2, van Verordening (EU) nr. 1308/2013 van het Europees Parlement en de Raad (13). De oorsprong van het product mag worden vermeld indien de verwijzingen naar de oorsprong ondergeschikt zijn aan de hoofdboodschap.
4. Er wordt geen bijstand in het kader van artikel 16, lid 2, van Verordening (EU) nr. 1305/2013 verleend voor voorlichtings- en afzetbevorderingsacties die op commerciële handelsmerken betrekking hebben.
Artikel 5
Ontwikkeling van landbouwbedrijven en ondernemingen
1. Het in artikel 19, lid 4, van Verordening (EU) nr. 1305/2013 bedoelde bedrijfsplan bevat ten minste:
a)
in het geval van aanloopbijstand voor jonge landbouwers:
i)
een beschrijving van de uitgangssituatie van het landbouwbedrijf;
ii)
een beschrijving van de mijlpalen en streefwaarden voor de ontwikkeling van de activiteiten van het landbouwbedrijf;
iii)
nadere informatie over de voor de ontwikkeling van de activiteiten van het landbouwbedrijf vereiste acties, zoals investeringen, opleidingen en adviezen, met inbegrip van acties die gericht zijn op ecologische duurzaamheid en een efficiënt gebruik van hulpbronnnen;
b)
in het geval van aanloopbijstand voor niet-landbouwactiviteiten in plattelandsgebieden:
i)
een beschrijving van de uitgangssituatie van de persoon of kleine of micro-onderneming die bijstand aanvraagt;
ii)
een beschrijving van de mijlpalen en streefwaarden voor de ontwikkeling van de nieuwe activiteiten van de persoon of het landbouwbedrijf of van de kleine of micro-onderneming;
iii)
nadere informatie over de voor de ontwikkeling van de activiteiten van de persoon of het landbouwbedrijf of kleine of micro-onderneming vereiste acties, zoals investeringen, opleidingen en adviezen;
c)
in het geval van aanloopbijstand voor de ontwikkeling van kleine landbouwbedrijven:
i)
een beschrijving van de uitgangssituatie van het landbouwbedrijf;
ii)
nadere informatie over de acties die de economische levensvatbaarheid ten goede kunnen komen, zoals investeringen, opleidingen en samenwerking, met inbegrip van acties die gericht zijn op ecologische duurzaamheid en efficiënt gebruik van hulpbronnen.
2. De lidstaten stellen de in artikel 19, lid 4, derde alinea, van Verordening (EU) nr. 1305/2013 bedoelde drempels vast op basis van het productiepotentieel van het landbouwbedrijf, gemeten als „standaardopbrengst” als gedefinieerd in artikel 5 van Verordening (EG) nr. 1242/2008 van de Commissie (14), of een equivalent daarvan.
Artikel 6
Bebossing en de aanleg van beboste gebieden
In het kader van de maatregel inzake de bebossing en de aanleg van beboste gebieden als bedoeld in artikel 22 van Verordening (EU) nr. 1305/2013, gelden de volgende minimale milieuvereisten:
a)
bij de selectie van de aan te planten soorten, van de arealen en van de te gebruiken methoden worden een niet-passende bebossing van kwetsbare habitats, zoals veen- en watergebieden, en negatieve effecten op gebieden met een hoge ecologische waarde, waaronder gebieden met een op een hoge natuurwaarde gerichte landbouw, vermeden. In een uit hoofde van Richtlijn 92/43/EEG van de Raad (15) en Richtlijn 2009/147/EG van het Europees Parlement en de Raad (16) aangewezen Natura 2000-gebied is alleen bebossing toegestaan die met de beheersdoelstellingen voor het betrokken gebied in overeenstemming is en met de met de tenuitvoerlegging van Natura 2000 belaste nationale autoriteit is overeengekomen;
b)
bij de selectie van de soorten, rassen, ecotypen en herkomst van de bomen wordt rekening gehouden met de nodige weerstand tegen klimaatverandering en natuurrampen en met de biotische, pedologische en hydrologische gesteldheid van het betrokken gebied, alsook met het potentiële invasieve karakter van de soorten onder lokale omstandigheden zoals omschreven door de lidstaten. De begunstigde wordt verplicht om het bos ten minste gedurende de periode waarover de premie voor gederfde landbouwinkomsten en onderhoud wordt betaald, te beschermen en ervoor te zorgen. Deze activiteiten bestaan onder meer uit het verzorgen en, indien nodig, uitdunnen of beweiden met het oog op de toekomstige ontwikkeling van het bos, het reguleren van de concurrentie met kruidachtige vegetatie en het voorkomen van een ophoping van brandgevoelig ondergroeimateriaal. De lidstaten stellen voor snelgroeiende soorten een minimum- en een maximumperiode vast voordat ze mogen worden geveld. De minimumperiode bedraagt ten minste acht jaar en de maximumperiode bedraagt ten hoogste twintig jaar;
c)
wanneer ervan kan worden uitgegaan dat de aanplant van meerjarige houtachtige planten vanwege moeilijke milieu- en klimaatomstandigheden, waaronder milieudegradatie, niet zal leiden tot de vorming van bosbedekking als gedefinieerd in de toepasselijke nationale wetgeving, kan de lidstaat de begunstigde toestaan om een andere houtachtige vegetatiebedekking aan te leggen en te onderhouden. De begunstigde biedt dan zorg en bescherming op het niveau dat voor bossen geldt;
d)
in het geval van concrete bebossingsacties die leiden tot de vorming van bossen die qua omvang boven een bepaalde, door de lidstaten vast te stellen drempel uitkomen, bestaat de concrete actie uit:
i)
hetzij de exclusieve aanplant van ecologisch aangepaste soorten en/of soorten die in het betrokken biogeografische gebied tegen klimaatverandering bestand zijn en waarvan niet in een effectbeoordeling is vastgesteld dat zij de biodiversiteit en ecosysteemdiensten in gevaar brengen of de gezondheid van de mens nadelig beïnvloeden, of
ii)
hetzij een mix van drie soorten met:
-
hetzij ten minste 10 % loofbomen per gebied,
-
hetzij ten minste drie boomsoorten of -rassen, waarbij de minst voorkomende ten minste 10 % van het gebied beslaat.
Artikel 7
Agromilieu- en klimaatsteun
1. Verbintenissen die in het kader van de in artikel 28 van Verordening (EU) nr. 1305/2013 bedoelde agromilieu- en -klimaatmaatregel zijn aangegaan op het gebied van de extensivering van de veehouderij, voldoen ten minste aan de volgende voorwaarden:
a)
het volledige beweide areaal van het bedrijf wordt zo beheerd en onderhouden dat over- en onderbeweiding worden voorkomen;
b)
voor de bepaling van de veedichtheid wordt uitgegaan van alle op het bedrijf gehouden grazende dieren dan wel, in het geval van een verbintenis ter beperking van de uitspoeling van voedingsstoffen, van alle voor de betrokken verbintenis relevante op het bedrijf gehouden dieren.
2. Verbintenissen die in het kader van de in artikel 28 van Verordening (EU) nr. 1305/2013 bedoelde agromilieu- en -klimaatmaatregel zijn aangegaan op het gebied van het fokken van plaatselijke rassen die voor de landbouw verloren dreigen te gaan en op het gebied van de instandhouding van de plantaardige genetische hulpbronnen die door genetische erosie worden bedreigd, voldoen aan de volgende eisen:
a)
er worden landbouwhuisdieren of plaatselijke rassen gefokt die genetisch aan een of meer traditionele productiesystemen of -omgevingen in het land zijn aangepast en voor de landbouw verloren dreigen te gaan, of
b)
plantaardige genetische hulpbronnen die van nature aan de plaatselijke en regionale omstandigheden zijn aangepast en door genetische erosie worden bedreigd, in stand te houden.
De volgende landbouwhuisdieren komen voor bijstand in aanmerking:
a)
runderen;
b)
schapen;
c)
geiten;
d)
paardachtigen;
e)
varkens;
f)
vogels.
3. Van plaatselijke rassen wordt aangenomen dat zij voor de landbouw verloren dreigen te gaan, indien aan de volgende voorwaarden is voldaan:
a)
er is vastgesteld om hoeveel vrouwelijke fokdieren het op nationaal niveau gaat;
b)
dit aantal en de bedreigde status van de opgelijste rassen zijn door een naar behoren erkende relevante wetenschappelijke instantie gecertificeerd;
c)
een naar behoren erkende relevante technische instantie registreert het stamboek voor het betrokken ras en houdt het bij;
d)
de betrokken instanties beschikken over de nodige capaciteiten en kennis om de dieren van de betrokken rassen te kunnen identificeren.
De informatie waaruit blijkt dat aan deze voorwaarden is voldaan, wordt in het plattelandsontwikkelingsprogramma opgenomen.
4. Van plantaardige genetische hulpbronnen wordt aangenomen dat zij door genetische erosie worden bedreigd, indien in het plattelandsontwikkelingsprogramma voldoende bewijs van de genetische erosie is opgenomen op basis van wetenschappelijke resultaten of indicatoren betreffende de vermindering van inheemse/oorspronkelijke lokale rassen, de diversiteit van de betrokken populaties en, voor zover zulks relevant is, wijzigingen van de op plaatselijk niveau overheersende landbouwmethoden.
5. Activiteiten die onder de in de leden 1 tot en met 4 bedoelde soort agromilieu- en -klimaatverbintenissen vallen, komen niet in aanmerking voor bijstand in het kader van artikel 28, lid 9, van Verordening (EU) nr. 1305/2013.
Artikel 8
Instandhouding van genetische hulpbronnen in de land- en bosbouw
1. In dit artikel wordt verstaan onder:
a) „instandhouding in situ” in de landbouw: de instandhouding van genetisch materiaal in ecosystemen en natuurlijke habitats en het behoud en herstel van levensvatbare populaties van soorten of wilde rassen in hun natuurlijke omgeving en, in het geval van gedomesticeerde dierenrassen of gekweekte plantensoorten, in het agrarische milieu waar zij hun onderscheidende kenmerken hebben ontwikkeld;
b) „instandhouding in situ” in de bosbouw: de instandhouding van genetisch materiaal in ecosystemen en natuurlijke habitats en het behoud en herstel van levensvatbare populaties van soorten in hun natuurlijke omgeving;
c) „instandhouding op het landbouw- of bosbouwbedrijf”: instandhouding en ontwikkeling in situ op het niveau van het landbouw- of bosbouwbedrijf;
d) „instandhouding ex situ”: de instandhouding van genetisch materiaal voor de land- of bosbouw buiten de natuurlijke habitat ervan;
e) „verzameling ex situ”: een verzameling van genetisch materiaal voor de land- of bosbouw die buiten de natuurlijke habitat ervan wordt onderhouden.
2. Concrete acties voor de instandhouding van genetische hulpbronnen in de landbouw en in de bosbouw die op grond van artikel 28, lid 9, en artikel 34, lid 4, van Verordening (EU) nr. 1305/2013 voor bijstand in aanmerking komen, omvatten het volgende:
a)
gerichte acties: acties ter bevordering van de instandhouding in situ en ex situ, de karakterisering, de verzameling en het gebruik van genetische hulpbronnen in de landbouw en in de bosbouw, met inbegrip van de totstandbrenging van op internet gebaseerde inventarissen van de genetische hulpbronnen die momenteel in situ in stand worden gehouden, de instandhouding op het landbouw- of bosbouwbedrijf daaronder begrepen, en van verzamelingen ex situ en databases;
b)
gecoördineerde acties: acties ter bevordering van de uitwisseling van gegevens tussen de bevoegde organisaties in de lidstaten ten behoeve van de instandhouding, de karakterisering, de verzameling en het gebruik van genetische hulpbronnen in de landbouw of bosbouw in de Unie;
c)
begeleidende acties: voorlichtings-, verspreidings- en adviseringsacties waarbij niet-gouvernementele organisaties en andere relevante belanghebbenden worden betrokken, opleidingen en de opstelling van technische verslagen.
Artikel 9
Uitsluiting van dubbele financiering van klimaat- en milieuvriendelijke landbouwpraktijken en daaraan gelijkwaardige praktijken
1. Bij de berekening van de betalingen in het kader van de in artikel 28, lid 6, artikel 29, lid 4, en artikel 30, lid 1, van Verordening (EU) nr. 1305/2013 bedoelde bijstand worden alleen de extra kosten en/of gederfde inkomsten in aanmerking genomen die het gevolg zijn van de verbintenissen die verder gaan dan de relevante praktijken die op grond van artikel 43 van Verordening (EU) nr. 1307/2013 verplicht zijn.
2. Wanneer een agromilieu- of -klimaatverbintenis in het kader van artikel 28 van Verordening (EU) nr. 1305/2013 voor praktijken als bedoeld in bijlage IX, afdeling I, punten 3 en 4, en afdeling III, punt 7, bij Verordening (EU) nr. 1307/2013, en andere aan die bijlage toegevoegde praktijken, overeenkomstig artikel 43, lid 8, van Verordening (EU) nr. 1307/2013 wordt gemeld als zijnde gelijkwaardig aan een of meer van de in het kader van artikel 43, lid 2, van Verordening (EU) nr. 1307/2013 vastgestelde praktijken, wordt de betaling voor de agromilieu- of -klimaatverbintenis in het kader van artikel 28, lid 6, van Verordening (EU) nr. 1305/2013 verlaagd met een vast bedrag dat overeenkomt met een deel van de vergroeningsbetaling in de lidstaat of regio voor elke vergroeningspraktijk zoals vastgesteld overeenkomstig artikel 43, lid 12, onder c), van Verordening (EU) nr. 1307/2013.
Artikel 10
Dierenwelzijn
De dierenwelzijnsverbintenissen die voor bijstand in het kader van artikel 33 van Verordening (EU) nr. 1305/2013 in aanmerking komen, bevatten hogere normen voor productiemethoden op ten minste een van de volgende gebieden:
a)
water, voer en dierenverzorging in overeenstemming met de natuurlijke behoeften van de dieren;
b)
huisvestingsomstandigheden zoals meer beschikbare ruimte per dier, vloeroppervlakten, verrijkingsmateriaal, natuurlijk licht;
c)
toegang tot een buitenuitloop;
d)
praktijken waarmee verminking en/of castratie van dieren worden vermeden, en wanneer het in specifieke gevallen toch nodig wordt geacht een dier te verminken of te castreren, gebruik van anesthetica, analgetica en ontstekingsremmers of immunocastratie.
Artikel 11
Samenwerking
1. De bijstand voor de oprichting en ontwikkeling van korte toeleveringsketens als bedoeld in artikel 35, lid 2, onder d), van Verordening (EU) nr. 1305/2013, heeft alleen betrekking op toeleveringsketens met niet meer dan een intermediair tussen landbouwer en consument.
2. De bijstand voor de vorming en ontwikkeling van plaatselijke markten als bedoeld in artikel 35, lid 2, onder d), van Verordening (EU) nr. 1305/2013, heeft alleen betrekking op markten waarvoor:
a)
in het plattelandsontwikkelingsprogramma wordt vermeld binnen welke straal in kilometers, gerekend vanuit het bedrijf van oorsprong van het product, de verwerking en verkoop aan de eindverbruiker moeten plaatsvinden, of
b)
in het plattelandsontwikkelingsprogramma een overtuigend alternatief criterium wordt vermeld.
3. In het kader van de concrete acties die op grond van artikel 35, lid 2, onder c), van Verordening (EU) nr. 1305/2013 bijstand ontvangen, wordt onder kleine marktdeelnemer verstaan een micro-onderneming als gedefinieerd in Aanbeveling 2003/361/EG van de Commissie (17), of een natuurlijke persoon die geen economische activiteit uitoefent op het ogenblik dat hij bijstand aanvraagt.
4. De in artikel 35, lid 2, onder e), van Verordening (EU) nr. 1305/2013 bedoelde afzetbevorderingsactiviteiten komen alleen voor bijstand in aanmerking als deze betrekking hebben op korte toeleveringsketens en plaatselijke markten die voldoen aan de specificaties van de leden 1 en 2.
Artikel 12
Commerciële leningen aan onderlinge fondsen
Wanneer de uit het onderlinge fonds als bedoeld in de artikelen 38 en 39 van Verordening (EU) nr. 1305/2013 te betalen vergoeding wordt gefinancierd uit een commerciële lening, bedraagt de looptijd van de lening minimaal een jaar en maximaal vijf jaar.
Artikel 13
Investeringen
Voor de toepassing van artikel 45 van Verordening (EU) nr. 1305/2013 geldt het volgende:
a)
in het geval van leasing zijn andere kosten in verband met een leasingcontract, zoals de marge voor de leasinggever, de met de herfinanciering gemoeide rentekosten, de overheadkosten en de verzekeringskosten, geen subsidiabele uitgaven;
b)
de lidstaten vermelden in hun plattelandsontwikkelingsprogramma’s de voorwaarden waaronder de uitgaven voor de aankoop van tweedehands materieel als subsidiabel kunnen worden beschouwd;
c)
de lidstaten schrijven voor dat investeringen in infrastructuur voor hernieuwbare energie die energie verbruiken of produceren en waarvoor bijstand wordt verleend, aan de minimumnormen voor energie-efficiëntie moeten voldoen, wanneer dergelijke normen op nationaal niveau bestaan;
d)
investeringen in installaties die primair tot doel hebben elektriciteit uit biomassa te produceren, komen niet voor bijstand in aanmerking tenzij een door de lidstaten te bepalen minimumpercentage van de warmte-energie wordt benut;
e)
de lidstaten stellen voor de verschillende soorten installaties drempels vast voor het maximumaandeel granen en andere zetmeelrijke gewassen, suikers en oliegewassen die voor de productie van bio-energie, met inbegrip van biobrandstoffen, worden gebruikt. De bijstand voor bio-energieprojecten blijft beperkt tot bio-energie die voldoet aan de toepasselijke duurzaamheidscriteria die in de wetgeving van de Unie, waaronder in artikel 17, leden 2 tot en met 6, van Richtlijn 2009/28/EG van het Europees Parlement en de Raad (18), zijn vastgelegd. In dit verband moet een algemene beoordeling deel uitmaken van de strategische milieubeoordeling van het plattelandsontwikkelingsprogramma.
Artikel 14
Omzetting of aanpassing van verbintenissen
1. De lidstaten kunnen toestaan dat een verbintenis in het kader van artikel 28, 29, 33 of 34 van Verordening (EU) nr. 1305/2013 gedurende de looptijd ervan in een andere verbintenis wordt omgezet, mits alle navolgende voorwaarden zijn vervuld:
a)
de omzetting komt het milieu of het dierenwelzijn of beide in belangrijke mate ten goede;
b)
de bestaande verbintenis wordt aanzienlijk versterkt;
c)
het goedgekeurde plattelandsontwikkelingsprogramma voorziet in de betrokken verbintenissen.
Een nieuwe verbintenis wordt aangegaan voor de volledige, in de desbetreffende maatregel genoemde looptijd, ongeacht de al verstreken looptijd van de oorspronkelijke verbintenis.
2. De lidstaten kunnen de mogelijkheid bieden om verbintenissen in het kader van de artikelen 28, 29, 33 en 34 van Verordening (EU) nr. 1305/2013 gedurende de looptijd ervan aan te passen op voorwaarde dat het goedgekeurde programma voor plattelandsontwikkeling daarin voorziet en de aanpassing naar behoren is gemotiveerd in het licht van de verwezenlijking van de doelstellingen van de oorspronkelijke verbintenis.
De begunstigde voldoet aan de eisen van de aangepaste verbintenis gedurende de resterende looptijd van de oorspronkelijke verbintenis.
Aanpassingen kunnen ook de vorm aannemen van een verlenging van de looptijd van de verbintenis.
Artikel 15
Situaties waarin geen terugbetaling is vereist
1. Wanneer een begunstigde gedurende de looptijd van een verbintenis die is aangegaan als voorwaarde voor de verlening van bijstand, het areaal van zijn bedrijf vergroot, kunnen de lidstaten een regeling treffen om de verbintenis voor het resterende deel van de looptijd ervan uit te breiden tot het extra areaal of om de oorspronkelijke verbintenis van de begunstigde door een nieuwe verbintenis te vervangen. Hetzelfde geldt wanneer het areaal waarop de verbintenis betrekking heeft, binnen het bedrijf zelf wordt vergroot.
2. Een verbintenis kan alleen onder de volgende voorwaarden worden uitgebreid tot het extra areaal als bedoeld in lid 1:
a)
het is in het belang van de milieudoelstelling van de verbintenis;
b)
het is gerechtvaardigd vanuit het oogpunt van de aard van de verbintenis, de duur van de resterende looptijd en de omvang van het extra areaal;
c)
het doet geen afbreuk aan de doeltreffendheid van controles op de naleving van de voorwaarden die aan de verlening van de bijstand verbonden zijn.
De oorspronkelijke duur van de verbintenis wordt aangehouden.
3. Een nieuwe verbintenis kan overeenkomstig lid 1 in de plaats treden van de bestaande verbintenis mits zij op het gehele areaal in kwestie betrekking heeft en de daaraan verbonden voorwaarden niet minder ver gaan dan die van de oorspronkelijke verbintenis.
Wanneer de oorspronkelijke verbintenis door een nieuwe verbintenis wordt vervangen, wordt de nieuwe verbintenis aangegaan voor de volledige, in de desbetreffende maatregel gespecificeerde looptijd, ongeacht de al verstreken looptijd van de oorspronkelijke verbintenis.
HOOFDSTUK III
OVERGANGSBEPALINGEN
Artikel 16
Subsidiabiliteit van de uitgaven
1. Uitgaven die verband houden met juridische verbintenissen die in het kader van de in de artikelen 52 en 63 van Verordening (EG) nr. 1698/2005 genoemde maatregelen in de programmeringsperiode 2007-2013 jegens begunstigden zijn aangegaan, komen voor een Elfpo-bijdrage in de programmeringsperiode 2014-2020 in aanmerking voor betalingen verricht:
a)
tussen 1 januari 2014 en 31 december 2015, indien de financiële toewijzing voor de betrokken maatregel uit het respectieve, overeenkomstig Verordening (EG) nr. 1698/2005 vastgestelde programma al is opgebruikt;
b)
na 31 december 2015.
2. De in lid 1 bedoelde uitgaven komen onder de volgende voorwaarden in de programmeringsperiode 2014-2020 in aanmerking voor een Elfpo-bijdrage:
a)
in dergelijke uitgaven wordt voorzien in het respectieve plattelandsontwikkelingsprogramma voor de programmeringsperiode 2014-2020;
b)
het Elfpo-bijdragepercentage van de corresponderende maatregel in het kader van Verordening (EU) nr. 1305/2013 zoals vastgesteld in bijlage I bij deze verordening, is van toepassing;
c)
de lidstaten zorgen ervoor dat de betrokken concrete acties met een overgangskarakter duidelijk worden geïdentificeerd door middel van hun beheers- en controlesystemen.
Artikel 17
Kroatië
1. Uitgaven die verband houden met juridische verbintenissen die Kroatië in het kader van het programma voor pretoetredingssteun inzake plattelandsontwikkeling (IPARD) jegens begunstigden is aangegaan voor concrete acties in het kader van de maatregelen die in artikel 171, lid 3, onder b), en artikel 171, lid 4, onder a) en b), van Verordening (EG) nr. 718/2007 van de Commissie (19) worden genoemd, komen voor een Elfpo-bijdrage in de programmeringsperiode 2014-2020 in aanmerking voor betalingen verricht:
a)
tussen 1 januari 2014 en 31 december 2016, indien de financiële toewijzing voor de betrokken maatregel uit het respectieve, overeenkomstig Verordening (EG) nr. 718/2007 vastgestelde programma al is opgebruikt;
b)
na 31 december 2016.
2. De in lid 1 bedoelde uitgaven komen onder de volgende voorwaarden in de programmeringsperiode 2014-2020 in aanmerking voor een Elfpo-bijdrage:
a)
in dergelijke uitgaven wordt voorzien in het plattelandsontwikkelingsprogramma voor de programmeringsperiode 2014-2020;
b)
het Elfpo-bijdragepercentage van de corresponderende maatregel in het kader van Verordening (EU) nr. 1305/2013 zoals vastgesteld in bijlage II bij deze verordening, is van toepassing;
c)
Kroatië zorgt ervoor dat de betrokken concrete acties met een overgangskarakter duidelijk worden geïdentificeerd door middel van zijn beheers- en controlesystemen.
3. Uitgaven die na 31 december 2013 zijn verricht in verband met de activiteiten die voor de afsluiting van het IPARD-programma en voor de in artikel 191 van Verordening (EG) nr. 718/2007 bedoelde evaluatie achteraf noodzakelijk zijn, komen voor Elfpo-bijstand in het kader van de technische-bijstandscomponent van het programma in de programmeringsperiode 2014-2020 in aanmerking, mits het programma in dergelijke uitgaven voorziet.
Artikel 18
Ex-postevaluatie
1. Het in artikel 86, lid 5, van Verordening (EG) nr. 1698/2005 bedoelde verslag over de ex-postevaluatie wordt uiterlijk op 31 december 2016 bij de Commissie ingediend.
2. De in artikel 87 van Verordening (EG) nr. 1698/2005 bedoelde samenvatting van de ex-postevaluaties wordt uiterlijk op 31 december 2017 voltooid.
HOOFDSTUK IV
SLOTBEPALINGEN
Artikel 19
Intrekking
Verordening (EG) nr. 1974/2006 wordt ingetrokken.
Zij blijft van toepassing voor concrete acties die worden uitgevoerd krachtens programma’s die de Commissie vóór 1 januari 2014 op grond van Verordening (EG) nr. 1698/2005 heeft goedgekeurd.
Artikel 20
Inwerkingtreding en toepassing
Deze verordening treedt in werking op de dag van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Zij is van toepassing met ingang van 1 januari 2014.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 11 maart 2014.