PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1337/2013
ze dne 13. prosince 2013,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011, pokud jde o uvádění země původu nebo místa provenience u čerstvého, chlazeného a zmrazeného vepřového, skopového, kozího a drůbežího masa
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 ze dne 25. října 2011 o poskytování informací o potravinách spotřebitelům, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 a (ES) č. 1925/2006 a o zrušení směrnice Komise 87/250/EHS, směrnice Rady 90/496/EHS, směrnice Komise 1999/10/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES, směrnic Komise 2002/67/ES a 2008/5/ES a nařízení Komise (ES) č. 608/2004 (1), a zejména na čl. 26 odst. 8 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V čl. 26 odst. 2 nařízení (EU) č. 1169/2011 se stanoví povinnost uvádět zemi původu nebo místo provenience na etiketě masa kódů kombinované nomenklatury uvedených na seznamu v příloze XI zmíněného nařízení, tj. u čerstvého, chlazeného a zmrazeného vepřového, skopového, kozího a drůbežího masa.
(2)
Je třeba dosáhnout rovnováhy mezi potřebou informovat spotřebitele a dodatečnými náklady pro provozovatele a vnitrostátní orgány, které mají v konečném důsledku dopad na konečnou cenu produktu. Posouzení dopadů a studie, kterou Komise zadala, prozkoumaly několik možností, jak uvádět zemi původu nebo místo provenience s ohledem na nejdůležitější fáze života zvířat. Výsledky ukazují, že spotřebitelé požadují především informace ohledně místa, kde bylo zvíře chováno. Poskytování povinných informací o místě narození zvířete by naopak vyžadovalo zřízení nových systémů zpětného vysledování i na úrovni zemědělských podniků s příslušnými náklady z toho plynoucími, zatímco označení místa porážky lze provést za dostupnou cenu a poskytuje cenné informace pro spotřebitele. Pokud jde o zeměpisné značení, existují důkazy, že uvedení členského státu nebo třetí země by pro spotřebitele představovalo nejdůležitější informaci.
(3)
V rámci nařízení (EU) č. 1169/2011 je koncept „země původu“ potraviny stanoven v souladu s články 23 až 26 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (2). Pro živočišné produkty se tento koncept týká země, ve které je produkt zcela vyroben nebo získán, čímž se při použití pro maso rozumí země, v níž se zvíře narodilo, bylo chováno a poraženo. Pokud se na výrobě potraviny podílelo několik zemí, týká se tento koncept země, v níž u těchto produktů došlo k jejich poslednímu podstatnému a hospodářsky zdůvodněnému zpracování nebo opracování. Použití tohoto konceptu na případy, při kterých pochází maso ze zvířat narozených, chovaných a poražených v různých zemích, by však nevedlo k dostatečnému informování spotřebitelů o původu tohoto masa. Ve všech těchto případech je proto nezbytné zajistit na etiketě uvedení členského státu nebo třetí země, kde bylo zvíře chováno po dobu, která představuje podstatnou část obvyklého cyklu chovu pro každý druh, jakož i uvedení členského státu nebo třetí země, kde bylo zvíře poraženo. Pojem „původ“ by měl být vyhrazen pro maso získané ze zvířat narozených, chovaných a poražených, a proto zcela získaných v jednom členském státě nebo třetí zemi.
(4)
V případech, kdy je zvíře chováno v několika členských státech či třetích zemích a dobu chovu nelze dodržet, by mělo být zajištěno odpovídající uvedení místa chovu, aby se mohlo lépe vyhovět potřebám spotřebitelů a zabránilo se zbytečné komplikovanosti etikety.
(5)
Kromě toho by měla být stanovena pravidla pro balení obsahující kusy masa ze stejných nebo různých druhů získaného ze zvířat chovaných a poražených v různých členských státech nebo třetích zemích.
(6)
Tento systém označování vyžaduje pravidla pro zpětné vysledování ve všech fázích produkce a distribuce masa, od porážky až po balení, aby byla zaručena souvislost mezi označeným masem a zvířetem nebo skupinou zvířat, ze kterých bylo maso získáno.
(7)
Je třeba stanovit zvláštní pravidla pro maso dovážené ze třetích zemí, kdy informace požadované pro označení nejsou k dispozici.
(8)
Co se týče mletého masa a ořezů, mělo by být provozovatelům vzhledem k povaze příslušných výrobních procesů umožněno využívat zjednodušený systém označení.
(9)
S ohledem na obchodní význam informací, které mají být podle tohoto nařízení poskytovány, by provozovatelé potravinářských podniků měli mít možnost doplnit k povinnému označení na etiketě další prvky odkazující na provenienci masa.
(10)
Jelikož jsou příslušná ustanovení nařízení (EU) č. 1169/2011 použitelná ode dne 13. prosince 2014 a článek 47 uvedeného nařízení stanoví použití prováděcích pravidel podle uvedeného nařízení od 1. dubna každého kalendářního roku, mělo by se toto nařízení začít používat od 1. dubna 2015.
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví pravidla pro uvádění země původu nebo místa provenience na etiketě čerstvého, chlazeného a zmrazeného vepřového masa, skopového nebo kozího masa a masa z drůbeže příslušných kódů kombinované nomenklatury uvedených na seznamu v příloze XI nařízení (EU) č. 1169/2011.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se použijí definice „provozovatele potravinářského podniku“ v čl. 3 bodě 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (3), definice „provozu“ v čl. 2 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 (4) a definice „mletého masa“, „jatek“ a „bourárny/porcovny“ stanovené v bodech 1.13, 1.16 a 1.17 přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 (5).
2. Použijí se rovněž tyto definice:
a)
„ořezy“ se rozumí malé kousky masa kódů kombinované nomenklatury uvedených na seznamu v příloze XI nařízení (EU) č. 1169/2011, uznané za vhodné k lidské spotřebě a získané výhradně z ořezávání při vykosťování jatečně upravených těl nebo bourání/porcování masa;
b)
„šarží“ se rozumí maso kódů kombinované nomenklatury uvedených na seznamu v příloze XI nařízení (EU) č. 1169/2011, získané z jednoho živočišného druhu, též s kostí, též bourané/porcované nebo mleté, které bylo bouráno/porcováno, mleto nebo baleno za téměř stejných podmínek.
Článek 3
Zpětné vysledování
1. Provozovatelé potravinářských podniků mají k dispozici a používají ve všech fázích produkce a distribuce masa uvedeného v článku 1 systém identifikace a registrace.
2. Uvedený systém se používá tak, aby byla zaručena:
a)
souvislost mezi masem a zvířetem nebo skupinou zvířat, ze kterých bylo maso získáno, přičemž během porážky za tuto souvislost odpovídají jatka, a
b)
předávání informací týkajících se označení uvedených v článcích 5, 6 nebo 7 spolu s masem, provozovatelům v následujících fázích produkce a distribuce.
Každý provozovatel potravinářského podniku je odpovědný za provádění systému identifikace a registrace stanoveného v prvním pododstavci, a to ve fázi výroby a distribuce, ve které působí.
Provozovatel potravinářského podniku, který balí nebo značí maso v souladu s články 5, 6 nebo 7, zajistí vzájemnou souvislost mezi kódem šarže identifikujícím maso dodané spotřebiteli nebo zařízení společného stravování a příslušnou šarží nebo šaržemi masa, z nichž se balení nebo označená šarže skládá. Všechna balení se stejným kódem šarže musí odpovídat stejným označením v souladu s články 5, 6 nebo 7.
3. Systém uvedený v odstavci 1 obsahuje zejména záznamy o dovozech zvířat, jatečně upravených těl nebo kusů těl do provozu provozovatele potravinářského podniku a odvozech z něj a zajišťuje vzájemnou souvislost mezi o dovozy a odvozy.
Článek 4
Skupina zvířat
1. Velikost skupiny zvířat uvedené v článku 3 je dána:
a)
počtem jatečně upravených těl bouraných/porcovaných společně a tvořících jednu šarži příslušné bourárny/porcovny v případě bourání/porcování jatečně upravených těl;
b)
počtem jatečně upravených těl, jejichž maso tvoří jednu šarži příslušné bourárny/porcovny nebo zařízení na mletí masa v případě dalšího bourání/porcování nebo mletí.
2. Velikost šarže nesmí být větší než denní produkce jednoho provozu.
3. Kromě případu, kdy se použije článek 7, provozy, v nichž se maso bourá/porcuje nebo mele, zajistí při vytváření šarží, že všechna jatečně upravená těla v šarži odpovídají zvířatům, na jejichž maso se vztahuje totožné označení v souladu s čl. 5 odst. 1 nebo čl. 5 odst. 2.
Článek 5
Označování masa
1. Etiketa masa uvedeného v článku 1 a určeného pro dodání konečnému spotřebiteli nebo zařízením společného stravování obsahuje tyto údaje:
a)
členský stát nebo třetí země, kde probíhal chov, s označením „Chov v: (název členského státu nebo třetí země)“ v souladu s těmito kritérii:
i)
pro prasata:
-
pokud je poražené zvíře starší 6 měsíců, členský stát nebo třetí země, kde probíhala poslední, alespoň čtyřměsíční doba chovu,
-
pokud je poražené zvíře mladší 6 měsíců a jeho živá hmotnost je nejméně 80 kilogramů, členský stát nebo třetí země, kde probíhala doba chovu poté, co zvíře dosáhlo hmotnosti 30 kilogramů,
-
pokud je poražené zvíře mladší 6 měsíců a jeho živá hmotnost je nižší než 80 kilogramů, členský stát nebo třetí země, kde probíhala celá doba chovu;
ii)
pro ovce a kozy: členský stát nebo třetí země, kde probíhala poslední, alespoň šestiměsíční doba chovu, nebo pokud je poražené zvíře mladší 6 měsíců, členský stát nebo třetí země, kde probíhala celá doba chovu,
iii)
pro drůbež: členský stát nebo třetí země, kde probíhala poslední, alespoň jednoměsíční doba chovu, nebo pokud je poražené zvíře mladší než jeden měsíc, členský stát nebo třetí země, kde probíhala celá doba chovu poté, co bylo zvíře umístěno na výkrm;
b)
členský stát nebo třetí země, kde došlo k porážce, s označením „Porážka v: (název členského státu nebo třetí země)“ a
c)
kód šarže identifikující maso dodané spotřebiteli nebo zařízení společného stravování.
Pokud doby chovu uvedené v písmenu a) není dosaženo v žádném z členských států nebo třetích zemí, kde se zvíře chovalo, údaj uvedený v písmenu a) se nahradí údajem „Chov v: několik členských států EU“ nebo v případě, že maso nebo zvířata byla dovezena do Unie, údajem „Chov v: několik zemí mimo EU“ nebo „Chov v: několik zemí EU a mimo EU“.
Pokud však doby chovu uvedené v písmenu a) není dosaženo v žádném z členských států nebo třetích zemí, kde se zvíře chovalo, údaj uvedený v písmenu a) lze nahradit údajem „Chov v: (seznam členských států nebo třetích zemí, kde se zvíře chovalo)“, jestliže provozovatel potravinářského podniku doloží ke spokojenosti příslušného orgánu, že zvíře bylo v těchto členských státech či třetích zemích chováno.
2. Údaje uvedené v písmenech a) a b) odstavce 1 lze nahradit údajem „Původ: (název členského státu nebo třetí země)“, jestliže provozovatel potravinářského podniku doloží ke spokojenosti příslušného orgánu, že maso uvedené v článku 1 bylo získáno ze zvířat narozených, chovaných a poražených v jednom členském státě nebo třetí zemi.
3. Pokud několik kusů masa ze stejných nebo různých druhů odpovídá různým údajům na etiketě v souladu s odstavci 1 a 2 a je předkládáno ve stejném balení pro spotřebitele nebo zařízení společného stravování, musí být na etiketě uveden:
a)
seznam příslušných členských států nebo třetích zemí v souladu s odstavci 1 nebo 2, a to pro každý druh;
b)
kód šarže identifikující maso dodané spotřebiteli nebo zařízení společného stravování.
Článek 6
Odchylka pro maso ze třetích zemí
Odchylně od čl. 5 odst. 1 písm. a) musí etiketa masa uvedeného v článku 1, které bylo dovezeno pro uvedení na trh Unie a pro které nejsou informace stanovené v čl. 5 odst. 1 písm. a) k dispozici, obsahovat údaj „Chov v: mimo EU“ a „Porážka v: (název třetí země, kde bylo zvíře poraženo)“.
Článek 7
Odchylky pro mleté maso a ořezy
Odchylně od čl. 5 odst. 1 písm. a) a b), čl. 5 odst. 2 a článku 6, pokud jde o mleté maso a ořezy, lze použít tyto údaje:
a)
„Původ: EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny výlučně z masa získaného ze zvířat narozených, chovaných a poražených v různých členských státech;
b)
„Chov a porážka v: EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny výlučně z masa získaného ze zvířat chovaných a poražených v různých členských státech;
c)
„Chov a porážka v: mimo EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny výlučně z masa dovezeného do Unie;
d)
„Chov v: mimo EU“ a „Porážka v: EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny výlučně z masa získaného ze zvířat dovezených do Unie jako zvířata na porážku a poražených v jednom nebo několika členských státech;
e)
„Chov a porážka v: EU a mimo EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny z:
i)
masa získaného ze zvířat chovaných a poražených v jednom nebo několika členských státech a z masa dovezeného do Unie nebo
ii)
masa získaného ze zvířat dovezených do Unie a poražených v jednom nebo několika členských státech.
Článek 8
Doplňkové dobrovolné informace na etiketě
Provozovatelé potravinářských podniků mohou údaje uvedené v článcích 5, 6 nebo 7 doplnit o doplňkové informace týkající se provenience masa.
Doplňkové informace uvedené v prvním pododstavci nesmí být v rozporu s údaji uvedenými v článcích 5, 6 nebo 7 a musí být v souladu s pravidly kapitoly V nařízení (EU) č. 1169/2011.
Článek 9
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. dubna 2015. Nepoužije se pro maso, které bylo na trh Unie uvedeno v souladu s právními předpisy před 1. dubnem 2015, a to až do spotřebování zásob.
Je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. prosince 2013.
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 1337/2013 VAN DE COMMISSIE
van 13 december 2013
tot vaststelling van de regels voor de toepassing van Verordening (EU) nr. 1169/2011 van het Europees Parlement en de Raad, wat betreft het vermelden van het land van oorsprong of de plaats van herkomst voor vers, gekoeld of bevroren vlees van varkens, schapen, geiten en pluimvee
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EU) nr. 1169/2011 van het Europees Parlement en de Raad van 25 oktober 2011 betreffende de verstrekking van voedselinformatie aan consumenten, tot wijziging van Verordeningen (EG) nr. 1924/2006 en (EG) nr. 1925/2006 van het Europees Parlement en de Raad en tot intrekking van Richtlijn 87/250/EEG van de Commissie, Richtlijn 90/496/EEG van de Raad, Richtlijn 1999/10/EG van de Commissie, Richtlijn 2000/13/EG van het Europees Parlement en de Raad, Richtlijnen 2002/67/EG en 2008/5/EG van de Commissie, en Verordening (EG) nr. 608/2004 van de Commissie (1), en met name artikel 26, lid 8,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Bij artikel 26, lid 2, van Verordening (EU) nr. 1169/2011 is verplicht gesteld dat het land van oorsprong of de plaats van herkomst wordt vermeld op het etiket van vlees dat onder de in bijlage XI bij die verordening vermelde codes van de Gecombineerde Nomenclatuur valt, namelijk vers, gekoeld of bevroren vlees van varkens, schapen, geiten en pluimvee.
(2)
Er moet een evenwicht worden gevonden tussen de behoefte van de consument om te worden geïnformeerd en de extra kosten voor marktdeelnemers en nationale autoriteiten, die uiteindelijk gevolgen heeft voor de eindprijs van het product. In de effectbeoordeling en een studie in opdracht van de Commissie zijn verschillende opties onderzocht voor de vermelding van het land van oorsprong of de plaats van herkomst, wat betreft de meest relevante stadia van het leven van de dieren. Uit de resultaten blijkt dat de consumenten vooral informatie nodig hebben over de plaats waar het dier is gehouden. Om verplichte informatie over de plaats van geboorte van het dier te verstrekken, zouden nieuwe traceerbaarheidssystemen op het niveau van de landbouwbedrijven moeten worden opgezet, wat de nodige kosten met zich meebrengt, terwijl de plaats van de slacht tegen redelijke kosten op het etiket kan worden vermeld, hetgeen voor de consument waardevolle informatie is. Ten aanzien van het geografische niveau is gebleken dat de vermelding van de lidstaat of het derde land voor de consumenten de meest relevante informatie is.
(3)
In Verordening (EU) nr. 1169/2011 wordt het begrip „land van oorsprong” van een levensmiddel bepaald overeenkomstig de artikelen 23 tot en met 26 van Verordening (EEG) nr. 2913/92 van de Raad (2). Voor dierlijke producten verwijst dat begrip naar het land waarin het product geheel is verkregen, hetgeen, toegepast op vlees, betekent: het land waar het dier is geboren, gehouden en geslacht. Wanneer verschillende landen betrokken zijn geweest bij de productie van een levensmiddel, verwijst dat begrip naar het land waar de producten hun laatste ingrijpende en economisch verantwoorde verwerking of bewerking hebben ondergaan. Toepassing van dit principe op situaties waarin het vlees afkomstig is van dieren die in verschillende landen zijn geboren, gehouden en geslacht, zou de consument echter niet voldoende informeren over de oorsprong van dat vlees. Daarom is het in al die situaties nodig op het etiket aan te duiden in welke lidstaat of welk derde land het dier is gehouden gedurende een periode die een aanzienlijk deel van de normale opfokcyclus voor iedere soort vertegenwoordigt, alsmede in welke lidstaat of derde land het is geslacht. De term „oorsprong” moet worden gereserveerd voor vlees dat is verkregen van dieren die in één enkele lidstaat of in één enkel derde land zijn geboren, gehouden en geslacht, en derhalve geheel zijn verkregen.
(4)
Voor de gevallen waarin het dier in verschillende lidstaten of derde landen is gehouden en niet aan de houderijperiode kan worden voldaan, moet worden bepaald dat een passende vermelding van de plaats waar het dier is gehouden, wordt verstrekt, zodat beter aan de behoeften van de consument wordt voldaan en het etiket niet nodeloos ingewikkeld wordt.
(5)
Bovendien moeten regels worden vastgesteld voor verpakkingen die stukken vlees van dezelfde of verschillende soorten bevatten die zijn verkregen van dieren die in verschillende lidstaten of derde landen zijn gehouden en geslacht.
(6)
Dit etiketteringssysteem vereist dat er voor alle stadia van de productie en distributie van het vlees, van de slacht tot de verpakking, traceerbaarheidsregels bestaan om het verband tussen het geëtiketteerde vlees en het dier of de groep dieren waarvan dat vlees is verkregen, te garanderen.
(7)
Voor uit derde landen ingevoerd vlees moeten specifieke regels worden vastgesteld, wanneer de voor de etikettering vereiste informatie niet beschikbaar is.
(8)
Het moet marktdeelnemers worden toegestaan voor gehakt vlees en afsnijdsels gebruik te maken van een vereenvoudigd systeem van vermeldingen, omdat de productieprocessen van die producten bepaalde kenmerken hebben.
(9)
Met het oog op het commerciële belang van de informatie die op grond van deze verordening moet worden verstrekt, moeten exploitanten van levensmiddelenbedrijven de mogelijkheid krijgen aan de verplichte vermeldingen andere verwijzingen naar de herkomst van het vlees toe te voegen.
(10)
Aangezien de betrokken bepalingen van Verordening (EU) nr. 1169/2011 met ingang van 13 december 2014 van toepassing zijn, en aangezien in artikel 47 daarvan is bepaald dat de op grond van die verordening vastgestelde uitvoeringsmaatregelen elk kalenderjaar vanaf 1 april van toepassing moeten worden, moet de onderhavige verordening op 1 april 2015 van toepassing worden.
(11)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Permanent Comité voor de voedselketen en de diergezondheid,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Onderwerp en toepassingsgebied
In deze verordening worden regels vastgesteld inzake de vermelding van het land van oorsprong of de plaats van herkomst op het etiket van vers, gekoeld of bevroren vlees van varkens, schapen, geiten en pluimvee dat onder de codes van de Gecombineerde Nomenclatuur valt die in bijlage XI bij Verordening (EU) nr. 1169/2011 zijn vermeld.
Artikel 2
Definities
1. Voor de doeleinden van deze verordening geldt de definitie van „exploitant van een levensmiddelenbedrijf” van artikel 3, punt 3, van Verordening (EG) nr. 178/2002 van het Europees Parlement en de Raad (3), geldt de definitie van „inrichting” van artikel 2, lid 1, onder c), van Verordening (EG) nr. 852/2004 van het Europees Parlement en de Raad (4), en gelden de definities van „gehakt vlees”, „slachthuis” en „uitsnijderij” van respectievelijk de punten 1.13, 1.16 en 1.17 van bijlage I bij Verordening (EG) nr. 853/2004 van het Europees Parlement en de Raad (5).
2. Daarnaast gelden de volgende definities:
a) „afsnijdsels”: kleine stukken vlees die onder de in bijlage XI bij Verordening (EU) nr. 1169/2011 vermelde codes van de Gecombineerde Nomenclatuur vallen, die erkend zijn als geschikt voor menselijke consumptie en die uitsluitend zijn verkregen tijdens de opmaak, bij het uitbenen van karkassen of het uitsnijden van vlees;
b) „partij”: al het vlees dat valt onder de in bijlage XI bij Verordening (EU) nr. 1169/2011 vermelde codes van de Gecombineerde Nomenclatuur, dat is verkregen van één enkele soort, met of zonder been, al dan niet uitgesneden of gehakt, en dat onder nagenoeg dezelfde omstandigheden is uitgesneden, gehakt of verpakt.
Artikel 3
Traceerbaarheid
1. Exploitanten van een levensmiddelenbedrijf beschikken over een identificatie- en registratiesysteem dat zij in ieder stadium van de productie en distributie van vlees als bedoeld in artikel 1 gebruiken.
2. Dat systeem wordt zodanig toegepast dat het volgende wordt gegarandeerd:
a)
het verband tussen het vlees en het dier of de groep dieren waarvan het is verkregen, waarbij dit verband in het stadium van de slacht de verantwoordelijkheid van het slachthuis is, en
b)
de doorgifte van informatie in verband met de in artikel 5, 6 of 7 bedoelde vermeldingen, naargelang van het geval, samen met het vlees, naar de marktdeelnemers in de volgende productie- en distributiestadia.
Elke exploitant van een levensmiddelenbedrijf is verantwoordelijk voor de toepassing van het in de eerste alinea vastgestelde identificatie- en registratiesysteem in het stadium van de productie en distributie waarin hij actief is.
De exploitant van een levensmiddelenbedrijf die vlees overeenkomstig artikel 5, 6 of 7 verpakt of etiketteert, zorgt voor de onderlinge samenhang tussen de partijcode aan de hand waarvan het vlees dat aan de consument of de grootcateraar wordt geleverd, wordt geïdentificeerd en de betrokken partij of partijen vlees waaruit de verpakking of de van een etiket voorziene partij is samengesteld. Alle verpakkingen met dezelfde partijcode komen overeen met dezelfde vermeldingen overeenkomstig artikel 5, 6 of 7.
3. Met het in lid 1 bedoelde systeem worden met name de aankomst in en het vertrek uit de inrichting van de exploitant van een levensmiddelenbedrijf, van dieren, karkassen of deelstukken, naargelang van het geval, geregistreerd, en wordt de onderlinge samenhang tussen de binnengekomen en buitengaande hoeveelheden of aantallen gegarandeerd.
Artikel 4
Groep dieren
1. De omvang van de in artikel 3 bedoelde groep dieren wordt bepaald door:
a)
het aantal karkassen dat samen is versneden en dat één partij vormt voor de betrokken uitsnijderij in het geval van het versnijden van karkassen;
b)
het aantal karkassen waarvan het vlees één partij vormt voor de betrokken uitsnijderij of gehaktproducent in het geval van het verder versnijden of hakken van het vlees.
2. De omvang van de partij bedraagt niet meer dan de productie van één dag in één enkele inrichting.
3. Behalve wanneer artikel 7 wordt toegepast, zorgen de inrichtingen waar het vlees wordt versneden of gehakt er bij de samenstelling van de partijen voor dat alle karkassen in een partij overeenkomen met dieren op het vlees waarvan identieke vermeldingen op het etiket van toepassing zijn overeenkomstig artikel 5, lid 1, of artikel 5, lid 2.
Artikel 5
Etikettering van vlees
1. Het etiket voor in artikel 1 bedoeld vlees dat bestemd is om aan de eindverbruiker of aan grootcateraars te leveren bevat de volgende vermeldingen:
a)
de lidstaat of het derde land waar de dieren zijn gehouden, wordt als volgt aangeduid: „Gehouden in: (naam van de lidstaat of het derde land)” overeenkomstig de volgende criteria:
i)
voor varkens:
-
wanneer het dier op een leeftijd van meer dan zes maanden wordt geslacht, de lidstaat of het derde land waar de laatste houderijperiode van ten minste vier maanden plaatsvond,
-
wanneer het dier op een leeftijd van minder dan zes maanden en met een levend gewicht van ten minste 80 kg wordt geslacht, de lidstaat of het derde land waar de houderijperiode plaatsvond nadat het dier 30 kg woog,
-
wanneer het dier op een leeftijd van minder dan zes maanden en met een levend gewicht van minder dan 80 kg wordt geslacht, de lidstaat of het derde land waar de hele houderijperiode plaatsvond;
ii)
voor schapen en geiten: de lidstaat of het derde land waar de laatste houderijperiode van ten minste zes maanden plaatsvond of, wanneer het dier op een leeftijd van minder dan zes maanden wordt geslacht, de lidstaat of het derde land waar de hele houderijperiode plaatsvond;
iii)
voor pluimvee: de lidstaat of het derde land waar de laatste houderijperiode van ten minste één maand plaatsvond of, wanneer het dier op een leeftijd van minder dan één maand wordt geslacht, de lidstaat of het derde land waar de hele houderijperiode, nadat het dier in de mesterij werd geplaatst, plaatsvond;
b)
de lidstaat of het derde land waar de slacht plaatsvond, als volgt aangeduid: „Geslacht in: (naam van de lidstaat of het derde land)”, en
c)
de partijcode aan de hand waarvan het vlees dat aan de consument of de grootcateraar wordt geleverd, wordt geïdentificeerd.
Wanneer de onder a) bedoelde houderijperiode in geen enkele lidstaat of derde land waar het dier werd gehouden, wordt bereikt, wordt de onder a) bedoelde vermelding vervangen door: „Gehouden in: verschillende EU-lidstaten” of, wanneer het vlees of de dieren in de Unie zijn ingevoerd: „Gehouden in: verschillende niet-EU-lidstaten” of „Gehouden in: verschillende EU-lidstaten en niet-EU-lidstaten”.
Wanneer de onder a) bedoelde houderijperiode echter in geen van de lidstaten of derde landen waar het dier werd gehouden, wordt bereikt, kan de onder a) bedoelde vermelding worden vervangen door: „Gehouden in: (lijst van lidstaten of derde landen waar het dier werd gehouden)” indien de exploitant van een levensmiddelenbedrijf tot genoegen van de bevoegde autoriteit aantoont dat het dier in die lidstaten of derde landen werd gehouden.
2. De in lid 1, onder a) en b), bedoelde vermeldingen kunnen worden vervangen door de vermelding: „Oorsprong: (naam van de lidstaat of van het derde land)” indien de exploitant van een levensmiddelenbedrijf tot genoegen van de bevoegde autoriteit aantoont dat het in artikel 1 bedoelde vlees is verkregen van dieren die in één enkele lidstaat of één enkel derde land zijn geboren, gehouden en geslacht.
3. Wanneer verschillende stukken vlees, van dezelfde soort of van verschillende soorten, overeenkomen met verschillende vermeldingen overeenkomstig de leden 1 en 2 en in dezelfde verpakking aan de consument of grootcateraar worden aangeboden, vermeldt het etiket het volgende:
a)
de lijst van betrokken lidstaten of derde landen overeenkomstig de leden 1 of 2, voor elke soort;
b)
de partijcode aan de hand waarvan het vlees dat aan de consument of de grootcateraar wordt geleverd, wordt geïdentificeerd.
Artikel 6
Afwijking voor vlees uit derde landen
In afwijking van artikel 5, lid 1, onder a), vermeldt het etiket van het in artikel 1 bedoelde vlees dat is ingevoerd om in de Unie op de markt te worden gebracht, en waarvoor de in artikel 5, lid 1, onder a), bedoelde informatie niet beschikbaar is, de vermelding: „Gehouden in: niet-EU” en „Geslacht in: (naam van het derde land waar het dier is geslacht)”.
Artikel 7
Afwijkingen voor gehakt vlees en afsnijdsels
In afwijking van artikel 5, lid 1, onder a) en b), van artikel 5, lid 2, en van artikel 6, kunnen ten aanzien van gehakt vlees en afsnijdsels de volgende vermeldingen worden toegepast:
a)
„Oorsprong: EU”, wanneer het gehakt vlees of de afsnijdsels uitsluitend wordt/worden geproduceerd van vlees dat is verkregen van dieren die in verschillende lidstaten zijn geboren, gehouden en geslacht;
b)
„Gehouden en geslacht in: EU”, wanneer het gehakt vlees of de afsnijdsels uitsluitend wordt/worden geproduceerd van vlees van dieren die in verschillende lidstaten zijn gehouden en geslacht;
c)
„Gehouden en geslacht in: niet-EU”, wanneer het gehakt vlees of de afsnijdsels uitsluitend wordt/worden geproduceerd van vlees dat in de Unie is geïmporteerd;
d)
„Gehouden in: niet-EU” en „Geslacht in: EU” wanneer gehakt vlees of afsnijdsels uitsluitend wordt/worden geproduceerd van vlees dat verkregen is van dieren die in de Unie zijn ingevoerd met het oog op de slacht en die in één of verschillende lidstaten zijn geslacht;
e)
„Gehouden en geslacht in: EU en niet-EU”, wanneer gehakt vlees of afsnijdsels is/zijn geproduceerd van:
i)
vlees verkregen van dieren die zijn gehouden en geslacht in één of verschillende lidstaten en van in de Unie ingevoerd vlees, of
ii)
vlees verkregen van dieren die in de Unie zijn ingevoerd en in één of verschillende lidstaten zijn geslacht.
Artikel 8
Aanvullende vrijwillige informatie op het etiket
Exploitanten van levensmiddelenbedrijven kunnen aanvullende informatie betreffende de herkomst van het vlees toevoegen aan de in artikel 5, 6 of 7 bedoelde vermeldingen.
De in de eerste alinea bedoelde aanvullende informatie mag niet in tegenspraak zijn met de in artikel 5, 6 of 7 bedoelde vermeldingen en voldoet aan de voorschriften van hoofdstuk V van Verordening (EU) nr. 1169/2011.
Artikel 9
Inwerkingtreding en toepassing
Deze verordening treedt in werking op de derde dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Zij is van toepassing met ingang van 1 april 2015. Zij is niet van toepassing op vlees dat vóór 1 april 2015 legaal op de markt van de EU is gebracht, totdat de desbetreffende voorraden zijn uitgeput.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 13 december 2013.