NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1072/2012
ze dne 14. listopadu 2012
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení
(1)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) Komise dne 16. února 2012 informovala o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „dotčená země“, „Čína“ nebo „ČLR“) do Unie.
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který byl dne 3. ledna 2012 podán jménem výrobců v EU (dále jen „žadatelé“) představujících více než 30 % celkové výroby keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostačující pro zahájení řízení.
2. Strany dotčené řízením
(3)
O zahájení řízení Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR, dovozce, obchodníky, uživatele, dodavatele a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich řízení týká, jakož i zástupce ČLR. Komise vyrozuměla rovněž výrobce v Ruské federaci, která byla v oznámení o zahájení řízení navržena jako možná srovnatelná země. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení předložily svá písemná stanoviska a požádaly o slyšení. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(4)
Vzhledem k zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců a dovozců, kteří nejsou ve spojení, byli v oznámení o zahájení řízení vyvážející výrobci a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby uvedli základní údaje o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem v období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011. Tyto informace Komisi umožňují v souladu s článkem 17 základního nařízení rozhodnout, zda je nutný výběr vzorku, a pokud ano, vzorky vybrat.
(5)
Vzhledem k vysokému počtu výrobců v Unii, kterých se týká toto řízení, bylo v oznámení o zahájení řízení oznámeno, že Komise v souladu s článkem 17 základního nařízení vybrala předběžně vzorek výrobců v Unii za účelem stanovení újmy. Při předběžném výběru byly použity informace, které měla Komise k dispozici ve fázi zahájení řízení a které se zakládaly na objemu prodeje, velikosti, zeměpisné poloze v Unii a segmentu výrobků dotyčných výrobců. Vzorek zahrnoval šest výrobců v Unii, kteří pokrývají všechny hlavní typy výrobku a kteří se nacházejí v pěti členských státech, přičemž dva výrobci patřili k malým a středním podnikům. Na tento předběžný vzorek připadalo více než 15 % odhadované celkové výroby v Unii. Jeden z výrobců zařazených do předběžného vzorku si však nepřál být součástí vzorku a několik zúčastněných stran uvedlo, že byl opomenut členský stát s velkými objemy výroby, který by měl být zařazen do reprezentativního vzorku. Vzhledem k těmto skutečnostem Komise předběžný vzorek změnila a výsledný konečný vzorek zahrnoval sedm výrobců v Unii, kteří pokrývají všechny hlavní typy výrobku a kteří se nacházejí v šesti členských státech, z toho dva výrobci byli malými a středními podniky. Tento vzorek představoval více než 20 % odhadované celkové výroby v Unii.
(6)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo přibližně 400 vyvážejících výrobců v ČLR nebo jejich skupin, na něž připadá přes 60 % celkového vývozu. Na základě obdržených informací vybrala Komise předběžně vzorek pěti vyvážejících výrobců s největším objemem vývozu do Unie a vyzvala všechny vyvážející výrobce, kteří byli Komisi známi, aby se k navrhovanému vzorku vyjádřili. Dva vyvážející výrobci, kteří byli zařazeni do předběžného vzorku, poté své informace pro výběr vzorku opravili, takže jejich objem vývozu nepostačoval pro zařazení do vzorku. Komise posléze vybrala konečný vzorek s aktualizovanými pěti největšími společnostmi, pokud jde o objem vývozu. Na společnosti zařazené do vzorku připadá téměř 20 % vývozu všech spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie.
(7)
Do konečného vzorku byly zařazeny tyto společnosti nebo jejich skupiny:
a)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení,
b)
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení,
c)
CHL International Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení,
d)
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited a společnosti, které jsou s ní ve spojení („Niceton“), a
e)
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd.
(8)
Jedna společnost výběr společností zařazených do vzorku zpochybnila a uvedla, že měla být zahrnuta do vzorku. Tato společnost tvrdila, že její zařazení nepovede k nepřiměřenému počtu společností zařazených do vzorku, ani nezpůsobí průtahy při šetření, zejména vzhledem k tomu, že tato společnost je poměrně malým vývozcem. Společnost dále uvedla, že je v zahraničním vlastnictví a že v případě, že nebude do vzorku zařazena, nebude tento reprezentativní.
(9)
Komise připomíná, že se v souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení výběr společností zařazených do vzorku uskutečnil na základě největších objemů s přihlédnutím k počtu výrobců, jenž mohl být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vzhledem ke skutečnosti, že společnost je poměrně malým vývozcem, nemělo by její zařazení do vzorku žádný přínos pro jeho reprezentativnost, pokud jde o vyvážený objem. Podotýká se rovněž, že se společnost přihlásila velmi pozdě - čtyři měsíce poté, co byli všichni vyvážející výrobci informováni o výběru konečného vzorku, a rovněž po provedení inspekcí na místě v prostorách vybraných společností. Žádost o zařazení do vzorku byla proto zamítnuta.
(10)
Ve lhůtě pro zaslání odpovědí pro výběr vzorku odpovědělo a spolupráci při řízení nabídlo více než šedesát dovozců, kteří nejsou ve spojení. Z těchto společností bylo pět zařazeno do vzorku. Těchto pět dovozců, kteří nejsou ve spojení, bylo vybráno na základě objemu a hodnoty dovozu a dalšího prodeje v Unii, zeměpisné polohy, obchodního modelu a segmentu výrobků. Společnosti zařazené do vzorku odpovídaly největším reprezentativním objemům a nejvyšší hodnotě dovozu a dalšího prodeje v Unii, jež mohly být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumány. Podle údajů nahlášených ve fázi výběru vzorku na ně připadalo přibližně 6 % dovozu dotčeného výrobku během období šetření.
(11)
Aby bylo vyvážejícím výrobcům v ČLR, kteří o to projeví zájem, umožněno předložit žádost o zacházení jako v tržním hospodářství nebo o individuální zacházení, zaslala Komise formuláře žádosti čínským vyvážejícím výrobcům, kteří o to požádali, a čínským orgánům.
(12)
O zacházení jako v tržním hospodářství podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení, nebo o individuální zacházení v případě, že by šetření prokázalo, že podmínky pro zacházení jako v tržním hospodářství nesplňují, požádalo jedenáct čínských vyvážejících výrobců nebo jejich skupin. Do vzorku byli zařazeni tři z těchto žadatelů, zatímco zbylých osm nikoli. Jeden z těchto vyvážejících výrobců, který nebyl zařazen do vzorku, svou žádost o zacházení jako v tržním hospodářství následně stáhl, přičemž ponechal žádost o individuální zacházení. Zbývající dva vyvážející výrobci zařazení do vzorku a čtyři další společnosti, které nebyly do vzorku zařazeny, požádali pouze o individuální zacházení.
(13)
Komise zaslala dotazníky pěti vyvážejícím výrobcům v ČLR zařazeným do vzorku a téměř 300 dalším vyvážejícím výrobcům v ČLR, kteří o to požádali. Dotazníky byly mimoto zaslány sedmi výrobcům v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku, pěti dovozcům zařazeným do vzorku, čtyřem sdružením maloobchodníků a distributorů a rovněž jednotlivým maloobchodníkům a distributorům, kteří o to požádali. Dotazníky byly zaslány taktéž vyvážejícím výrobcům v Indii, Turecku, Brazílii, Thajsku a Rusku, které byly zvažovány jako možné vhodné srovnatelné země.
(14)
Odpověď zaslalo třináct vyvážejících výrobců v ČLR nebo jejich skupin a tři výrobci z možných srovnatelných zemí (Brazílie, Thajsko a Rusko). Odpovědi na dotazník zaslalo rovněž sedm výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku, a pět dovozců zařazených do vzorku. Odpověď na dotazník zaslal i jeden maloobchodník, jeden distributor a dvě sdružení maloobchodníků a distributorů.
(15)
Komise mimoto obdržela podání od více než 20 dovozců, kteří nejsou ve spojení s žádným vyvážejícím výrobcem, několika maloobchodníků, poskytovatele marketingových programů a čínské obchodní komory pro dovoz a vývoz lehkých průmyslových výrobků a umělecko-řemeslných výrobků (dále jen „CCCLA“).
(16)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a) Výrobci v Unii
(17)
Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách sedmi výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku.
(18)
Výrobci v Unii zařazeni do vzorku a rovněž ostatní spolupracující výrobci v Unii na základě ustanovení článku 19 základního nařízení požádali, aby byly údaje o jejich totožnosti považovány za důvěrné. Tvrdili, že by zveřejnění jejich totožnosti mohlo vést k riziku značných nepříznivých dopadů.
(19)
Někteří žádající výrobci v Unii zásobují odběratele v Unii, kteří pořizují výrobky rovněž z Číny, takže mají z tohoto dovozu přímý prospěch. Žadatelé proto měli za to, že se nacházejí v citlivém postavení, jelikož někteří jejich zákazníci by nemuseli s podáním podnětu týkajícího se údajného dumpingu působícího újmu či s jeho podporou souhlasit. Z tohoto důvodu se domnívali, že hrozí odvetná opatření ze strany některých jejich zákazníků. Někteří žádající výrobci v Unii mimoto vyváželi rovněž do Číny. Tyto společnosti usuzovaly, že by podání podnětu týkajícího se údajného dumpingu působícího újmu nebo jeho podpora mohly představovat hrozbu pro jejich obchodování v Číně. Žádosti bylo vyhověno, jelikož se považovala za dostatečně odůvodněnou.
(20)
Zástupci některých vyvážejících výrobců, CCCLA a někteří dovozci, kteří nejsou ve spojení, uvedli, že nemohli náležitě uplatnit své právo na obhajobu, jelikož nebyla zveřejněna totožnost žadatelů a subjektů, které podnět podpořily. Tvrdili, že za těchto okolností se strany nemohly vyjádřit k situaci, podstatné újmě, tomu, zda mohli být výrobci vyloučeni z výrobního odvětví Unie podle čl. 4 odst. 1 písm. a) základního nařízení, a/nebo reprezentativnosti vzorku. Podotýká se však, že Komise zajistila, aby bylo možné tyto otázky ověřit a zabývat se jimi ve spisech, do nichž mohly zúčastněné strany nahlížet, jako je korespondence se zúčastněnými stranami, prostřednictvím připomínek k situaci a výběru vzorku a vyžádáním si náležitě zdokumentovaných podání ostatních stran. Žádost byla proto zamítnuta.
b) Vyvážející výrobci v ČLR
-
Hunan Hualian China Industry Co, Ltd, Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd, Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd a Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd (dále jen „Hunan Hualian“)
-
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd a Guangxi Sanhuan Lucky Xinda Export & Import Co., Ltd (dále jen „Guangxi Sanhuan“)
-
CHL International Ltd a CHL Porcelain Industries Ltd (dále jen „CHL“)
-
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited, Shandong Silver Phoenix Company Limited a obchodník, který je ve spojení s těmito společnostmi a který má sídlo v Hongkongu, Niceton International Limited (dále jen „Niceton“)
-
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
-
Fujian Dehua Hiap Huat Koyo Toki Co., Ltd
-
Shenzhen Baosanhe Ceramics Industrial Co., Ltd
-
Chaozhou Fairway Ceramics Manufacturing Co., Ltd
-
Chaozhou Mingyu Porcelain Industries Co., Ltd
-
Shenzhen Grand Collection Industrial Co., Ltd a Chaozhou Grand Collection Tableware Co., Ltd (dále jen „Grand Collection“)
-
Tienshan (Handan) Tableware Co., Ltd
-
Zibo Kun Yang Ceramic Corporation Limited
c) Dovozci v Unii
-
Symbol srl, Treviso, Itálie
-
Metro AG, Düsseldorf, Německo
-
Ritzenhoff & Breker GmbH & Co. KG, Bad Driburg, Německo
-
Joseph Maeser GmbH, Dornbirn, Rakousko
-
IKEA Supply AG, Pratteln, Švýcarsko
d) Vyvážející výrobce ve srovnatelné zemi
(21)
Spolupracující brazilský výrobce požádal, aby byly údaje o jeho totožnosti považovány za důvěrné, jelikož by jejich zveřejnění mohlo mít značné nepříznivé dopady na jeho podnikání. Žádost se považovala za odůvodněnou, a bylo jí tudíž vyhověno.
3. Období šetření
(22)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
(23)
Žadatelé uvedli, že by se období pro posouzení újmy mělo o rok prodloužit a mělo by začínat v roce 2007, zatímco CCCLA tvrdila, že by se mělo o rok zkrátit a začínat až v roce 2009. První žádosti nebylo vyhověno, jelikož nic ve spisu nedokládalo, že by posuzované období v délce pěti let lépe zohledňovalo trendy, jak uváděli žadatelé. Co se týká druhé žádosti, CCCLA odkázala obecně na judikaturu WTO, podle níž nemohou členové WTO zvolit základ, který vede k pouhému srovnání koncových stavů, a může-li změna základního roku snadno zvrátit zjištění týkající se újmy, může být pro člena WTO problematické zjistit existenci podstatné újmy. Šetřením však bylo prokázáno, že by zkrácení posuzovaného období v tomto případě vedlo k zbytečně krátkému období analýzy, jež by navíc vzhledem k dopadům hospodářské krize na některé ukazatele mohlo poskytnout zkreslenou představu o trendech významných pro posouzení újmy. Obě žádosti byly proto předběžně zamítnuty.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(24)
Dotčeným výrobkem je keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90, pocházející z Čínské lidové republiky (dále jen „dotčený výrobek“). Může být vyrobeno z porcelánu, běžné keramiky, kameniny, póroviny či jemné keramiky nebo z jiných materiálů. K hlavním surovinám patří nerosty jako kaolín, živec a křemen a složení použitých surovin určuje typ konečného keramického výrobku.
(25)
Keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní se prodává ve velké řadě forem, jež se v průběhu času vyvíjejí. Používá se na řadě míst, například v domácnostech, hotelech, restauracích nebo pečovatelských zařízeních.
1.1. Žádosti o vyloučení
(26)
Během šetření bylo předloženo a analyzováno několik žádostí o vyloučení konkrétních výrobků z definice výrobku. Analýza těchto žádostí je shrnuta níže.
1.1.1. (Jemný) kostní porcelán
(27)
Ve svých podáních CCCLA uvedla, že by z definice výrobku v rámci tohoto šetření měl být vyloučen (jemný) kostní porcelán. Tento (jemný) kostní porcelán se údajně zásadně liší od ostatních druhů stolního a kuchyňského nádobí a náčiní vzhledem k rozdílům ve fyzických vlastnostech, výrobních procesech, konečném užití a vnímání spotřebitelů. Tento porcelán je vyroben z kostní moučky z kostí skotu a nápadná je jeho vysoká bělost a průsvitnost. Má velmi vysokou mechanickou pevnost a odolnost proti oštěpům, je mnohem tenčí a jeho výroba je důmyslnější a nákladnější, než je tomu obvykle u výrobců v Unii. Tento (jemný) kostní porcelán vyrábí jen několik málo výrobců v Unii.
(28)
Co se týká těchto tvrzení, při šetření bylo za prvé zjištěno, že neexistuje obecně uznávaná definice kostního porcelánu. Jedná se pouze o jednu z forem měkkého porcelánu, přičemž velký podíl surovin je stejný jako u ostatních keramických výrobků. Ve svých podáních si CCCLA sama protiřečí, pokud jde o kombinaci a podíl jednotlivých složek. Za druhé, při šetření nebylo možno potvrdit, že (jemný) kostní porcelán vyžaduje mnohem důmyslnější výrobní proces. Za třetí, použití (jemného) kostního porcelánu jako stolního nádobí je v Číně i v Unii totožné. Rovněž pevnost a odolnost nejsou specifické pro (jemný) kostní porcelán. Obzvláště pevné a odolné je například i keramické stolní nádobí a náčiní pro restaurace nebo služby společného stravování. V neposlední řadě vyrábí (jemný) kostní porcelán řada výrobců v Unii a tento porcelán soutěží s dovozem (jemného) kostního porcelánu pocházejícího z Číny. Žádosti o vyloučení (jemného) kostního porcelánu z definice výrobku, který je předmětem tohoto šetření, se proto předběžně zamítají.
1.1.2. Keramické (kuchyňské) nože
(29)
Dva vyvážející výrobci, CCCLA a různí dovozci tvrdili, že by z definice výrobku měly být vyloučeny keramické (kuchyňské) nože. Tato žádost se zakládá na tvrzení, že vzhledem k jejich specifickým vlastnostem nelze tyto nože a ostatní typy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní považovat za jediný výrobek. Keramické (kuchyňské) nože mají obvykle keramickou čepel vyrobenou z oxidu zirkoničitého, který se u „běžného“ stolního nádobí a náčiní, jako jsou šálky a talíře, nepoužívá. Míra zaměnitelnosti s hlavními kategoriemi výrobku, jehož se týká toto šetření, je velmi omezená.
(30)
Šetřením bylo zjištěno, že keramické (kuchyňské) nože mají stejné fyzické vlastnosti (tvar a pevnost), průmyslový design a konečné užití (krájení) jako kovové (kuchyňské) nože. Liší se proto od ostatních výrobků, jichž se řízení týká, jelikož těmi jsou vzhledem k zvláštnímu designu a fyzickým vlastnostem především výrobky určené k uchovávání potravin.
(31)
Dále se uvádělo, že v Unii neexistuje technologie pro výrobu těchto keramických (kuchyňských) nožů, takže další šetření týkající se keramických (kuchyňských) nožů by porušilo právo Unie a WTO. Žadatelé potvrdili, že pokud jim je známo, v Unii takováto výroba neexistuje.
(32)
Bylo rovněž uvedeno, že se keramické (kuchyňské) nože prodávají pouze u výhradních prodejců, přičemž se liší rovněž distribuční kanály (distributoři kuchyňského náčiní) a reprezentativní sdružení (sdružení nožířů). Při šetření však nebylo možno potvrdit, že se tyto záležitosti rovnají odlišnému vnímání spotřebitelů v porovnání s ostatními typy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní.
(33)
Dále se uvádělo, že opatření týkající se keramických nožů neobnoví spravedlivé podmínky na trhu pro stolní nádobí a náčiní, nýbrž spíše poškodí konečné spotřebitele (uživatele keramických (kuchyňských) nožů). Některé strany tvrdily, že jelikož se keramické (kuchyňské) nože v Unii nevyrábějí, není možné, aby byla v tomto ohledu výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma. Komise podřídila analýzu těchto tvrzení závěru ohledně toho, zda se má za to, že keramické (kuchyňské) nože a ostatní typy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní tvoří jediný výrobek.
(34)
Na základě úvah uvedených v (30) bodě odůvodnění dospělo šetření k předběžnému závěru, že se keramické (kuchyňské) nože zásadně liší od ostatních druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní kvůli rozdílům ve fyzických vlastnostech, výrobních procesech a konečném užití. Žádosti o jejich vyloučení z definice výrobku v rámci tohoto šetření se proto předběžně vyhovuje.
1.1.3. Výrobky čínského/orientálního vzhledu
(35)
Dva dovozci uvedli, že by z definice výrobku mělo být vyloučeno stolní a kuchyňské nádobí a náčiní čínského/orientálního vzhledu. Hlavním uváděným důvodem bylo to, že se tento druh výrobků v Unii nevyrábí, že v Unii byla poptávka po tomto zboží vždy uspokojována dovozem a že dovoz tohoto typu nemá negativní dopad na podíl výrobního odvětví Unie na trhu.
(36)
Šetřením bylo zjištěno, že neexistuje obecně uznávaná a objektivní definice této kategorie ani zvláštní znaky pro její identifikaci. Tento druh výrobku mohou mimoto vyrábět i výrobci v Unii. Stolní a kuchyňské nádobí a náčiní čínského/orientálního vzhledu navíc nemá jedinečné nebo odlišné konečné užití. V neposlední řadě šetření ukázalo, že se v mnoha asijských restauracích používá stolní nádobí a náčiní západního stylu a že dotyčné výrobky lze snadno zaměnit. Žádosti o vyloučení výrobků čínského/orientálního vzhledu z definice výrobku v rámci tohoto šetření se proto předběžně zamítají.
1.1.4. Odolný porcelán
(37)
Na jedné straně se uvádělo, že by z definice výrobku měl být vyloučen odolný porcelán vzhledem ke svým jedinečným fyzickým vlastnostem a výrobnímu procesu. Suroviny pro výrobu odolného porcelánu, který má vyšší odolnost a pevnost, zahrnují 6-10 % hliníkového prášku, přičemž proces přípravy surovin (kaolinu) je jedinečný. Odolný porcelán vyžaduje zručné pracovníky a v porovnání s tradičním stolním nádobím a náčiním má vyšší jakost a cenu. V Unii mimoto neexistují žádní výrobci tohoto porcelánu.
(38)
Na druhou stranu jeden dovozce uvedl, že odolné stolní nádobí a náčiní, které se používá obvykle v hotelech, tvoří značný podíl celkové čínské výroby keramiky, takže jeho nezahrnutí by vedlo k zavádějícím výsledkům při šetření.
(39)
Šetřením bylo zjištěno, že neexistuje obecně uznávaná a objektivní definice odolného porcelánu ani nesporné znaky pro jeho identifikaci. Tento typ stolního nádobí a náčiní mohou mimoto vyrábět i výrobci v Unii a výrobky zhotovené v Unii a čínské výrobky spolu přímo soutěží. Odolný porcelán navíc nemá jedinečné nebo odlišné konečné užití. Žádosti o vyloučení odolného porcelánu z definice výrobku v rámci tohoto šetření se proto předběžně zamítají.
1.1.5. Ručně vyráběný porcelán
(40)
Švédské sdružení zastupující příslušné švédské dovozce poskytlo informace podporující vyloučení ručně vyráběného porcelánu z definice výrobku, který je předmětem tohoto šetření. Dovolávalo se dlouhé historie této rukodělné výroby v Číně, cenové dostupnosti těchto výrobků a rozdílného vnímání spotřebitelů, pokud jde o ručně vyráběný čínský porcelán a zboží vyráběné sériově v Unii.
(41)
Při šetření však bylo prokázáno, že na straně jedné neexistuje obecně uznávaná/objektivní definice této kategorie a že na straně druhé zhotovuje ručně vyráběný porcelán řada výrobců v Unii. Šetření neprokázalo zásadně odlišné fyzické vlastnosti oproti ostatním druhům keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní ani odlišné vnímání spotřebitelů v porovnání s ručně vyráběným porcelánem pocházejícím z Unie. Žádost o vyloučení ručně vyráběného porcelánu z definice výrobku v rámci tohoto šetření se proto předběžně zamítá.
1.1.6. Ručně malované stolní nádobí a náčiní
(42)
Různí dovozci požádali o vyloučení ručně malovaného stolního nádobí a náčiní z definice výrobku v rámci tohoto šetření. Předložené argumenty se týkaly skutečnosti, že ručně malované stolní nádobí a náčiní je určeno určitému druhu zákazníků, že se může používat pro jiné účely než tradiční stolní nádobí a náčiní (např. jako dekorace), že se v Unii nevyrábí v komerčním množství, že přímo nesoutěží ani není zaměnitelné s ostatním kuchyňským/stolním nádobím a náčiním, rozdílného vnímání ze strany spotřebitelů, jeho luxusní povahy a větší křehkosti spolu se zvláštním výrobním procesem, který je náročnější na práci a vyžaduje vysoce kvalifikované pracovníky.
(43)
Šetření prokázalo, že až do fáze ručního malování je výrobek naprosto totožný se stolním nádobím a náčiním, které není ručně malované. Šetření rovněž ukázalo, že skutečnost, že výrobní proces vyžaduje více ruční práce, neznamená, že se jedná o jiný výrobek; pro většinu konečných uživatelů je ve skutečnosti obtížné (pokud vůbec možné) rozpoznat ručně malovaný porcelán od porcelánu, který není ručně malovaný. Šetřením bylo dále prokázáno, že ručně malované stolní nádobí a náčiní má obvykle stejné konečné užití jako ostatní typy keramického stolního nádobí a náčiní a že není nutně křehčí. Bylo rovněž zjištěno, že ručně malovaný porcelán vyrábí řada výrobců v Unii a že výrobky zhotovené v Unii a dovážené výrobky spolu přímo soutěží. Žádosti o vyloučení ručně malovaného stolního nádobí a náčiní z definice výrobku v rámci tohoto šetření se proto předběžně zamítají.
1.1.7. Stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou
(44)
Jeden dovozce požádal o vyloučení stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou z definice výrobku v rámci tohoto šetření. Předložené argumenty se týkaly skutečnosti, že stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou znamená jiný výrobní proces, jiné užití (pro jídlo a nápoje, zatímco výrobky s malbou na glazuře k tomu obvykle nejde použít) a jinou jakost a fyzické vlastnosti, a to pokud jde o bezpečnost potravin a 100 % vhodnost pro myčky a mikrovlnné trouby. Tato strana rovněž uvedla, že v Unii není žádný výrobce schopen a ochoten vyrábět komerční objemy stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou, a předpokládala, že v případě vyloučení stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou z definice výrobku, který je předmětem tohoto šetření, neexistuje riziko obcházení. Tato strana taktéž tvrdila, že spotřebitel vnímá tyto výrobky jinak, jelikož se nepovažují za součást značky, ale považují se spíše za sběratelský předmět/stylový výrobek a neprodávají se v úplných sadách.
(45)
Šetření však prokázalo, že na straně jedné neexistuje obecně uznávaná/objektivní definice této kategorie a že na straně druhé ji může vyrábět řada výrobců v Unii. Mimoto bylo zaznamenáno, že výrobky zhotovené v Unii a dovážené výrobky spolu přímo soutěží. Při šetření bylo zjištěno, že výrobek je fyzicky naprosto totožný se stolním nádobím a náčiním, které není ručně malované, a že průměrný spotřebitel nerozlišuje mezi stolním nádobím a náčiním s ruční malbou pod glazurou a ostatními typy zdobeného stolního nádobí a náčiní. Šetření rovněž ukázalo, že skutečnost, že výrobní proces vyžaduje kvalifikovanější pracovníky, neznamená, že se jedná o jiný výrobek, a že stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou má v zásadě stejné konečné užití jako ostatní typy keramického stolního nádobí a náčiní. Žádosti o vyloučení stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou z definice výrobku v rámci tohoto šetření se proto předběžně zamítají.
1.1.8. Stolní nádobí a náčiní, které se v EU nevyrábí
(46)
V podání některých dovozců se uvádělo, že by šetření mělo být omezeno na trhy, které v současnosti zásobují žádající výrobci v Unii. V opačném případě by cla poškodila určité „specializované“ dovozce, aniž by tito mohli pořizovat výrobky od výrobců v Unii. Rovněž se uvádělo, že výrobci v Unii se značkami nevyrábějí pro ostatní společnosti a že výrobci v Unii nezajišťují malé objednávky ani nepracují s licími formami, jak vyžadují některé tvary. Výrobci v Unii nejsou rovněž pružní a nenabízejí výrobky určené jako dárek.
(47)
Tato žádost se předběžně zamítá, jelikož je příliš obecná a není přesně vymezená a neexistuje objektivní základ pro toto vyloučení. Výrobci v Unii mají mimoto širokou škálu výrobků a pravidelně nabízejí nové výrobky, takže se kolekce a sortiment výrobků neustále mění. Typy výrobků a jakosti vyráběné výrobním odvětvím Unie se pravidelně nacházejí rovněž u vývozců. Šetření mimoto prokázalo, že v Unii existují výrobci, kteří vyrábějí zboží se značkami jiných stran. Bylo rovněž zjištěno, že výrobky zhotovené v Unii a výrobky dovážené z Číny spolu přímo soutěží, jsou snadno zaměnitelné a mají stejné konečné užití, obdobné výrobní procesy a vnímání ze strany spotřebitelů. Otázkou pružnosti se zabývá oddíl o zájmu Unie.
1.1.9. Kameninové výrobky
(48)
Jeden dovozce s výrobou v Číně požádal, aby byl z definice výrobku vyloučen dovoz kameninových výrobků, sestávající převážně z kuchyňského nádobí a náčiní. Podle této strany existuje v Unii pouze okrajová výroba kameninových výrobků a je velmi pravděpodobné, že žadatelé zahrnuli kameninové výrobky s cílem zamezit obcházení opatření. Dovozce rovněž tvrdil, že ceny účtované za dovážené výrobky jsou mnohem vyšší než ceny jakéhokoli jiného výrobce v Unii a že tento dovoz nezpůsobuje stlačování cen ani újmu.
(49)
Šetření však ukázalo, že výroba kameninových výrobků v Unii je značná. Dospělo rovněž k závěru, že kameninové výrobky zhotovené v Unii a kameninové výrobky dovážené z Číny spolu přímo soutěží, lze je snadno zaměnit a mají stejné konečné užití, obdobné výrobní procesy a vnímání spotřebitelů a fyzické vlastnosti. Tvrzeními týkajícími se cen se zabývá (240). bod odůvodnění. Žádost o vyloučení kameninových výrobků z definice výrobku v rámci tohoto šetření se proto předběžně zamítá.
(50)
Strana alternativně tvrdila, že by z definice výrobku v rámci tohoto šetření měly být vyloučeny glazované a/nebo smaltované kameninové výrobky či jiné než bílé a/nebo tříděné glazované a/nebo smaltované kameninové výrobky. V této fázi řízení však nebylo možné dospět v tomto ohledu k žádnému závěru.
1.1.10. Ostatní tvrzení
(51)
Jeden dovozce tvrdil, že definice výrobku, který je předmětem tohoto šetření, je příliš široká, než aby umožňovala smysluplné srovnání jednotlivých typů výrobku. Podobný názor vyslovil dovozce s výrobními zájmy v Číně. V tomto ohledu odkazovaly některé strany rovněž na čistě dekorativní předměty.
(52)
V této souvislosti se podotýká, že příslušná kritéria, která se používají k určení, zda lze výrobek, který je předmětem šetření, považovat za jediný výrobek, tj. jeho základní fyzické a technické vlastnosti, jsou podrobně objasněna níže. Čistě dekorativní předměty tudíž nejsou zahrnuty. Ačkoli různé typy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní skutečně mohou mít určité odlišné specifické vlastnosti, šetření prokázalo, že s výjimkou keramických nožů jsou jejich základní vlastnosti totožné. Skutečnost, že dotčený výrobek lze vyrábět s určitými odchylkami ve výrobním procesu, nepředstavuje sama o sobě kritérium, které by mohlo vést k zjištění, že se jedná o dva či více odlišných výrobků. Šetřením bylo rovněž zjištěno, že se různé typy dotčeného výrobku prodávají obvykle prostřednictvím stejných prodejních kanálů. Ačkoli se některé specializované obchody mohou zaměřovat na určité konkrétní typy, velká část distributorů (maloobchodníci, obchodní domy, supermarkety) prodává různé typy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, aby svým zákazníkům nabídla široký sortiment. Tvrzení, že definice výrobku v rámci tohoto šetření je příliš široká, se proto předběžně zamítají.
(53)
Jedna strana tvrdila, že by z definice výrobku měly být vyloučeny některé keramické mlýnky na koření. Při šetření však nebylo možno dospět k závěru ohledně jejich zvláštností, takže toto tvrzení bylo předběžně zamítnuto.
1.2. Závěr ohledně dotčeného výrobku
(54)
Šetření prokázalo, že všechny typy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní mají navzdory rozdílům z hlediska charakteristiky a stylu stejné základní fyzické a technické vlastnosti, tj. jedná se o keramické zboží, které je určeno především pro styk s potravinami, používá se v zásadě pro stejné účely a lze je považovat za různé typy téhož výrobku.
(55)
Kromě skutečnosti, že mají stejné základní fyzické a technické vlastnosti, všechny tyto různé styly a typy spolu přímo soutěží a jsou do značné míry zaměnitelné. To jednoznačně dokládá skutečnost, že mezi nimi neexistují jasné dělicí čáry, tj. mezi jednotlivými typy výrobku dochází k značnému překrývání a hospodářské soutěži a běžní kupující často nerozlišují například mezi porcelánem a ostatním zbožím.
(56)
Jak však bylo objasněno v (29).-(34). bodě odůvodnění, považovalo se za vhodné zúžit definici výrobku oproti základu použitému při zahájení toto šetření, a to vyloučením keramických nožů. Dotčený výrobek je proto předběžně definován jako keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní kromě keramických nožů pocházející z Čínské lidové republiky, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90.
(57)
Pro účely tohoto řízení se proto v souladu s obvyklou praxí v Unii má za to, že by se všechny výše popsané typy výrobku s výjimkou keramických nožů měly považovat za jediný výrobek.
2. Obdobný výrobek
(58)
Šetření prokázalo, že keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní vyráběné a prodávané výrobním odvětvím Unie v Unii, keramické stolní nádobí a náčiní vyráběné a prodávané na domácím trhu ČLR a keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní dovážené do Unie z ČLR a rovněž nádobí a náčiní vyráběné a prodávané v Brazílii, která se považuje za srovnatelnou zemi, má stejné základní fyzické a chemické vlastnosti a stejné základní konečné užití.
2.1. Tvrzení
(59)
V průběhu šetření určité zúčastněné strany tvrdily, že se keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní vyráběné výrobním odvětvím Unie a prodávané na trhu Unie nepodobá dotčenému výrobku. Tyto strany uváděly, že to dokládají zejména rozdíly mezi výrobky z hlediska vlastností, kvality, vnímání spotřebitelů, prodejních kanálů a segmentace. Dále se uvádělo, že spotřebitelé v Unii obvykle vnímají dotčený výrobek jako levnější produkt a že tyto výrobky nemají žádné výhody značkového zboží.
(60)
Při šetření byla odhalena protichůdná tvrzení dovozců v tomto ohledu. Zatímco někteří z nich tvrdili, že dotčený výrobek je obvykle nižší kvality a v porovnání s výrobky zhotovenými v Unii je v jiné cenové kategorii, jiní dovozci uváděli, že značkové keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní vyrobené v dotčené zemi se z Číny dováží za vyšší ceny.
(61)
Jeden dovozce nezařazený do vzorku na straně jedné uvedl, že němečtí výrobci kladou obzvláštní důraz na profil kvality „vyrobeno v Německu“. Tato strana uvedla, že kvalita plochého stolního nádobí dodávaného určitými německými značkami je kvůli výrobní metodě podstatně vyšší, zatímco jiní dovozci tvrdili, že zboží pořizují v Číně kvůli dobré jakosti, možnosti odlévání a kvalifikovaným pracovníkům. Šetření potvrdilo, že se v Unii vyrábí keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní nízké i vysoké kvality a že se prodává prostřednictvím stejných distribučních kanálů jako dotčený výrobek, tj. prostřednictvím nezávislých maloobchodníků, nespecializovaných supermarketů, obchodních domů atd. Tyto výrobky proto soutěží na stejném trhu.
(62)
Na keramickém stolním a kuchyňském nádobí a náčiní není nutně uvedena země původu. Proto je pro spotřebitele často velmi obtížné rozlišit keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní vyrobené v dotčené zemi a výrobky zhotovené v Unii.
2.2. Závěr
(63)
Z těchto důvodů se vyvozuje závěr, že i přes případné menší rozdíly má keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní vyráběné v dotčené zemi a vyvážené z této země, keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní vyráběné a prodávané v Brazílii a keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní vyráběné a prodávané v Unii stejné základní fyzické vlastnosti a konečné užití, a považuje se proto za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. DUMPING
1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(64)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se běžná hodnota v antidumpingových šetřeních týkajících se dovozu z ČLR stanoví v souladu s odstavci 1 až 6 uvedeného článku pro ty vyvážející výrobce, u kterých se zjistilo, že splňují kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení. Tato kritéria jsou ve stručné a souhrnné podobě a pouze pro orientaci uvedena níže:
-
obchodní rozhodnutí se přijímají na základě tržních signálů, bez zásadních zásahů státu a náklady odrážejí tržní hodnotu,
-
společnosti vedou jednoznačné a jasné účetnictví prověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy a používané ve všech oblastech,
-
nedochází k podstatnému zkreslení způsobenému bývalým systémem netržního hospodářství,
-
právní předpisy o úpadku a o vlastnictví zaručují právní jistotu a stabilitu a
-
měnové přepočty se provádějí podle tržních směnných kursů.
(65)
Jak je uvedeno v (12). bodě odůvodnění, jedenáct vyvážejících výrobců z ČLR nebo jejich skupin požádalo o zacházení jako v tržním hospodářství a ve stanovené lhůtě zaslalo vyplněný formulář žádosti. Jeden vyvážející výrobce však svou žádost o zacházení jako v tržním hospodářství následně stáhl.
(66)
Ve svém rozsudku ve věci C-249/10 P - Brosmann a další v. Rada Soudní dvůr rozhodl, že metoda výběru vzorku stanovená v článku 17 základního nařízení nesmí být používána pro účely stanovení nároků na individuální zacházení jako v tržním hospodářství podle čl. 2 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení. Soudní dvůr shledal, že podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení spolupracující výrobci, kteří nejsou součástí vzorku, mají právo na přezkoumání svého nároku na zacházení jako v tržním hospodářství bez ohledu na to, zda se pro tyto společnosti nezařazené do vzorku mělo vypočítat individuální dumpingové rozpětí (3). Vzhledem k tomuto rozsudku bylo rozhodnuto přezkoumat nejen žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství podané třemi vyvážejícími výrobci nebo jejich skupinami zařazenými do vzorku, nýbrž rovněž žádosti sedmi vyvážejících výrobců nebo jejich skupin nezařazených do vzorku. Komise si vyžádala všechny informace, které považovala za nezbytné, a ověřila informace uvedené v žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství v prostorách dotčených společností.
(67)
Podle zavedené a obvyklé praxe Unie se ověřuje, zda podmínky pro zacházení jako v tržním hospodářství splňuje celá skupina společností, které jsou ve spojení. V případech, kdy se určitá dceřiná společnost či jiná společnost ve spojení se žadatelem v ČLR podílí přímo nebo nepřímo na výrobě či prodeji dotčeného výrobku, se proto provádí zkoumání týkající se zacházení jako v tržním hospodářství u každé společnosti individuálně a rovněž u celé skupiny těchto společností.
(68)
V souladu s tím byly ověřeny žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství, které podalo deset vyvážejících výrobců sestávajících z šestnácti právních subjektů.
(69)
U žádného z deseti spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR nebo jejich skupin nebylo zjištěno splnění kritérií pro přiznání zacházení jako v tržním hospodářství. Při šetření týkajícím se zacházení jako v tržním hospodářství bylo zejména zjištěno, že žádný z vyvážejících výrobců, a to jednotlivě ani jako skupina, nemá jednoznačné a jasné účetnictví prověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy. Při šetření bylo rovněž zjištěno, že sedm společností nebo jejich skupin nebylo s to Komisi prokázat, že nedochází k podstatnému zkreslení způsobenému bývalým systémem netržního hospodářství. Tři z deseti společností mimoto neprokázaly, že se obchodní rozhodnutí přijímají na základě tržních signálů, bez zásahů státu a že náklady odrážejí tržní hodnotu.
(70)
Při inspekci na místě u jedné z výše uvedených společností bylo mimoto zjištěno, že ve formuláři žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství tato společnost uvedla zavádějící a neúplné informace, zejména co se týká společnosti ve spojení. Její celková spolupráce byla nedostatečná, a společnost byla proto informována o případném použití čl. 18 odst. 1 základního nařízení a byla požádána, aby se k tomu vyjádřila. Obdržené připomínky potvrdily nedostatek spolupráce, zejména pokud jde o danou společnost, a proto je předběžně rozhodnuto, že tuto společnost již nelze považovat za spolupracujícího vyvážejícího výrobce a že případná předběžná nebo konečná zjištění budou v souladu s článkem 18 základního nařízení vycházet z dostupných údajů.
(71)
Komise dotčeným společnostem v ČLR, orgánům ČLR a žadateli oficiálně sdělila výsledky zjištění týkajících se zacházení jako v tržním hospodářství. Zúčastněným stranám byla dána možnost písemně se vyjádřit a požádat o slyšení, mají-li ke slyšení zvláštní důvody.
(72)
Několik společností tvrdilo, že Komise neodpověděla na jejich žádost o zacházení jako v tržním hospodářství do tří měsíců, jak se vyžaduje v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení. Šetření proto mohlo být narušeno procesní chybou a Komise by měla v souladu s rozsudkem ve věci Brosmann (4) šetření ukončit.
(73)
Komise připouští, že kvůli vysokému počtu zkoumaných žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství, které byly ověřeny na místě v Číně, nebylo možno v tomto konkrétním případě rozhodnout o žádostech o zacházení jako v tržním hospodářství ve stanovené lhůtě. Připomíná se však, že Tribunál nedávno rozhodl, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství přijaté po uplynutí tříměsíční lhůty stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení samo o sobě nepostačuje k zrušení nařízení o uložení antidumpingových opatření (5). Žádost je proto zamítnuta.
(74)
Šest společností zpochybnilo hodnocení Komise, že nevedou jednoznačné a jasné účetnictví prověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy. Komise tyto žádosti pečlivě přezkoumala a zjistila, že podaná vysvětlení nemohou vyvrátit celková zjištění učiněná na základě inspekcí na místě. V některých případech byly nové předložené informace v rozporu s dříve poskytnutými údaji, zatímco v některých jiných případech předložily společnosti nové důkazy, které nebyly poskytnuty či zpřístupněny při inspekci na místě.
(75)
Pět společností zpochybnilo rovněž zjištění Komise, že neprokázaly, že nedochází k podstatnému zkreslení způsobenému bývalým systémem netržního hospodářství. Obdržené připomínky však nemohly změnit zjištění Komise, která byla učiněna na základě inspekcí na místě. Společnosti zejména neposkytly žádné důkazy, které by mohly vyvrátit původní zjištění Komise, že zkreslení je způsobeno systémem netržního hospodářství, co se týká například majetku a práv na užívání pozemků.
(76)
Dvě společnosti zpochybnily zjištění, že neprokázaly, že se obchodní rozhodnutí přijímají na základě tržních signálů, bez zásahů státu a že náklady odrážejí tržní hodnotu. Obdržené připomínky jedné společnosti nemohly vyvrátit zjištění Komise, že stát zasahoval do její politiky náborů zaměstnanců, zatímco druhá společnost poskytla nové a protichůdné informace týkající se nákupu surovin.
(77)
Z výše uvedených skutečností vyplývá, že žádný z předložených argumentů nemůže změnit zjištění, co se týká rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství.
(78)
Na základě výše uvedených skutečností se žádnému z deseti spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR nebo jejich skupin žádajících o zacházení jako v tržním hospodářství nepodařilo prokázat, že jsou splněna kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
2. Individuální zacházení
(79)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení se pro země spadající pod uvedený článek případné clo ukládá s celostátní platností kromě případů, kdy jsou společnosti schopny prokázat, že splňují kritéria stanovená v čl. 9 odst. 5 základního nařízení. Tato kritéria jsou ve stručné a souhrnné podobě a pouze pro orientaci uvedena níže:
-
v případě plného nebo částečného zahraničního vlastnictví daných podniků nebo společných podniků (joint ventures) mohou vývozci svobodně repatriovat základní kapitál a zisky,
-
vývozní ceny a množství a prodejní a dodací podmínky byly svobodně určeny,
-
většinu akcií nebo podílů vlastní soukromé osoby a buď jsou státní úředníci zasedající ve správní radě nebo zastávající klíčové řídící funkce v menšině, nebo je společnost dostatečně nezávislá na státních zásazích,
-
měnové přepočty se provádějí podle tržních směnných kursů a
-
státní zásahy nejsou takového rozsahu, aby umožňovaly obcházení individuálních antidumpingových opatření.
(80)
Tři vyvážející výrobci zařazeni do vzorku a sedm vyvážejících výrobců nezařazených do vzorku, kteří požádali o zacházení v tržním hospodářství, požádali rovněž o individuální zacházení v případě, že by jim zacházení jako v tržním hospodářství nebylo přiznáno. Dva vyvážející výrobci zařazení do vzorku a čtyři vyvážející výrobci, kteří nebyli do vzorku zařazeni, požádali pouze o individuální zacházení. V souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení byly přezkoumány žádosti o individuální zacházení podané pouze společnostmi, které byly zařazeny do vzorku.
(81)
Vzhledem ke skutečnosti, že všechny žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství byly předběžně zamítnuty, bylo na základě dostupných informací předběžně zjištěno, že všechny společnosti zařazené do vzorku, které požádaly o individuální zacházení, splňují kritéria pro jeho přiznání.
3. Individuální zjišťování
(82)
Žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení předložilo sedm spolupracujících vyvážejících výrobců nebo jejich skupin nezařazených do vzorku.
(83)
V této fázi řízení Komise o žádostech o individuální zjišťování nerozhodla a tato rozhodnutí budou přijata v příhodné době.
4. Běžná hodnota
4.1. Volba srovnatelné země
(84)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení musí být běžná hodnota pro vyvážející výrobce, jimž nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, stanovena na základě domácích cen nebo početně zjištěné běžné hodnoty ve srovnatelné zemi.
(85)
V oznámení o zahájení řízení uvedla Komise záměr použít pro účely stanovení běžné hodnoty jako vhodnou srovnatelnou zemi Ruskou federaci a zúčastněné strany byly vyzvány, aby se k tomu vyjádřily.
(86)
Komise obdržela řadu podání, v nichž se uvádělo, že Rusko není vhodnou srovnatelnou zemí. V obdržených informacích se zejména uvádělo, že Rusko je trhem s porcelánem nejvyšší kvality, který se specializuje na ozdobný porcelán z drahých materiálů, přičemž domácí výroba dotčeného výrobku je v porovnání s domácí spotřebou poměrně malá. Ruský trh je mimoto chráněn necelními překážkami, například certifikačními systémy GHOST. Usuzovalo se tudíž, že Rusko není vhodnou srovnatelnou zemí.
(87)
Komise proto zkoumala, zda by přiměřenou volbou srovnatelné země mohly být i jiné země, a zaslala dopisy známým výrobcům v řadě zemí, včetně Thajska, Indie, Malajsie, Turecka, Brazílie, Ukrajiny, Indonésie, Egypta, Kolumbie, Jižní Koreje, Bangladéše a Argentiny, na jejichž základě výrobci z Indie, Turecka, Brazílie a Ruska potvrdili, že jsou ochotni s Komisí spolupracovat. Odpověď na dotazník však zaslali pouze tři výrobci z Brazílie, Thajska a Ruska. Šetřením bylo prokázáno, že Brazílie má konkurenční domácí trh pro keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní s řadou výrobců a poměrně nízkými cly. Údaje, které poskytl spolupracující brazilský výrobce, byly analyzovány a bylo zjištěno, že se jedná o spolehlivé informace, na jejichž základě lze stanovit běžnou hodnotu.
(88)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a s přihlédnutím ke všem informacím, které byly k dispozici v této fázi řízení, byla v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení jako srovnatelná země předběžně vybrána Brazílie.
4.2. Stanovení běžné hodnoty
(89)
Jelikož byly všechny žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství zamítnuty, byla podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení běžná hodnota pro všechny čínské vyvážející výrobce stanovena na základě informací poskytnutých výrobcem ve srovnatelné zemi.
(90)
Komise v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení nejprve zkoumala, zda byl prodej obdobného výrobku v Brazílii nezávislým odběratelům reprezentativní. Bylo zjištěno, že spolupracující brazilský výrobce prodává obdobný výrobek na domácím brazilském trhu v reprezentativním množství v porovnání s dotčeným výrobkem vyváženým do Unie vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku.
(91)
Komise poté zkoumala, zda tento prodej může být považován za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto ověření proběhlo stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům. Prodejní transakce byly považovány za ziskové v případě, kdy se jednotková cena rovnala výrobním nákladům, nebo byla vyšší. Byly proto stanoveny výrobní náklady brazilského výrobce během období šetření.
(92)
U typů výrobků, u nichž se více než 80 % objemu prodeje daného typu na domácím trhu uskutečnilo za cenu vyšší, než jsou výrobní náklady, a vážený průměr prodejní ceny daného typu dosahoval nejméně výše jednotkových výrobních nákladů, byla běžná hodnota podle typu výrobku vypočítána jako vážený průměr skutečných cen veškerého prodeje daného typu na domácím trhu, bez ohledu na skutečnost, zda byl tento prodej ziskový, či nikoli.
(93)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval nejvýše 80 % celkového objemu prodeje daného typu nebo pokud vážený průměr ceny daného typu nedosahoval jednotkových výrobních nákladů, vycházela běžná hodnota ze skutečné ceny na domácím trhu, která byla vypočítána jako vážený průměr ceny pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku v období šetření.
(94)
Pokud jde o neziskové typy výrobku, běžná hodnota byla vypočítána za použití výrobních nákladů brazilského výrobce s připočtením prodejních, správních a režijních nákladů a ziskového rozpětí u typů výrobku brazilského výrobce, které jsou ziskové.
5. Vývozní ceny u vyvážejících výrobců, kterým bylo přiznáno individuální zacházení
(95)
Jelikož všichni spolupracující vyvážející výrobci, kterým bylo přiznáno individuální zacházení, prodávali na vývoz do Unie přímo nezávislým odběratelům v Unii, byly vývozní ceny v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení stanoveny na základě skutečně zaplacených cen nebo cen, které je třeba zaplatit za dotčený výrobek.
6. Srovnání
(96)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Dumpingová rozpětí byla stanovena srovnáním jednotlivých cen ze závodu účtovaných vývozci zařazenými do vzorku s cenami výrobce ve srovnatelné zemi při prodeji na domácím trhu nebo případně s početně zjištěnou běžnou hodnotou.
(97)
Za účelem zajištění spravedlivého porovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen. Ve vhodných případech byly provedeny úpravy s ohledem na obchodní úroveň, rozdíly ve fyzických vlastnostech a jiné faktory ovlivňující srovnatelnost cen, zejména „značky“.
(98)
Nejprve bylo přezkoumáno, zda je odůvodněna úprava s ohledem na obchodní úroveň podle čl. 2 odst. 10 písm. d) základního nařízení. V této souvislosti bylo zjištěno, že se čínský vývoz v zásadě uskutečňuje na velkoobchodní úrovni, zatímco ve srovnatelné zemi se prodej uskutečňuje i na maloobchodní úrovni. Při šetření bylo dále zjištěno, že na obou trzích ovlivňují výši cen, a tudíž i spravedlivé srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty, různé distribuční kanály. Šetření taktéž prokázalo, že se většina čínského vývozu uskutečňuje ve velkých objemech, zatímco se většina domácího prodeje ve srovnatelné zemi uskutečnila v menším množství, což mělo na těchto dvou relevantních trzích za následek cenové rozdíly na stejné obchodní úrovni. Za účelem spravedlivého srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty byla proto běžná hodnota upravena na základě cenových rozdílů na stejné obchodní úrovni ve srovnatelné zemi a případných cenových rozdílů, které byly zjištěny s ohledem na množství prodávané na každé obchodní úrovni.
(99)
Za druhé se ověřovalo, zda je odůvodněna úprava s ohledem na rozdíly ve fyzických vlastnostech podle čl. 2 odst. 10 písm. a) základního nařízení. V této souvislosti bylo šetřením zjištěno, že čínští vyvážející výrobci zařazují své výrobky do pěti různých jakostních tříd od A do E se značnými cenovými rozdíly. Velká většina vývozu do Unie se však týká výrobků v jakostní třídě A, B nebo C či jejich kombinace. Tato klasifikace však není univerzální ani není založena na obecných odvětvových normách, nýbrž je spíše specifická pro jednotlivé společnosti a umožňuje rozdíly v cenách. Výrobce ve srovnatelné zemi prodává na druhou stranu na domácím brazilském trhu pouze výrobky odpovídající jakostní třídě A, a bylo tudíž zjištěno, že je tím dotčena srovnatelnost cen. Vývozní cena byla proto upravena na úroveň čínské jakostní třídy A, aby byla srovnatelná s výrobkem, který výrobce ve srovnatelné zemi prodává na brazilském trhu.
(100)
Při šetření bylo za třetí zjištěno, že brazilský výrobce prodává na brazilském trhu pouze značkové výrobky, zatímco čínští vyvážející výrobci neprodávají značkové výrobky, nýbrž tzv. výrobky „soukromých značek“ nebo neznačkové keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní. Značkové výrobky pokládají zákazníci obvykle za výrobky, které mají určitou prestiž, zaručenou kvalitu a design, a vyžadují proto vyšší tržní ceny, zatímco neznačkové výrobky (výrobky soukromých značek) mají sice stejné fyzické a technické vlastnosti, obvykle se však prodávají za podstatně nižší ceny. Ačkoliv přidanou hodnotu značkového výrobku nelze obvykle přesně vyčíslit, jelikož závisí na mnoha různých činitelích, jako je vnímání spotřebitelů, rozpoznání značky a jiné nevyčíslitelné faktory, brazilský výrobce v tomto konkrétním případě potvrdil, že jeho značkové keramické výrobky mohou být na brazilském trhu prodávány za podstatně vyšší ceny než ostatní neznačkové výrobky. Byla proto provedena další úprava běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení.
(101)
Případně byly provedeny další úpravy s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a vedlejší náklady, jakož i náklady spojené s balením, úvěry, bankovními poplatky a provizemi ve všech případech, kdy bylo zjištěno, že jsou přiměřené, správné a podložené důkazy.
7. Dumpingová rozpětí
(102)
Dumpingová rozpětí pro vyvážející výrobce, kterým bylo uděleno individuální zacházení, byla v souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení určena na základě srovnání vážené průměrné běžné hodnoty stanovené pro srovnatelnou zemi, která byla upravena, s váženou průměrnou vývozní cenou každé společnosti, která byla upravena, a byla vyjádřena jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením.
(103)
Pro spolupracující vyvážející výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku, byl vypočítán vážený průměr dumpingových rozpětí vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Na tomto základě činí prozatímní dumpingové rozpětí pro vyvážející výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku, vyjádřené jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením 26,6 %.
(104)
Za účelem vypočtení celostátního dumpingového rozpětí použitelného na nespolupracující nebo neznámé vyvážející výrobce v ČLR byla nejprve stanovena úroveň spolupráce tím, že se objem vývozu do Unie, jak jej uvedli spolupracující vyvážející výrobci, porovnal s odpovídajícími statistikami Eurostatu.
(105)
V tomto šetření se úroveň spolupráce ze strany ČLR považovala u tak roztříštěného výrobního odvětví za vysokou, jelikož vyvážející výrobci, kteří se přihlásili, představovali více než 60 % celkového vývozu dotčeného výrobku z ČLR do Unie. Celostátní dumpingové rozpětí platné pro všechny ostatní vyvážející výrobce bylo proto určeno na základě váženého průměru nejvyšších dumpingových rozpětí, která byla stanovena u reprezentativních typů výrobku, a objemu vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Na tomto základě bylo prozatímní celostátní dumpingové rozpětí stanoveno ve výši 58,8 % ceny CIF na hranice Unie před proclením.
(106)
Na tomto základě činí prozatímní dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením:
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd a Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
26,8 %
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
31,2 %
CHL Porcelain Industries Ltd
30,0 %
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd a Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd
17,6 %
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
23,0 %
Spolupracující vyvážející výrobci nezařazení do vzorku
26,6 %
Celostátní dumpingové rozpětí
58,8 %
D. ÚJMA
1. Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(107)
Ke zjištění celkové výroby v Unii byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobců v Unii, včetně údajů uvedených v podnětu a následných podáních, pokud jde o výrobce, kteří se v tomto šetření nepřihlásili. Celková výroba obdobného výrobku v Unii byla odhadnuta pomocí extrapolace údajů, které poskytla evropská a vnitrostátní sdružení a které byly porovnány s údaji předloženými jednotlivými výrobci a rovněž s výzkumnými a statistickými zdroji.
(108)
Během období šetření vyrábělo v Unii obdobný výrobek více než 200 výrobců. Na základě uvedeném v předchozím bodě odůvodnění byla celková výroba v Unii během období šetření odhadnuta přibližně na 240 200 tun. Výrobci v Unii, kteří představují celkovou výrobu v Unii, tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení a dále se na ně odkazuje jako na „výrobní odvětví Unie“. Výrobní odvětví Unie bylo rozděleno na dva segmenty: malé a střední podniky a větší společnosti. Na malé a střední podniky připadalo v tomto období 42 % celkové výroby v Unii. Výroba v Unii je velmi roztříštěná, třebaže se soustředí v České republice, Francouzské republice (Francii), Německu, Itálii, Polské republice (Polsku), Portugalské republice (Portugalsku), Rumunsku, Španělském království (Španělsku) a Spojeném království Velké Británie a Severního Irska (Spojené království).
2. Spotřeba v Unii
(109)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě dovozních statistik Eurostatu pro výrobek, jehož se týká toto šetření, a informací o prodeji výrobního odvětví Unie na trhu Unie.
(110)
Na tomto základě se spotřeba v Unii vyvíjela takto:
Tabulka 1
Objem (v tunách)
2008
2009
2010
OŠ
Spotřeba v Unii
826 896
687 609
750 830
726 614
Index (2008 = 100)
100
83
91
88
(111)
V posuzovaném období se spotřeba keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v Unii celkově snížila o 12 %. K největšímu poklesu o 17 % došlo mezi rokem 2008 a 2009.
(112)
Tento celkový pokles spotřeby v posuzovaném období je nutno posoudit ve spojení se zotavováním se po hospodářské krizi v roce 2009. Vyhlídky trhu s keramickým stolním a kuchyňským nádobím a náčiním jsou dobré (6).
3. Dovoz z dotčené země
3.1. Objem, cena a podíl dumpingového dovozu z dotčené země na trhu
(113)
Podle údajů Eurostatu se objem, podíl na trhu a průměrné ceny dovozu dotčeného výrobku vyvíjely takto:
Tabulka 2
Dovoz z ČLR
2008
2009
2010
OŠ
Objem dovozu (v tunách)
535 593
449 346
516 618
485 814
Index (2008 = 100)
100
84
96
91
Podíl na trhu
64,8 %
65,3 %
68,8 %
66,9 %
Průměrná dovozní cena (v EUR/t)
1 274
1 307
1 473
1 499
Index (2008 = 100)
100
103
116
118
(114)
Objem celkového dovozu z Číny během posuzovaného období klesl o 9 % a v období šetření činil 485 814 tun. Pokud však jde o procentní vyjádření, je třeba podotknout, že se dovoz z Číny snížil méně než celková spotřeba v EU. Při analýze z hlediska celého posuzovaného období vzrostl podíl čínského dovozu na trhu z 64,8 % v roce 2008 na 66,9 % v období šetření.
(115)
Dovozní cena během posuzovaného období vzrostla o 17,7 %, a to z 1 274 EUR/t na 1 499 EUR/t. Jedná se o průměrnou cenu veškerého dovozu dotčeného výrobku za tunu, a trend mohl být proto ovlivněn změnami v sortimentní skladbě.
3.2. Cenové podbízení
(116)
Pro účely stanovení cenového podbízení byly vážené průměrné prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, tj. po odečtení přepravních nákladů v Unii a slev z ceny a rabatů, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami spolupracujících vývozců z ČLR účtovanými prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, tj. očištěnými od slev a v případě potřeby upravenými na cenu CIF na hranice Unie, které byly upraveny rovněž s ohledem na stávající cla, náklady na celní odbavení a náklady po dovozu. Ceny výrobků v nižších jakostních třídách byly upraveny na ceny v jakostní třídě A, jelikož se zjistilo, že z hlediska spotřebitele soutěží výrobky v nižších jakostních třídách s výrobky jakostní třídy A, jak bylo uvedeno rovněž v (61). bodě odůvodnění. Ceny výrobního odvětví Unie byly upraveny o rozdíly v obchodní úrovni a případně tak, aby se vyrovnaly rozdíly v ceně spojené se značkami.
(117)
Srovnání prokázalo, že během období šetření byly ceny dotčených dumpingových výrobků pocházejících z ČLR a prodávaných v Unii nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie, v procentním vyjádření ve vztahu k těmto cenám, o 26,3 % až 47,6 %.
4. Situace výrobního odvětví Unie
4.1. Obecně
(118)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení Komise posoudila veškeré hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují situaci výrobního odvětví Unie.
(119)
Makroekonomické ukazatele (výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, zaměstnanost, produktivita a velikost dumpingových rozpětí) byly posouzeny na úrovni celého výrobního odvětví Unie. Posouzení se zakládalo na informacích, které poskytla evropská a vnitrostátní sdružení a které byly srovnány s údaji předloženými výrobci v Unii a s dostupnými oficiálními statistikami.
(120)
Analýza mikroekonomických ukazatelů (zásoby, prodejní ceny, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic, schopnost získat kapitál, mzdy a výrobní náklady) byla provedena na úrovni výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku. Posouzení se zakládalo na jejich údajích, které byly řádně ověřeny.
(121)
U některých mikroekonomických ukazatelů (prodejní cena, ziskovost, návratnost investic a výrobní náklady) byly výsledky společností z určitého segmentu, které byly zařazeny do vzorku, váženy podle podílu tohoto segmentu na celkové výrobě v Unii (s použitím specifické váhy s ohledem na objemy výroby každého segmentu v celém odvětví keramického stolního nádobí a náčiní - 42 % u malých a středních podniků, 58 % u ostatních společností). Takto bylo zajištěno, že výsledky velkých společností nenarušují analýzu újmy, nýbrž že byla pokud možno náležitě zohledněna situace menších společností, na něž společně připadá velká část výroby v Unii.
4.2. Makroekonomické ukazatele
4.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(122)
V posuzovaném období se výroba, výrobní kapacita a využití kapacity výrobního odvětví Unie vyvíjely takto:
Tabulka 3
2008
2009
2010
OŠ
Objem výroby (v tunách)
281 300
230 300
235 700
240 200
Index (2008 = 100)
100
82
84
85
Výrobní kapacita (v tunách)
371 540
361 253
326 573
324 072
Index (2008 = 100)
100
97
88
87
Využití kapacity
75,7 %
63,8 %
72,2 %
74,1 %
Index (2008 = 100)
100
84
95
98
(123)
V posuzovaném období se výroba výrobního odvětví Unie snížila o 15 %. Celkově byl pokles výraznější než snížení spotřeby v Unii v témže období. V roce 2010 se výroba nezvyšovala stejným tempem jako spotřeba.
(124)
Výrobní kapacita výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období snížila o 13 %. Navzdory tomuto poklesu se míra využití kapacity výrobního odvětví v posuzovaném období dále snižovala, a to celkem o 2 % na 74,1 %.
4.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(125)
V posuzovaném období klesal prodej výrobního odvětví Unie na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, rychlejším tempem (o 8 % více) než spotřeba. Podotýká se, že mezi rokem 2009 a 2010 se objem prodeje dále snižoval, zatímco spotřeba v Unii vzrostla o 8 %.
Tabulka 4
Objem (v tunách)
2008
2009
2010
OŠ
Prodej v Unii
190 332
156 798
152 609
152 095
Index (2008 = 100)
100
82
80
80
(126)
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se v posuzovaném období snížil o 9 % neboli o 2,1 procentního bodu.
Tabulka 5
2008
2009
2010
OŠ
Podíl na trhu v Unii
23,0 %
22,8 %
20,3 %
20,9 %
Index (2008 = 100)
100
99
88
91
4.2.3. Zaměstnanost a produktivita
(127)
Zaměstnanost se v celém posuzovaném období snižovala a celkem klesla o 21 %. Tato tendence odpovídala poklesu objemu prodeje na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení.
Tabulka 6
2008
2009
2010
OŠ
Počet zaměstnanců
31 559
26 146
24 993
25 093
Index (2008 = 100)
100
83
79
79
(128)
Produktivita pracovníků výrobního odvětví Unie, měřená jako výstup na zaměstnance za rok, v posuzovaném období vzrostla o 8 %. To je částečně způsobeno snahou výrobního odvětví Unie reagovat na tlak, který vyvíjel dumpingový dovoz z Číny.
Tabulka 7
2008
2009
2010
OŠ
Produktivita (v tunách na zaměstnance)
8,9
8,8
9,4
9,6
Index (2008 = 100)
100
99
106
108
4.2.4. Velikost dumpingového rozpětí
(129)
Dumpingová rozpětí jsou uvedena výše v oddíle týkajícím se dumpingu. Všechna zjištěná dumpingová rozpětí jsou podstatně vyšší než nepatrná. Vzhledem k objemům a cenám dumpingového dovozu nelze dopad skutečného dumpingového rozpětí považovat za zanedbatelný.
4.3. Mikroekonomické ukazatele
4.3.1. Zásoby
(130)
Konečný stav zásob výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období v absolutním vyjádření snížil o 14 %. Šetření ukázalo, že u tohoto druhu výrobního odvětví, které obvykle pracuje na zakázku, se nejedná o rozhodující ukazatel.
Tabulka 8
2008
2009
2010
OŠ
Zásoby (v tunách)
7 754
6 647
7 611
6 647
Index (2008 = 100)
100
86
98
86
4.3.2. Prodejní ceny
(131)
Prodejní ceny výrobního odvětví Unie na trhu Unie se v posuzovaném období snížily o 12 %.
Tabulka 9
2008
2009
2010
OŠ
Průměrná cena v EU při prodeji odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v EUR/t)
4 103
3 818
3 811
3 615
Index (2008 = 100)
100
93
93
88
4.3.3. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic, schopnost získat kapitál a mzdy
(132)
V posuzovaném období se ziskovost, peněžní tok, návratnost investic, schopnost získat kapitál, investice a mzdy ve výrobním odvětví Unie vyvíjely takto:
Tabulka 10
2008
2009
2010
OŠ
Čistý zisk při prodeji v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v % z čistého obratu z prodeje)
4,2 %
2,2 %
0,1 %
3,5 %
Peněžní tok (v EUR)
10 531 970
6 205 824
9 267 381
11 998 647
Index (2008 = 100)
100
59
88
114
Čisté investice (v EUR)
13 686 363
9 423 983
10 805 215
9 690 923
Index (2008 = 100)
100
69
79
71
Návratnost investic (čistý zisk v % čisté účetní hodnoty investic)
19,2 %
14,8 %
-51,3 %
5,5 %
Index (2008 = 100)
100
77
- 267
29
Roční mzdové náklady na zaměstnance
20 436
20 526
21 619
20 832
Index (2008 = 100)
100
100
106
102
(133)
Ziskovost výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období snížila o 0,7 procentního bodu. Ziskovost byla nejnižší v roce 2010, kdy pokles mezi rokem 2008 a 2010 dosáhl 4,1 procentního bodu.
(134)
Je třeba zdůraznit, že situace výrobního odvětví Unie byla nejistá již na počátku posuzovaného období, a to kvůli obrovskému objemu levného dovozu z Číny na trh Unie, který v období 2002-2004 prudce vzrostl a po zrušení dovozních kvót u tohoto dovozu od roku 2005 dosáhl velmi významného podílu na trhu. To bylo příčinou významné restrukturalizace odvětví, která byla na počátku posuzovaného období v závěrečné fázi.
(135)
Vzhledem k tomuto vývoji před posuzovaným obdobím nelze zisk, jehož bylo dosaženo na počátku posuzovaného období, považovat za běžný zisk. Jelikož v této souvislosti nebyly obdrženy žádné informace, usuzuje se, že jako vhodné srovnávací měřítko může předběžně sloužit běžná úroveň zisku u jiného široce používaného a důležitého spotřebního výrobku, který byl předmětem antidumpingového šetření, a to usňové obuvi. Tato úroveň zisku činí 6 % (7). Je tudíž zřejmé, že celkově nebylo výrobní odvětví Unie během celého posuzovaného období schopno dosáhnout úrovně zisku, kterou lze u tohoto výrobku považovat za přijatelnou.
(136)
Peněžní tok výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období značně zvýšil. To však lze přičíst některým větším a zavedeným společnostem, u malých a středních podniků tomu tak nebylo. Výše čistých investic klesla o 33 %. Je však třeba podotknout, že do konce posuzovaného období investice u malých a středních podniků téměř neexistovaly. Pouze dvě společnosti, které nepatří k malým a středním podnikům, si mohly dovolit uskutečnit v posuzovaném období významné investice. V průběhu celého posuzovaného období se návratnost investic snižovala více než ziskovost.
(137)
Mezi rokem 2008 a obdobím šetření vzrostla průměrná mzda na zaměstnance o 2 %. Tento růst mzdových nákladů je podstatně nižší než celkový vývoj mzdových nákladů v Unii v průběhu posuzovaného období, což naznačuje, že se výrobní odvětví Unie snažilo zachovat mzdy na co nejnižší úrovni.
4.3.4. Výrobní náklady
(138)
V posuzovaném období se výrobní náklady snížily o 10 %.
Tabulka 11
2008
2009
2010
OŠ
Výrobní náklady (v EUR/t)
3 578
3 583
3 514
3 230
Index (2008 = 100)
100
100
98
90
5. Závěr ohledně újmy
(139)
Šetření prokázalo, že ukazatele újmy, jako je objem výroby, kapacita, prodej odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a zaměstnanost, se v posuzovaném období zhoršily.
(140)
Ukazatele újmy týkající se finanční situace výrobců v Unii, jako je ziskovost, investice a návratnost investic, se v posuzovaném období vyvíjely negativně.
(141)
Ziskovost nejenže nedosáhla uspokojivé úrovně pro dané odvětví, nýbrž se v posuzovaném období zhoršila. Trvalé snižování prodejních cen výrobního odvětví Unie znamenalo, že výrobní odvětví nebylo schopno dosáhnout téměř žádného zisku.
(142)
Produktivita výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období zvýšila, přičemž důvodem je především jeho značná snaha soutěžit s významným dumpingovým čínským dovozem.
(143)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se vyvozuje předběžný závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Úvod
(144)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení bylo zkoumáno, zda dumpingový dovoz pocházející z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které mohly vedle dumpingového dovozu výrobnímu odvětví Unie způsobovat újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připsána dumpingovému dovozu.
2. Účinek dumpingového dovozu
(145)
Šetření prokázalo, že se spotřeba v Unii během posuzovaného období snížila o 12 %. Zatímco objem dumpingového dovozu z Číny klesl přibližně o 9 %, jeho podíl na trhu současně vzrostl. Objem prodeje výrobního odvětví Unie klesl o 20 % a podíl na trhu se zmenšil z 23 % v roce 2008 na 20,9 % v období šetření.
(146)
V období od roku 2009 do konce období šetření spotřeba v Unii rostla, zatímco se podíl výrobního odvětví Unie na trhu snižoval, na rozdíl od dumpingového dovozu z Číny, jehož podíl na trhu se v tomto období značně zvýšil.
(147)
Ceny dumpingového dovozu z Číny v posuzovaném období rostly. I když se v posuzovaném období průměrná cena dovozu z Číny zvýšila o 18 %, tyto ceny byly trvale nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie, zejména v období šetření, a vyvíjely tudíž tlak na ceny na trhu v Unii. Snižování prodejních cen výrobního odvětví Unie na trhu Unie a jeho ziskovosti lze proto přičíst stlačování cen, které na trhu Unie způsoboval dumpingový dovoz z Číny. Pokles výrobních nákladů výrobního odvětví Unie a snížení zaměstnanosti prokazuje snahu výrobního odvětví reagovat na tento dovoz.
(148)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje závěr, že existence čínského dovozu a zvýšení podílu dumpingového dovozu z Číny s cenami podstatně nižšími, než jsou ceny výrobního odvětví Unie, na trhu hrálo rozhodující roli v podstatné újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, která se projevuje zejména v jeho špatné finanční situaci a zhoršování u většiny ukazatelů újmy.
3. Účinky jiných činitelů
(149)
V rámci příčinné souvislosti byly zkoumány tyto jiné činitele: vývoj poptávky na trhu Unie a její segmentace, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, dovoz výrobku, jehož se týká toto šetření, z ostatních zemí, protisoutěžní praktiky na trhu Unie, rozdíly ve výrobních metodách a trh s použitým zbožím. Analyzovány byly i další činitele.
3.1. Dovoz z jiných třetích zemí než z dotčené země
(150)
Objem dovozu z ostatních třetích zemí v posuzovaném období je uveden v následující tabulce. Trendy týkající se množství a cen vycházejí z údajů Eurostatu.
Tabulka 12
2008
2009
2010
OŠ
Objem dovozu ze všech ostatních třetích zemí (v tunách)
100 971
81 464
81 602
88 706
Index (2008 = 100)
100
81
81
88
Podíl na trhu
12,2 %
11,8 %
10,9 %
12,2 %
Průměrná dovozní cena (v EUR/t)
2 378
2 354
2 591
2 522
Index (2008 = 100)
100
99
109
106
Objem dovozu z Turecka (v tunách)
36 952
33 275
32 887
40 553
Index (2008 = 100)
100
90
89
110
Podíl na trhu
4,5 %
4,8 %
4,4 %
5,6 %
Průměrná dovozní cena (v EUR/t)
2 027
2 014
2 171
2 058
Index (2008 = 100)
100
99
107
102
(151)
Dovoz ze třetích zemí se v posuzovaném období snížil o 12 %, zatímco podíl tohoto dovozu na trhu byl poměrně stálý.
(152)
Je třeba podotknout, že průměrné ceny dovozu z ostatních třetích zemí v posuzovaném období vzrostly o 6 % a byly trvale vyšší než průměrná prodejní cena čínského vývozu (v období šetření o 68 %).
(153)
CCCLA uvedla, že se mezi rokem 2010 a 2011 dovoz z Turecka zvýšil o 8 % a že ceny dovozu z Turecka byly údajně vyšší než ceny dovozu z Číny přibližně pouze o 20 %.
(154)
Co se týká tohoto tvrzení, uvádí se, že při srovnání situace na počátku a na konci posuzovaného období vzrostl objem dovozu z Turecka o 10 % neboli o 1,1 procentního bodu, jeho průměrné ceny však byly trvale mnohem vyšší (od 37 % do 60 %) než ceny čínského dovozu. Na tento dovoz nikdy nepřipadal podíl na trhu vyšší než 5,6 %. Lze tudíž těžko dospět k závěru, že podstatnou újmu způsobil výrobnímu odvětví Unie turecký dovoz.
(155)
Z výše uvedených důvodů se vyvozuje závěr, že dovoz z ostatních třetích zemí neovlivnil podstatně situaci výrobního odvětví Unie.
3.2. Segmenty trhu
(156)
Sdružení dovozců se sídlem v Německu a někteří jeho členové uvedli, že na základě cen pro konečného spotřebitele, jakosti výrobku a prodejních kanálů je nutno trh s keramickými výrobky, kterých se týká toto šetření, rozdělit nejméně na tyto tři segmenty: špičkové výrobky (vysoká jakost, vysoké ceny), výrobky střední/nízké kategorie (střední/nízká jakost, střední/nízké ceny) a zvláštní výrobky (například dekorativní předměty, suvenýry, květináče a hotelový porcelán). Většina výroby v Unii je údajně prodávána na trhu špičkových výrobků a/nebo zvláštních výrobků, zatímco čínský dovoz patří převážně do segmentu trhu s levnými výrobky. Výrobní odvětví Unie se zaměřuje většinou spíše na prodej v malých obchodech než na místech, kde nakupují běžní spotřebitelé. Čínský dovoz proto nesoutěží přímo s výrobou v Unii.
(157)
Šetření však tato tvrzení nepotvrdilo. Za prvé se podotýká, že obdobný výrobek nezahrnuje některé předměty, na něž tyto strany odkazují, například čistě dekorativní předměty (viz (51). a (52). bod odůvodnění). Šetření za druhé prokázalo, že současná výroba v Unii zásobuje všechny trhy stejně jako čínský dovoz. Příslušná část čínského dovozu by ve skutečnosti spadala do segmentů špičkových nebo zvláštních výrobků. Jeden britský dovozce uvedl, že z Číny dováží špičkové výrobky, a skupina společností z EU s výrobními zájmy v Číně poukázala na velmi vysoké ceny, které na trhu Unie účtuje za své kameninové výrobky pocházející z Číny.
(158)
Závěrem se odkazuje na oddíl B.1.2, v němž byl vyvozen závěr, že se všechny typy dotčeného výrobku a obdobného výrobku považují za jediný výrobek. Analýzu je tudíž nutno provést na úrovni dotčeného výrobku a obdobného výrobku. Jakékoli tvrzení ohledně určitých segmentů proto nelze uznat.
3.3. Spotřeba a poptávka
(159)
Evropské sdružení dovozců a maloobchodníků a CCCLA poukázaly na snižování poptávky v Unii. Jeden dovozce nezařazený do vzorku uvedl, že se poptávka po porcelánu, zejména s ohledem na vedlejší a doplňkový sortiment a v soukromém sektoru, prudce snižuje a že ostatní poptávka je mimořádně diverzifikovaná. Několik stran obdobně tvrdilo, že kvůli měnící se módě nyní spotřebitelé hledají cenově dostupné keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní. Podle názoru jednoho velkoobchodníka se trh pro špičkové výrobky zmenšuje a bude se zmenšovat i v dalších letech.
(160)
Podle výše uvedeného evropského sdružení dovozců a maloobchodníků vysvětluje pokles prodeje a výroby výrobců v Unii v posuzovaném období snižování poptávky.
(161)
CCCLA uvedla, že podnět ukazuje významné výkyvy ve výši spotřeby v Unii v průběhu posuzovaného období v souladu s celkovými makroekonomickými podmínkami. Podle CCCLA se v posuzovaném období vyvíjely faktory újmy v souladu s výkyvy v poptávce v Unii a na ostatních trzích a prodej výrobců v Unii i čínský dovoz sledovaly změny poptávky.
(162)
Sdružení dovozců se sídlem v Německu a někteří jeho členové uvedli, že údaje o čínském dovozu po rozšíření Unie v roce 2004 a zrušení dovozních kvót u tohoto výrobku ode dne 1. ledna 2005 naznačují obrovskou poptávku po levnějším stolním nádobí a náčiní na trhu Unie mezi rokem 2002 a 2005, načež mezi rokem 2005 a 2010 následoval pokles. Výrobci v Unii údajně nebyli ochotni a/nebo schopni tuto poptávku uspokojit.
(163)
Co se týká těchto tvrzení, za prvé se odkazuje na oddíl B.1.2, v němž byl vyvozen závěr, že se veškeré typy dotčeného výrobku a obdobného výrobku považují za jediný výrobek. Tvrzení týkající se určitého sortimentu proto není podstatné a analýzu je nutno provést na úrovni dotčeného výrobku a obdobného výrobku.
(164)
Za druhé, tvrzení, že se faktory újmy vyvíjely v souladu s výkyvy poptávky na ostatních vývozních trzích, je v rozporu se skutečností, že se vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku vyvíjela v posuzovaném období kladně.
(165)
Za třetí, jak je vyvozeno v oddíle D.2, spotřeba se v posuzovaném období snižovala. Neexistovaly žádné důkazy, které by potvrzovaly, že výrobci v Unii nebyli ochotni a/nebo schopni uspokojit obrovskou poptávku po levnějším stolním nádobí a náčiní v Unii. Naopak, při šetření bylo zjištěno, že v celém posuzovaném období uspokojovali výrobci v Unii poptávku po různých typech, včetně levnějšího stolního nádobí a náčiní. I když v Unii během posuzovaného období existovaly výkyvy v úrovni spotřeby, které mohly v určité fázi přispět ke špatné situaci výrobního odvětví Unie, nelze mít celkově za to, že mají takový dopad, aby mohly narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, která byla výrobnímu odvětví způsobena v období šetření.
(166)
Tato tvrzení se proto zamítají.
3.4. Vývoz výrobního odvětví Unie
(167)
Podle údajů z Eurostatu (objem vývozu) a od výrobců v Unii zařazených do vzorku (průměrná vývozní cena) se vývoz výrobního odvětví Unie vyvíjel v posuzovaném období takto:
Tabulka 13
2008
2009
2010
OŠ
Objem vývozu (v tunách)
90 968
73 502
83 091
88 105
Index (2008 = 100)
100
81
91
97
Průměrná vývozní cena (v EUR/t)
3 136
2 983
3 462
3 125
Index (2008 = 100)
100
95
110
100
(168)
CCCLA podotkla, že podle údajů v podnětu se vývoz výrobců v Unii mezi rokem 2009 a 2011 podstatně zvýšil. Tato strana uvedla, že se faktory újmy vyvíjely negativně, když se vývozní výkonnost výrobců v Unii snížila. Újma byla proto způsobena nepříznivým vývojem vývozu výrobního odvětví Unie.
(169)
V této souvislosti je třeba za prvé podotknout, že se analýza újmy zaměřuje na situaci výrobního odvětví Unie na trhu Unie. Případné změny vývozní výkonnosti proto nemají žádný dopad na většinu ukazatelů, které byly analyzovány výše, jako je objem prodeje, podíl na trhu a ceny. Za druhé, vývoz výrobního odvětví Unie lze vykládat jako způsob kompenzace klesajícího prodeje na trhu Unie, tj. na trhu, na němž je způsobována újma. Za třetí, jak prokazuje výše uvedená tabulka, celkový vývoz z Unie se snížil o 3 %. Rovněž vývozní ceny spolupracujících vývozců, kteří byli zařazeni do vzorku, byly v posuzovaném období stálé.
(170)
Toto tvrzení se proto zamítá a vyvozuje se závěr, že vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie nezpůsobila podstatnou újmu.
3.5. Zrušení dovozních kvót
(171)
Do dne 1. ledna 2005 platily v případě členských států, jež byly v té době členy Unie, pro výrobky kódů KN uvedených v (56). bodě odůvodnění pocházející z Číny množstevní kvóty, které v roce 2000 činily celkem 84 473 tun a do roku 2004 se postupně zvýšily na 147 744 tun. Z dostupných statistických údajů vyplývá, že v roce 2004 činil dovoz dotčeného výrobku ze strany 27 zemí, které jsou nyní členskými státy, 173 809 tun. O rok později, po zrušení kvót, tento dovoz vzrostl na 530 294 tun. Od té doby nebyl čínský dovoz nikdy nižší než 449 000 tun ročně.
(172)
Co se týká úlohy dovozních kvót v újmě zaznamenané v posuzovaném období, za prvé je třeba uvést, že vzhledem k tomu, že se kvóty postupně zvyšovaly a byly zrušeny 3 roky před začátkem posuzovaného období a 6 let před začátkem období šetření, docházelo na trhu Unie od roku 2002 k velké restrukturalizaci s cílem zohlednit tyto změněné tržní podmínky. To dokládají i informace o uzavírání podniků a platební neschopnosti evropských výrobců keramického stolního nádobí a náčiní, které poskytl žadatel. V důsledku toho bylo výrobní odvětví Unie do začátku posuzovaného období přeměněno na menší a výkonné odvětví.
(173)
Lze tudíž mít za to, že účinky zrušení dovozních kvót vztahujících se na dotčený výrobek v roce 2005 mohly mít před začátkem posuzovaného období negativní dopad na zdraví výrobního odvětví Unie. I kdyby tomu tak však bylo, újmu v období šetření působil dumpingový dovoz. Zrušení dovozních kvót od roku 2005 proto nenarušuje příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, která byla výrobnímu odvětví Unie způsobena v posuzovaném období a v období šetření.
3.6. Protisoutěžní praktiky na trhu Unie
(174)
Řada stran tvrdila, že újma je způsobena protisoutěžními praktikami na trhu Unie, a rovněž se uvádělo, že toto antidumpingové řízení bylo zahájeno s cílem vzpamatovat se ze ztrát vyplývajících z pokut uložených za protiprávní kartely. CCCLA uvedla, že existence jednání ve vzájemné shodě na trhu Unie může vést k tomu, že údaje o újmě (konkrétně prodejní ceny, objemy prodeje, podíl na trhu a zisky) uvedené v podnětu a shromážděné v průběhu šetření nejsou spolehlivé, jelikož nepředstavují situaci, která odráží běžné fungování trhu.
(175)
Na straně jedné se uvádí, že v roce 2010 uložila Komise pokuty sedmnácti podnikům vyrábějícím koupelnové vybavení za kartel za účelem stanovování cen, který trval od roku 1992 do roku 2004 a který se týkal šesti členských států: Německa, Rakouska, Itálie, Francie, Belgického království (Belgie) a Nizozemského království (Nizozemsko) (8). K dotyčným praktikám docházelo před posuzovaným obdobím a týkaly se jiných výrobků. Jediný dotčený podnik, který v posuzovaném období působil rovněž v odvětví keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, mimoto podal u Tribunálu Evropské unie žalobu na zrušení pokuty. Tato žaloba se dosud projednává. Německé orgány zahájily na druhou stranu v únoru 2011 u některých německých výrobců stolního nádobí a náčiní šetření týkající se kartelu. Výsledky tohoto šetření německé orgány dosud nezveřejnily, takže v tomto ohledu nelze vyvodit žádné závěry. Toto šetření se mimoto týká pouze jednoho členského státu, zatímco výrobní odvětví Unie je poměrně rozšířené. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
(176)
Co se týká poukázání některých stran na skutečnost, že někteří výrobci v Unii změnili své činnosti a stali se rovněž obchodníky s výrobky pocházejícími s Číny, jedná se o obchodní příležitost, kterou nelze označit za protisoutěžní.
3.7. Výrobní metody
(177)
Podle určitých stran přispěla k újmě, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, jednoznačně rozhodnutí výrobců v Unii, pokud jde o výrobní metody. Tyto strany zdůrazňují, že výrobní metody v Unii nejsou ani zdaleka tak efektivní jako čínské výrobní metody - výrobní metody Unie jsou plně automatizované, což znamená vysoké náklady na přenastavení strojů v případě malých sérií, nákladné zhotovování forem, dražší suroviny a vyšší náklady na energii kvůli dvojímu výpalu. Na rozdíl od výrobců v Unii pracují čínští výrobci na základě objednávek, mají nižší náklady na skladování a prodávají celou výrobu v dávkách bez zařazování do jakostních tříd a slev z ceny. V Unii jsou rovněž téměř dvakrát tak vysoké náklady na obtisky při zdobení na glazuru. Některé strany naopak poukázaly na účinnost výrobních metod Unie, co se týká například delších pracovních cyklů.
(178)
Šetření prokázalo existenci převodu příslušných technologií na celosvětové úrovni. Nebylo možné zjistit souvislost mezi konkrétní výrobní metodou a úspěchem v podnikání. Rovněž nebylo možné zjistit, zda měla volba určité výrobní metody dostatečně významný dopad, aby mohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčené země a újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
3.8. Trhy s použitým zbožím
(179)
Podle jednoho dovozce, který nebyl zařazen do vzorku, se domácnosti v posledních desetiletích zmenšily a prodávají zbytečné předměty na bleších trzích, internetových aukcích nebo prostřednictvím jiných forem trhů s použitým zbožím. Podle této strany uspokojuje použité stolní a kuchyňské nádobí a náčiní značnou část stávající poptávky a přímo soutěží s nově vyrobeným stolním a kuchyňským nádobím a náčiním. Dovozce, který nebyl zařazen do vzorku, poskytl doklady o hodnotách několika skupin výrobků známých německých výrobců porcelánů při internetových aukcích.
(180)
Nebylo však možné nalézt spolehlivý základ pro extrapolaci objemů a cen velmi specifických kolekcí tří německých společností z německojazyčné platformy pro jiné země Unie nebo jiné výrobky. Nebylo tudíž možné tento trh vyčíslit a při šetření se nepodařilo zjistit, zda byl prodej použitého zboží dostatečně významný, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčené země a újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
3.9. Hospodářská krize
(181)
Podle CCCLA je údajná újma způsobena dopadem finanční krize, hospodářské recese a krize státního dluhu na rozpočty spotřebitelů. Na provozní úrovni jsou údajně žadatelé ziskoví, CCCLA se proto domnívá, že nahlášené ztráty je nutno přičíst finančním spekulacím (jako jsou ztráty z investic do vlastního kapitálu nebo státních dluhopisů) a jiným než provozním výdajům souvisejícím s finanční krizí.
(182)
Hospodářská krize může vysvětlit klesající spotřebu během částí posuzovaného období. Je však třeba zmínit, že v situaci klesající spotřeby v posuzovaném období a v situaci rostoucí spotřeby mezi rokem 2009 a obdobím šetření kontrastuje výkonnost levného dumpingového dovozu s výkonností výrobního odvětví Unie.
(183)
Ze šetření jednoznačně vyplývá, že dumpingový dovoz z Číny zvýšil dopady hospodářského poklesu. I během celkového hospodářského oživování se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo se zotavit a opět dosáhnout významných objemů prodeje a v průběhu posuzovaného období přišlo o významný podíl na trhu, zatímco čínský dumpingový dovoz získal větší podíl na trhu.
(184)
Ačkoli hospodářská krize mohla přispět ke špatné situaci výrobního odvětví Unie, nelze usuzovat, že měla takový dopad, aby narušila příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, která byla výrobnímu odvětví způsobena v období šetření.
3.10. Další činitele
(185)
Jedno sdružení uvedlo, že podle jeho názoru narušují příčinnou souvislost další činitele. Tato strana odkázala na hospodářskou soutěž uvnitř Unie (na základě toho, že se ceny v Unii značně liší) a na požadavky Unie týkající se bezpečnosti a zdraví, které jsou stále přísnější, což zvyšuje výrobní náklady. K dalším uváděným činitelům patřilo napodobování výrobků ze strany některých čínských výrobců a existence necelních překážek na řadě trhů mimo Evropu, které brání vývozu výrobců v Unii.
(186)
Co se týká tvrzení ohledně hospodářské soutěže uvnitř Unie, šetření neprokázalo žádnou souvislost mezi újmou, umístěním výrobců v Unii a cenami v tomto členském státě. Pokud jde o požadavky Unie týkající se bezpečnosti a zdraví, uvádí se, že se vztahují na výrobky zhotovené v Unii i na dovážené výrobky, ovlivňují tudíž ceny všech hospodářských subjektů. Vzhledem ke skutečnosti, že nebyly předloženy žádné informace, které by doložily tvrzení o napodobování výrobků, nebylo možno analyzovat dopady tohoto tvrzení. Tvrzení ohledně existence necelních překážek na řadě trhů mimo EU nelze přijmout: tyto překážky mohly výrobcům v Unii bránit v tom, aby využili svůj vývozní potenciál, neměly však žádný dopad na snižující se prodej na trhu Unie, tj. na trhu, na němž je způsobována újma.
(187)
CCCLA poukázala na další činitele, konkrétně nedostatek kvalifikovaných pracovníků na trhu Unie a újmu, kterou si způsobilo výrobní odvětví samo, a to na základě toho, že někteří výrobci v Unii dovážejí dotčený výrobek. Na základě dostupných informací se však vyvozuje závěr, že celkově se celé výrobní odvětví Unie nacházelo ve špatné situaci, a skutečnost, že se zvýšil počet obchodních modelů, nezpůsobila výrobnímu odvětví Unie újmu a měla by se spíše vykládat jako způsob kompenzace klesajícího prodeje na trhu Unie. Co se týká nedostatku kvalifikovaných pracovníků v odvětví keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v Unii, žádná zúčastněná strana se sídlem v Unii nepotvrdila, že by se jí to týkalo.
(188)
Jeden dovozce orgány vyzval, aby analyzovaly dopad ostatních typů stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, například plastového, hliníkového, melaminového a skleněného. K doložení tohoto tvrzení však nebyly poskytnuty žádné informace. Při šetření nebylo možno učinit žádné zjištění ohledně této záležitosti.
(189)
Některé strany spojují újmu, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, se situací výrobního odvětví Unie před posuzovaným obdobím. V této souvislosti několik dovozců tvrdilo, že zhoršování situace výrobního odvětví Unie začalo již v období 1975-2002. Analýza Komise však nemohla jít tak daleko, mimo jiné kvůli nedostupnosti spolehlivých údajů pro toto období. Stejně tak tomu bylo i u jiné události, k níž došlo dlouho před posuzovaným obdobím: státní podpory, kterou obdržel německý porcelánový průmysl a která podle jednoho dovozce, který nebyl zařazen do vzorku, prokazuje, že výrobní odvětví Unie nezvýšilo svou efektivnost (9).
(190)
Zkoumání jiných známých faktorů, které mohly způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu, ukázalo, že tyto faktory nenarušují zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
4. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(191)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků dumpingového vývozu působících újmu, se předběžně vyvozuje závěr, že dumpingový dovoz z Číny způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
F. ZÁJEM UNIE
1. Předběžné poznámky
(192)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory předběžnému závěru o dumpingu působícím újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijímat prozatímní antidumpingová opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů dotčeného výrobku.
2. Zájem výrobního odvětví Unie
(193)
Výrobní odvětví Unie tvoří více než 200 výrobců s výrobními závody, které se nacházejí v různých členských státech Unie, a v období šetření tito výrobci v oblasti výroby a prodeje obdobného výrobku přímo zaměstnávali více než 25 000 osob.
(194)
Šetřením bylo zjištěno, že dumpingový dovoz z dotčené země způsoboval během období šetření výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Ukazatele újmy týkající se finanční situace výrobního odvětví Unie, jako je výroba, ziskovost a návratnost investic, vykazovaly v posuzovaném odvětví klesající tendenci. Nejvíce postiženy byly malé a střední podniky: v posuzovaném období vykazovaly od roku 2010 ztráty. Pokud by nebyla opatření přijata, usuzuje se, že úsilí, které již odvětví vynaložilo, nebude postačovat k zlepšení finanční situace výrobního odvětví Unie, která se může dále zhoršovat.
(195)
Zjištění v rámci tohoto šetření nezpochybňuje skutečnost, že si někteří výrobci v Unii vedou lépe než jiní, ani situace výrobního odvětví Unie před posuzovaným obdobím.
(196)
Očekává se, že uložení opatření obnoví účinné a spravedlivé podmínky obchodování na trhu Unie. To bude mít další pozitivní dopad na hospodářskou situaci a ziskovost výrobního odvětví Unie.
(197)
Někteří dovozci uvedli, že pokud budou opatření uložena, bude dotčený výrobek nahrazen jinými typy výrobků (než je keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní vyráběné v Unii), například textilními výrobky (v případě dárkových předmětů) nebo plastovým stolním nádobím a náčiním, což přinese prospěch jiným odvětvím než keramickému průmyslu. Při šetření však nebylo možno potvrdit, že by toto nahrazování bylo významné.
(198)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení prozatímních antidumpingových opatření na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Číny je v zájmu výrobního odvětví Unie.
3. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(199)
Jak bylo uvedeno v (4). bodě odůvodnění, vzhledem k zjevně vysokému počtu dovozců, kteří nejsou ve spojení, byl použit výběr vzorku.
(200)
Během období šetření pořizovali dovozci zařazení do vzorku své dodávky především z dotčené země a v oblasti dovozu a dalšího prodeje keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní zaměstnávali přibližně 350 osob. Dováželi různé druhy výrobků sahající od dárkových porcelánových předmětů přes značkové hliněné výrobky po obyčejné stolní nádobí a náčiní pro domácnosti. Úroveň spolupráce ze strany těchto dovozců byla různá. Dva největší dovozci zařazení do vzorku, kteří vykonávají rovněž důležité maloobchodní činnosti, například neposkytli úplné údaje o ziskovosti a rozpětí mezi kupní cenou a cenou při dalším prodeji odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a jeden z nich dokonce odmítl zpřístupnit své účetní záznamy. Tyto strany poskytly pouze vnitropodnikové kupní ceny a/nebo vnitropodnikové prodejní ceny. Přes opakované žádosti nebyly tudíž poskytnuty žádné smysluplné informace, které by umožnily provést pro celý vzorek odhad hrubého a čistého rozpětí reprezentativních dovozců u dotčeného výrobku.
(201)
Obdobně údaje, které předložili dva dovozci/maloobchodníci zařazení do vzorku, byly v mnoha ohledech nedostatečné a neumožnily provést odhad hrubého a čistého ziskového rozpětí maloobchodníků u dotčeného výrobku. Na základě spolupráce dovozců zařazených do vzorku nebylo proto možné určit schopnost dodavatelského řetězce v EU absorbovat navrhované antidumpingové clo, a tudíž dopad tohoto cla na maloobchodní cenu, potažmo spotřebitele.
(202)
Za prvé, co se týká dovozců, velká většina dovozců, kteří zaslali odpovědi na dotazník pro výběr vzorku dovozců, nahlásila hrubé rozpětí mezi kupní cenou a cenou při dalším prodeji v rozmezí od 50 % do 200 %. Ověřené číselné údaje čistých dovozců zařazených do vzorku potvrzují, že tato hrubá rozpětí jsou reprezentativní. Za druhé, z veřejně přístupné dokumentace vyplývá, že dodavatelský řetězec v Unii (tj. dovozci a následné kanály) je naprosto schopen absorbovat antidumpingové clo v navrhované výši, aniž by to ohrozilo životaschopnost dotčených hospodářských subjektů. Podle nedávno zveřejněného článku (10) se čínský keramický džbánek, který distributoři z EU nakupují za 0,70 USD, prodává na maloobchodní úrovni v EU za 3,50 USD - s přirážkou u distributora/maloobchodníka vyšší než 150 %. Podle tohoto scénáře by navrhovaná antidumpingová cla vedla v dodavatelském řetězci EU u většiny dovozu k přirážce ve výši 0,16 EUR (a u nespolupracujících výrobců o 0,36 EUR), což by u tohoto konkrétního výrobku představovalo hrubé rozpětí ve výši 2,08 EUR. Průzkum trhu CBI z roku 2009 týkající se „trhu se stolním a kuchyňským nádobím a náčiním a jinými domácími potřebami“ zmíněný v (112). bodě odůvodnění navíc uvádí poměr ceny CIF na hranice Unie - spotřebitelské ceny v rozmezí od 2,6 do 5,3. Dovozci/maloobchodníci zařazení do vzorku mimoto nikdy neuvedli, že v případě uložení antidumpingového cla vyloučí keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní z dovozu nebo prodeje.
(203)
S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem a kvůli neexistenci jakýchkoli jiných spolehlivých informací získaných při tomto šetření se vyvozuje předběžný závěr, že distribuční kanál obecně, včetně dovozců, bude pravděpodobně schopen absorbovat bez větších problémů zvýšení cen CIF v navrhované výši a že spotřebitelé pravděpodobně nezaznamenají růst cen. Zúčastněné strany se však znovu výslovně vyzývají, aby předložily dodatečné, úplné a ověřitelné údaje týkající se této záležitosti, které by umožnily analyzovat v další fázi tohoto řízení dopad opatření na dodavatelský řetězec a na spotřebitele.
(204)
Informace o zájmu Unie byly obdrženy od více než 20 dovozců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, většinou malých podniků, od sdružení evropského a mezinárodního obchodu, švédského sdružení dovozců a maloobchodníků, nizozemského sdružení dovozců z Dálného východu a německého sdružení a sítě dovozců. Společnou obavou dovozců bylo to, že opatření povedou k zvýšení dovozních cen, (částečnému) omezení jejich činnosti, a budou mít tudíž na ně negativní dopad, mimo jiné z hlediska rozpětí a ziskovosti. Na základě závěrů vyvozených v dalším bodě odůvodnění a v (202). bodě odůvodnění však tato tvrzení nebylo možno uznat.
(205)
Několik dovozců uvedlo, že v případě uložení opatření zanikne u dovozců více pracovních míst, než jich bude zachováno u výrobců v Unii. To je však v rozporu s jinými podáními dovozců, v nichž uváděli, že mohou keramické výrobky nahradit jinými (například textilními výrobky v případě dárků) nebo že budou ochotni pořizovat více výrobků v Unii.
(206)
Švédské sdružení se domnívalo, že opatření budou mít na dovozce negativní hospodářský dopad, pokud jde o významné náklady na hledání nových zdrojů a správní náklady, budou-li dovozci muset hledat alternativy čínského dovozu. Sdružení evropského a mezinárodního obchodu uvedlo, že změny dodavatelů jsou obtížné, jelikož dovozci do nich silně investovali. Nezdá se však, že to je hlavní obavou některých dovozců, kteří upřednostňují možnost změnit zdroje dodávek. Skutečnost, že se nabízené výrobky a spotřeba v Unii mění podle módních trendů, mimoto naznačuje, že vznik nákladů na vývoj nových výrobků (od nových dodavatelů) je v tomto odvětví neodmyslitelný.
(207)
Několik dovozců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, uvedlo, že výrobní závody v Unii nemají zájem o výrobu značkových výrobků někoho jiného. To však popírá výsledek šetření, co se týká výrobců v Unii zařazených do vzorku (kteří prokázali, že vyrábějí značkové zboží pro třetí strany), podání jiného dovozce a skutečnost, že řada dovozců, kteří distribuují výrobky pod vlastní značkou, pořizuje část svého sortimentu v Unii.
(208)
Jeden dovozce nezařazený do vzorku uvedl, že není ochoten sdílet výrobní nápady, design výrobků a vnitropodnikový vývoj s některými konkurenčními výrobci keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v Unii. Šetření však neprokázalo, že to je obecná obava dovozců. Je třeba zmínit, že dotyčný dovozce má právní spory s některými německými výrobci a že část jeho kolekce přímo soutěží s kolekcí výrobců v Unii.
(209)
Určití dovozci tvrdili, že dodávky nemohou pořizovat u výrobců v Unii kvůli jejich vyšším nákladům, nedostatečné kapacitě pro řemeslné výrobky, neschopnosti nabízet malé výrobní série, nepružnosti, nepřiměřené organizaci pro náležité zásobování velkých maloobchodníků, kteří nabízejí mnoho výrobků, a/nebo neexistenci některých výrobních procesů, jakostí, druhů ozdob nebo tvarů. Tyto strany uvedly, že problémy jsou obzvláště významné, co se týká řemeslných výrobků a výrobků určených k propagaci (např. hrnčířského zboží), určitých značkových výrobků prodávaných na základě licence, výroby některých zapsaných užitných vzorů a zvláštních vedlejších výrobků nebo výrobků pro služby společného stravování (např. velkoobjemové porcelánové výrobky). Některé strany tvrdily, že nemají jinou alternativu než dovoz z Číny. Při šetření však bylo zjištěno, že většina dovozců, kteří se přihlásili, pořizuje keramické stolní a/nebo kuchyňské nádobí a náčiní z několika zdrojů, včetně výrobců v Unii, a to v široké škále druhů a jakostí. Výrobci v Unii mimoto nabízejí širokou škálu výrobků a mají výrobní kapacitu pro větší prodej na trhu Unie.
(210)
Lze proto vyvodit závěr, že uložení opatření může mít skutečně negativní dopad na finanční situaci některých dovozců. V průměru se však neočekává, že by tento negativní účinek měl významný finanční dopad na celkovou situaci dovozců. Celkově se předpokládá, že budou schopni (částečně) podpořit růst cen a/nebo (částečně) přenést clo na své odběratele (tj. velkoobchodníky, distributory, maloobchodníky), o to více, že se cla týkají významného zdroje na trhu. U dovozců, kteří se přihlásili a kteří jsou současně maloobchodníky, šetření prokázalo, že dotčený výrobek představuje pouze velmi malou část jejich celkového podnikání. Informace, které tyto strany poskytly, neumožnily náležité vyčíslení rozsahu, v jakém budou schopni absorbovat růst kupních cen v důsledku navrhované výše cla, jak je však objasněno v(202). a (203). bodě odůvodnění, dosud shromážděné informace nenaznačují, že by nebyli schopni tak učinit.
(211)
Vyvozuje se proto předběžný závěr, že uložení opatření v navrhované výši nemá významný nepříznivý dopad na situaci dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení.
4. Zájem ostatních hospodářských odvětví
(212)
Řada dovozců tvrdila, že uložení případných opatření bude mít pravděpodobně negativní dopad na obchodní partnery dovozců, a to od podniků provádějících konečnou úpravu a zdobení po velkoobchodníky, distributory nebo maloobchodníky. V tomto ohledu uváděli, že uložení opatření může vést k většímu úbytku pracovních míst v jejich „satelitních podnicích“, jako jsou návrháři nebo logistika, než je počet zachovaných/vytvořených pracovních míst ve výrobním odvětví Unie. Někteří dovozci rovněž uvedli, že nedostatkem výrobků bude přímo dotčeno i odvětví dárkových předmětů, reklamní průmysl, hotelnictví a pohostinství, skupinové stravování a komerční zákazníci obecně. V krátkodobém horizontu to povede k zvýšení cenové soutěže na úrovni velkých diskontních prodejen. Postiženy budou rovněž instituce, které obvykle bojují se svými rozpočty, jako jsou pečovatelská zařízení. Některé strany mimoto uvedly, že antidumpingová opatření budou znamenat nedostatek surovin pro uměleckou a tvůrčí práci, například pro malíře na porcelán nebo řemeslné dílny.
(213)
Bylo zjištěno, že všechna tato tvrzení jsou neodůvodněná. Na straně jedné se zdá, že tvrzení těchto dovozců jsou v rozporu s těmi body v jejich podáních, v nichž uvádějí, že mohou keramické výrobky nahradit jinými (například textilními výrobky v případě dárků), takže se každopádně obrátí na své obvyklé obchodní partnery, kteří byli uvedeni výše. Mimoto lze očekávat, že „satelitní podniky“ výrobního odvětví Unie budou mít prospěch z uložení opatření. Šetření nemohlo na jedné straně dospět k závěru, že bude existovat nedostatek výrobků, bude-li dovoz z Číny soutěžit s cenami, které nejsou dumpingové. Opatření jsou navržena tak, aby podle očekávání vytvořila rovné podmínky pro všechny dodavatele keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, a nikoli neoprávněně omezovala dovoz z dotčené země. Pokud jde o předpokládané zvýšení cenové soutěže, to lze považovat také za kladný dopad například u těch institucí, které obvykle bojují se svými rozpočty, jako jsou pečovatelská zařízení.
(214)
Švédské sdružení se domnívalo, že opatření budou mít negativní hospodářský dopad na velkoobchod a maloobchod ve Švédsku. Sdružení předpokládalo snížení zaměstnanosti o 2-3 % (větší u mladých lidí) a dovozu o 20 %. Zdá se však, že předpokládaný dopad je nadhodnocen. V tomto ohledu je třeba zmínit, že žádný z dovozců, kteří jsou současně maloobchodníky a kteří v rámci šetření podali připomínky, neuvedl, že v případě uložení antidumpingových cel bude celý výrobek vyloučen z jejich sortimentu. Odhady počtu pracovních míst provedené jedním z dovozců jsou při uložení opatření v zásadě stejné jako v případě, že by opatření uložena nebyla.
(215)
CCCLA poukázala na dánskou studii, podle níž musí uživatelské společnosti v Unii za každé euro, které výrobci v Unii získají v důsledku ochrany obchodu, zaplatit více než 60násobek. Toto tvrzení je však velmi obecné, nesouvisí konkrétně s tímto šetřením a neexistují žádné důkazy, které by prokazovaly, že to má v tomto šetření skutečně význam.
(216)
Společnost, která pro významné maloobchodníky z celého světa zajišťuje zvláštní maloobchodní reklamní akce, uvedla, že pro maloobchodní reklamní akce, které probíhají po dobu několika málo měsíců, vyžaduje její podnikání velké množství zboží během krátkého období. Podle této strany, která pořizuje přibližně dvě třetiny výrobků z Asie, především z Číny, naruší v budoucnu značné clo její schopnost prodávat za reklamní ceny. Je nutno uznat, že antidumpingová cla mohou mít negativní dopad na tento druh podnikání. Účelem cel však není vyloučit čínské zboží z trhu. V minulých třech letech mimoto výrobci v Unii pokryli 33 % toho, co tato strana označila jako kolísající poptávku.
(217)
V této předběžné fázi se proto vyvozuje závěr, že potenciálně negativní dopad na některá jiná hospodářská odvětví nemůže převážit přínosy, jichž bude docíleno tím, že uložením prozatímních opatření na dovoz dotčeného výrobku bude po zbývající část tohoto šetření zabráněno újmě.
5. Zájem spotřebitelů (domácností)
(218)
Žádná strana přímo zastupující zájmy konečných kupujících, jako sdružení spotřebitelů, nepodala připomínky.
(219)
Vzhledem k veřejně přístupným údajům (jak je zmíněno v (202). bodě odůvodnění) se však vyvozuje předběžný závěr, že dodavatelský řetězec absorbuje opatření s navrhovanou výši cla, a opatření tudíž nebudou mít za následek vyšší maloobchodní ceny pro spotřebitele.
(220)
Podle CCCLA a několika stran zastupujících zájmy dovozců a maloobchodníků budou v případě uložení antidumpingových cel nejvíce postiženi spotřebitelé v EU. V Unii představují největší část spotřebitelů spotřebitelé s nízkými příjmy a spotřebitelé budou čelit omezenějšímu výběru a vyšším cenám bez jakékoli dodatečné hodnoty, a to v době, kdy je hospodářství EU nestabilní. Tento výrobek má údajně psychologické hranice ceny, po jejichž překročení jej nebudou spotřebitelé kupovat. Některé typy výrobku z trhu zmizí, nebo budou nahrazeny jinými materiály, jako je plast, melamin, kov nebo dřevo. Tyto možnosti budou obecně představovat výrobky, které jsou méně šetrné k životnímu prostředí. Uvádělo se rovněž, že výběr bude omezen, jelikož z trhu Unie bude odstraněn dotčený dovoz uspokojující více než 60 % poptávky, přičemž nedostatečná nabídka bude tlačit ceny nahoru. Některé strany současně uvedly, že spotřebitelé nakupují v nejbližším okolí, výrobci v Unii však nejsou schopni a ochotni dodávat levné výrobky místním zásobovacím podnikům. Skutečnost, že němečtí výrobci mohou nabízet větší standardní objemy za nízké ceny, neuspokojí trh Unie, který požaduje rozmanitý sortiment v souladu s měnící se módou a trendy. Některá podání zdůrazňují, že pokud čínský dovoz zůstane na trhu Unie, bude jeho objem pravděpodobně podstatně nižší a ceny značně vyšší, a to kvůli vyšším mzdám v Číně a dodatečnému clu. Uvádělo se rovněž, že není-li výrobek cenově dostupný, nové generace si na něj nenavyknou.
(221)
Co se týká tvrzení ohledně omezenějšího výběru, podotýká se, že šetření ukázalo, že výrobní odvětví Unie nabízí velmi širokou škálu výrobků určených pro různé segmenty trhu a distribuční kanály. Očekává se, že opatření výrobnímu odvětví Unie umožní, aby plně využilo svůj potenciál a trh dále obohatilo o své výrobky. Žádný z dovozců, kteří jsou současně maloobchodníky, mimoto neuvedl, že případně zváží úplné stažení výrobku ze svého sortimentu, budou-li uložena antidumpingová opatření.
(222)
Pokud jde o tvrzení týkající se vyšších cen, cílem šetření je vytvoření rovných podmínek, a nikoli vyloučení čínského zboží z trhu Unie. Nebylo možné objektivně stanovit žádné hranice ceny, po jejichž překročení by spotřebitelé tento druh výrobku nekupovali. Vzhledem ke skutečnosti, že dovozci jsou často vázáni ceníky nejméně po dobu jednoho roku, se obecně neočekává, že by mohli v krátkodobém horizontu přenést vyšší ceny na své odběratele. Co je důležitější, vzhledem k úrovni opatření a značnému rozdílu mezi dovozní cenou a cenou při dalším prodeji není pravděpodobné, že uživatelé a spotřebitelé budou platit podstatně vyšší ceny - clo je vypočítáno na základě dovozní ceny CIF a maloobchodní ceny jsou násobkem dovozní ceny. Clo bude proto s největší pravděpodobností absorbovat dodavatelský řetězec od dovozce po konečného spotřebitele. Pokud by došlo k určitému růstu cen, tento bude malý a nebude mít dopad na výběr pro spotřebitele. Nepředpokládá se, že antidumpingová opatření povedou k tomu, že nové generace nebudou nakupovat keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní. Dále se podotýká, že šetření ukázalo, že výrobní odvětví Unie je s to nabídnout konkurenceschopné ceny.
(223)
Nebylo možno vyvodit závěr, že opatření budou mít významný dopad na materiál používaný k výrobě kuchyňského a stolního nádobí a náčiní. Druh materiálu není vždy hlavním důvodem například při výběru keramického výrobku určeného jako dárek. Je však zřejmé, že zaměnitelnost materiálů není vždy možná: právní předpisy Unie o materiálech přicházejících do styku s potravinami například ukládají určité požadavky vztahující se na materiály, které mají přijít do styku s potravinami. Je třeba rovněž zmínit, že zavedený dovozce, který je současně i maloobchodníkem, se také domnívá, že lidé budou nadále jíst raději z keramických talířů než z talířů vyrobených z jiných materiálů, a tomu jsou přizpůsobeny jeho plány na rozšíření činnosti.
(224)
Tvrzení týkající se problémů s dodávkami nelze uznat, jelikož na straně jedné se vytvoření rovných podmínek se spravedlivými cenami nerovná úplnému zrušení dovozu z Číny. Naopak se očekává, že prospěch ze spravedlivějších obchodních podmínek budou mít všichni světoví aktéři. Na druhé straně bylo konstatováno, že skutečnost, že v současnosti je výrobní odvětví Unie s to uspokojit jednu třetinu celkové spotřeby Unie, nenarušuje skutečnost, že by dovoz z Číny měl vstupovat na trh Unie s cenami, které nejsou dumpingové. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie i skutečnost, že výrobní odvětví nevyužívalo v posuzovaném období plně svou výrobní kapacitu, naznačují, že výrobci v Unii mohou prodávat na trhu Unie více výrobků, pokud by byl dumpingový dovoz zrušen. V neposlední řadě Čína není jediným zdrojem dovozu do Unie.
(225)
Dánská studie, kterou zmínila CCCLA, a švédský výzkum, na nějž poukázalo švédské sdružení, naznačují, že antidumpingová opatření jsou obecně pro spotřebitele nákladná. Tato tvrzení jsou však velmi obecná, nesouvisí konkrétně s tímto šetřením a neexistují žádné důkazy, které by prokazovaly, že to má v tomto šetření skutečně význam.
(226)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že uložení opatření nebude mít celkově významný dopad na spotřebitele, jako jsou domácnosti.
6. Závěr ohledně zájmu Unie
(227)
Vzhledem k výše uvedenému byl učiněn předběžný závěr, že na základě dostupných informací o zájmu Unie neexistují přesvědčivé důvody proti uložení prozatímních opatření na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Číny.
(228)
Tento závěr nemohou převážit aspekty, které předložila řada stran, konkrétně že antidumpingová opatření jsou obecně výměnou za jejich snahu přenést do třetích zemí některé hodnoty Unie, jako je zlepšení sociálních norem dodavatelů, zákaz dětské práce nebo programy ochrany životního prostředí a celkového rozvoje. Tyto záležitosti nemohou narušit cíl spočívající v dosažení otevřeného a spravedlivého obchodu ochranou výroby v Unii před narušením mezinárodního obchodu, jako je dumping, a uplatňováním nástrojů na ochranu obchodu v souladu právem EU a pravidly WTO.
(229)
Bez ohledu na výše uvedené skutečnosti může toto předběžné posouzení vyžadovat další pečlivou analýzu na základě připomínek zúčastněných stran.
G. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň pro odstranění újmy
(230)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena prozatímní antidumpingová opatření, aby se předešlo vzniku další újmy, kterou výrobnímu odvětví Unie způsobuje dumpingový dovoz.
(231)
Za účelem stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná dumpingová rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, která je působena výrobnímu odvětví Unie.
(232)
Při výpočtu výše cla nezbytného k odstranění účinků dumpingu působícího újmu se mělo za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého mohou přiměřeně dosáhnout výrobci ve výrobním odvětví tohoto typu za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu, u prodeje obdobného výrobku v Unii. Jak je objasněno v (135). bodě odůvodnění, předběžně se má za to, že za přiměřené minimum, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie pravděpodobně dosáhnout, pokud by neexistoval dumping působící újmu, lze považovat ziskové rozpětí ve výši 6 % obratu.
(233)
Na tomto základě byla vypočtena cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobnímu odvětví Unie. Cena nepůsobící újmu byla získána odečtením skutečného zisku od ceny ze závodu a připočtením výše zmíněného 6 % ziskového rozpětí k takto vypočítané prodejní ceně výrobního odvětví Unie, která nezpůsobuje ztrátu.
(234)
Na základě porovnání váženého průměru dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR, zjištěné při výpočtech cenového podbízení, s cenou výrobků prodávaných výrobním odvětvím Unie na trhu Unie v období šetření, která nezpůsobuje újmu, se potom stanovilo potřebné zvýšení ceny. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento průměrné celkové hodnoty CIF dovozu.
2. Prozatímní opatření
(235)
Vzhledem k výše uvedenému se má za to, že by se v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení měla uložit prozatímní antidumpingová opatření na dovoz pocházející z ČLR, a to na úrovni nižší z hodnot dumpingového rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla.
(236)
Na základě výše uvedených skutečností byly v tomto případě sazby antidumpingového cla stanoveny na úrovni dumpingových rozpětí.
(237)
Individuální sazby antidumpingového cla pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy situaci těchto společností zjištěnou během tohoto šetření. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla platného na „všechny ostatní společnosti“) se tedy vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z Čínské lidové republiky a vyrobených uvedenými společnostmi, tedy konkrétně uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(238)
Každou žádost o použití těchto individuálních sazeb antidumpingového cla pro jednotlivé společnosti (například po změně názvu subjektu nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (11) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech příslušné společnosti v souvislosti s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, například spojených s takovou změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem pozměněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(239)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, nýbrž rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
(240)
Jedna strana požádala, aby byla případná opatření uložena ve formě minimální ceny. Tato strana uvedla, že by valorická cla postihla zejména spotřebitele, kteří kupují vysoce kvalitní dovážené výrobky a/nebo výrobky s vysokou hmotností. Šetření však ukázalo, že s přihlédnutím k šíři položek spadajících do definice výrobku by nebyla vhodnější jiná forma opatření.
(241)
Na základě výše uvedeného se dumpingové rozpětí, rozpětí újmy a prozatímní antidumpingové clo se stanoví takto:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Rozpětí újmy
Prozatímní clo
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd a Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
26,8 %
45,3 %
26,8 %
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd a Guangxi Sanhuan Lucky Xinda Import & Export Co., Ltd
31,2 %
85,3 %
31,2 %
CHL International Ltd a CHL Porcelain Industries Ltd
30,0 %
109,3 %
30,0 %
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd a Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd
17,6 %
76,0 %
17,6 %
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
23,0 %
44,8 %
23,0 %
Všichni ostatní spolupracující vyvážející výrobci
26,6 %
76,1 %
26,6 %
Všechny ostatní společnosti
58,8 %
109,3 %
58,8 %
H. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(242)
V zájmu řádného úředního postupu je nutno stanovit období, během kterého mohou zúčastněné strany, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení. Rovněž je třeba uvést, že zjištění týkající se uložení cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a pro účely jakýchkoli konečných opatření mohou být znovu přehodnocena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní kromě keramických nožů, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90 (kódy TARIC 6911100090, 6912001011, 6912001091, 6912003010, 6912005010 a 6912009010), pocházejícího z Čínské lidové republiky.
2. Sazba prozatímního antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyráběný níže uvedenými společnostmi činí:
Společnost
Clo
Doplňkový kód TARIC
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd;
Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
26,8 %
B349
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
31,2 %
B350
CHL Porcelain Industries Ltd
30,0 %
B351
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited;
Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd;
Shandong Silver Phoenix Co., Ltd;
Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd;
Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd
17,6 %
B352
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
23,0 %
B353
Společnosti uvedené v příloze I
26,6 %
B354
Všechny ostatní společnosti
58,8 %
B999
3. Použití prozatímních sazeb antidumpingového cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze II, celním orgánům členských států. Není-li tato faktura předložena, použije se celní sazba platná pro všechny ostatní společnosti.
4. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii je podmíněno složením jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
5. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1. Aniž je dotčen článek 20 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. V souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 se mohou zúčastněné strany vyjádřit k uplatnění tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 tohoto nařízení se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 14. listopadu 2012.
VERORDENING (EU) Nr. 1072/2012 VAN DE COMMISSIE
van 14 november 2012
tot instelling van een voorlopig antidumpingrecht op tafel- en keukengerei van keramiek van oorsprong uit de Volksrepubliek China
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 1225/2009 van de Raad van 30 november 2009 betreffende beschermende maatregelen tegen invoer met dumping uit landen die geen lid zijn van de Europese Gemeenschap (1) („de basisverordening”), en met name artikel 7,
Na raadpleging van het Raadgevend Comité,
Overwegende hetgeen volgt:
A. PROCEDURE
1. Inleiding van de procedure
(1)
Op 16 februari 2012 heeft de Europese Commissie met een bericht in het Publicatieblad van de Europese Unie (2) („bericht van inleiding”) de inleiding van een antidumpingprocedure betreffende de invoer van tafel- en keukengerei van keramiek van oorsprong uit de Volksrepubliek China („het betrokken land” of „de VRC”) aangekondigd.
(2)
De procedure werd ingeleid naar aanleiding van een klacht die op 3 januari 2012 was ingediend namens producenten in de EU („de klagers”), die goed waren voor meer dan 30 % van de totale productie in de Unie van tafel- en keukengerei van keramiek. Het bij die klacht gevoegde voorlopige bewijsmateriaal betreffende de dumping van het genoemde product en de daaruit voortvloeiende aanmerkelijke schade werd voldoende geacht om een procedure in te leiden.
2. Bij de procedure betrokken partijen
(3)
De Commissie heeft de klagers, andere haar bekende producenten in de Unie, de haar bekende producenten-exporteurs in de VRC en de haar bekende betrokken importeurs, handelaren, gebruikers, leveranciers en verenigingen, alsmede de vertegenwoordigers van de VRC, van de inleiding van de procedure in kennis gesteld. Ook producenten in de Russische Federatie, die in het bericht van inleiding als mogelijk referentieland wordt voorgesteld, zijn door de Commissie van de inleiding van de procedure in kennis gesteld. De belanghebbenden werden in de gelegenheid gesteld om binnen de in het bericht van inleiding vermelde termijn hun standpunt schriftelijk kenbaar te maken en te verzoeken om te worden gehoord. Alle belanghebbenden die daar met opgave van redenen om hadden verzocht, werden gehoord.
(4)
Gezien het kennelijk grote aantal producenten-exporteurs en niet-verbonden importeurs werd in het bericht van inleiding aan producenten-exporteurs en niet-verbonden importeurs gevraagd om zich bij de Commissie kenbaar te maken en basisinformatie te verstrekken over de activiteiten die zij in de periode van 1 januari 2011 tot en met 31 december 2011 in verband met het betrokken product hadden verricht. Aan de hand van deze informatie zou de Commissie overeenkomstig artikel 17 van de basisverordening kunnen beslissen of een steekproef noodzakelijk was en, zo ja, hoe deze samengesteld moest worden.
(5)
Gezien het kennelijk grote aantal producenten in de Unie werd in het bericht van inleiding meegedeeld dat de Commissie voor het vaststellen van de schade een voorlopige steekproef van producenten in de Unie had samengesteld, overeenkomstig artikel 17 van de basisverordening. Die voorselectie was gemaakt met gebruikmaking van de informatie die de Commissie in de inleidende fase tot haar beschikking had, en gebaseerd op het verkoopvolume, de grootte en de geografische ligging in de Unie van de producenten en het productsegment waarin zij actief waren. In de voorlopige steekproef zaten zes producenten in de Unie, die samen alle belangrijke productsoorten produceerden, in vijf lidstaten waren gevestigd en waarvan er twee tot het midden- en kleinbedrijf (mkb) behoorden. Die steekproef vertegenwoordigde 15 % van de totale geschatte productie in de Unie. Een van de producenten wilde echter niet in de steekproef worden opgenomen en verscheidene belanghebbenden merkten op dat een lidstaat met grote productiehoeveelheden over het hoofd was gezien en in een representatieve steekproef niet mocht ontbreken. Vandaar dat de Commissie de voorlopige steekproef veranderde. In de definitieve steekproef zaten zeven producenten in de Unie, die samen alle belangrijke productsoorten produceerden, in zes lidstaten waren gevestigd en waarvan er twee tot het mkb behoorden. Die steekproef vertegenwoordigde 20 % van de totale geschatte productie in de Unie.
(6)
Ongeveer vierhonderd producenten-exporteurs of groepen producenten-exporteurs in de VRC, die samen goed waren voor meer dan 60 % van de totale uitvoer, verstrekten de gevraagde informatie en gingen ermee akkoord om in de steekproef te worden opgenomen. Op basis van de informatie die de Commissie ontving, stelde zij een voorlopige steekproef samen van vijf producenten-exporteurs met het grootste exportvolume naar de Unie en vroeg zij alle haar bekende producenten-exporteurs om een reactie op de voorgestelde steekproef. Twee van de producenten-exporteurs die in de voorlopige steekproef waren opgenomen, corrigeerden hierop de informatie die zij voor de samenstelling van de steekproef hadden verstrekt, en wel op een dusdanige wijze dat hun exportvolume niet hoog genoeg meer was om ze in de steekproef op te nemen. Op basis van de bijgewerkte lijst van de vijf grootste ondernemingen wat exportvolume betreft, stelde de Commissie vervolgens de definitieve steekproef samen. De ondernemingen die in de steekproef waren opgenomen, waren goed voor bijna 20 % van de totale uitvoer naar de Unie van de medewerkende producenten-exporteurs.
(7)
Uiteindelijk werden de volgende ondernemingen en groepen ondernemingen in de steekproef opgenomen:
a)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd en verbonden ondernemingen,
b)
uangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd en verbonden ondernemingen,
c)
CHL International Ltd en verbonden ondernemingen,
d)
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited en verbonden ondernemingen („Niceton”),
e)
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
(8)
Een onderneming betwistte de samenstelling van de steekproef en meende dat zij in de streekproef moest worden opgenomen. Zij voerde aan dat het aantal ondernemingen in de steekproef daardoor niet onredelijk groot zou worden en het onderzoek daardoor evenmin vertraging zou oplopen, temeer omdat het ging om een betrekkelijk kleine exporteur. De onderneming voerde verder aan dat zij in buitenlandse handen was en de steekproef zonder haar niet representatief zou zijn.
(9)
De Commissie roept in herinnering dat de selectie van de ondernemingen voor de steekproef was gemaakt op basis van het grootste exportvolume, overeenkomstig artikel 17, lid 1, van de basisverordening, waarbij rekening was gehouden met het aantal producenten dat binnen de beschikbare tijd redelijkerwijs kon worden onderzocht. Aangezien de onderneming in kwestie een betrekkelijk kleine exporteur was, had het opnemen van die onderneming de steekproef, wat het exportvolume betreft, niet representatiever gemaakt. Verder merkt de Commissie op dat de onderneming het verzoek om in de steekproef te worden opgenomen erg laat deed, namelijk vier maanden nadat de definitieve selectie aan alle producenten-exporteurs bekend was gemaakt en de controlebezoeken aan de geselecteerde ondernemingen hadden plaatsgevonden. Het verzoek werd derhalve afgewezen.
(10)
Meer dan zestig niet-verbonden importeurs beantwoordden binnen de daarvoor gestelde termijn de steekproefvragen en boden hun medewerking aan. Van die zestig ondernemingen werden er vijf voor de steekproef geselecteerd. Deze vijf niet-verbonden importeurs werden geselecteerd op basis van het volume en de waarde van de invoer en wederverkoop in de Unie, alsmede hun geografische ligging, hun ondernemingsmodel en het productsegment waarin zij actief waren. De in de steekproef opgenomen ondernemingen hadden de grootste representatieve volumes en de hoogste representatieve waarde aan invoer en wederverkopen in de Unie die binnen de beschikbare tijd redelijkerwijs konden worden onderzocht. Volgens de cijfers die werden gemeld in de fase van de steekproefselectie, waren die ondernemingen tijdens het onderzoektijdvak goed voor 6 % van de totale invoer van het betrokken product.
(11)
Om de producenten-exporteurs in de VRC in staat te stellen om desgewenst een verzoek in te dienen voor behandeling als marktgerichte onderneming („BMO”) of individuele behandeling („IB”), stuurde de Commissie de producenten-exporteurs in de VRC die daarom hadden verzocht, alsmede de autoriteiten van de VRC, aanvraagformulieren.
(12)
Elf producenten-exporteurs of groepen producenten-exporteurs in de VRC deden overeenkomstig artikel 2, lid 7, van de basisverordening een aanvraag voor BMO of, indien uit het onderzoek zou blijken dat zij niet aan de daarvoor geldende voorwaarden voldeden, voor IB. Drie daarvan waren opgenomen in de steekproef. Een van de producenten-exporteurs die niet in de steekproef was opgenomen, trok later zijn BMO-aanvraag in maar handhaafde zijn IB-aanvraag. De overige twee producenten-exporteurs die in de steekproef waren opgenomen en vier die niet waren opgenomen, deden alleen een aanvraag voor IB.
(13)
De Commissie stuurde vragenlijsten aan de vijf in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs in de VRC en aan bijna driehonderd andere producenten-exporteurs in de VRC die daarom hadden gevraagd. Tevens werden vragenlijsten gestuurd naar de zeven in de steekproef opgenomen producenten in de Unie en de vijf in de steekproef opgenomen importeurs, naar vier verenigingen van detailhandelaren en distributeurs en ook naar de individuele detailhandelaren en distributeurs die daarom hadden verzocht. Verder werden vragenlijsten gestuurd naar producenten-exporteurs in India, Turkije, Brazilië, Thailand en Rusland, die als geschikte referentielanden werden gezien.
(14)
De Commissie ontving antwoorden van dertien producenten-exporteurs of groepen producenten-exporteurs in de VRC en van drie producenten in mogelijke referentielanden (Brazilië, Thailand en Rusland). Verder werden antwoorden ontvangen van de zeven in de steekproef opgenomen producenten in de Unie en de vijf in de steekproef opgenomen importeurs. Ook een detailhandelaar, een distributeur en twee verenigingen van detailhandelaren en distributeurs beantwoordden de vragenlijst.
(15)
Daarnaast ontving de Commissie informatie en opmerkingen van meer dan twintig importeurs die niet aan een producent-exporteur waren verbonden, verscheidene detailhandelaren, een leverancier van marketingprogramma’s en de Chinese kamer van koophandel voor lichte industriële en ambachtelijke producten (CCCLA).
(16)
De Commissie verzamelde en controleerde alle gegevens die zij voor de voorlopige vaststelling van dumping, de schade als gevolg hiervan en het belang van de Unie nodig achtte. Bij de volgende ondernemingen werd ter plaatse een controle uitgevoerd:
a) Producenten in de Unie
(17)
Bij de zeven producenten in de Unie die in de steekproef waren opgenomen, werd ter plaatse een controle uitgevoerd.
(18)
De in de steekproef opgenomen producenten in de Unie en andere meewerkende producenten in de Unie verzochten op basis van artikel 19 van de basisverordening om hun identiteit niet bekend te maken. Volgens hen zou bekendmaking van hun identiteit hun aanzienlijk nadeel kunnen berokkenen.
(19)
Sommige van de klagende producenten in de Unie leveren aan afnemers in de Unie die het product ook uit de VRC betrekken en dus direct van die invoer profiteren. Deze klagers meenden daarom dat zij zich in een moeilijke positie bevonden, omdat bedoelde afnemers het mogelijk niet op prijs zouden stellen als zij een klacht wegens vermeende schade veroorzakende dumping zouden indienen of steunen. De klagers waren bang voor represailles. Ook exporteerden sommige klagende producenten in de Unie naar de VRC en waren zij bang dat het indienen of steunen van een klacht wegens vermeende schade veroorzakende dumping hun activiteiten daar in gevaar zouden brengen. Het verzoek om geheimhouding werd toegewezen omdat het voldoende was onderbouwd.
(20)
De vertegenwoordigers van sommige producenten-exporteurs, de CCCLA en sommige niet-verbonden importeurs betoogden dat zij hun recht van verdediging niet naar behoren konden uitoefenen omdat de identiteit van de klagers en ondersteuners van de klacht niet bekend was gemaakt. Zij voerden aan dat zij onder die omstandigheden geen opmerkingen konden maken over representativiteit, over aanmerkelijke schade, over de vraag of producenten van de bedrijfstak van de Unie konden worden uitgesloten overeenkomstig artikel 4, lid 1, onder a), van de basisverordening, of over de representativiteit van de steekproef. De Commissie gaf echter de verzekering dat deze punten konden worden geverifieerd en behandeld in de dossiers die belanghebbenden konden raadplegen, zoals de correspondentie met belanghebbenden, en via mededelingen over representativiteit en steekproefselectie, en door naar behoren gestaafde verklaringen van andere partijen te eisen. Het argument werd daarom afgewezen.
b) Producenten-exporteurs in de VRC
-
Hunan Hualian China Industry Co, Ltd, Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd, Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd en Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd („Hunan Hualian”)
-
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd en Guangxi Sanhuan Lucky Xinda Export & Import Co., Ltd („Guangxi Sanhuan”);
-
CHL International Ltd en CHL Porcelain Industries Ltd („CHL”);
-
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited, Shandong Silver Phoenix Company Limited en een verbonden handelaar die is gevestigd in Hongkong, Niceton International Limited („Niceton”);
-
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd;
-
Fujian Dehua Hiap Huat Koyo Toki Co., Ltd;
-
Shenzhen Baosanhe Ceramics Industrial Co., Ltd;
-
Chaozhou Fairway Ceramics Manufacturing Co., Ltd;
-
Chaozhou Mingyu Porcelain Industries Co., Ltd;
-
Shenzhen Grand Collection Industrial Co., Ltd en Chaozhou Grand Collection Tableware Co., Ltd („Grand Collection”);
-
Tienshan (Handan) Tableware Co., Ltd;
-
Zibo Kun Yang Ceramic Corporation Limited.
c) Importeurs in de Unie
-
Symbol srl, Treviso, Italië;
-
Henkel AG, Düsseldorf, Duitsland;
-
Ritzenhoff & Breker GmbH & Co. KG, Bad Driburg, Duitsland;
-
Joseph Maeser GmbH, Dornbirn, Oostenrijk;
-
IKEA Supply AG, Pratteln, Zwitserland.
d) Producenten-exporteurs in het referentieland
(21)
De medewerkende Braziliaanse producent verzocht om zijn identiteit niet bekend te maken, omdat bekendmaking de onderneming aanzienlijk nadeel zou kunnen berokkenen. Het verzoek werd gerechtvaardigd geacht en derhalve toegewezen.
3. Onderzoektijdvak
(22)
Het onderzoek naar de dumping en schade had betrekking op de periode van 1 januari 2011 tot en met 31 december 2011 („onderzoektijdvak” of „OT”). Het onderzoek naar de ontwikkelingen die relevant zijn voor het beoordelen van de schade had betrekking op de periode van 1 januari 2008 tot het einde van het onderzoektijdvak („beoordelingsperiode”).
(23)
De klagers stelden dat de beoordelingsperiode met een jaar moest worden verlengd en in 2007 moest beginnen, terwijl de CCCLA betoogde dat de beoordelingsperiode juist met een jaar moest worden ingekort en pas in 2009 moest beginnen. De eerste stelling werd verworpen, omdat uit niets in het dossier bleek dat een periode van vijf jaar een betere afspiegeling zou geven van bepaalde ontwikkelingen, zoals door de klagers werd beweerd. Wat de tweede stelling betreft, verwees de CCCLA in algemene termen naar jurisprudentie van de WTO waarin zou zijn vastgesteld dat WTO-leden niet slechtweg een basisjaar kunnen kiezen om op basis daarvan een simpele vergelijking van twee eindpunten te maken en dat het moeilijk is om aanmerkelijke schade aan te tonen als een verandering van het basisjaar gemakkelijk kan leiden tot een volstrekt andere schadebeoordeling. Uit het onderzoek bleek echter dat inkorting van de beoordelingsperiode deze periode onnodig kort zou maken. Gezien het effect van de economische crisis op bepaalde indicatoren had inkorting bovendien een vertekend beeld van schadetrends kunnen geven. Beide stellingen werden derhalve voorlopig verworpen.
B. BETROKKEN PRODUCT EN SOORTGELIJK PRODUCT
1. Betrokken product
(24)
Het betrokken product is tafel- en keukengerei van keramiek, dat momenteel is ingedeeld onder de GN-codes 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 en ex 6912 00 90, van oorsprong uit de VRC („het betrokken product”). Het kan gemaakt zijn van porselein, gewoon aardewerk, gres, faience, fijn aardewerk of andere materialen. Tot de belangrijkste grondstoffen behoren delfstoffen zoals kaolien, veldspaat en kwarts. De samenstelling van de gebruikte grondstoffen bepaalt om welk soort keramisch eindproduct het gaat.
(25)
Tafel- en keukengerei van keramiek wordt verhandeld in een grote verscheidenheid aan vormen, die zich in de loop van de tijd hebben ontwikkeld. Het wordt gebruikt op een grote verscheidenheid aan plaatsen, zoals huishoudens, hotels, restaurants en zorginstellingen.
1.1. Argumenten voor uitsluiting
(26)
Tijdens het onderzoek zijn verscheidene argumenten aangevoerd en onderzocht voor uitsluiting van specifieke producten van de productomschrijving. De beoordeling van deze argumenten wordt hieronder in het kort weergegeven.
1.1.1. (Fijn) beenderporselein
(27)
In haar opmerkingen stelt de CCCLA dat (fijn) beenderporselein van de productomschrijving van het onderzoek moet worden uitgesloten. Volgens de CCCLA verschilt (fijn) beenderporselein fundamenteel van andere soorten tafel- en keukengerei, door verschillen in fysieke kenmerken, productieprocessen, eindgebruik en de perceptie van de consument. Het is gemaakt van as van verbrande stierenbeenderen en zou opvallen door een hoge mate van witheid en doorschijnendheid. (Fijn) beenderporselein zou ook een zeer grote mechanische sterkte en hoge breukvastheid hebben en geproduceerd worden in veel dunnere lagen en via een veel verfijndere en duurdere productiemethode dan die welke producenten in de Unie doorgaans gebruiken. Ook zouden maar weinig producenten in de Unie (fijn) beenderporselein fabriceren.
(28)
Ten eerste is uit het onderzoek gebleken dat er geen algemeen aanvaarde definitie van beenderporselein is. (Fijn) beenderporselein is gewoon een van de vele vormen van „zacht’ porselein die worden geproduceerd, dat voor een groot deel van dezelfde grondstoffen wordt gemaakt als andere keramische producten. In haar opmerkingen spreekt de CCCLA zichzelf tegen over de combinatie en het aandeel van de verschillende bestanddelen. Ten tweede heeft het onderzoek niet kunnen bevestigen dat de productie van (fijn) beenderporselein een veel verfijnder productieproces vereist. Ten derde wordt (fijn) beenderporselein in de VRC, de Unie en overal elders in de wereld op dezelfde wijze als tafelgerei gebruikt. Ook zijn hardheid en stevigheid geen unieke kenmerken van (fijn) beenderporselein. Zo is bijvoorbeeld ook keramisch tafelgerei voor restaurants of cateringbedrijven erg hard en stevig. Last but not least wordt (fijn) beenderporselein ook door een aantal producenten in de Unie vervaardigd en zijn het door hen vervaardigde (fijn) beenderporselein en het (fijn) beenderporselein van oorsprong uit de VRC concurrerende producten. De argumenten voor de uitsluiting van (fijn) beenderporselein van de productomschrijving van het onderzoek worden derhalve voorlopig verworpen.
1.1.2. (Keuken)messen van keramiek
(29)
Twee producenten-exporteurs, de CCCLA en verscheidene importeurs stelden dat (keuken)messen van keramiek van de productomschrijving moesten worden uitgesloten. Ter onderbouwing van deze stelling werd aangevoerd dat bedoelde messen en andere soorten tafel- en keukengerei van keramiek op grond van hun specifieke kenmerken niet als een enkel product kunnen worden beschouwd. (Keuken)messen van keramiek hebben doorgaans een lemmet van zirkoniumoxide, een keramisch materiaal dat niet wordt gebruikt voor „standaard” tafelgerei zoals koppen en borden. De mate waarin zulke messen uitwisselbaar zijn met de hoofdcategorieën van het product dat voorwerp van onderzoek is, zouden beperkt zijn.
(30)
Uit het onderzoek is gebleken dat (keuken)messen van keramiek dezelfde fysieke kenmerken (vorm en hardheid), hetzelfde industrieel ontwerp en hetzelfde eindgebruik (snijden) hebben als (keuken)messen van metaal. Bijgevolg verschillen zij van de andere producten die voorwerp van de procedure zijn, omdat die andere producten vanwege hun specifieke ontwerp en fysieke kenmerken vooral geschikt zijn voor het bevatten van levensmiddelen.
(31)
Ook werd aangevoerd dat de technologie voor het fabriceren van deze keramische (keuken)messen in de Unie niet bestaat, zodat bij voortzetting van het onderzoek naar keramische (keuken)messen het EU- en WTO-recht zou worden geschonden. De klagers erkenden dat naar hun weten in de Unie geen keramische (keuken)messen worden vervaardigd.
(32)
Tevens werd aangevoerd dat keramische (keuken)messen alleen op exclusieve locaties worden verkocht en dat ook de distributiekanalen (distributeurs van keukengereedschap) en de representatieve vereniging (vereniging van messenmakers) verschillen. Het onderzoek heeft echter niet kunnen bevestigen dat dit automatisch betekent dat de perceptie die de consument van dit product heeft een andere is dan de perceptie die hij van andere soorten tafel- en keukengerei van keramiek heeft.
(33)
Verder werd aangevoerd dat het instellen van maatregelen op de invoer van keramische messen niet zozeer de eerlijke marktvoorwaarden voor tafelgerei zouden herstellen maar eindgebruikers (van keramische (keuken)messen) zou benadelen. Sommige partijen stelden dat aangezien in de Unie geen keramische (keuken)messen werden vervaardigd, de bedrijfstak van de Unie ook geen aanmerkelijke schade kon hebben geleden. De Commissie maakte haar oordeel over deze argumenten afhankelijk van het antwoord op de vraag of keramische (keuken)messen en andere soorten tafel- en keukengerei van keramiek als een enkel product moesten worden beschouwd.
(34)
Op basis van hetgeen in overweging (28) is opgemerkt, is de voorlopige conclusie dat keramische (keuken)messen op grond van verschillen in fysieke kenmerken, productieprocessen en eindgebruik fundamenteel verschillen van andere soorten tafel- en keukengerei van keramiek. De stelling dat keramische (keuken)messen moeten worden uitgesloten van de productomschrijving van dit onderzoek is derhalve voorlopig aanvaard.
1.1.3. Chinees/oosters uitziende producten
(35)
Twee importeurs stelden dat Chinees/oosters uitziend tafel- en keukengerei van de productomschrijving moest worden uitgesloten. De belangrijkste argumenten die zij aanvoerden waren dat dit soort producten niet in de Unie wordt geproduceerd, dat in de Unie in de vraag hiernaar steeds is voorzien met invoer en dat deze invoer geen negatieve gevolgen heeft voor marktaandelen van de bedrijfstak van de Unie.
(36)
Uit het onderzoek is komen vast te staan dat er van deze categorie producten geen algemeen aanvaarde objectieve definitie bestaat en deze categorie producten ook geen onderscheidende kenmerken heeft. Bovendien kunnen producten in deze stijl ook door producenten in de EU worden vervaardigd. Chinees/oosters uitziend tafel- en keukengerei heeft ook geen uniek of ander eindgebruik. Last but not least is uit het onderzoek gebleken dat in veel Aziatische restaurants tafelgerei in westerse stijl wordt gebruikt en de producten in kwestie gemakkelijk onderling kunnen worden vervangen. De argumenten voor de uitsluiting van Chinees/oosters uitziende producten van de productomschrijving van het onderzoek worden derhalve voorlopig verworpen.
1.1.4. Duurzaam porselein
(37)
Enerzijds werd gesteld dat duurzaam porselein vanwege zijn unieke fysieke kenmerken en het unieke productieproces van de productomschrijving moest worden uitgesloten. Het zou een grotere weerstand en sterkte hebben omdat het 6-10 % aluminiumpoeder bevat en de grondstoffen (kaolien) zouden op een unieke wijze worden voorbereid. De productie van duurzaam porselein zou vakkundige arbeiders vereisen en het zou van een hogere kwaliteit en duurder zijn dan traditioneel keukengerei. Bovendien zou het niet in de Unie worden geproduceerd.
(38)
Anderzijds verklaarde een importeur dat duurzaam porselein, dat gewoonlijk door hotels wordt gebruikt, een belangrijk deel van de totale Chinese productie van keramiek uitmaakt. Als duurzaam porselein niet in het onderzoek zou worden meegenomen, zou dat dus tot misleidende resultaten leiden.
(39)
Uit het onderzoek is gebleken dat er geen algemeen aanvaarde objectieve definitie van duurzaam porselein bestaat en het ook geen onbetwiste onderscheidende kenmerken heeft. Bovendien kan dit soort tafelgerei ook door producenten in de Unie worden vervaardigd en zijn in de Unie en in de VRC vervaardigd tafelgerei van dit soort rechtstreeks concurrerende producten. Duurzaam porselein heeft ook geen uniek of ander eindgebruik. De argumenten voor de uitsluiting van duurzaam porselein van de productomschrijving van het onderzoek worden derhalve voorlopig verworpen.
1.1.5. Handgemaakt porselein
(40)
Een Zweedse vereniging die relevante Zweedse importeurs vertegenwoordigt, pleitte voor uitsluiting van handgemaakt porselein van de productomschrijving van het onderzoek. Zij wees op de lange historie van dergelijk handwerk in China, de betaalbaarheid ervan en de verschillende perceptie die consumenten zouden hebben van enerzijds Chinese handgemaakte producten en anderzijds niet-handgemaakte producten die in de Unie zijn vervaardigd.
(41)
Uit het onderzoek is echter gebleken dat er geen algemeen aanvaarde/objectieve definitie van deze categorie producten bestaat en dat er in de Unie wel degelijk producenten van handgemaakt porselein zijn. Uit het onderzoek is niet gebleken dat de fysieke kenmerken van Chinees handgemaakt porselein fundamenteel verschillen van de fysieke kenmerken van andere soorten tafel- en keukengerei van keramiek, noch dat de consument van handgemaakt porselein dat in de VRC is vervaardigd een andere perceptie heeft dan van handgemaakt porselein dat in de Unie is vervaardigd. De argumenten voor de uitsluiting van handgemaakt porselein van de productomschrijving van het onderzoek worden derhalve voorlopig verworpen.
1.1.6. Handbeschilderd tafelgerei
(42)
Verscheidene importeurs pleitten voor het uitsluiten van handbeschilderd tafelgerei van de productomschrijving van het onderzoek. De argumenten die hiervoor werden aangevoerd, waren dat handbeschilderd tafelgerei op een bepaald soort consumenten was gericht, dat het kon worden gebruikt voor andere doeleinden dan traditioneel tafelgerei (bijv. decoratie), dat het in de Unie niet in commerciële hoeveelheden werd geproduceerd, dat het geen rechtstreeks concurrerend product was van ander keuken- of tafelgerei en daarmee ook niet uitwisselbaar en dat de consument een andere perceptie van dit product had, en hadden verder betrekking op het luxueuze en fragielere karakter ervan en het specifieke productieproces, dat arbeidsintensiever zou zijn en zeer vakkundige arbeiders zou vereisen.
(43)
Uit het onderzoek is gebleken dat totdat de beschildering heeft plaatsgevonden, handbeschilderd tafelgerei volstrekt identiek is aan niet-handbeschilderd tafelgerei. Ook heeft het onderzoek duidelijk gemaakt dat het feit dat het productieproces arbeidsintensiever is, van het product geen ander product maakt. Voor de meeste eindgebruikers zal handbeschilderd porselein niet of moeilijk te onderscheiden zijn van niet-handbeschilderd porselein. Uit het onderzoek is verder gebleken dat handbeschilderd tafelgerei normaal gesproken hetzelfde eindgebruik heeft als andere soorten tafelgerei van keramiek en niet noodzakelijkerwijs fragieler is. Ook is gebleken dat er in de Unie wel degelijk producenten van handbeschilderd porselein zijn en dat in de Unie vervaardigde en in de Unie ingevoerde producten rechtstreeks concurrerende producten zijn. De argumenten voor de uitsluiting van handbeschilderd tafelgerei van de productomschrijving van het onderzoek worden derhalve voorlopig verworpen.
1.1.7. Ondergeglazuurd figuratief handbeschilderd tafelgerei
(44)
Een importeur pleitte voor het uitsluiten van ondergeglazuurd figuratief handbeschilderd tafelgerei van de productomschrijving van het onderzoek. De argumenten die hij hiervoor aanvoerde, waren dat ondergeglazuurd handbeschilderd tafelgerei volgens een ander productieproces wordt vervaardigd, anders wordt gebruikt (voor het serveren van voedsel en drank, waarvoor normaliter geen opgeglazuurde producten gebruikt zouden kunnen worden), van een andere kwaliteit is en andere fysieke kenmerken heeft, namelijk geschikt voor levensmiddelen en honderd procent vaatwasser- en magnetronbestendig. De betreffende partij zei ook dat geen enkele producent in de Unie in staat en bereid was tot het vervaardigen van commerciële hoeveelheden ondergeglazuurd figuratief handbeschilderd tafelgerei en suggereerde dat er geen risico op ontwijking was wanneer ondergeglazuurd figuratief handbeschilderd tafelgerei van de productomschrijving van het onderzoek zou worden uitgesloten. Ook werd aangevoerd dat consumenten een andere perceptie van dit product hebben, omdat het niet zozeer als behorend tot een merk, maar als een verzamel-/lifestyle-object wordt gezien en niet in de vorm van complete serviezen wordt verkocht.
(45)
Uit het onderzoek is echter gebleken dat er van deze categorie producten geen algemeen aanvaarde/objectieve definitie bestaat en ze door verscheidene producenten in de Unie kunnen worden vervaardigd. Ook zijn in de Unie vervaardigde en in de Unie ingevoerde producten van deze categorie rechtstreeks concurrerende producten. Uit het onderzoek is naar voren gekomen dat het product in fysieke zin volstrekt identiek is aan niet-handbeschilderd tafelgerei en dat de gemiddelde consument geen onderscheid maakt tussen ondergeglazuurd figuratief handbeschilderd tafelgerei en andere soorten gedecoreerd tafelgerei. Ook heeft het onderzoek duidelijk gemaakt dat het feit dat het productieproces arbeidsintensiever is, van het product geen ander product maakt en dat ondergeglazuurd handbeschilderd tafelgerei in essentie hetzelfde eindgebruik heeft als andere soorten keramisch tafelgerei. De argumenten voor de uitsluiting van ondergeglazuurd handbeschilderd tafelgerei van de productomschrijving van het onderzoek worden derhalve voorlopig verworpen.
1.1.8. Niet in de EU geproduceerd tafelgerei
(46)
Sommige importeurs stelden dat het onderzoek beperkt moest worden tot markten die momenteel door de klagende producenten in de Unie worden bevoorraad. Anders zouden de rechten bepaalde „gespecialiseerde” importeurs raken die hun producten niet van producenten in de Unie kunnen betrekken. Ook werd aangevoerd dat producenten in de Unie die onder eigen merk produceren, niet voor andere ondernemingen produceren en dat producenten in de Unie geen kleine orders aannemen en evenmin met mallen werken, wat voor bepaalde vormen noodzakelijk zou zijn. Zij zouden ook niet flexibel zijn en geen geschenkartikelen aanbieden.
(47)
Dit argument wordt voorlopig verworpen, omdat het te algemeen is en er voor een dergelijke uitsluiting geen objectieve grond bestaat. Bovendien hebben producenten in de Unie een breed productassortiment en bieden zij regelmatig nieuwe producten aan. De samenstelling van productassortimenten verandert dus voortdurend. De productsoorten en de verschillende kwaliteiten die door de bedrijfstak van de Unie worden geproduceerd, worden ook regelmatig bij exporteurs gevonden. Daarnaast is uit het onderzoek naar voren gekomen dat er producenten in de Unie zijn die producten onder de merknaam van andere partijen vervaardigen. Ook is gebleken dat in de Unie vervaardigde en uit de VRC ingevoerde producten rechtstreeks concurrerende producten zijn en gemakkelijk onderling vervangbaar, dat zij hetzelfde eindgebruik en soortgelijke productieprocessen hebben en dat de perceptie van de afnemer van in de Unie vervaardigde producten niet anders is dan zijn perceptie van in de VRC vervaardigde producten. De kwestie van flexibiliteit wordt behandeld in het hoofdstuk over het belang van de Unie.
1.1.9. Gres
(48)
Een importeur met productie in de VRC stelde dat de invoer van gresproducten, waarbij het met name zou gaan om keukengerei, van de productomschrijving moest worden uitgesloten. Volgens die partij zou in de Unie maar een marginale hoeveelheid gresproducten worden geproduceerd en hadden klagers die producten hoogstwaarschijnlijk opgenomen om ontwijking te voorkomen. Hij beweerde ook dat hij voor de producten die hij invoerde veel hogere prijzen in rekening bracht dan welke producent in de Unie ook en dat die ingevoerde producten geen enkele prijsverlaging of schade veroorzaakten.
(49)
Uit het onderzoek is echter gebleken dat in de Unie een aanzienlijke hoeveelheid gres wordt geproduceerd. Ook wordt geconcludeerd dat in de Unie vervaardigde en uit de VRC ingevoerde producten van gres rechtstreeks concurrerende producten zijn en gemakkelijk onderling vervangbaar, dat zij hetzelfde eindgebruik en soortgelijke productieprocessen hebben, dat de perceptie van de afnemer van in de Unie vervaardigde gresproducten niet anders is dan zijn perceptie van in de VRC vervaardigde gresproducten en dat de fysieke kenmerken in wezen gelijk zijn. Prijsgerelateerde argumenten worden behandeld in overweging (237). Het argument voor de uitsluiting van gres van de productomschrijving van het onderzoek wordt derhalve voorlopig verworpen.
(50)
De partij stelde ook dat geglazuurde en/of geëmailleerde gresproducten en niet-witte en/of geschakeerde geglazuurde en/of geëmailleerde gresproducten van de productomschrijving van het onderzoek moesten worden uitgesloten. Ten aanzien van dit punt kon in deze fase van de procedure nog geen conclusie worden bereikt.
1.1.10. Overige stellingen
(51)
Een importeur stelde dat de productomschrijving van het onderzoek te ruim was voor een goede vergelijking van productsoorten. Een importeur met productiebelangen in de VRC had een vergelijkbaar standpunt. Sommige partijen noemden in dit verband ook producten van zuiver decoratieve aard.
(52)
De criteria om te bepalen of de verschillende soorten van het product dat voorwerp van onderzoek is als een enkel product kunnen worden beschouwd - dat wil zeggen: dezelfde fysieke en technische basiskenmerken hebben - worden hieronder uitvoerig besproken. Zuiver decoratieve producten vallen bijgevolg niet onder de productomschrijving. Verder is uit het onderzoek gebleken dat voor de diverse soorten tafel- en keukengerei van keramiek, uitgezonderd keramische messen, geldt dat zij dan misschien op enkele kenmerken van elkaar verschillen, maar dat hun basiskenmerken gelijk zijn. Voorts is het feit dat het betrokken product geproduceerd kan worden met verschillende productieprocessen, op zich geen criterium op basis waarvan geconcludeerd kan worden dat het om twee of meer verschillende producten gaat. Tot slot is uit het onderzoek ook naar voren gekomen dat de verschillende soorten van het betrokken product doorgaans via dezelfde kanalen worden verkocht. Terwijl enkele gespecialiseerde winkels zich op de verkoop van bepaalde soorten tafel- en keukengerei van keramiek toeleggen, verkoopt een groot deel van de distributeurs (detailhandelaren, grootwarenhuizen, supermarkten) meerdere soorten, teneinde hun klanten een ruime keuze te bieden. De stelling dat de productomschrijving te ruim is, wordt derhalve voorlopig verworpen.
(53)
Een partij stelde dat bepaalde keramische specerijmolens van de productomschrijving moesten worden uitgesloten. Het onderzoek heeft echter geen uitsluitsel kunnen verschaffen over de specifieke kenmerken van deze molens, waardoor de stelling voorlopig wordt verworpen.
1.2. Conclusie inzake het betrokken product
(54)
Uit het onderzoek is gebleken dat de verschillende soorten tafel- en keukengerei van keramiek weliswaar verschillen in eigenschappen en stijl maar dezelfde fysieke en technische basiskenmerken hebben - dat wil zeggen: geschikt om in aanraking te komen met levensmiddelen - en in wezen voor dezelfde doeleinden worden gebruikt en dus als verschillende soorten van hetzelfde product kunnen worden beschouwd.
(55)
Niet alleen hebben al deze verschillende stijlen en soorten dezelfde fysieke en technische basiskenmerken, maar zij concurreren ook rechtstreeks met elkaar en zijn in hoge mate onderling verwisselbaar. Dit blijkt duidelijk uit het feit dat tussen de verschillende soorten geen duidelijke scheidslijnen bestaan: er is sprake van behoorlijk wat overlapping en onderlinge concurrentie en de gemiddelde koper maakt meestal geen onderscheid tussen bijvoorbeeld porseleinen en niet-porseleinen producten.
(56)
Zoals hierboven in de overwegingen (28) tot en met (29) is uitgelegd, werd het echter passend geacht om de productomschrijving op basis waarvan het huidige onderzoek is geopend, door het uitsluiten van keramische messen in te perken. Vandaar dat het betrokken product voorlopig is omschreven als tafel- en keukengerei van keramiek, uitgezonderd keramische messen, van oorsprong uit de VRC, dat momenteel is ingedeeld onder de GN-codes ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 en ex 6912 00 90.
(57)
Concluderend: voor deze procedure en in overeenstemming met de vaste praktijk van de Unie worden alle soorten van het hierboven omschreven product, met uitzondering van keramische messen, als een enkel product beschouwd.
2. Soortgelijk product
(58)
Uit het onderzoek is gebleken dat tafel- en keukengerei van keramiek dat wordt geproduceerd door de bedrijfstak van de Unie en verkocht in de Unie, tafel- en keukengerei van keramiek dat wordt geproduceerd en verkocht in de VRC en tafel- en keukengerei van keramiek dat in de Unie wordt ingevoerd uit de VRC, alsook tafel- en keukengerei van keramiek dat wordt geproduceerd en verkocht in Brazilië, dat als referentieland fungeert, dezelfde fysieke en chemische basiskenmerken en dezelfde basisgebruiksdoelen hebben.
2.1. Stellingen
(59)
Tijdens het onderzoek betoogden sommige belanghebbenden dat tafel- en keukengerei van keramiek dat door de bedrijfstak van de Unie wordt geproduceerd en op de markt van de Unie wordt verkocht, niet gelijk is aan het betrokken product. Dat zou met name blijken uit verschillen in eigenschappen, kwaliteit, perceptie van de consument en verkoopkanalen en het feit dat zij in verschillende marktsegmenten worden aangeboden. Voorts werd aangevoerd dat consumenten in de Unie het betrokken product doorgaans als een goedkoper product beschouwen en het geen merkbekendheid heeft.
(60)
De importeurs hebben hierover tegenstrijdige verklaringen afgelegd. Terwijl sommigen zeiden dat het betrokken product doorgaans van mindere kwaliteit is en in een andere prijscategorie valt dan in de Unie vervaardigde producten, zeiden anderen dat in het betrokken land vervaardigd tafel- en keukengerei van keramiek dat is voorzien van een merknaam, tegen een hogere prijs wordt ingevoerd.
(61)
Een importeur die niet in de steekproef was opgenomen, verklaarde dat Duitse producenten grote nadruk leggen op de oorsprongsaanduiding „Made in Germany”, dat zij als een kwaliteitslabel zien. Hij verklaarde ook dat het platte tafelgerei dat door bepaalde Duitse merkfabrikanten wordt geleverd, vanwege de gebruikte productiemethode van aanzienlijk hogere kwaliteit is, terwijl andere importeurs juist verklaarden dat zij hun tafel- en keukengerei uit de VRC betrekken vanwege de goede kwaliteit, de fabricagemogelijkheden en de geschoolde arbeiders. Het onderzoek bevestigde dat in de Unie tafel- en keukengerei van keramiek van zowel lage als hoge kwaliteit wordt geproduceerd, en wordt verkocht via dezelfde distributiekanalen als het betrokken product: onafhankelijke detailhandelaren, niet-gespecialiseerde supermarkten, grootwarenhuizen, enz. Zij concurreren dus op dezelfde markt.
(62)
Daarnaast staat op tafel- en keukengerei van keramiek niet noodzakelijkerwijs het land van herkomst vermeld. Daarom is het voor de consument vaak moeilijk om onderscheid te maken tussen tafel- en keukengerei van keramiek dat in het betrokken land en tafel- en keukengerei van keramiek dat in de Unie is vervaardigd.
2.2. Conclusie
(63)
Om bovengenoemde redenen wordt geconcludeerd dat, ondanks de kleine verschillen die er mogelijk zijn, tafel- en keukengerei van keramiek dat wordt geproduceerd in en ingevoerd uit het betrokken land, tafel- en keukengerei van keramiek dat wordt geproduceerd in en verkocht op de Braziliaanse markt en tafel- en keukengerei van keramiek dat wordt geproduceerd en verkocht in de Unie, dezelfde fysieke basiskenmerken en basisgebruiksdoelen hebben en derhalve gelijk zijn in de zin van artikel 1, lid 4, van de basisverordening.
C. DUMPING
1. Behandeling als marktgerichte onderneming („BMO”)
(64)
Ingevolge artikel 2, lid 7, onder b), van de basisverordening wordt bij antidumpingonderzoeken inzake producten van oorsprong uit de VRC, voor producenten die aan de criteria van artikel 2, lid 7, onder c), van de basisverordening voldoen, de normale waarde vastgesteld overeenkomstig de leden 1 tot en met 6 van genoemd artikel. Voor de duidelijkheid zijn bedoelde criteria hieronder nog eens kort samengevat:
-
besluiten van ondernemingen zijn een reactie op marktsignalen, zonder staatsinmenging van betekenis, en kosten weerspiegelen de marktprijzen;
-
ondernemingen beschikken over een duidelijke basisboekhouding die wordt gecontroleerd door een onafhankelijke instantie in overeenstemming met de internationale standaarden voor jaarrekeningen en die alle terreinen bestrijkt;
-
er zijn geen verstoringen van betekenis die nog voortvloeien uit het vroegere systeem zonder markteconomie;
-
de betrokken ondernemingen zijn onderworpen aan faillissements- en eigendomswetten die stabiliteit en juridische zekerheid verschaffen;
-
omrekening van munteenheden geschiedt tegen de marktkoers.
(65)
Zoals vermeld in overweging (11), verzochten elf producenten-exporteurs of groepen producenten-exporteurs in de VRC om behandeling als marktgerichte onderneming („BMO”) en stuurden zij het formulier voor de BMO-aanvraag binnen de gestelde termijn ingevuld terug. Eén producent-exporteur trok later zijn aanvraag weer in.
(66)
In zijn arrest in de zaak C-249/10 P (Brosmann en anderen tegen Raad) oordeelde het Hof van Justitie dat de steekproeftechniek van artikel 17 van de basisverordening niet mocht worden toegepast om te beslissen over individuele BMO-aanvragen die waren gedaan overeenkomstig artikel 2, lid 7, onder c), van die verordening. Het Hof oordeelde verder dat medewerkende producenten, die geen deel uitmaken van de steekproef, ingevolge artikel 2, lid 7, onder c), mogen verlangen dat hun BMO-aanvraag wordt onderzocht, ongeacht of een individuele dumpingmarge voor de niet tot de steekproef behorende ondernemingen moet worden berekend. (3) Gezien dit arrest werd besloten om niet alleen de BMO-aanvragen te onderzoeken van de drie producenten-exporteurs of groepen producenten-exporteurs die in de steekproef waren opgenomen, maar ook van de zeven producenten-exporteurs of groepen producenten-exporteurs die niet waren opgenomen. De Commissie heeft alle gegevens die zij noodzakelijk achtte ingewonnen en de in de BMO-aanvraag verstrekte gegevens ter plaatse bij de ondernemingen gecontroleerd.
(67)
Het behoort tot de vaste praktijk van de Commissie om na te gaan of een groep verbonden ondernemingen in haar geheel aan de voorwaarden voor BMO voldoet. Vandaar dat in gevallen waarin een dochter- of andere aan de aanvrager in de VRC verbonden onderneming, direct of indirect bij de productie of verkoop van het betrokken product is betrokken, het BMO-onderzoek zowel betrekking heeft op de afzonderlijke ondernemingen als op de groep als geheel.
(68)
Dienovereenkomstig werden BMO-aanvragen van tien producenten-exporteurs, die bestonden uit zestien rechtspersonen, gecontroleerd.
(69)
Geen van die tien producenten-exporteurs of groepen producenten-exporteurs in de VRC bleek aan de BMO-criteria te voldoen. Het onderzoek bracht met name aan het licht dat geen enkele van de producenten-exporteurs, noch individueel, noch als onderdeel van een groep, beschikte over een duidelijke basisboekhouding die werd gecontroleerd door een onafhankelijke instantie in overeenstemming met de internationale standaarden voor jaarrekeningen. Ook konden zeven ondernemingen of groepen ondernemingen niet aantonen dat er geen verstoringen van betekenis waren die nog voortvloeiden uit het vroegere systeem zonder markteconomie. Daarnaast verzuimden drie van de tien ondernemingen om aan te tonen dat genomen besluiten een reactie op marktsignalen waren, zonder staatsinmenging, en dat kosten de marktprijzen weerspiegelden.
(70)
Verder werd tijdens een controlebezoek bij een van bovengenoemde ondernemingen vastgesteld, dat in het BMO-aanvraagformulier misleidende en gebrekkige informatie was verstrekt, in het bijzonder over een verbonden onderneming. De medewerking was over het algemeen zeer gebrekkig. De onderneming werd er bijgevolg van in kennis gesteld dat artikel 18, lid 1, van de basisverordening kon worden toegepast, en werd gevraagd om opmerkingen te maken. De ontvangen opmerkingen bevestigden het gebrek aan medewerking, met name wat de verbonden onderneming betreft. Daarom werd voorlopig besloten dat de onderneming niet langer als medewerkende producent-exporteur kon worden geschouwd en eventuele voorlopige of definitieve conclusies aan de hand van de beschikbare gegevens zouden worden getrokken, overeenkomstig artikel 18 van de basisverordening.
(71)
De Commissie maakte de bevindingen van het BMO-onderzoek officieel bekend aan de betrokken ondernemingen in de VRC, de autoriteiten van de VRC en de klager. Zij kregen de gelegenheid om hun standpunt schriftelijk kenbaar te maken en te verzoeken om te worden gehoord indien daar bijzondere redenen voor waren.
(72)
Verscheidene ondernemingen stelden dat de Commissie had verzuimd om binnen drie maanden op hun BMO-aanvraag te reageren, zoals voorgeschreven in artikel 2, lid 7, onder c), van de basisverordening. Het onderzoek zou door een dergelijke procedurefout ongeldig zijn geworden en had in lijn met het arrest Brosmann (4) gestaakt moeten worden.
(73)
De Commissie erkent dat door het grote aantal BMO-aanvragen dat ter plaatse in de VRC werd onderzocht en gecontroleerd, in dit specifieke geval niet binnen de voorgeschreven termijn over de aanvragen kon worden beslist. De Commissie wijst er echter op dat het Gerecht recentelijk heeft geoordeeld dat een beslissing over een BMO-aanvraag buiten de in artikel 2, lid 7, onder c), van de basisverordening gestelde termijn van drie maanden, op zichzelf onvoldoende grond is voor nietigverklaring van een verordening tot instelling van antidumpingmaatregelen. (5) Het argument wordt daarom afgewezen.
(74)
Verder betwistten zes ondernemingen het oordeel van de Commissie dat zij niet beschikken over een duidelijke basisboekhouding die wordt gecontroleerd door een onafhankelijke instantie in overeenstemming met de internationale standaarden voor jaarrekeningen. De Commissie heeft hun argumenten zorgvuldig onderzocht en is tot de conclusie gekomen dat zij de algemene bevindingen van de controle ter plaatse niet weerleggen. De nieuwe informatie die door de ondernemingen werd verstrekt, was in sommige gevallen in tegenspraak met eerder verstrekte informatie. Ook viel het de Commissie op dat in sommige gevallen ondersteunend bewijs werd overlegd dat tijdens de controle ter plaatse niet beschikbaar was of niet beschikbaar werd gemaakt.
(75)
Vijf ondernemingen betwistten de bevinding van de Commissie dat zij hadden verzuimd om aan te tonen dat er geen verstoringen van betekenis waren die nog voortvloeiden uit het vroegere systeem zonder markteconomie. De ontvangen opmerkingen waren echter niet van dien aard dat zij de bevindingen van de controle ter plaatsen konden weerleggen. De ondernemingen leverden met name geen enkel tegenbewijs voor de oorspronkelijke bevinding van de Commissie dat er verstoringen waren die nog voortvloeiden uit het vroegere systeem zonder markteconomie, bijvoorbeeld met betrekking tot bezit en grondrechten.
(76)
Tot slot betwistten twee ondernemingen de bevinding dat zij hadden verzuimd om aan te tonen dat genomen besluiten een reactie op marktsignalen waren, zonder staatsinmenging, en dat kosten de marktprijzen weerspiegelden. De opmerkingen van een van de ondernemingen over de bevinding van de Commissie dat de staat zich in haar wervingsbeleid had gemengd, konden die bevinding niet weerleggen, en de nieuwe informatie over grondstoffenaankopen die door de andere onderneming werd verstrekt, was tegenstrijdig met eerder verstrekte informatie.
(77)
Uit het bovenstaande volgt dat geen van de aangevoerde argumenten voor de Commissie reden was om de bevindingen inzake de BMO-aanvragen te wijzigen.
(78)
Bijgevolg kon geen enkele van de tien medewerkende producenten-exporteurs of groepen producenten-exporteurs in de VRC die om BMO hadden verzocht, aantonen dat was voldaan aan de criteria van artikel 2, lid 7, onder c), van de basisverordening.
2. Individuele behandeling (IB)
(79)
Ingevolge artikel 2, lid 7, onder a), van de basisverordening moet voor landen waarop die bepaling van toepassing is, een voor het gehele land geldend recht worden vastgesteld, maar kunnen ondernemingen die kunnen aantonen dat zij aan de criteria van artikel 9, lid 5, van de basisverordening voldoen, daarvan worden uitgezonderd. Gemakshalve worden deze criteria hieronder in het kort weergegeven:
-
zij zijn geheel of gedeeltelijk in buitenlandse handen zijnde ondernemingen of joint ventures die vrij zijn kapitaal en winsten te repatriëren;
-
de uitvoerprijzen en -hoeveelheden en de verkoopvoorwaarden worden vrij vastgesteld;
-
de meerderheid van de aandeelhouders zijn particulieren; staatsambtenaren die deel uitmaken van de raad van bestuur of die leidinggevende functies vervullen, moeten in de minderheid zijn of er moet worden aangetoond dat de onderneming niettemin voldoende vrij is van staatsinmenging;
-
omrekening van munteenheden gebeurt tegen de marktkoers;
-
de staatsinmenging is niet dusdanig dat maatregelen ontweken kunnen worden indien voor individuele exporteurs een ander recht wordt vastgesteld.
(80)
Drie in de steekproef opgenomen en zeven niet in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs die BMO aanvroegen, vroegen ook IB aan voor het geval dat de BMO-aanvraag zou worden afgewezen. Daarnaast vroegen twee in de steekproef opgenomen en vier niet in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs alleen IB aan. Overeenkomstig artikel 17, lid 1, van de basisverordening werden alleen de IB-aanvragen van de in de steekproef opgenomen ondernemingen onderzocht.
(81)
Aangezien alle BMO-aanvragen voorlopig zijn afgewezen en gezien de beschikbare informatie, is voorlopig besloten dat alle in de steekproef opgenomen ondernemingen die om IB hebben verzocht, voldoen aan de daarvoor geldende criteria.
3. Individueel onderzoek
(82)
Zeven medewerkende producenten-exporteurs of groepen producenten-exporteurs die niet in de steekproef waren opgenomen, deden overeenkomstig artikel 17, lid 3, van de basisverordening een aanvraag voor een individueel onderzoek.
(83)
In deze fase van de procedure heeft de Commissie nog geen besluit over deze aanvragen genomen. Dat besluit zal te gepasten tijde worden genomen.
4. Normale waarde
4.1. Keuze van het referentieland
(84)
Overeenkomstig artikel 2, lid 7, onder a), van de basisverordening wordt voor producenten-exporteurs aan wie geen BMO is toegekend, de normale waarde vastgesteld op basis van de binnenlandse prijzen of een berekende normale waarde in een referentieland.
(85)
In het bericht van inleiding maakte de Commissie haar voornemen kenbaar om de Russische Federatie als geschikt referentieland voor de vaststelling van de normale waarde te gebruiken en werd belanghebbenden verzocht hun reacties mede te delen.
(86)
De Commissie ontving tal van reacties waarin werd gesteld dat Rusland geen geschikt referentieland was. In de informatie die de Commissie heeft ontvangen, wordt met name aangegeven dat Rusland een markt voor porselein van topkwaliteit is, gespecialiseerd in decoratief porselein van dure grondstoffen, terwijl de binnenlandse productie van het betrokken product in vergelijking met de binnenlandse consumptie relatief klein is. Daarnaast wordt de Russische markt beschermd door niet-tarifaire maatregelen, bijvoorbeeld de GOST-certificatiesystemen. Bijgevolg werd Rusland geacht geen geschikt referentieland te zijn.
(87)
De Commissie onderzocht vervolgens of andere landen een redelijke keuze voor een geschikt referentieland konden zijn en stuurde een brief naar de haar bekende producenten in onder meer Thailand, India, Maleisië, Turkije, Brazilië, Oekraïne, Indonesië, Egypte, Colombia, Zuid-Korea, Bangladesh en Argentinië, waarop producenten in India, Turkije, Brazilië en Rusland zich bereid verklaarden om mee te werken met de Commissie. Daarvan stuurden er echter maar drie, respectievelijk in Brazilië, Thailand en Rusland, een ingevulde vragenlijst terug. Uit het onderzoek is gebleken dat Brazilië een concurrerende binnenlandse markt voor tafel- en keukengerei van keramiek heeft, met tal van producenten en betrekkelijk lage douanerechten. De door de medewerkende Braziliaanse producent verstrekte gegevens werden onderzocht en voldoende betrouwbaar bevonden voor het vaststellen van de normale waarde.
(88)
Gezien het bovenstaande en gezien ook alle informatie die in deze fase van de procedure beschikbaar is, wordt Brazilië voorlopig als geschikt referentieland beschouwd, overeenkomstig artikel 2, lid 7, onder a), van de basisverordening.
4.2. Vaststelling van de normale waarde
(89)
Aangezien alle BMO-aanvragen werden afgewezen, werd de normale waarde voor alle producenten-exporteurs in de VRC vastgesteld op basis van informatie van de producent in het referentieland, overeenkomstig artikel 2, lid 7, onder a), van de basisverordening.
(90)
Overeenkomstig artikel 2, lid 2, van de basisverordening heeft de Commissie eerst onderzocht of de verkoop van het soortgelijk product in Brazilië aan onafhankelijke afnemers representatief was. De binnenlandse verkoop van de medewerkende producent in Brazilië van het soortgelijk product werd representatief geacht in vergelijking met de uitvoer van het betrokken product door de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs naar de Unie.
(91)
De Commissie onderzocht vervolgens of deze verkoop overeenkomstig artikel 2, lid 4, van de basisverordening in het kader van normale handelstransacties had plaatsgevonden. Hiertoe werd het percentage winstgevende verkoop aan onafhankelijke afnemers vastgesteld. Verkooptransacties werden winstgevend geacht wanneer de eenheidsprijs gelijk was aan of hoger dan de productiekosten. Daarom werden voor het OT de productiekosten van de Braziliaanse producent vastgesteld.
(92)
Voor productsoorten waarvan meer dan 80 % van de op de binnenlandse markt verkochte hoeveelheid werd verkocht tegen prijzen die hoger waren dan de productiekosten en waarvan de gewogen gemiddelde verkoopprijs gelijk was aan of hoger dan de productiekosten per eenheid, werd de normale waarde per productsoort berekend als het gewogen gemiddelde van de werkelijke binnenlandse prijzen van alle verkopen van de soort in kwestie, ongeacht of die verkopen winstgevend waren.
(93)
Wanneer de winstgevende verkoop van een productsoort 80 % of minder van de totale verkoop van die soort bedroeg, of de gewogen gemiddelde prijs van die soort lager was dan de productiekosten per eenheid, werd de normale waarde gebaseerd op de werkelijke binnenlandse prijs, berekend als de gewogen gemiddelde prijs van alleen de winstgevende verkopen op de binnenlandse markt van die soort tijdens het OT.
(94)
Voor niet-winstgevende productsoorten werd de normale waarde gebaseerd op de productiekosten van de Braziliaanse producent plus de VA&A en de winst op de productsoorten die wel winstgevend waren.
5. Uitvoerprijzen voor de producenten-exporteurs aan wie IB werd toegekend
(95)
Aangezien alle medewerkende producenten-exporteurs aan wie IB werd toegekend, rechtstreeks uitvoerden naar onafhankelijke afnemers in de Unie, werden de uitvoerprijzen overeenkomstig artikel 2, lid 8, van de basisverordening vastgesteld op basis van de werkelijk betaalde of te betalen prijs voor het betrokken product.
6. Vergelijking
(96)
De normale waarde en de uitvoerprijs werden vergeleken af fabriek. De dumpingmarges werden vastgesteld door de individuele uitvoerprijzen af fabriek van de in de steekproef opgenomen exporteurs al naargelang het geval te vergelijken met de binnenlandse verkoopprijzen van de producent in het referentieland of de berekende normale waarde.
(97)
Om een billijke vergelijking tussen de normale waarde en de uitvoerprijs te kunnen maken, werden overeenkomstig artikel 2, lid 10, van de basisverordening correcties toegepast om rekening te houden met verschillen die van invloed zijn op de prijzen en de vergelijkbaarheid van de prijzen. Zo nodig werden correcties toegepast voor verschillen in handelsstadium, fysieke kenmerken en andere factoren die van invloed waren op de vergelijkbaarheid van prijzen, in het bijzonder het gebruik van merknamen.
(98)
Ten eerste werd onderzocht of een correctie voor verschillen in handelsstadium, overeenkomstig artikel 2, lid 10, onder d), van de basisverordening noodzakelijk was. Geconstateerd werd dat de uitvoer uit de VRC in essentie op groothandelsniveau plaatsvond, terwijl in het referentieland ook op detailhandelsniveau werd verkocht. Uit het onderzoek bleek ook dat voor beide markten gold dat het bestaan van verschillende distributieketens invloed had op het prijsniveau en dientengevolge op de vergelijkbaarheid van uitvoerprijs en normale waarde. Verder bleek dat de uitvoer uit de VRC voor het merendeel in grote hoeveelheden plaatsvond, terwijl op de binnenlandse markt van het referentieland merendeels in kleine hoeveelheden werd verkocht, wat leidde tot prijsverschillen in hetzelfde handelsstadium op de twee markten. Dienovereenkomstig werd voor het maken van een billijke vergelijking tussen de uitvoerprijs en de normale waarde, laatstgenoemde gecorrigeerd op basis van de prijsverschillen in hetzelfde handelsstadium in het referentieland en, indien relevant, de prijsverschillen in verband met de hoeveelheden die in elk handelsstadium werden verkocht.
(99)
Ten tweede werd onderzocht of een correctie voor verschillen in fysieke kenmerken, overeenkomstig artikel 2, lid 10, onder a), van de basisverordening noodzakelijk was. Vastgesteld werd dat producenten-exporteurs in de VRC hun producten in maximaal vijf klassen indelen - A tot en met E - waartussen aanzienlijke prijsverschillen bestaan. Veruit het merendeel van de uitvoer naar de Unie bestaat uit producten van klasse A, B, C of een combinatie daarvan. Deze kwaliteitsindeling heeft echter geen universele toepassing en is evenmin gebaseerd op algemeen geldende normen binnen de industrie, maar wordt vastgesteld op ondernemingsniveau en biedt de mogelijkheid van prijsdifferentiatie. Daarentegen verkoopt de producent in het referentieland op de binnenlandse markt alleen producten van een vergelijkbare kwaliteit als de Chinese klasse A, hetgeen invloed heeft op de vergelijkbaarheid van prijzen. Bijgevolg werd als uitvoerprijs de prijs van producten van klasse A gehanteerd, zodat deze vergelijkbaar was met de prijs van het product dat door de referentieproducent op de Braziliaanse markt wordt verkocht.
(100)
Ten derde is uit het onderzoek komen vast te staan dat de Braziliaanse producent op de binnenlandse markt alleen merkproducten verkoopt, terwijl de producenten-exporteurs in de VRC huismerk- of merkloze producten verkopen. Merkproducten worden doorgaans gezien als producten met een zeker prestige, gegarandeerde kwaliteit en een bekend design, waardoor zij een hogere marktprijs hebben. Merkloze en huismerkproducten worden gewoonlijk tegen aanzienlijk lagere prijzen verkocht, ook als zij dezelfde fysieke en technische kenmerken hebben. Hoewel de extra waarde van een merkproduct zich over het algemeen niet precies laat kwantificeren, omdat die extra waarde afhankelijk is van tal van verschillende factoren, zoals de perceptie van de afnemer, de bekendheid van het merk en andere niet-kwantificeerbare factoren, heeft de Braziliaanse producent bevestigd dat zijn merkproducten van keramiek op de binnenlandse markt tegen aanzienlijk hogere prijzen kunnen worden verkocht dan merkloze producten. Bijgevolg werd een verdere correctie toegepast op de normale waarde, overeenkomstig artikel 2, lid 10, onder k), van de basisverordening.
(101)
Daarnaast werden correcties toegepast voor vervoer, verzekering, lading, overlading, lossing en aanverwante kosten, verpakking, krediet, bankkosten en commissies in alle gevallen waarin verzoeken daartoe redelijk en accuraat werden bevonden en werden gestaafd met bewijzen.
7. Dumpingmarges
(102)
Ingevolge artikel 2, leden 11 en 12, van de basisverordening werden de dumpingmarges voor de producenten-exporteurs aan wie IB was toegekend, vastgesteld door een voor het referentieland vastgestelde gewogen gemiddelde normale waarde, zoals gecorrigeerd, te vergelijken met de gewogen gemiddelde uitvoerprijs, zoals gecorrigeerd, uitgedrukt als een percentage van de cif-prijs, grens Unie, vóór inklaring.
(103)
Voor de medewerkende producenten-exporteurs die niet in de steekproef waren opgenomen, werd een gewogen gemiddelde van de dumpingmarges van de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs berekend. Op basis daarvan werd de voorlopige dumpingmarge voor de niet in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs, uitgedrukt als een percentage van de cif-prijs, grens Unie, vóór inklaring, vastgesteld op 26,6 %.
(104)
Voor de berekening van de voor de hele VRC geldende dumpingmarge die van toepassing is op de niet-medewerkende of onbekende producenten-exporteurs in de VRC, werd eerst de mate van medewerking bepaald door de omvang van de door de medewerkende producenten-exporteurs gemelde uitvoer naar de Unie te vergelijken met de statistieken van Eurostat ter zake.
(105)
De medewerking van de VRC bleek voor een gefragmenteerde industrie hoog te zijn: de producenten-exporteurs die zich kenbaar maakten, waren goed voor meer dan 60 % van de totale uitvoer van de VRC naar de Unie van het betrokken product. Vandaar dat de voor het hele land geldende dumpingmarge die van toepassing is op alle andere producenten-exporteurs, werd vastgesteld op basis van het gewogen gemiddelde van de hoogste dumpingmarges die waren vastgesteld voor de representatieve productsoorten en hoeveelheden van de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs. Zodoende werd de dumpingmarge voor het hele land voorlopig vastgesteld op 58,8 % van de cif-prijs, grens Unie, vóór inklaring.
(106)
De aldus vastgestelde voorlopige dumpingmarges, uitgedrukt in procenten van de cif-prijs, grens Unie, vóór inklaring, zijn als volgt:
Onderneming
Voorlopige dumpingmarge
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd en Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
26,8 %
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
31,2 %
CHL Porcelain Industries Ltd
30,0 %
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd en Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd
17,6 %
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
23,0 %
Niet in de steekproef opgenomen medewerkende producenten-exporteurs
26,6 %
Dumpingmarge voor het hele land
58,8 %
D. SCHADE
1. Productie in de Unie en bedrijfstak van de Unie
(107)
Om de totale productie in de Unie vast te stellen, werd gebruikgemaakt van alle beschikbare informatie over de producenten in de Unie, waaronder de informatie in de klacht en de informatie die in het vervolg van de procedure werden verstrekt met betrekking tot de producenten die zich niet voor dit onderzoek bekend hadden gemaakt. De totale productie in de Unie van het soortgelijk product werd geraamd door de gegevens van de Europese en nationale verenigingen te extrapoleren en het resulterende cijfer te controleren aan de hand van gegevens van individuele producenten, eigen onderzoeksgegevens en statistische bronnen.
(108)
Gedurende het OT werd het soortgelijk product door meer dan tweehonderd producenten in de Unie geproduceerd. Op basis van wat in de vorige overweging is vermeld, werd de totale productie in de Unie in het OT geraamd op ongeveer 240 200 ton. De producenten in de Unie die samen de totale productie in de Unie voor hun rekening nemen, vormen de bedrijfstak van de Unie in de zin van artikel 4, lid 1, van de basisverordening en worden hierna „de bedrijfstak van de Unie” genoemd. De bedrijfstak van de Unie werd ingedeeld in twee segmenten: kmo’s en grotere ondernemingen. Kmo’s waren in het OT goed voor 42 % van de totale productie in de Unie. Hoewel de productie in de Unie als geheel sterk gefragmenteerd is, is in de volgende lidstaten sprake van concentratie: Tsjechische Republiek (Tsjechië), Franse Republiek (Frankrijk), Duitsland, Italië, Republiek Polen (Polen), Portugese Republiek (Portugal), Roemenië, Koninkrijk Spanje (Spanje) en het Verenigd Koninkrijk van Groot-Brittannië en Noord-Ierland (Verenigd Koninkrijk).
2. Verbruik in de Unie
(109)
Het verbruik in de Unie werd berekend op basis van invoerstatistieken van Eurostat voor het onderzochte product en informatie die werd verstrekt over de verkoop van de bedrijfstak van de Unie op de markt van de Unie.
(110)
Het aldus berekende verbruik in de Unie ontwikkelde zich als volgt:
Tabel 1
Volume (in tonnen)
2008
2009
2010
OT
Verbruik in de Unie
826 896
687 609
750 830
726 614
Index (2008 = 100)
100
83
91
88
(111)
Het verbruik van tafel- en keukengerei van keramiek in de Unie daalde in de beoordelingsperiode met 12 %. De grootste daling, 17 %, gebeurde tussen 2008 en 2009.
(112)
De algehele daling van het verbruik in de beoordelingsperiode moet worden bezien tegen de achtergrond van het economisch herstel na de crisis van 2009. Er zijn goede vooruitzichten voor de markt voor tafel- en keukengerei van keramiek. (6)
3. Invoer uit het betrokken land
3.1. Volume, prijs en marktaandeel van de invoer met dumping uit het betrokken land
(113)
Volgens gegevens van Eurostat ontwikkelden het volume, het marktaandeel en de gemiddelde prijs van het betrokken product zich als volgt:
Tabel 2
Invoer uit de VRC
2008
2009
2010
OT
Volume van de invoer (ton)
535 593
449 346
516 618
485 814
Index (2008 = 100)
100
84
96
91
Marktaandeel
64,8 %
65,3 %
68,8 %
66,9 %
Gemiddelde invoerprijs (EUR/ton)
1 274
1 307
1 473
1 499
Index (2008 = 100)
100
103
116
118
(114)
Het volume van de totale invoer uit de VRC daalde in de beoordelingsperiode met 9 % en bedroeg tijdens het OT ongeveer 485 814 ton. De invoer uit de VRC daalde procentueel echter minder dan het totale verbruik in de Unie. Sterker nog: over de hele beoordelingsperiode steeg het marktaandeel van de invoer uit de VRC van 64,8 % in 2008 tot 66,9 % in het OT.
(115)
De invoerprijs steeg in de beoordelingsperiode met 17,7 %, namelijk van 1 274 EUR/ton tot 1 499 EUR/ton. Dit is de gemiddelde invoerprijs per ton van alle invoer van het betrokken product. De prijsontwikkeling zou daarom beïnvloed kunnen zijn door veranderingen in de productmix.
3.2. Prijsonderbieding
(116)
Om te onderzoeken of sprake was van prijsonderbieding, werden de gewogen gemiddelde verkoopprijzen van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie voor niet-verbonden afnemers op de markt van de Unie, gecorrigeerd naar het niveau af fabriek - dat wil zeggen: exclusief vervoerkosten in de Unie en na aftrek van kortingen en rabatten - vergeleken met de overeenkomstige gewogen gemiddelde prijzen van de medewerkende exporteurs in de VRC voor de eerste onafhankelijke afnemer op de markt van de Unie, dat wil zeggen: na aftrek van kortingen en zo nodig gecorrigeerd tot de cif-prijs, grens Unie en ook naar behoren gecorrigeerd voor bestaande douanerechten, inklaringskosten en kosten na invoer. Prijzen van producten van een lagere klasse dan klasse A werden gecorrigeerd tot prijzen voor A-klasseproducten, omdat was gebleken dat uit het oogpunt van de consument sprake was van concurrerende producten, zoals ook in overweging 2.1 is geconcludeerd. Voor zover van toepassing werden prijzen van de bedrijfstak van de Unie ook voor verschillen in handelsstadium en voor het gebruik van merknamen gecorrigeerd.
(117)
Uit de vergelijking bleek dat het met dumping ingevoerde betrokken product tijdens het OT in de Unie werd verkocht tegen prijzen die, uitgedrukt als percentage van de prijzen van de bedrijfstak van de Unie, laatstgenoemde met 26,3 tot 47,6 % onderboden.
4. Situatie van de bedrijfstak van de Unie
4.1. Algemeen
(118)
Overeenkomstig artikel 3, lid 5, van de basisverordening onderzocht de Commissie alle relevante economische factoren en indexcijfers die op de situatie van de bedrijfstak van de Unie van invloed waren.
(119)
De macro-economische indicatoren (productie, productiecapaciteit, bezettingsgraad, verkoopvolume, marktaandeel, werkgelegenheid, productiviteit en hoogte van de dumpingmarges) werden op het niveau van de hele bedrijfstak van de Unie beoordeeld. Die beoordeling was gebaseerd op informatie van de Europese en nationale verenigingen, die was gecontroleerd aan de hand van gegevens van producenten in de Unie en de beschikbare officiële statistieken.
(120)
De micro-economische indicatoren (voorraden, verkoopprijzen, winstgevendheid, kasstroom, investeringen, rendement van investeringen en vermogen om kapitaal aan te trekken) werden beoordeeld op het niveau van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie. Dat gebeurde op basis van naar behoren gecontroleerde informatie van die producenten.
(121)
Voor sommige micro-economische indicatoren (verkoopprijs, winstgevendheid, rendement van investeringen en productiekosten) werden de resultaten voor de in de steekproef opgenomen ondernemingen gewogen naar het aandeel van het segment waarin zij waren ingedeeld in de totale productie in de Unie (op basis van het specifieke gewicht in termen van productievolume van een segment in de totale sector van keramisch tafelgerei: 42 % voor kmo’s en 58 % voor niet-kmo’s). Op die manier werd gegarandeerd dat de bevindingen voor de grote ondernemingen de schadeanalyse niet vertekenden en de situatie van de kleine ondernemingen, die samen verantwoordelijk waren voor het grootste deel van de productie in de Unie, naar behoren in de analyse tot uitdrukking kwam.
4.2. Macro-economische indicatoren
4.2.1. Productie, productiecapaciteit en bezettingsgraad
(122)
In de beoordelingsperiode ontwikkelden de productie, productiecapaciteit en bezettingsgraad zich als volgt:
Tabel 3
2008
2009
2010
OT
Productievolume (ton)
281 300
230 300
235 700
240 200
Index (2008 = 100)
100
82
84
85
Productiecapaciteit (ton)
371 540
361 253
326 573
324 072
Index (2008 = 100)
100
97
88
87
Bezettingsgraad
75,7 %
63,8 %
72,2 %
74,1 %
Index (2008 = 100)
100
84
95
98
(123)
De productie van de bedrijfstak van de Unie daalde in de beoordelingsperiode met 15 %. Deze daling is naar verhouding groter dan de daling van het verbruik in de Unie in diezelfde periode. De productie herstelde zich niet op dezelfde wijze als het verbruik in 2010.
(124)
Hoewel de productiecapaciteit van de bedrijfstak van de Unie in de beoordelingsperiode met 13 % daalde, daalde de algemene bezettingsgraad van de bedrijfstak in die periode verder met 2 %, tot 74,1 %.
4.2.2. Verkoopvolume en marktaandeel
(125)
De verkoop van de bedrijfstak van de Unie op de markt van de Unie aan niet-verbonden afnemers daalde in de beoordelingsperiode met een groter percentage (8 %) dan het verbruik. Tussen 2009 en 2010 nam het verkoopvolume verder af, terwijl het verbruik met 8 % steeg.
Tabel 4
Volume (ton)
2008
2009
2010
OT
Verkoopvolume in de Unie
190 332
156 798
152 609
152 095
Index (2008 = 100)
100
82
80
80
(126)
Het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie daalde in de beoordelingsperiode met 9 % (2,1 procentpunten).
Tabel 5
2008
2009
2010
OT
Marktaandeel in de Unie
23,0 %
22,8 %
20,3 %
20,9 %
Index (2008 = 100)
100
99
88
91
4.2.3. Werkgelegenheid en productiviteit
(127)
De werkgelegenheid daalde in de beoordelingsperiode met 21 %. De werkgelegenheidscijfers laten eenzelfde neerwaartse trend zien als de afzet op de markt van de Unie aan niet-verbonden afnemers.
Tabel 6
2008
2009
2010
OT
Aantal werknemers
31 559
26 146
24 993
25 093
Index (2008 = 100)
100
83
79
79
(128)
De arbeidsproductiviteit van de bedrijfstak van de Unie, uitgedrukt als productie per werknemer per jaar, vertoonde in de beoordelingsperiode een lichte stijging (8 %). Dit was deels het gevolg van maatregelen van de bedrijfstak van de Unie naar aanleiding van de druk die door de invoer met dumping uit de VRC werd uitgeoefend.
Tabel 7
2008
2009
2010
OT
Productiviteit (ton/werknemer)
8,9
8,8
9,4
9,6
Index (2008 = 100)
100
99
106
108
4.2.4. Hoogte van de dumpingmarge
(129)
De dumpingmarges zijn hierboven aangegeven in het onderdeel over dumping. Alle vastgestelde marges liggen aanzienlijk boven de de-minimisdrempel. Bovendien kan het effect van de werkelijke dumpingmarge, gezien de omvang en prijzen van de invoer met dumping, niet als te verwaarlozen worden beschouwd.
4.3. Micro-economische indicatoren
4.3.1. Voorraden
(130)
De eindvoorraden van de bedrijfstak van de Unie daalden in de beoordelingsperiode absoluut met 14 %. Uit het onderzoek is naar voren gekomen dat dit voor een bedrijfstak als deze, waarin hoofdzakelijk op bestelling wordt gewerkt, geen cruciale indicator is.
Tabel 8
2008
2009
2010
OT
Voorraden (ton)
7 754
6 647
7 611
6 647
Index (2008 = 100)
100
86
98
86
4.3.2. Verkoopprijzen
(131)
De verkoopprijzen van de bedrijfstak van de Unie op de markt van de Unie daalden in de beoordelingsperiode met 12 %.
Tabel 9
2008
2009
2010
OT
Gemiddelde verkoopprijs in de EU voor niet-verbonden afnemers (EUR/ton)
4 103
3 818
3 811
3 615
Index (2008 = 100)
100
93
93
88
4.3.3. Winstgevendheid, kasstroom, investeringen, rendement van investeringen, vermogen om kapitaal aan te trekken en lonen
(132)
De winstgevendheid, de kasstroom, het rendement van investeringen, het vermogen om kapitaal aan te trekken, de investeringen en de lonen ontwikkelden zich in de beoordelingsperiode als volgt:
Tabel 10
2008
2009
2010
OT
Nettowinst van verkoop in de Unie aan niet-verbonden afnemers (% van de omzet)
4,2 %
2,2 %
0,1 %
3,5 %
Kasstroom (EUR)
10 531 970
6 205 824
9 267 381
11 998 647
Index (2008 = 100)
100
59
88
114
Netto-investeringen (EUR)
13 686 363
9 423 983
10 805 215
9 690 923
Index (2008 = 100)
100
69
79
71
Rendement van investeringen (nettowinst in % van de nettoboekwaarde van investeringen)
19,2 %
14,8 %
-51,3 %
5,5 %
Index (2008 = 100)
100
77
- 267
29
Jaarlijkse arbeidskosten per werknemer
20 436
20 526
21 619
20 832
Index (2008 = 100)
100
100
106
102
(133)
De winstgevendheid van de bedrijfstak van de Unie daalde in de beoordelingsperiode met 0,7 procentpunten, nadat deze tussen 2008 en 2010 met 4,1 procentpunten was gedaald. In 2010 was de winstgevendheid het laagste.
(134)
Benadrukt moet worden dat de bedrijfstak van de Unie in het begin van de beoordelingsperiode al in een kwetsbare staat verkeerde door het enorme volume aan laaggeprijsde invoer uit de VRC op de markt van de Unie, die in de periode 2002-2004 sterk was gestegen en na de afschaffing in 2005 van de invoerquota op dergelijke invoer een zeer aanzienlijk marktaandeel had verworven. Dit leidde tot een grootschalige herstructurering van de bedrijfstak, die zich in het begin van de beoordelingsperiode in de eindfase bevond.
(135)
Gezien deze voorgeschiedenis kan de winst die in het begin van de beoordelingsperiode werd bereikt, niet worden gezien als een normale winst. Bij het ontbreken van informatie hierover wordt voorlopig als alternatief de normale winstmarge op een ander veelgebruikt en belangrijk consumptiegoed dat voorwerp is geweest van een antidumpingonderzoek, namelijk leren schoeisel, als een geldige benchmark beschouwd. Die winstmarge is 6 %. (7) Het is dus duidelijk dat in het algemeen de bedrijfstak van de Unie gedurende de hele beoordelingsperiode nooit een aanvaardbare winstmarge op het product heeft kunnen bereiken.
(136)
De kasstroom van de bedrijfstak van de Unie nam in de beoordelingsperiode in het algemeen sterk toe. Dit moet echter worden toegeschreven aan enkele grotere en gevestigde ondernemingen en gold niet voor kmo’s. De netto-investeringsquote daalde met 33 %. Voor kmo’s was de netto-investeringsquote tegen het einde van de beoordelingsperiode vrijwel nihil geworden. Slechts twee niet-kmo’s hadden in de beoordelingsperiode de middelen om enkele aanzienlijke investeringen te doen. Het rendement van investeringen daalde over de hele beoordelingsperiode meer dan de winstgevendheid.
(137)
Tussen 2008 en het eind van het OT steeg het gemiddelde loon per werknemer met 2 %. Dit is aanzienlijk minder dan de algemene loonkostenstijging in de Unie in de beoordelingsperiode, wat erop duidt dat de bedrijfstak van de Unie de directe arbeidskosten zo laag mogelijk probeerde te houden.
4.3.4. Productiekosten
(138)
De productiekosten daalden in de beoordelingsperiode met 10 %.
Tabel 11
2008
2009
2010
OT
Productiekosten (EUR/ton)
3 578
3 583
3 514
3 230
Index (2008 = 100)
100
100
98
90
5. Conclusie betreffende schade
(139)
Uit het onderzoek is gebleken dat schade-indicatoren zoals productievolume, productiecapaciteit, verkoop aan niet-verbonden afnemers en werkgelegenheid in de beoordelingsperiode verslechterden.
(140)
Bovendien laten ook de schade-indicatoren die betrekking hebben op de financiële prestaties van de producenten in de Unie, zoals winstgevendheid, investeringen en rendement van investeringen, voor deze periode een negatieve trend zien.
(141)
Niet alleen werd in de beoordelingsperiode in deze bedrijfstak in het algemeen nooit een bevredigende winstmarge gehaald, maar de winstmarge werd ook nog eens steeds kleiner. Door de voortdurende daling van de verkoopprijzen van de bedrijfstak van de Unie was het maken van winst op een gegeven moment bijna onmogelijk geworden.
(142)
Hoewel de productiviteit van de bedrijfstak in de beoordelingsperiode steeg, was dit vooral het gevolg van grote inspanningen om te kunnen concurreren met de alom aanwezige invoer met dumping uit de VRC.
(143)
Gezien het bovenstaande wordt voorlopig geconcludeerd dat de bedrijfstak van de Unie aanmerkelijke schade heeft geleden in de zin van artikel 3, lid 5, van de basisverordening.
E. OORZAKELIJK VERBAND
1. Inleiding
(144)
Overeenkomstig artikel 3, leden 6 en 7, van de basisverordening onderzocht de Commissie of de invoer met dumping uit de VRC de bedrijfstak van de Unie zodanige schade had berokkend dat deze schade als aanmerkelijk kon worden gekwalificeerd. Ook werden andere bekende factoren dan de invoer met dumping waardoor de bedrijfstak van de Unie schade kon hebben geleden, onderzocht om te voorkomen dat schade door deze andere factoren aan de invoer met dumping werd toegeschreven.
2. Gevolgen van de invoer met dumping
(145)
Het verbruik in de Unie daalde in de beoordelingsperiode met 12 %. In dezelfde periode dat het volume van de invoer met dumping uit de VRC met ongeveer 9 % afnam, groeide het marktaandeel van die invoer. Het verkoopvolume van de bedrijfstak van de Unie daalde met 20 % en het marktaandeel van 23 % in 2008 naar 20,9 % in het OT.
(146)
Terwijl het verbruik in de Unie van 2009 tot het einde van het OT toenam, nam het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie af, wat in scherpe tegenstelling stond met het fors groeiende marktaandeel van de invoer met dumping uit de VRC, die in die periode toenam.
(147)
Hoewel de prijzen van de invoer met dumping uit de VRC in de beoordelingsperiode gemiddeld met 18 % stegen, bleven zij in die periode, en met name in het OT, voortdurend aanzienlijk onder de verkoopprijzen van de bedrijfstak van de Unie, zodat zij de prijzen op de markt van de Unie laag hielden. Bijgevolg kan de daling van de verkoopprijzen van de bedrijfstak van de Unie op de markt van de Unie en de afname van de winstgevendheid van de bedrijfstak worden toegeschreven aan de neerwaartse prijsdruk op de markt van de Unie door de invoer met dumping uit de VRC. De daling van de productiekosten en de afname van de werkgelegenheid in de bedrijfstak van de Unie zijn het resultaat van de inspanningen die als reactie op die invoer werden verricht.
(148)
Op basis van het bovenstaande wordt geconcludeerd dat de aanwezigheid van invoer uit de VRC en de toename van het marktaandeel van de invoer met dumping uit de VRC tegen prijzen die de prijzen van de bedrijfstak van de Unie voortdurend onderboden, een beslissende rol hebben gespeeld bij de door de bedrijfstak van de Unie geleden aanmerkelijke schade, die in het bijzonder blijkt uit de slechte financiële situatie van de bedrijfstak en de verslechtering van de meeste schade-indicatoren.
3. Gevolgen van andere factoren
(149)
De volgende andere factoren werden in het kader van het oorzakelijk verband onderzocht: de ontwikkeling van de vraag op de markt van de Unie en de segmentatie ervan, de uitvoerprestaties van de bedrijfstak van de Unie, de invoer van het onderzochte product uit andere landen, concurrentiebeperkende praktijken op de markt van de Unie, verschillen in productiemethoden en de tweedehandsmarkt. Daarnaast werden ook nog andere factoren onderzocht.
3.1. Invoer uit andere derde landen dan het betrokken land
(150)
In onderstaande tabel wordt het volume van de invoer uit andere derde landen tijdens de beoordelingsperiode weergegeven. De cijfers zijn afkomstig van Eurostat.
Tabel 12
2008
2009
2010
OT
Volume van de invoer uit andere derde landen (ton)
100 971
81 464
81 602
88 706
Index (2008 = 100)
100
81
81
88
Marktaandeel
12,2 %
11,8 %
10,9 %
12,2 %
Gemiddelde invoerprijs (EUR/ton)
2 378
2 354
2 591
2 522
Index (2008 = 100)
100
99
109
106
Volume van de invoer uit Turkije (ton)
36 952
33 275
32 887
40 553
Index (2008 = 100)
100
90
89
110
Marktaandeel
4,5 %
4,8 %
4,4 %
5,6 %
Gemiddelde invoerprijs (EUR/ton)
2 027
2 014
2 171
2 058
Index (2008 = 100)
100
99
107
102
(151)
De invoer uit derde landen daalde in de beoordelingsperiode met 12 %, terwijl het marktaandeel van die invoer nagenoeg gelijk bleef.
(152)
Opgemerkt moet worden dat de gemiddelde prijzen bij invoer uit andere derde landen in de beoordelingsperiode met 6 % stegen en voortdurend hoger waren dan de gemiddelde verkoopprijs van de uitvoer uit de VRC (68 % in het OT).
(153)
De CCCLA voerde aan dat de invoer uit Turkije tussen 2010 en 2011 met 8 % was gestegen en de prijzen bij invoer uit dat land slechts zo’n 20 % hoger waren dan de prijzen bij invoer uit de VRC.
(154)
Ten aanzien van dit argument moet worden opgemerkt dat uit een vergelijking van de situatie aan het begin en de situatie aan het einde van de beoordelingsperiode, niet alleen blijkt dat de uit Turkije ingevoerde hoeveelheden met 10 % (1,1 procentpunt) stegen, maar ook dat de gemiddelde prijzen van die invoer voortdurend veel hoger waren (37 tot 60 %) dan de prijzen bij invoer uit de VRC. Bovendien was het marktaandeel van de invoer uit Turkije nooit hoger dan 5,6 %. Bijgevolg kan de aanmerkelijke schade die de bedrijfstak van de Unie heeft geleden, moeilijk worden toegeschreven aan invoer uit Turkije.
(155)
Om bovengenoemde redenen wordt geconcludeerd dat de invoer uit andere derde landen geen aanmerkelijke invloed heeft gehad op de situatie van de bedrijfstak van de Unie.
3.2. Marktsegmenten
(156)
Een in Duitsland gevestigde vereniging van importeurs en enkele van haar leden stelden dat de markt voor de keramische producten die voorwerp van onderzoek zijn, op basis van de prijzen voor eindgebruikers, de productkwaliteit en de distributiekanalen moest worden ingedeeld in ten minste de volgende drie segmenten: topsegment (hoge kwaliteit, hoge prijzen), midden- en basissegment (gemiddelde/lage kwaliteit, gemiddelde/lage prijzen) en segment voor speciale producten (zoals decoratieve producten, souvenirs, potten en hotelporselein). Het grootste deel van de productie in de Unie zou in het „topsegment” en/of het „segment voor speciale producten” worden verkocht, terwijl de invoer uit de VRC vooral in het „basissegment” zou worden aangeboden. De bedrijfstak van de Unie zou minder distribueren via winkels voor de doorsneeconsument en meer via boetieks. Bijgevolg zou tussen de invoer uit de VRC en de productie in de Unie geen rechtstreekse concurrentie bestaan.
(157)
Het onderzoek heeft deze beweringen echter niet bevestigd. Ten eerste wordt opgemerkt dat bepaalde door deze partijen genoemde productsoorten, zoals zuiver decoratieve producten, bij het soortgelijk product niet voorkomen (zie de overwegingen (48) en (51)). Ten tweede is uit het onderzoek gebleken dat de huidige productie in de Unie, net als de invoer uit de VRC, op alle markten wordt aangeboden. In feite zou een belangrijk deel van de invoer uit de VRC onder het „topsegment” of het „segment voor speciale producten” vallen. Zo beweerde een Britse importeur dat hij topproducten uit de VRC invoerde en verklaarde een groep ondernemingen in de Unie met productiebelangen in de VRC dat zij op de markt van de Unie zeer hoge prijzen vroeg voor haar gresproducten van oorsprong uit de VRC.
(158)
Tot slot wordt verwezen naar paragraaf B.1.2 (boven), waarin wordt geconcludeerd dat alle soorten van het betrokken product en het soortgelijk product als een enkel product moeten worden beschouwd. De analyse moet dus op het niveau van het betrokken product en het soortgelijk product worden uitgevoerd. Argumenten die op bepaalde segmenten betrekking hebben, zijn daardoor irrelevant.
3.3. Verbruik en vraag
(159)
Een Europese vereniging van importeurs en detailhandelaren en de CCCLA wezen op een inkrimping van de vraag in de Unie. Een niet in de steekproef opgenomen importeur voerde aan dat de vraag naar porselein scherp was gedaald, met name in de neven- en aanverwante assortimenten en de particuliere sector, en dat de resterende vraag zeer gediversifieerd was. Evenzo voerden meerdere partijen aan dat door veranderende gewoonten consumenten tegenwoordig op zoek waren naar betaalbaar tafel- en keukengerei van keramiek. Een groothandelaar zag de markt voor kwalitatief hoogwaardige en dure producten kleiner worden en verwachtte dat die ontwikkeling de komende jaren zou doorgaan.
(160)
Volgens bovengenoemde Europese vereniging van importeurs en detailhandelaren zou een krimpende vraag de scherpe daling van het verkoop- en productievolume van producenten in de Unie in de beoordelingsperiode verklaren.
(161)
De CCCLA stelde dat de cijfers in de klacht laten zien dat het verbruiksniveau in de Unie gedurende de hele beoordelingsperiode aanzienlijk fluctueerde, wat in overeenstemming was met de algemene macro-economische voorwaarden. Volgens de CCCLA verliep de ontwikkeling van schadefactoren in de beoordelingsperiode parallel aan de fluctuaties in de vraag op de markt van de Unie en andere markten en reageerde zowel de afzet van de producenten in de Unie als de invoer uit de VRC op veranderingen in die vraag.
(162)
Een in Duitsland gevestigde vereniging van importeurs en enkele van haar leden voerden aan dat cijfers voor de invoer uit de VRC na de uitbreiding van de Unie in 2004 en de opheffing van de invoerquota voor het betrokken product per 1 januari 2005, duiden op een enorme vraag naar goedkoper tafelgerei op de markt van de Unie tussen 2002 en 2005, die werd gevolgd door een afname tussen 2005 en 2010. Producenten in de Unie zouden niet bereid en/of in staat zijn geweest om aan die vraag te voldoen.
(163)
Ten aanzien van deze beweringen en argumenten wordt allereerst verwezen naar de conclusie in paragraaf B.1.2 (boven) dat alle soorten van het betrokken product en het soortgelijk product als een enkel product worden beschouwd. Argumenten die op bepaalde assortimenten betrekking hebben, zijn dus niet relevant, omdat de analyse op het niveau van het betrokken product en het soortgelijk product moet worden uitgevoerd.
(164)
Ten tweede wordt de bewering dat de ontwikkeling van schadefactoren parallel verliep aan de fluctuaties in de vraag op andere exportmarkten, tegengesproken door het feit dat de exportprestaties van in de steekproef opgenomen producenten in de Unie in de loop van de beoordelingsperiode juist beter werden.
(165)
Ten derde daalde het verbruik in de beoordelingsperiode (zie de conclusie in punt D.2). Er is geen enkel bewijs voor de bewering dat de producenten in de Unie niet bereid en/of in staat waren om aan een enorme vraag naar goedkoper tafelgerei in de Unie te voldoen. Integendeel, uit het onderzoek is komen vast te staan dat de producenten in de Unie gedurende de hele beoordelingsperiode voorzagen in de vraag naar diverse soorten van het product, waaronder ook goedkoper tafelgerei. Zelfs als in de beoordelingsperiode fluctuaties in het verbruiksniveau in de Unie in een bepaald stadium bijdroegen aan de slechte prestaties van de bedrijfstak van de Unie, kan niet worden gesteld dat die fluctuaties een zodanig effect hadden dat daardoor het oorzakelijk verband werd verbroken tussen de invoer met dumping uit de VRC en de in het OT door de bedrijfstak van de Unie geleden schade.
(166)
De argumenten werden derhalve afgewezen.
3.4. Uitvoer door de bedrijfstak van de Unie
(167)
Volgens gegevens van Eurostat (exportvolume) en de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie (gemiddelde prijs bij uitvoer), heeft de uitvoer van de bedrijfstak van de Unie zich in de beoordelingsperiode als volgt ontwikkeld:
Tabel 13
2008
2009
2010
OT
Volume van de uitvoer (ton)
90 968
73 502
83 091
88 105
Index (2008 = 100)
100
81
91
97
Gemiddelde uitvoerprijs (EUR/ton)
3 136
2 983
3 462
3 125
Index (2008 = 100)
100
95
110
100
(168)
De CCCLA merkte op dat volgens cijfers in de klacht de uitvoer van producenten in de Unie tussen 2009 en 2011 aanzienlijk steeg. Verder merkte deze belanghebbende op dat toen de uitvoerprestatie van de producenten in de Unie verslechterde, de schadefactoren zich negatief gingen ontwikkelen. Bijgevolg zou de schade zijn veroorzaakt door de ongunstige ontwikkeling van de uitvoer van de bedrijfstak van de Unie.
(169)
In dit verband moet eerst worden opgemerkt dat de schadeanalyse betrekking heeft op de situatie van de bedrijfstak van de Unie op de markt van de Unie. Een eventuele verbetering of verslechtering van de uitvoerprestatie heeft derhalve geen invloed op de meeste indicatoren die hierboven zijn geanalyseerd, zoals verkoopvolume, marktaandeel en prijzen. Ten tweede kan de uitvoer van de bedrijfstak van de Unie worden uitgelegd als een manier om de afnemende verkoop op de markt van de Unie, waar de schade wordt geleden, te compenseren. Ten derde laat bovenstaande tabel zien dat de uitvoer van de Unie over de hele beoordelingsperiode in totaal met 3 % afnam. Tot slot bleven de uitvoerprijzen van de in de steekproef opgenomen medewerkende producenten over die periode stabiel.
(170)
Het argument wordt daarom afgewezen en er wordt geconcludeerd dat de aanmerkelijke schade niet kan worden toegeschreven aan een verslechtering van de uitvoerprestatie van de bedrijfstak van de Unie.
3.5. Opheffing van de invoerquota
(171)
Tot 1 januari 2005 gold voor de toenmalige EU-lidstaten dat de producten van oorsprong uit de VRC die vallen onder de in overweging (53) genoemde GN-codes, onderworpen waren aan kwantitatieve quota, die in 2000 in totaal 84 473 ton bedroegen en geleidelijk werden verhoogd tot 147 744 ton in 2004. Volgens de beschikbare statistische gegevens bedroeg in 2004 de totale invoer van de huidige 27 lidstaten van het betrokken product 173 809 ton. In 2005, één jaar nadat de quota waren opgeheven, was die invoer gestegen tot 530 294 ton. De invoer uit de VRC is sindsdien nooit lager geweest dan 449 000 ton per jaar.
(172)
Wat betreft de relatie tussen de invoerquota en de schade die tijdens de beoordelingsperiode is waargenomen, moet allereerst worden opgemerkt dat deze quota al drie jaar vóór het begin van de beoordelingsperiode en zes jaar vóór het begin van het OT na een geleidelijke verhoging waren opgeheven en de bedrijfstak van de Unie al vanaf 2002 een ingrijpende herstructurering had ondergaan om het hoofd te kunnen bieden aan de gewijzigde marktomstandigheden. Dit wordt bevestigd door informatie van de klager over sluitingen en insolvente Europese producenten van keramisch tafelgerei. De bedrijfstak van de Unie was dus aan het begin van de beoordelingsperiode al behoorlijk ingekrompen en gesaneerd tot een functionerende sector.
(173)
Bijgevolg zou kunnen worden aangevoerd dat de toestand van de bedrijfstak al vóór het begin van de beoordelingsperiode door de opheffing in 2005 van de invoerquota voor het betrokken product schade had opgelopen. Maar zelfs als dat het geval zou zijn, dan is het nog steeds de invoer met dumping uit de VRC die de schade in het OT heeft veroorzaakt. Vandaar dat de afschaffing van de invoerquota per 2005 niet het oorzakelijk verband verbreekt tussen de invoer met dumping en de schade die de bedrijfstak in de beoordelingsperiode en het OT heeft geleden.
3.6. Concurrentiebeperkende praktijken op de markt van de Unie
(174)
Verscheidene partijen stelden dat schade was veroorzaakt door concurrentiebeperkende praktijken op de markt van de Unie. Ook werd gesteld dat deze antidumpingprocedure was ingeleid om financiële schade door boeten wegens illegale kartelvorming goed te maken. De CCCLA stelde dat het bestaan van heimelijke praktijken op de markt van de Unie zowel de schadegegevens in de klacht als die welke in het kader van het onderzoek waren verkregen (verkoopprijzen, verkoopvolumes, marktaandelen en winsten) onbetrouwbaar maakten, omdat de situatie die zij weergeven niet het resultaat van de normale werking van de markt zou zijn.
(175)
Weliswaar heeft de Commissie in 2010 zeventien producenten van badkamersanitair beboet voor deelname aan een prijskartel tussen 1992 en 2004 (8), dat zich uitstrekte over zes lidstaten - Duitsland, Oostenrijk, Italië, Frankrijk, het Koninkrijk België (België) en het Koninkrijk der Nederlanden (Nederland) - maar de bewuste praktijken vonden plaats vóór de beoordelingsperiode en hadden betrekking op andere producten. Bovendien heeft de enige hierbij betrokken onderneming die in de beoordelingsperiode ook actief was in de sector van tafel- en keukengerei van keramiek, bij het Gerecht een vordering aanhangig gemaakt tot vernietiging van de boete. De Duitse autoriteiten zijn in februari 2011 een kartelonderzoek gestart naar enkele Duitse producenten van tafelgerei. De resultaten van dat onderzoek zijn nog niet openbaar gemaakt, waardoor op dit punt nog geen conclusies kunnen worden getrokken. Bovendien bestrijkt het Duitse onderzoek maar één lidstaat, terwijl de bedrijfstak van de Unie behoorlijk wijdverspreid is. De argumenten werden derhalve afgewezen.
(176)
Wat betreft de opmerking van enkele partijen dat enkele producenten in de Unie andere activiteiten gingen uitoefenen en ook handelaar in producten van oorsprong uit de VRC werden, merkt de Commissie op dat dergelijke ondernemingsbeslissingen niet als concurrentiebeperkend gedrag kunnen worden gekwalificeerd.
3.7. Productiemethoden
(177)
Volgens sommige partijen droeg de keuze van productiemethoden duidelijk bij aan de schade die de bedrijfstak van de Unie leed. Die partijen onderstreepten dat de in de Unie gebruikte productiemethoden veel minder efficiënt waren dan de Chinese: de volledig geautomatiseerde productie in de Unie zou bij korte productieruns hoge resetkosten met zich brengen, het maken van vormen duur maken, duurdere grondstoffen vereisen en door het gebruik van een proces waarbij het porselein twee keer wordt gebakken, voor hogere energiekosten zorgen. Bovendien zouden producenten in de VRC, in tegenstelling tot producenten in de Unie, op basis van orders werken, daardoor minder opslagkosten maken, en de totale productie in partijen verkopen, zonder kwaliteitsindeling en met prijskortingen. Ook de kosten van transfers voor ingeglazuurde decoraties zouden in de Unie bijna twee keer zo hoog zijn. Daar staat tegenover dat sommige partijen wezen op de efficiëntie van in de Unie gebruikte productiemethoden voor bijvoorbeeld langere productieruns.
(178)
Uit het onderzoek is gebleken dat de relevante technologie over de hele wereld wordt verspreid. Er kon geen verband worden vastgesteld tussen het gebruik van een bepaalde productiemethode en het al dan niet hebben van een succesvolle onderneming. Evenmin kon worden vastgesteld dat de gevolgen van de keuze voor een bepaalde productiemethode van dien aard waren dat daardoor het oorzakelijk verband werd verbroken tussen de invoer met dumping uit de VRC en de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade.
3.8. Tweedehandsmarkt
(179)
Volgens een niet in de steekproef opgenomen importeur zijn huishoudens de afgelopen decennia kleiner geworden en doen zij onnodige artikelen via vloeienmarkten, internetveilingen of andere tweedehandsmarkten van de hand. Volgens deze importeur voorziet tweedehands tafel- en keukengerei in een belangrijk deel van de huidige vraag en zijn tweedehands en nieuw tafel- en keukengerei rechtstreeks concurrerende producten. De importeur verstrekte informatie over de prijzen op internetveilingen voor verschillende productlijnen van een bekende Duitse porseleinfabrikant.
(180)
Er kon echter geen redelijke basis worden gevonden voor het extrapoleren van de verkoopvolumes en -prijzen van zeer specifieke collecties van drie Duitse ondernemingen op een Duitssprekende markt naar andere EU-landen of andere productassortimenten. Bijgevolg kon deze markt niet worden gekwantificeerd en kon niet worden vastgesteld dat de gevolgen van tweedehandsverkopen van dien aard waren dat daardoor het oorzakelijk verband werd verbroken tussen de invoer met dumping uit de VRC en de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade.
3.9. Economische crisis
(181)
Volgens de CCCLA werd de beweerde schade veroorzaakt door het negatieve effect van de financiële crisis, de economische recessie en de staatsschuldencrisis op het besteedbare inkomen van consumenten. De CCCLA stelde dat de klagers op exploitatieniveau winstgevend waren en de gemelde verliezen daarom moesten worden toegeschreven aan financiële speculatie (zoals verlies op aandelen of staatsobligaties) en niet-exploitatiegerelateerde kosten in verband met de financiële crisis.
(182)
De economische crisis verklaart misschien de inkrimping van het verbruik gedurende delen van de beoordelingsperiode. Het is echter opmerkelijk dat bij een dalend verbruik in de beoordelingsperiode en een stijgend verbruik in de periode tussen 2009 en het eind van het OT de prestaties van de invoer met dumping uit de VRC in sterk contrast stonden met de prestaties van de bedrijfstak van de Unie.
(183)
Het onderzoek laat duidelijk zien dat de invoer met dumping uit de VRC de gevolgen van de economische neergang heeft versterkt. Zelfs tijdens de algemene economische wederopleving was de bedrijfstak van de Unie niet in staat te herstellen en het in de beoordelingsperiode verloren verkoopvolume en marktaandeel terug te winnen, terwijl het marktaandeel van de invoer met dumping uit de VRC bleef groeien.
(184)
Hoewel de economische crisis wellicht tot de slechte prestatie van de bedrijfstak van de Unie heeft bijgedragen, kan derhalve niet worden gesteld dat de crisis een zodanig effect heeft gehad dat daardoor het oorzakelijk verband werd verbroken tussen de invoer met dumping uit de VRC en de in het OT door de bedrijfstak van de Unie geleden schade.
3.10. Andere factoren
(185)
Een vereniging noemde nog andere factoren die volgens haar het oorzakelijk verband zouden verbreken: prijsconcurrentie binnen de Unie (op grond van het feit dat binnen de Unie grote prijsverschillen bestaan) en de veiligheids- en gezondheidseisen binnen de Unie, die strenger worden en daardoor tot hogere productiekosten zouden leiden. Andere factoren die werden genoemd, waren vervalsingen door enkele producenten in de VRC en het bestaan van non-tarifaire belemmeringen op een aantal niet-EU-markten, die de uitvoer van producenten in de Unie zouden belemmeren.
(186)
Wat de concurrentie binnen de Unie betreft, is uit het onderzoek niets naar voren gekomen dat duidt op een verband tussen de geleden schade en de plaats van vestiging van producenten in de Unie en de prijzen in de lidstaat van vestiging. Wat de veiligheid- en gezondheidseisen in de Unie betreft, wordt opgemerkt dat die eisen zowel voor in de Unie vervaardigde als voor ingevoerde producten gelden en dus gevolgen hebben voor de prijzen van alle ondernemingen. De bewering over vervalsingen werd niet met bewijsstukken gestaafd, waardoor de effecten daarvan niet konden worden geanalyseerd. Het argument dat stoelt op het bestaan van niet-tarifaire belemmeringen op een aantal niet-EU-markten, werd verworpen: door dergelijke handelsbelemmeringen konden producenten in de Unie misschien niet hun volledige exportpotentieel benutten, maar die belemmeringen stonden los van de dalende verkoop op de markt van de Unie, waar de schade werd geleden.
(187)
De CCCLA wees op weer andere factoren, namelijk een gebrek aan geschoolde arbeidskrachten op de markt van de Unie en het feit dat sommige producenten in de Unie het betrokken product zelf invoerden, waardoor de schade het gevolg van eigen handelen zou zijn geweest. Op basis van de beschikbare informatie wordt geconcludeerd dat de bedrijfstak van de Unie in het algemeen in een slechte staat verkeerde en dat de uitbreiding van het aantal ondernemingsmodellen de bedrijfstak geen schade berokkende maar juist moet worden gezien als een manier om de dalende verkoop op de markt van de Unie te compenseren. Wat betreft het vermeende gebrek aan geschoolde arbeidskrachten in de sector van tafel- en keukengerei van keramiek, toonde geen van de in de Unie gevestigde belanghebbenden zich bezorgd.
(188)
Een importeur nodigde de instellingen uit om het effect van tafel- en keukengerei van andere materialen dan keramiek te onderzoeken, zoals tafel- en keukengerei van plastic, aluminium, melamine en glas. Er werd echter geen informatie verstrekt ter onderbouwing van de onderliggende bewering. Uit het onderzoek zijn ter zake geen bevindingen naar voren gekomen.
(189)
Sommige partijen legden een verband tussen de door de bedrijfstak geleden schade en de situatie van de bedrijfstak vóór de beoordelingsperiode. Verscheidene importeurs stelden dat de achteruitgang van de bedrijfstak al in de periode 1975-2002 was begonnen. De Commissie kon in haar onderzoek echter onmogelijk zo ver in de tijd teruggaan, onder andere omdat voor die periode geen betrouwbare gegevens beschikbaar waren. Dat geldt ook voor een andere gebeurtenis die lang voor de beoordelingsperiode plaatsvond, namelijk de verstrekking van staatssteun aan de Duitse porseleinindustrie, die volgens een niet in de steekproef opgenomen importeur zou bewijzen dat de bedrijfstak van de Unie zijn efficiëntie niet had vergroot (9).
(190)
Uit het onderzoek naar de andere bekende factoren die schade aan de bedrijfstak van de Unie hadden kunnen toebrengen, bleek dat deze factoren geen zodanige rol speelden dat daardoor het oorzakelijk verband werd verbroken tussen de invoer met dumping uit de VRC en de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade.
4. Conclusie inzake het oorzakelijk verband
(191)
Op basis van bovenstaande analyse, waarbij de effecten van alle bekende factoren op de situatie van de bedrijfstak van de Unie naar behoren zijn onderscheiden en gescheiden van de schade veroorzakende gevolgen van de invoer met dumping, wordt voorlopig geconcludeerd dat de invoer met dumping uit de VRC aanmerkelijke schade aan de bedrijfstak van de Unie heeft toegebracht in de zin van artikel 3, lid 6, van de basisverordening.
F. BELANG VAN DE UNIE
1. Inleidende opmerkingen
(192)
Overeenkomstig artikel 21 van de basisverordening werd onderzocht of er ondanks de voorlopige conclusie inzake schade veroorzakende dumping dwingende redenen waren om te concluderen dat het niet in het belang van de Unie is om in dit bijzondere geval voorlopige antidumpingmaatregelen vast te stellen. Het belang van de Unie werd geanalyseerd aan de hand van een afweging van de belangen van alle betrokkenen, waaronder de bedrijfstak van de Unie, de importeurs en de gebruikers van het betrokken product.
2. Belang van de bedrijfstak van de Unie
(193)
De bedrijfstak van de Unie bestaat uit meer dan tweehonderd producenten, met fabrieken in verschillende lidstaten van de Unie, die in het OT 25 000 personeelsleden rechtstreeks voor de productie en verkoop van het soortgelijk product in dienst hadden.
(194)
Uit het onderzoek is vast komen te staan dat de bedrijfstak van de Unie in de beoordelingsperiode aanmerkelijke schade heeft geleden als gevolg van de invoer met dumping uit het betrokken land. Meer in het bijzonder laten de schade-indicatoren die betrekking hebben op de financiële prestaties van de producenten in de Unie, zoals productie, winstgevendheid en rendement van investeringen, voor deze periode een negatieve trend zien. De kmo’s hebben de grootste schade geleden: zij leden vanaf 2010 verlies. Indien geen maatregelen worden genomen, zullen de reeds in de sector genomen maatregelen niet volstaan voor het herstel van de financiële situatie van de bedrijfstak van de Unie en kan deze zelfs nog verslechteren.
(195)
Dat bepaalde producenten in de Unie beter presteren dan andere doet niets af aan de bevindingen van het onderzoek, evenmin als de slechte staat van de bedrijfstak van de Unie vóór de beoordelingsperiode.
(196)
Verwacht wordt dat het opleggen van maatregelen zal leiden tot het herstel van effectieve en eerlijke handelsvoorwaarden op de markt van de Unie, wat op zijn beurt een aanvullend positief effect op de economische situatie en winstgevendheid van de bedrijfstak zal hebben.
(197)
Enkele importeurs stelden dat bij het instellen van antidumpingmaatregelen het betrokken product zal worden vervangen door andere soorten producten (dan in de Unie vervaardigd tafel- en keukengerei van keramiek), zoals textiel (bijv. geschenkartikelen) of plastic tafelgerei, waardoor niet-keramische sectoren van deze maatregelen zouden profiteren. Uit het onderzoek is echter niet gebleken dat een dergelijke substitutie in belangrijke mate zal plaatsvinden.
(198)
Daarom is geconcludeerd dat de instelling van voorlopige antidumpingmaatregelen op tafel- en keukengerei van keramiek van oorsprong uit de VRC in het belang van de bedrijfstak van de Unie is.
3. Belang van niet-verbonden importeurs
(199)
Zoals opgemerkt in overweging 1, is gezien het kennelijk grote aantal niet-verbonden importeurs gebruikgemaakt van een steekproef.
(200)
De in de steekproef opgenomen importeurs betrokken hun voorraden in het OT in het algemeen vooral uit de VRC en hadden in die periode zo’n 350 man personeel in de invoer en wederverkoop van tafel- en keukengerei van keramiek. Zij waren actief in verschillende soorten producten, variërend van geschenkartikelen van porselein en aardewerk voorzien van een merknaam tot eenvoudig tafelgerei voor huishoudelijk gebruik. De mate waarin zij aan het onderzoek meewerkten verschilde. Bijvoorbeeld de twee grootste in de steekproef opgenomen importeurs, die ook uitgebreide detailhandelsactiviteiten ontplooiden, verstrekten niet alle winstgevendheidscijfers en evenmin de marge tussen aankoop- en wederverkoopprijzen voor niet-verbonden afnemers. Een van hen gaf zelfs geen toestemming om zijn boeken in te zien. Het enige wat deze partijen verstrekten, waren de verrekenprijzen bij aankoop en/of verkoop. Ondanks herhaalde verzoeken werd geen informatie ontvangen waarmee een schatting kon worden gemaakt van de bruto- en nettowinstmarge van een representatieve importeur op het betrokken product voor de steekproef als geheel.
(201)
Aangezien de gegevens die door de twee importeurs/detailhandelaren werden verstrekt, op veel punten gebrekkig waren, kon evenmin een raming worden gemaakt van de bruto- en nettowinstmarge van detailhandelaren op het betrokken product.. De medewerking van de in de steekproef opgenomen importeurs was derhalve onvoldoende om vast te kunnen stellen in welke mate de toeleveringsketen in de Unie in staat zou zijn om het voorgestelde antidumpingrecht te absorberen, en bijgevolg in welke mate dat recht in de detailhandelsprijs, en dus aan de consument, zou worden doorberekend.
(202)
De overgrote meerderheid van de importeurs die de steekproefvragen hebben beantwoord, vermeldden als brutomarge tussen aankoop- en wederverkoopprijs een percentage tussen de 50 en 200 %. De geverifieerde cijfers van de zuivere importeurs in de steekproef bevestigen dat dergelijke brutomarges representatief zijn. Verder duiden openbare stukken erop dat de toeleveringsketen in de Unie (importeurs en distributiekanalen) zeer goed in staat zou zijn om de voorgestelde antidumpingrechten te absorberen zonder dat daardoor de levensvatbaarheid van de ondernemingen in het geding komt. Volgens een recente publicatie (10) zou een Chinese mok van keramiek die door distributeurs in de Unie voor 0,70 USD wordt aangekocht, in de detailhandel voor 3,50 USD worden verkocht, met een winstmarge van meer dan 150 % voor de distributeur/detailhandelaar. In dit voorbeeld zouden de voorgestelde antidumpingrechten voor de meeste invoer leiden tot een kostenverhoging van 0,16 EUR (0,36 EUR voor niet-medewerkende producenten) voor de toeleveringsketen in de EU, die op dit specifieke product een totale brutowinstmarge van 2,08 EUR zou hebben. Bovendien noemt het verslag van CBI-marktonderzoek 2009 inzake markten voor tafel- en keukengerei en andere huishoudelijke artikelen, waar hierboven in overweging (111) naar wordt verwezen, voor cif-prijzen grens Unie en consumentenprijzen verhoudingscijfers die variëren van 2,6 tot 5,3. (11) Tot slot hebben de in de steekproef opgenomen importeurs/detailhandelaren nooit aangegeven dat zij bij de instelling van antidumpingrechten geen tafel- en keukengerei van keramiek meer zullen invoeren of verkopen.
(203)
Gezien het bovenstaande en aangezien tot dusver in het kader van het onderzoek geen andere betrouwbare informatie is verkregen, wordt voorlopig aangenomen dat de distributieketen, waaronder begrepen importeurs, in het algemeen in staat zal zijn om de stijging van de cif-prijzen zoals voorgesteld, zonder noemenswaardige problemen te absorberen en dat de prijzen voor consumenten hoogstwaarschijnlijk niet zullen stijgen. Belanghebbenden worden echter opnieuw uitdrukkelijk verzocht om hierover aanvullende, uitvoerige en verifieerbare gegevens te verstrekken op basis waarvan het effect van de maatregelen op de toeleveringsketen en, uiteindelijk, de consument in de volgende fase van deze procedure verder kan worden geanalyseerd.
(204)
Over het belang van de Unie werden opmerkingen gemaakt door meer dan twintig niet in de steekproef opgenomen importeurs, voor het grootste deel kleine ondernemingen, een vereniging voor Europese en internationale handel, een Zweedse vereniging van importeurs en detailhandelaren, een Nederlandse vereniging van importeurs die goederen invoeren uit het Verre Oosten en een in Duitsland gevestigd(e) onderneming en netwerk van importeurs. Een gemeenschappelijk punt van zorg van de importeurs was, dat de voorgestelde maatregelen de invoerprijzen zouden doen stijgen, tot de (gedeeltelijke) inkrimping van hun onderneming zouden leiden en zodoende onder meer wat betreft winstmarges en winstgevendheid in het algemeen een negatief effect op hen zouden hebben. Op grond van de hierna en in overweging (200) genoemde conclusies zijn deze argumenten verworpen.
(205)
Verscheidene importeurs stelden dat door antidumpingmaatregelen meer banen verloren zullen gaan bij importeurs dan er bij producenten in de Unie worden gered. Dit wordt tegengesproken door de opmerking van sommige importeurs dat zij mogelijk producten van keramiek zullen vervangen door niet-keramische producten (zoals geschenkartikelen van textiel) of meer binnen de Unie zullen gaan aankopen.
(206)
De Zweedse vereniging voorspelde dat de maatregelen een negatief economisch effect op importeurs zouden hebben, in de zin dat zij met aanzienlijke resourcing- en administratiekosten zouden worden opgescheept als zij naar alternatieven voor invoer uit de VRC moesten zoeken. De vereniging voor Europese en internationale handel stelde dat het voor importeurs moeilijk is om van leverancier te veranderen omdat zij doorgaans zwaar in hun leveranciers hebben geïnvesteerd. Voor importeurs die graag gebruikmaken van de mogelijkheid om van leverancier te wisselen, lijkt dit echter geen al te groot probleem. Het feit dat het productaanbod en de vraag in de Unie modegevoelig zijn, duidt er bovendien op dat het maken van kosten voor het ontwikkelen van nieuwe producten (van nieuwe leveranciers) inherent is aan deze sector.
(207)
Verscheidene niet in de steekproef opgenomen importeurs stelden dat producenten in de Unie niet geïnteresseerd zijn in het fabriceren van andermans merkproducten. Dit wordt tegengesproken door de uitkomsten van het onderzoek (waaruit blijkt dat producenten in de Unie merkproducten voor derden fabriceren), door de verklaring van een andere importeur en door het feit dat verscheidene importeurs die producten onder eigen merknaam distribueren, een deel van hun assortiment van producenten in de Unie betrekken.
(208)
Een niet in de steekproef opgenomen importeur zei niet bereid te zijn om ideeën over productiemethoden, productontwerpen en ontwikkelingen binnen de onderneming te delen met concurrerende producenten in de Unie van tafel- en keukengerei van keramiek. Uit het onderzoek is echter niet gebleken dat het openbaar worden van dit soort informatie in het algemeen een punt van zorg van importeurs is. Opgemerkt moet worden dat de betreffende importeur meerdere juridische geschillen had met enkele Duitse producenten en dat een deel van de producten in zijn assortiment rechtstreeks concurrerende producten zouden zijn van producten van producenten in de Unie.
(209)
Bepaalde importeurs voerden aan dat zij tafel- en keukengerei van keramiek niet van producenten in de Unie konden betrekken vanwege de hogere kosten, het ontbreken van productiecapaciteit voor ambachtelijke producten en van de mogelijkheid van kleinere productieruns, een gebrek aan flexibiliteit, het ontbreken van een adequate organisatie voor het bedienen van grote detailhandelaren met een uitgebreid productassortiment en het ontbreken van bepaalde productieprocessen, kwaliteitscategorieën, soorten decoraties of vormen. Zij merkten op dat deze problemen met name speelden bij ambachtelijke en promotionele artikelen (bijv. aardewerk), bepaalde merkproducten die in licentie worden verkocht, bepaalde geregistreerde gebruiksmodellen en speciale neven- of cateringartikelen (bijv. porseleinen artikelen in grote hoeveelheden). Sommigen beweerden dat zij wel gedwongen waren om uit de VRC in te voeren. Toch is uit het onderzoek komen vast te staan dat de meeste importeurs die zich kenbaar maakten, wel degelijk tafel- en keukengerei van keramiek uit meerdere bronnen betrokken, inclusief producenten in de Unie, in een grote verscheidenheid aan assortimenten en kwaliteitscategorieën. Bovendien bieden producenten in de Unie een grote variëteit aan producten aan en hebben zij de productiecapaciteit om meer op de markt van de Unie te verkopen.
(210)
Geconcludeerd wordt dat de instelling van antidumpingmaatregelen een negatief effect kan hebben op de financiële situatie van sommige importeurs. Naar verwachting zal dit negatieve effect evenwel gemiddeld geen grote financiële gevolgen voor de algehele situatie van importeurs hebben. De verwachting is dat zij in het algemeen in staat zullen zijn om de prijsstijgingen (gedeeltelijk) op te vangen en/of aan hun afnemers (groothandelaren, distributeurs, detailhandelaren) door te berekenen, temeer omdat de rechten de belangrijkste bron van de markt treffen. Met betrekking tot importeurs die zich kenbaar hebben gemaakt die ook detailhandelaar zijn, is uit het onderzoek gebleken dat het betrokken product een zeer klein percentage van hun totale ondernemingsactiviteiten uitmaakt. Hoewel op basis van de informatie die door deze partijen werd verstrekt geen behoorlijke kwantificering kon worden gemaakt van de mate waarin een door de instelling van de voorgestelde rechten veroorzaakte stijging van de aankoopprijs door hen geabsorbeerd zou kunnen worden, zoals uitgelegd in de overwegingen (200) en (201), wijst de tot dusver verzamelde informatie er niet op dat zij dat niet zouden kunnen.
(211)
Bijgevolg wordt voorlopig geconcludeerd dat instelling van de voorgestelde rechten geen aanmerkelijk negatief effect op de situatie van de niet-verbonden importeurs van het betrokken product zal hebben.
4. Belang van andere economische sectoren
(212)
Verscheidene importeurs stelden dat antidumpingmaatregelen een negatief effect hebben op hun ondernemingspartners, variërend van appreteer- en decoratiebedrijven tot groothandelaren, distributeurs en detailhandelaren. Zij voerden aan dat door antidumpingmaatregelen meer banen verloren zouden gaan bij hun „satellietondernemingen”, zoals ontwerpbureaus en logistiekbedrijven, dan er in de bedrijfstak van de Unie zouden worden behouden/gecreëerd. Sommige importeurs stelden ook dat de sector van geschenkartikelen, de reclame-industrie, de hotel- en cateringsector, groepcatering en commerciële consumenten in het algemeen ook rechtstreeks geraakt zouden worden door een tekort aan producten. Dit zou binnen de kortste keren leiden tot toenemende prijsconcurrentie tussen grote discountzaken. Ook instellingen die doorgaans worstelen om hun begroting rond te krijgen, zoals zorginstellingen, zouden onder de maatregelen te lijden hebben. Verder stelden sommige partijen dat antidumpingmaatregelen zouden leiden tot een tekort aan grondstoffen voor artistiek en creatief werk, zoals het werk dat door porseleinschilders en in ambachtsworkshops wordt verricht.
(213)
Al deze stellingen en argumenten zijn ongegrond gebleken. Aan de ene kant lijken de verklaringen van deze importeurs in tegenspraak met de opmerking die zij op andere plaatsen maken dat zij producten van keramiek mogelijk zullen vervangen door niet-keramische producten (zoals textiel voor geschenkartikelen), zodat zij hoe dan ook de relatie met de bestaande, hierboven genoemde, partners zullen handhaven. Bovendien mag worden verwacht dat de „satellietondernemingen” van de bedrijfstak van de Unie van antidumpingmaatregelen zullen profiteren. Aan de andere kant is uit het onderzoek niet gebleken dat tekorten zullen optreden als de invoer uit de VRC moet concurreren op basis van prijzen zonder dumping. De voorgestelde maatregelen moeten zorgen voor en zullen naar verwachting leiden tot gelijke concurrentievoorwaarden voor alle leveranciers van tafel- en keukengerei van keramiek, en zijn dus niet bedoeld om de invoer uit het betrokken land onnodig te beperken. Wat betreft de opmerking dat de prijsconcurrentie zal toenemen, meent de Commissie dat instellingen die worstelen om hun begroting rond te krijgen, zoals zorginstellingen, toenemende prijsconcurrentie juist als een positief effect zullen zien.
(214)
De Zweedse vereniging meende dat antidumpingmaatregelen een negatief economisch effect op de groot- en detailhandel in Zweden zouden hebben. Volgens deze partij zou de werkgelegenheid naar schatting met 2-3 % afnemen (meer voor jongeren) en de invoer met 20 %. Dit lijkt overdreven. In dit verband is het opvallend dat geen van de importeurs die ook detailhandelaar zijn en in het kader van het onderzoek opmerkingen hebben gemaakt, heeft aangegeven het betrokken product volledig uit zijn assortiment te zullen halen als antidumpingmaatregelen worden ingesteld. De voorspelling die door een van hen is gedaan van de werkgelegenheidsgevolgen van antidumpingmaatregelen, verschillen in essentie niet van voorspellingen die uitgaan van een situatie zonder antidumpingmaatregelen.
(215)
De CCCLA wees op een Deense studie waarin staat dat voor elke euro voordeel die producenten in de Unie van handelsbescherming hebben, verwerkende ondernemingen in de Unie maximaal zestig euro nadeel hebben. Deze conclusie is erg algemeen. Zij heeft niet specifiek op dit onderzoek betrekking en niets wijst erop dat bij de voorgestelde maatregelen het effect hetzelfde zou zijn.
(216)
Een wereldwijde leverancier van speciale promotieacties voor grote detailhandelaren voerde aan dat zijn onderneming in de regel grote hoeveelheden van het betrokken product nodig had voor korte perioden, omdat promotieacties doorgaans een paar maanden duren. Volgens deze partij, die ongeveer twee derde van zijn producten betrekt uit Azië, vooral de VRC, zou een hoog recht hem in de toekomst niet langer in staat stellen om tegen promotieprijzen te verkopen. De Commissie erkent dat antidumpingrechten een negatief effect kunnen hebben op dit soort ondernemingen. Het doel van de rechten is echter niet om handelswaar uit de VRC van de markt te weren. Bovendien voorzagen de producenten in de Unie de afgelopen drie jaar in 33 % van wat deze partij „volatiele vraag” noemde.
(217)
Bijgevolg wordt voorlopig geconcludeerd dat de voordelen van het instellen van voorlopige antidumpingmaatregelen op de invoer van het betrokken product - namelijk voorkomen dat gedurende het restant van het onderzoek nog meer schade wordt aangericht - niet worden tenietgedaan door mogelijke negatieve effecten van deze maatregelen op andere economische sectoren.
5. Belang van consumenten (huishoudens)
(218)
Er zijn geen opmerkingen ontvangen van partijen die rechtstreeks de belangen van eindgebruikers vertegenwoordigen, zoals consumentenorganisaties.
(219)
Gezien de beschikbare openbare gegevens wordt voorlopig geconcludeerd dat, zoals hierboven is opgemerkt in overweging (200), de voorgestelde antidumpingrechten door de toeleveringsketen zullen worden geabsorbeerd en derhalve niet zullen leiden tot hogere consumentenprijzen op detailhandelsniveau.
(220)
Volgens de CCCLA en verscheidene partijen die de belangen van importeurs en detailhandelaren vertegenwoordigen, zijn de EU-consumenten degenen die het meeste onder antidumpingrechten zullen lijden. In de Unie zou het grootste deel van de consumenten behoren tot de lage-inkomensgroepen en worden geconfronteerd met een minder gevarieerd aanbod en hogere prijzen voor een product van dezelfde kwaliteit, en dat in een tijd dat de Europese economie toch al fragiel is. Gezegd wordt dat het betrokken product een psychologische prijsgrens heeft: de prijs die consumenten maximaal bereid zijn te betalen. Bepaalde soorten van het product zouden van de markt verdwijnen of worden vervangen door tafel- en keukengerei van een ander materiaal, zoals plastic, melamine, metaal of hout. Die alternatieven zouden in het algemeen schadelijker voor het milieu zijn. Ook werd aangevoerd dat het aanbod minder gevarieerd zou worden, omdat de invoer die van de markt wordt geweerd, voorziet in meer dan 60 % van de vraag. De schaarste die hierdoor zou ontstaan, zou ook de prijzen opdrijven. Sommige partijen voerden aan dat consumenten bij voorkeur in hun directe omgeving winkelen maar dat producenten in de Unie niet bereid en ook niet in staat zijn om goedkope producten in lokale winkels aan te bieden. Het feit dat Duitse producenten grotere standaardvolumes voor een lage prijs kunnen aanbieden, zou niet aansluiten bij de marktvraag: om aan de behoeften van de mode- en trendgevoelige consument te voldoen, zou juist een breed assortiment nodig zijn. Sommige partijen benadrukten dat ook als de invoer uit de VRC niet van de markt van de Unie verdwijnt, het volume daarvan aanmerkelijk lager zal zijn en het product tegen aanzienlijk hogere prijzen zal worden aangeboden, vanwege hogere lonen in de VRC en de extra rechten. Ook werd aangevoerd dat als het product niet betaalbaar is, het gebruik ervan bij nieuwe generaties in onbruik zal raken.
(221)
Wat het argument van het beperktere aanbod betreft, merkt de Commissie op dat uit het onderzoek naar voren is gekomen dat de bedrijfstak van de Unie een zeer breed scala aan producten aanbiedt, gericht op verscheidene marktsegmenten en distributiekanalen. De maatregelen zullen de bedrijfstak naar verwachting helpen om zijn potentieel volledig te benutten en de markt nog meer met zijn producten te verrijken. Verder heeft geen enkele van de importeurs die ook detailhandelaar zijn, aangegeven dat hij zou overwegen om het product volledig uit het assortiment te halen als antidumpingrechten werden ingesteld.
(222)
Wat het argument van de hogere prijzen betreft, wordt opgemerkt dat de maatregelen zijn gericht op het creëren van gelijke mededingingsvoorwaarden en niet op het weren van handelswaar uit de VRC van de markt van de Unie. Het is niet mogelijk gebleken om objectief een prijs vast te stellen waarboven consumenten dit soort producten niet meer kopen. Nog afgezien daarvan zijn importeurs vaak minimaal een jaar aan een bepaalde prijslijst gebonden, waardoor de verwachting is dat zij in het algemeen de prijsstijgingen op de korte termijn niet aan hun klanten kunnen doorberekenen. Belangrijker is dat het gezien de hoogte van het voorgestelde recht en het aanzienlijke verschil tussen invoer- en wederverkoopprijs onwaarschijnlijk is dat (eind)gebruikers aanzienlijk hogere prijzen gaan betalen (het recht wordt berekend op basis van de cif-invoerprijs en de detailhandelsprijzen zijn een veelvoud van de invoerprijs). Het recht zal dus naar alle waarschijnlijkheid door de toeleveringsketen - van invoerder tot eindgebruiker - worden geabsorbeerd. Als zich toch prijsstijgingen voordoen, zullen die klein zijn en niet van invloed zijn op de keuze van de consument. De Commissie verwacht niet dat antidumpingmaatregelen ertoe leiden dat nieuwe generaties geen tafel- en keukengerei van keramiek meer gaan kopen. Verder wordt opgemerkt dat uit het onderzoek naar voren is gekomen dat de bedrijfstak van de Unie op prijs kan concurreren.
(223)
Uit het onderzoek kon niet worden geconcludeerd dat antidumpingmaatregelen aanzienlijke gevolgen zouden hebben voor de materialen waarvan keuken- of tafelgerei wordt gemaakt. Het gebruikte materiaal is niet altijd de belangrijkste reden waarom bijvoorbeeld een geschenkartikel van keramiek wordt gekocht. Maar het is duidelijk dat materialen niet altijd onderling vervangbaar zijn. Zo stelt de EU-wetgeving bepaalde eisen aan materialen die met levensmiddelen in aanraking komen. In dit verband is het vermeldenswaard dat een bekende importeur/detailhandelaar verwacht dat mensen ook in de toekomst liever van borden van keramiek dan van borden van een ander materiaal zullen willen eten - zijn uitbreidingsplannen sluiten hierop aan.
(224)
Het argument van de leveringsproblemen moet worden verworpen, omdat het creëren van gelijke mededingingsvoorwaarden met eerlijke prijzen niet hetzelfde is als het weren van alle invoer uit de VRC. Integendeel, alle wereldspelers zijn gebaat bij eerlijke handel. Bovendien kan het feit dat de bedrijfstak van de Unie op dit moment slechts in één derde van het totale verbruik in de Unie kan voorzien, geen rechtvaardiging zijn voor het toestaan van invoer met dumping uit de VRC. Zowel de uitvoerprestatie van de bedrijfstak van de Unie als het feit dat de bedrijfstak in de beoordelingsperiode niet op volle capaciteit werkte, wijst erop dat de producenten in de Unie meer op de markt van de Unie zouden kunnen verkopen als geen invoer met dumping uit de VRC zou plaatsvinden. Last but not least is de VRC niet de enige bron van invoer in de Unie.
(225)
Zowel in een Deense studie waarnaar de CCCLA verwijst als in een Zweeds onderzoeksverslag dat door een Zweedse vereniging wordt genoemd, wordt geconcludeerd dat antidumpingmaatregelen de consument in het algemeen veel geld kosten. Maar deze conclusies zijn erg algemeen. Zij hebben niet specifiek op dit onderzoek betrekking en niets wijst erop dat bij de voorgestelde maatregelen het effect hetzelfde zou zijn.
(226)
Op basis van het bovenstaande wordt voorlopig geconcludeerd dat de instelling van maatregelen in het algemeen geen aanzienlijke gevolgen voor consumenten zoals huishoudens zou hebben.
6. Conclusie inzake het belang van de Unie
(227)
Gezien de bovenstaande overwegingen en op basis van de beschikbare informatie over het belang van de Unie luidt de voorlopige conclusie dat er in het algemeen geen dwingende redenen zijn tegen de instelling van voorlopige maatregelen op de invoer van tafel- en keukengerei van keramiek van oorsprong uit de VRC.
(228)
Deze conclusie wordt niet tenietgedaan door de opmerking van verscheidene partijen dat antidumpingrechten in het algemeen afbreuk doen aan hun inspanningen om waarden van de Unie over te brengen naar niet-EU-landen, bijvoorbeeld door ervoor te zorgen dat leveranciers aan bepaalde sociale normen voldoen, kinderarbeid te ontmoedigen en milieu- en algemene ontwikkelingsprogramma’s uit te voeren. Deze kwesties mogen niet de doelstelling ondergraven om overeenkomstig het EU-recht en de WTO-regels via handelsbeschermingsinstrumenten de productie in de Unie tegen internationale handelsverstoringen zoals dumping te beschermen en op die manier open en eerlijke handel te bevorderen.
(229)
Niettegenstaande het bovenstaande kan na deze voorlopige beoordeling verdere zorgvuldige analyse op basis van de door belanghebbenden gemaakte opmerkingen nodig zijn.
G. VOORLOPIGE ANTIDUMPINGMAATREGELEN
1. Schademarge
(230)
Gelet op de conclusies inzake dumping, schade, het oorzakelijk verband en het belang van de Unie, moeten voorlopige antidumpingmaatregelen worden ingesteld om te voorkomen dat de bedrijfstak van de Unie nog meer schade lijdt door invoer met dumping.
(231)
Om de hoogte van de voorlopige rechten te bepalen, is rekening gehouden met de vastgestelde dumpingmarges en het bedrag aan rechten dat noodzakelijk is om de schade voor de bedrijfstak van de Unie op te heffen.
(232)
Bij de berekening van het recht dat nodig is om de gevolgen van de schade veroorzakende dumping op te heffen, is ervan uitgegaan dat de maatregelen de bedrijfstak van de Unie in staat moeten stellen om de productiekosten te dekken en een winst vóór belasting te maken die bij normale concurrentie, dat wil zeggen in afwezigheid van invoer met dumping, redelijkerwijs op de verkoop van het soortgelijk product in de Unie door een dergelijke bedrijfstak kan worden behaald. Zoals uitgelegd in overweging (134), wordt een winstmarge van 6 % van de omzet voorlopig beschouwd als een passend minimum dat de bedrijfstak van de Unie in afwezigheid van schade veroorzakende dumping had kunnen verwachten.
(233)
Op basis hiervan is voor het soortgelijk product een prijs berekend waarbij de bedrijfstak van de Unie geen schade lijdt. Deze prijs is verkregen door de werkelijke winst in mindering te brengen op de prijs af fabriek en bij de aldus berekende break-even-verkoopprijs van de bedrijfstak van de Unie bovengenoemde winstmarge van 6 % op te tellen.
(234)
De noodzakelijke prijsverhoging is vervolgens vastgesteld op basis van een vergelijking van de gewogen gemiddelde invoerprijs van de medewerkende producenten-exporteurs in de VRC, zoals vastgesteld bij de berekening van de prijsonderbieding, met de geen schade veroorzakende prijs van de producten die in het OT door de bedrijfstak van de Unie op de markt van de Unie werden verkocht. Het verschil dat deze vergelijking opleverde, is vervolgens uitgedrukt in een percentage van de gemiddelde totale cif-waarde bij invoer.
2. Voorlopige maatregelen
(235)
In het licht van het voorgaande en overeenkomstig artikel 7, lid 2, van de basisverordening wordt geoordeeld dat op de invoer van oorsprong uit de VRC voorlopige antidumpingmaatregelen moeten worden ingesteld die gelijk zijn aan de dumpingmarge, of aan de schademarge indien deze lager is, overeenkomstig de regel van het laagste recht.
(236)
Op basis van het bovenstaande zijn de antidumpingrechten in dit geval vastgesteld op het niveau van de dumpingmarges.
(237)
De bij deze verordening voor individuele ondernemingen vastgestelde antidumpingrechten zijn gebaseerd op de bevindingen van het onderhavige onderzoek. Zij weerspiegelen daarom de situatie die bij dit onderzoek voor die ondernemingen is geconstateerd. Deze individuele rechten (in tegenstelling tot het voor het hele land geldende recht dat van toepassing is op „alle andere ondernemingen”) gelden dus uitsluitend bij de invoer van producten van oorsprong uit de VRC die vervaardigd zijn door de specifiek vermelde rechtspersonen. De rechten zijn niet van toepassing op ingevoerde producten die zijn vervaardigd door andere, niet specifiek in het dispositief van deze verordening genoemde ondernemingen, ook al gaat het hierbij om entiteiten die verbonden zijn met de specifiek genoemde ondernemingen. Op die producten is het recht van toepassing dat geldt voor „alle andere ondernemingen”.
(238)
Verzoeken om toepassing van een individueel antidumpingrecht (bijvoorbeeld naar aanleiding van een naamswijziging van de entiteit of de oprichting van nieuwe productie- of verkoopmaatschappijen) dienen onverwijld aan de Commissie te worden gericht (12), onder opgave van alle relevante gegevens, met name indien deze naamswijziging of oprichting van nieuwe productie- of verkoopmaatschappijen verband houdt met wijzigingen in de activiteiten van de onderneming op het gebied van de productie en de verkoop in binnen- en buitenland. Indien het verzoek gerechtvaardigd is, wordt de verordening dienovereenkomstig gewijzigd door bijwerking van de lijst van ondernemingen waarvoor een individueel recht geldt.
(239)
Voor een goede toepassing van het antidumpingrecht moet het residuele recht niet alleen gelden voor niet-medewerkende producenten-exporteurs, maar ook voor producenten die het betrokken product in het OT niet naar de Unie uitvoerden.
(240)
Een partij meende dat als er al maatregelen nodig waren, beter een minimumprijs kon worden vastgesteld. De betreffende partij voerde aan dat ad-valoremrechten met name afnemers zouden raken die ingevoerde producten van hoge kwaliteit en/of met een hoog gewicht kochten. Uit het onderzoek is echter gebleken dat de voorgestelde maatregelen, gezien de variëteit van producten die onder de productomschrijving vallen, de meest geschikte zijn.
(241)
Op grond van het bovenstaande zijn de vastgestelde dumping- en schademarges en de voorlopige rechten als volgt:
Onderneming
Dumpingmarge
Schademarge
Voorlopig recht
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd en Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
26,8 %
45,3 %
26,8 %
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd en Guangxi Sanhuan Lucky Xinda Export & Import Co., Ltd
31,2 %
85,3 %
31,2 %
CHL International Ltd en CHL Porcelain Industries Ltd
30,0 %
109,3 %
30,0 %
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd en Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd
17,6 %
76,0 %
17,6 %
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
23,0 %
44,8 %
23,0 %
Alle andere medewerkende producenten-exporteurs
26,6 %
76,1 %
26,6 %
Alle andere ondernemingen
58,8 %
109,3 %
58,8 %
H. SLOTBEPALING
(242)
Met het oog op de beginselen van behoorlijk bestuur moet een termijn worden vastgesteld waarbinnen belanghebbenden die zich binnen de in het bericht van inleiding vermelde termijn kenbaar hebben gemaakt, schriftelijk opmerkingen kunnen maken en kunnen verzoeken om te worden gehoord. De met het oog op deze verordening gedane bevindingen betreffende de instelling van rechten zijn voorlopig en moeten eventueel opnieuw worden onderzocht met het oog op eventuele definitieve maatregelen,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
1. Er wordt een voorlopig antidumpingrecht ingesteld op tafel- en keukengerei van keramiek, uitgezonderd keramische messen, dat momenteel is ingedeeld onder de GN-codes ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 en ex 6912 00 90 (Taric-codes 6911100090, 6912001011, 6912001091, 6912003010, 6912005010 en 6912009010), van oorsprong uit de VRC.
2. De voorlopige antidumpingrechten die van toepassing zijn op de nettoprijs, franco grens Unie, vóór inklaring, van het in lid 1 omschreven en door onderstaande ondernemingen vervaardigde product, zijn als volgt:
Onderneming
Recht
Aanvullende Taric-code
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd
Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd
Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd
Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
26,8 %
B349
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
31,2 %
B350
CHL Porcelain Industries Ltd
30,0 %
B351
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited
Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd
Shandong Silver Phoenix Co., Ltd
Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd
Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd
17,6 %
B352
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
23,0 %
B353
In bijlage I vermelde ondernemingen
26,6 %
B354
Alle andere ondernemingen
58,8 %
B999
3. De voorlopige antidumpingrechten voor de in lid 2 genoemde ondernemingen zijn uitsluitend van toepassing indien aan de douaneautoriteiten van de lidstaten een geldige handelsfactuur, opgesteld conform de voorwaarden in bijlage II, wordt overgelegd. Indien een dergelijke factuur niet wordt overgelegd, wordt het recht toegepast dat voor alle andere ondernemingen geldt.
4. Bij het in het vrije verkeer brengen in de Unie van het in lid 1 genoemde product moet een zekerheid worden gesteld ten bedrage van het voorlopige recht.
5. Tenzij anders vermeld, zijn de geldende bepalingen inzake douanerechten van toepassing.
Artikel 2
1. Onverminderd artikel 20 van Verordening (EG) nr. 1225/2009 van de Raad kunnen belanghebbenden binnen een maand na de inwerkingtreding van deze verordening verzoeken in kennis te worden gesteld van de belangrijkste feiten en overwegingen op grond waarvan deze verordening werd vastgesteld, schriftelijk opmerkingen maken en verzoeken om door de Commissie te worden gehoord.
2. Ingevolge artikel 21, lid 4, van Verordening (EG) nr. 1225/2009 kunnen de betrokken partijen binnen een maand na de inwerkingtreding van deze verordening opmerkingen maken over de toepassing ervan.
Artikel 3
Deze verordening treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Artikel 1 van deze verordening is gedurende een periode van zes maanden van toepassing.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 14 november 2012.