NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1302/2013
ze dne 17. prosince 2013,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1082/2006 o evropském seskupení pro územní spolupráci (ESÚS), pokud jde o vyjasnění, zjednodušení a zlepšení zřizování a fungování takovýchto seskupení
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 175 třetí pododstavec této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1082/2006 (3) (přijala Komise dne 29. července 2011 zprávu Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování uvedeného nařízení. V uvedené zprávě Komise oznámila svůj záměr navrhnout v nařízení (ES) č. 1082/2006 omezený počet změn za účelem usnadnit zřizování a fungování ESÚS, jakož i vyjasnit některá stávající ustanovení. Mělo by tak dojít k odstranění překážek při zřizování nových ESÚS a současně by byla zachována kontinuita a usnadněno fungování stávajících ESÚS, což by umožnilo rozsáhlejší využívání ESÚS přispívající k větší soudržnosti politik a spolupráci mezi veřejnými subjekty, aniž by to znamenalo další zatížení pro vnitrostátní nebo unijní správní orgány.
(2)
O zřízení ESÚS rozhodují jeho členové a jejich vnitrostátní orgány a nevyplývají z něj automaticky žádné právní nebo finanční výhody na úrovni Unie.
(3)
Lisabonská smlouva doplnila politiku soudržnosti o územní rozměr a nahradila termín „Společenství“ termínem „Unie“. Nová terminologie by tudíž měla být zavedena do nařízení (ES) č. 1082/2006.
(4)
ESÚS mohou mít potenciál posílit prosazování a dosahování harmonického rozvoje Unie jako celku, a zejména hospodářské, sociální a územní soudržnosti jejích regionů, a přispět k plnění cílů strategie Evropa 2020 pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění (dále jen „strategie Evropa 2020“). ESÚS mohou rovněž pozitivně přispět ke snižování překážek v územní spolupráci mezi regiony, které jsou závažně a trvale znevýhodněny přírodními nebo demografickými podmínkami, včetně specifické situace nejvzdálenějších regionů, a mohou napomoci při posilování spolupráce mezi třetími zeměmi, zámořskými zeměmi a územími (dále jen „ZZÚ“) a příhraničními regiony Unie, včetně využívání programů Unie pro vnější spolupráci.
(5)
Dosavadní zkušenosti s doposud zřízenými ESÚS dokládají, že jsou ESÚS coby nový právní nástroj využívány rovněž pro spolupráci v rámci jiných politik Unie, než je politika soudržnosti, a to také prostřednictvím provádění programů nebo částí programů, které využívají jinou finanční podporu Unie, než podpora v rámci politiky soudržnosti. Účinnost a účelnost ESÚS by měly být posíleny rozšířením povahy ESÚS, odstraněním přetrvávajících překážek a usnadněním zřizování a fungování ESÚS při zachování možnosti členských států omezovat opatření, které mohou ESÚS provádět bez finanční podpory Unie. Podle nařízení (EU) č. 1082/2006 mají ESÚS v každém členském státě nejširší právní způsobilost přiznávanou podle vnitrostátního práva daného členského státu právnickým osobám, včetně možnosti uzavírat dohody s dalšími ESÚS nebo jinými právními subjekty za účelem provádění projektů vzájemné spolupráce s cílem mimo jiné dosáhnout účinnějšího fungování makroregionálních strategií.
(6)
Z povahy ESÚS vyplývá, že působí ve více než jednom členském státě. V důsledku toho nařízení (ES) č. 1082/2006 umožňuje, aby úmluva a stanovy ESÚS určily v některých záležitostech rozhodné právo. Je třeba vyjasnit případy, kdy má takové určení upřednostnit v rámci hierarchie rozhodného práva stanovené v uvedeném nařízení vnitrostátní právo členského státu, v němž má ESÚS sídlo. Zároveň by měla být ustanovení nařízení (ES) č. 1082/2006 o rozhodném právu rozšířena na jednání a činnosti ESÚS, které případ od případu podléhají právnímu přezkumu ze strany členských států.
(7)
V důsledku rozdílného postavení místních a regionálních orgánů v členských státech mohou pravomoci, které jsou na jedné straně hranice na úrovni regionálních orgánů, být na druhé straně hranice pravomocemi na úrovni vnitrostátních orgánů, zejména v menších nebo centralizovaných členských států. Proto by se členy ESÚS měly mít možnost vedle členských států stát i vnitrostátní orgány.
(8)
Jelikož nařízení (ES) č. 1082/2006 umožňuje členství v ESÚS subjektům soukromého práva, pokud jsou považovány za „veřejnoprávní subjekty“ ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES (4), mělo by být možné ESÚS v budoucnu využívat ke společné správě veřejných služeb se zvláštním zaměřením na služby obecného hospodářského zájmu nebo na infrastrukturu. Další subjekty soukromého či veřejného práva by rovněž měly mít možnost stát se členy ESÚS. Proto by měly být zahrnuty taktéž „veřejné podniky“ ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES (5) a podniky pověřené poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu v oblastech, jako je školství a odborné vzdělávání, lékařská péče, sociální potřeby týkající se zdravotní a dlouhodobé péče, péče o děti, přístup na trh práce a znovuzačlenění do něj, sociální bydlení a péče o zranitelné skupiny a jejich sociální začleňování.
(9)
Nařízení (ES) č. 1082/2006 nestanoví podrobná pravidla týkající se účasti subjektů ze třetích zemí v ESÚS zřízených v souladu s uvedeným nařízením, tedy mezi členy z nejméně dvou členských států. S ohledem na další harmonizaci pravidel, jimiž se řídí spolupráce mezi jedním či několika členskými státy a jednou nebo několika třetími zeměmi, především v souvislosti s přeshraniční spoluprací v rámci evropského nástroje sousedství (ENS) a nástroje předvstupní pomoci (NPP II), ale rovněž v souvislosti s doplňkovým financováním z Evropského rozvojového fondu (ERF) a s nadnárodní spoluprací v rámci cíle Evropské územní spolupráce, u níž mají být prostředky přidělené z ENS a NPP II převedeny s cílem spojit je s prostředky Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) v rámci programů spolupráce, by měla být výslovně stanovena účast členů ze třetích zemí sousedících s členským státem včetně jeho nejvzdálenějších regionů v ESÚS zřízených mezi nejméně dvěma členskými státy. To by mělo být možné, pokud to umožňují právní předpisy třetí země nebo dohody mezi alespoň jedním zúčastněným členským státem a třetí zemí.
(10)
S cílem posílit hospodářskou, sociální a územní soudržnost Unie, a tedy posílit zejména účinnost územní spolupráce, včetně jednoho nebo několika typů přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráce mezi členy ESÚS, by měla být v ESÚS umožněna účast třetích zemí sousedících s členským státem včetně jeho nejvzdálenějších regionů. Operace v rámci programů Evropské územní spolupráce, jsou-li spolufinancovány Unií, by proto měly i nadále sledovat cíle politiky soudržnosti Unie, i když jsou zčásti nebo zcela prováděny mimo území Unie, a činnosti ESÚS jsou v důsledku toho alespoň v určité míře prováděny rovněž mimo území Unie. V této souvislosti a v odpovídajících případech hraje příspěvek činností ESÚS, které má členy rovněž ze třetích zemí sousedících alespoň s jedním členským státem včetně jeho nejvzdálenějších regionů, pro účely dosahování cílů politik vnější činnosti Unie, např. cíle rozvojové spolupráce nebo hospodářské, finanční a technické spolupráce, pouze podružnou úlohu, neboť těžiště dotyčných programů spolupráce a následně uvedeného ESÚS by se mělo zaměřovat především na cíle politiky soudržnosti Unie. Proto jsou případné cíle rozvojové spolupráce nebo hospodářské, finanční a technické spolupráce mezi jen jedním členským státem včetně jeho nejvzdálenějších regionů a jednou nebo několika třetími zeměmi pouze doplňkové k cílům územní spolupráce mezi členskými státy včetně jejich nejvzdálenějších regionů, založené na politice soudržnosti. Ustanovení čl. 175 třetího pododstavce Smlouvy o fungování EU je tudíž pro přijetí tohoto nařízení dostatečným právním základem.
(11)
Na základě povolení účasti celostátních, regionálních, subregionálních a místních orgánů a organizací a případně dalších veřejných orgánů nebo institucí, včetně poskytovatelů veřejných služeb, ze ZZÚ v určitém ESÚS na základě rozhodnutí Rady 2013755/EU (6) a s ohledem na to, že v případě programového období 2014 - 2020 má zvláštní doplňkový finanční příděl z víceletého finančního rámce posílil spolupráci nejvzdálenějších regionů Unie se sousedními třetími zeměmi a některými ZZÚ uvedenými v příloze II Smlouvy o fungování EU a sousedícími s uvedenými nejvzdálenějšími regiony, by měl být ESÚS coby právní nástroj rovněž přístupný členům ze ZZÚ. Z důvodu právní jistoty a transparentnosti je třeba stanovit zvláštní postupy schvalování pro přistoupení členů ze ZZÚ k ESÚS, včetně nezbytných zvláštních pravidel týkajících se rozhodného práva pro příslušné ESÚS s členy pocházejícími rovněž ze ZZÚ.
(12)
Nařízení (ES) č. 1082/2006 rozlišuje mezi úmluvou, jíž se stanoví základní prvky budoucího ESÚS, a stanovami, jež stanoví prvky provádění. Avšak podle uvedeného nařízení mají v současné době stanovy obsahovat všechna ustanovení úmluvy. Ačkoliv mají být úmluva i stanovy zaslány členským státům, představují dva samostatné dokumenty a schvalování by se mělo omezit pouze na úmluvu. Některé prvky obsažené v současné době ve stanovách by navíc měly být namísto toho upravovány úmluvou.
(13)
Zkušenosti se zřizováním ESÚS ukazují, že tříměsíční období pro schválení členským státem je zřídkakdy respektováno. Tato lhůta by proto měla být prodloužena na šest měsíců. V zájmu zajištění právní jistoty by však po uplynutí této lhůty měla být úmluva považována za schválenou tichým souhlasem, případně v souladu s vnitrostátním právem dotčených členských států včetně jejich příslušných ústavních požadavků. Avšak členský stát, v němž se má nacházet plánované sídlo ESÚS, by měl úmluvu formálně schválit. Zatímco by členským státům mělo být umožněno uplatňovat na postup schvalování případné účasti člena v ESÚS vnitrostátní pravidla nebo vytvořit v rámci vnitrostátních pravidel pro provádění nařízení (ES) č. 1082/2006 zvláštní pravidla, měly by být jakékoli odchylky od ustanovení týkajícího se schválení úmluvy tichým souhlasem po uplynutí šestiměsíční lhůty vyloučeny, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.
(14)
Měly by být stanoveny důvody, na jejichž základě členské státy nemusí schválit účast případného člena nebo úmluvu. Při rozhodování o tomto schválení by se však nemělo přihlížet k takovým vnitrostátním právním předpisům, které vyžadují jiná pravidla a postupy než ty, které jsou stanovené v nařízení (ES) č. 1082/2006.
(15)
Jelikož nařízení (ES) č. 1082/2006 nelze uplatňovat ve třetích zemích, měl by se členský stát, v němž se má nacházet plánované sídlo ESÚS, při schvalování účasti případných budoucích členů ze třetích zemí, zřízených podle jejich práva, přesvědčit za konzultace s těmi členskými státy, podle jejichž práva byly zřízeni ostatní případní budoucí členové, že daná třetí země uplatňují podmínky a postupy rovnocenné podmínkám a postupům stanoveným v nařízení (ES) č. 1082/2006 nebo jedná v souladu s mezinárodními dvoustrannými či vícestrannými dohodami uzavřenými mezi členskými státy Rady Evropy, ať už jsou rovněž členskými státy Unie či nikoliv, vycházejícími z Evropské rámcové úmluvy o přeshraniční spolupráci mezi územními celky nebo orgány, podepsané v Madridu dne 21. května 1980, a doplňkových protokolů přijatých na jejím základě. V případě zapojení několika členských států Unie a jedné nebo více třetích zemí by mělo být dostačující, že taková dohoda byla uzavřena mezi příslušnou třetí zemí a jedním zúčastněným členským státem Unie.
(16)
V zájmu podpořit přistupování nových členů do stávajících ESÚS by měl být v takových případech postup pro změnu úmluv zjednodušen. Takovéto změny by neměly být v případě případného budoucího člena z členského státu, který již úmluvu schválil, oznamovány všem zúčastněným členským státům, ale pouze členskému státu, podle jehož práva je případný budoucí člen zřízen, a členskému státu, v němž má statutární sídlo ESÚS. Jakákoliv pozdější změna úmluvy by měla být oznámena všem dotčeným členským státům. Toto zjednodušení postupu pro změnu by se však neuplatňovalo u případných budoucích členů z členského státu, který úmluvu dosud neschválil, ze třetí země nebo zámořské země a území, aby mohly všechny zúčastněné členské státy ověřit, že je takové přistoupení v souladu s jejich veřejným zájmem nebo veřejnou politikou.
(17)
Vzhledem ke vztahu mezi členskými státy a ZZÚ by se na postupu schvalování účasti případných budoucích členů ze ZZÚ měly tyto členské státy podílet. V souladu se zvláštním vztahem v oblasti správy mezi členským státem a ZZÚ by členský stát měl buď schválit účast případného budoucího člena ze ZZÚ, nebo poskytnout písemné potvrzení členskému státu, v němž se má nacházet plánované sídlo ESÚS, že příslušné orgány v ZZÚ schválily účast případného budoucího člena podle podmínek a postupů rovnocenných těm, jež jsou stanoveny v nařízení (ES) č. 1082/2006. Stejný postup by se měl uplatnit v případě případného budoucího člena ze ZZÚ, který si přeje se připojit k již existujícímu ESÚS.
(18)
Jelikož nemají stanovy nadále obsahovat všechna ustanovení úmluvy, měly by být úmluva i stanovy zaregistrovány či zveřejněny, nebo obojí. Z důvodů transparentnosti by mimoto mělo být oznámení o rozhodnutí, kterým se zřizuje ESÚS, zveřejněno v řadě C Úředního věstníku Evropské unie. Z důvodů jednotnosti by toto oznámení mělo zahrnovat údaje stanovené v příloze k nařízení (ES) č. 1082/2006 ve znění tohoto nařízení.
(19)
Úloha ESÚS by měla být rozšířena o usnadňování a podporu územní spolupráce v obecném měřítku, včetně strategického plánování a správy regionálních a místních záležitostí v souladu s politikou soudržnosti a dalšími politikami Unie, čímž by se přispělo k provádění strategie Evropa 2020 nebo makroregionálních strategií. ESÚS by proto mělo být schopno fungovat na základě jiné finanční podpory než podpory poskytované v rámci unijní politiky soudržnosti. Kromě toho by se od každého člena v každém zastoupeném členském státě nebo třetí zemi mělo vyžadovat, aby měl veškeré pravomoci nezbytné pro účinné fungování ESÚS, ledaže členský stát či třetí země schválí účast člena založeného podle jejich vnitrostátního práva i v případě, že tento člen nemá pravomoci ke všem úkolům stanoveným úmluvou.
(20)
ESÚS nemají coby právní nástroj sloužit k obcházení rámce stanoveného prostřednictvím acquis Rady Evropy, jež nabízí různé možnosti a rámce pro přeshraniční spolupráci regionálních a místních orgánů včetně nedávných Euroregionálních sdružení pro spolupráci (7), ani vytvářet soubor zvláštních společných pravidel, podle kterých by se jednotně řídila všechna taková uspořádání v celé Unii.
(21)
Zvláštní úkoly ESÚS i možnost členských států omezit činnosti, které ESÚS může provádět bez finanční podpory ze strany Unie, by měly být v souladu s předpisy, kterými se řídí EFRR, Evropský sociální fond a Fond soudržnosti v programovém období 2014-2020.
(22)
Ačkoliv je v nařízení (ES) č. 1082/2006 stanoveno, že se úkoly ESÚS netýkají mimo jiné „regulačních pravomocí“, které mohou mít v různých členských státech různé právní následky, shromáždění ESÚS může, pokud tak výslovně stanoví úmluva o ESÚS a je-li to v souladu s právem Unie a vnitrostátním právem, stanovit podmínky používání určitého prvku infrastruktury, kterou ESÚS spravuje, či podmínky, podle nichž může být poskytována služba obecného hospodářského zájmu, a to včetně tarifů a poplatků, které budou uživatelé platit.
(23)
V důsledku otevření ESÚS členům ze třetích zemí nebo ZZÚ by úmluva měla obsahovat podrobnosti týkající se opatření pro jejich zapojení.
(24)
Úmluva by měla, kromě zařazení obecného odkazu na rozhodné právo uvedené v článku 2 nařízení (ES) č. 1082/2006, rovněž uvádět právo Unie a vnitrostátní právo použitelné pro ESÚS. Dále by mělo být umožněno, aby tímto vnitrostátním právem bylo právo členského státu, v němž orgány ESÚS vykonávají své pravomoci, zejména pokud zaměstnanci pracují pod vedením ředitele a nacházející se v jiném členském státě, než kde se nachází sídlo ESÚS. Úmluva by rovněž měla uvádět použitelné právo Unie a vnitrostátní právo, jež se přímo týkají činností ESÚS prováděných v rámci úkolů stanovených v úmluvě, a to včetně případů, kde ESÚS spravuje veřejné služby obecného zájmu nebo infrastrukturu.
(25)
Toto nařízení by nemělo upravovat problémy ESÚS spojené s přeshraničním zadáváním veřejných zakázek.
(26)
Vzhledem k důležitosti pravidel použitelných pro zaměstnance ESÚS, jakož i zásad pro opatření týkající se personálního řízení a způsobů náboru zaměstnanců, by tato pravidla a zásady měla stanovit úmluva, a nikoli stanovy. Mělo by být možné stanovit, že v úmluvě lze uvést různé varianty výběru pravidel použitelných pro zaměstnance ESÚS. Zvláštní opatření týkající se personálního řízení a způsobů náboru zaměstnanců by však měla být řešena ve stanovách.
(27)
Členské státy by měly dále využít možností, které stanovuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 (8), v zájmu určitých osob nebo kategorií osob vzájemnou dohodou stanovit výjimky z určení použitelných právních předpisů podle tohoto nařízení a považovat zaměstnance ESÚS za takovouto kategorii osob.
(28)
Vzhledem k důležitosti opatření pro odpovědnost členů by tato opatření měla stanovit úmluva, a nikoli stanovy.
(29)
Pokud má ESÚS jako výhradní cíl řízení programu spolupráce podporovaného z EFRR nebo jeho části nebo pokud se ESÚS zabývá meziregionální spoluprací nebo sítěmi, informace o území, na kterém ESÚS může své úkoly provádět, by neměly být vyžadovány. V prvním případě by rozsah území měl být vymezen a případně měněn v příslušném programu spolupráce. V druhém případě by požadavek na tyto informace ohrozil přistoupení nových členů k meziregionální spolupráci nebo sítím, přestože se ve většině případů jedná o nemateriální činnosti.
(30)
Měla by být vyjasněna různá opatření týkající se kontroly řízení veřejných finančních prostředků na straně jedné a auditu účetních závěrek ESÚS na straně druhé.
(31)
ESÚS, jejichž členové mají omezenou odpovědnost, by měla být jasněji odlišena od těch, jejichž členové mají neomezenou odpovědnost. Dále, aby mohla ESÚS, jejichž členové mají omezenou odpovědnost, provádět činnosti, které by mohly potenciálně vytvářet dluh, měly by mít členské státy možnost požadovat, aby taková ESÚS uzavřela vhodné pojištění nebo aby se na tyto ESÚS vztahovala odpovídající finanční záruka za účelem krytí rizik, která jsou specifická pro činnosti daného ESÚS.
(32)
Členské státy by měly Komisi informovat o všech předpisech přijatých k provádění nařízení (ES) č. 1082/2006, jakož i veškeré jejich změny, předloží. Za účelem zlepšení výměny informací a koordinace mezi Komisí, členskými státy a Výborem regionů by Komise měla tyto předpisy předat členským státům a Výboru regionů. Výbor regionů připravil platformu o ESÚS, která umožňuje všem zúčastněným stranám sdílet zkušenosti a osvědčené postupy, zlepšovat komunikaci o příležitostech a výzvách, které s ESÚS souvisejí, usnadňuje výměnu zkušeností se zřizováním ESÚS na územní úrovni a zprostředkovává sdílení informací o osvědčených postupech v rámci územní spolupráce.
(33)
Měl by být stanoven nový termín pro příští zprávu o uplatňování nařízení (ES) č. 1082/2006. V souladu s posunem Komise k tvorbě politik podložené fakty by se měla tato zpráva zabývat hlavními otázkami hodnocení, včetně účelnosti, efektivnosti, významnosti, evropské přidané hodnoty, možnosti zjednodušení a udržitelnosti. Účelností by se měla rozumět mimo jiné snaha šířit v rámci různých útvarů Komise a mezi Komisí a jinými institucemi, například Evropskou službou pro vnější činnost, povědomí o nástroji ESÚS. Komise by měla tuto zprávu předat Evropskému parlamentu, Radě a podle článku 307 Smlouvy o fungování EU též Výboru regionů. Zpráva by měla být předána do 1. srpna 2018.
(34)
Za účelem stanovení seznamu indikátorů k využití při hodnocení a přípravě zprávy o uplatňování nařízení (ES) č. 1082/2006 by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(35)
Stávající ESÚS ne neměly být povinny sladit úmluvu a stanovy se změnami nařízení (ES) č. 1082/2006 zavedenými tímto nařízením.
(36)
Je rovněž nezbytné určit, podle jakých pravidel by měla být schválena ESÚS, u nichž postup schvalování začal ještě před datem použitelnosti tohoto nařízení.
(37)
Za účelem úpravy stávajících vnitrostátních pravidel tak, aby bylo toto nařízení provedeno dříve, než budou muset být Komisi předloženy programy v rámci cíle Evropská územní spolupráce, mělo by se toto nařízení začít používat šest měsíců ode dne jeho vstupu v platnost. Při úpravě svých stávajících vnitrostátních pravidel by členské státy měly zajistit, aby byly určeny příslušné orgány odpovědné za schvalování ESÚS a aby, v souladu s jejich právními a správními opatřeními, byly tyto orgány také orgány odpovědnými za přijímání oznámení v souladu s článkem 4 nařízení (ES) č. 1082/2006.
(38)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž zlepšení právního nástroje ESÚS, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedeného cíle, neboť využívání ESÚS je nepovinné, v souladu s ústavním systémem každého členského státu,
(39)
Nařízení (ES) č. 1082/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny nařízení (ES) č. 1082/2006
Nařízení (ES) č. 1082/2006 se mění takto:
1)
Článek 1 se mění takto:
a)
odstavce 1 a 2 se nahrazují tímto:
„1. Evropské seskupení pro územní spolupráci („ESÚS“) může být zřízeno na území Unie za podmínek a podle ujednání stanovených v tomto nařízení.
2. Cílem ESÚS je usnadnit a podporovat především územní spolupráci, včetně jednoho nebo více typů přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráce, mezi jeho členy, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 1, za účelem posílení hospodářské, sociální a územní soudržnosti Unie.“;
b)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„5. Sídlo ESÚS se nachází v členském státě, podle jehož práva je zřízen alespoň jeden z členů ESÚS.“;
2)
Článek 2 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Jednání statutárních orgánů ESÚS se řídí:
a)
tímto nařízením;
b)
úmluvou uvedenou v článku 8, pokud to toto nařízení výslovně povoluje; a
c)
v případě záležitostí, které toto nařízení neupravuje nebo které upravuje jen částečně, vnitrostátním právem členského státu, v němž má ESÚS sídlo.
Pokud je to nezbytné pro určení rozhodného práva v rámci práva Unie či mezinárodního práva soukromého, považuje se ESÚS za subjekt toho členského státu, v němž má sídlo.“;
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„1a. Činnosti ESÚS týkající se provádění úkolů uvedených v čl. 7 odst. 2 a 3 v rámci Unie se řídí použitelným právem Unie a vnitrostátním právem stanoveným úmluvou uvedenou v článku 8.
Činnosti ESÚS spolufinancované z rozpočtu Unie jsou v souladu s požadavky stanovenými v použitelném právu Unie a ve vnitrostátním právu týkajícím se uplatňování tohoto práva Unie.“;
3)
Článek 3 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„1. Členy ESÚS se mohou stát tyto subjekty:
a)
členské státy nebo orgány na vnitrostátní úrovni;
b)
regionální orgány;
c)
místní orgány;
d)
veřejné podniky ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES (9) nebo veřejnoprávní subjekty ve smyslu čl. 1 odst. 9 druhého pododstavce směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES (10);
e)
podniky pověřené poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu v souladu s použitelným právem Unie a vnitrostátním právem;
f)
celostátní, regionální nebo místní orgány nebo subjekty nebo veřejné podniky, které jsou rovnocenné orgánům nebo subjektům nebo podnikům uvedeným v písmenu d), ze třetích zemí, s výhradou podmínek stanovených v článku 3a.
(9) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (Úř. věst. L 134, 30.4.2004, s. 1)." 						
(10) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L 134, 30.4.2004, s. 114).“" 						
b)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. S výjimkou případu podle čl. 3a odst. 2 a 5 sdružuje ESÚS členy pocházející z území nejméně dvou členských států.“
4)
vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 3a
Přistoupení členů ze třetích zemí nebo zámořských zemí a území (ZZÚ)
1. V souladu s čl. 4 odst. 3a může ESÚS sdružovat členy pocházející z území nejméně dvou členských států a jedné nebo více třetích zemí sousedících nejméně s jedním z těchto členských států včetně jeho nejvzdálenějších regionů, pokud tyto členské státy a třetí země společně vykonávají činnosti v rámci územní spolupráce nebo provádí programy podporované Unií.
Pro účely tohoto nařízení se třetí země nebo ZZÚ považuje za sousedící s členským státem včetně jeho nejvzdálenějších regionů, pokud tato třetí země nebo ZZÚ sdílí s členským státem společnou pozemní hranici nebo pokud jsou tato třetí země nebo ZZÚ i členský stát způsobilé podle společného námořního přeshraničního nebo nadnárodního programu v rámci cíle Evropská územní spolupráce nebo podle jiného programu přeshraniční spolupráce, spolupráce přes moře či spolupráce pobřežních oblastí, a to i tehdy, když je oddělují mezinárodní vody.
2. ESÚS může sdružovat členy pocházející z území pouze jednoho členského státu a jedné či více třetích zemí nebo sousedících s daným členským státem, včetně jeho nejvzdálenějších regionů, pokud se podle tohoto členského státu takovéto ESÚS slučuje s oblastí působnosti jeho územní spolupráce v rámci přeshraniční či nadnárodní spolupráce nebo dvoustranných vztahů s danými třetími zeměmi.
3. Pro účely odstavců 1 a 2 zahrnují třetí země sousedící s členským státem včetně jeho nejvzdálenějších regionů námořní hranice mezi dotčenými zeměmi.
4. V souladu s článkem 4a a s výhradou podmínek stanovených v odstavci 1 tohoto článku může ESÚS rovněž sdružovat členy pocházející z území alespoň dvou členských států včetně jejich nejvzdálenějších regionů a z jedné nebo více ZZÚ, ať má členy z jedné či více třetích zemí, či nikoli.
5. V souladu s článkem 4a a s výhradou podmínek stanovených v odstavci 2 tohoto článku může ESÚS rovněž sdružovat členy pocházející pouze z území jednoho členského státu včetně jeho nejvzdálenějších regionů a z jedné nebo více ZZÚ, ať má členy z jedné či více třetích zemí, nebo ne.
6. ESÚS nemůže být zřízeno pouze mezi členy z jednoho členského státu a jedné či více ZZÚ majících vazby k témuž členskému státu.“;
5)
Článek 4 se mění takto:
a)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Po oznámení případného budoucího člena podle odstavce 2 členský stát, který obdržel oznámení, s ohledem na svoji ústavní strukturu schválí účast případného budoucího člena v ESÚS a úmluvu, ledaže tento členský stát shledá, že:
a)
tato účast či úmluva není v souladu s kterýmkoliv u následujících:
i)
tímto nařízením;
ii)
jiným právním předpisem Unie týkajícím se jednání a činností ESÚS;
iii)
vnitrostátním právním předpisem týkajícím se působnosti a pravomocí případného budoucího člena;
b)
taková účast není opodstatněná z důvodů veřejného zájmu nebo veřejné politiky příslušného členského státu; nebo
c)
stanovy nejsou v souladu s úmluvou.
V případě neschválení vydá členský stát prohlášení, v němž uvede své důvody k odepření schválení a případně navrhne nezbytné změny úmluvy.
Pokud jde o schválení, dospěje členský stát k rozhodnutí ve lhůtě šesti měsíců ode dne doručení oznámení v souladu s odstavcem 2. Pokud v této lhůtě členský stát, který obdržel oznámení, nevznese žádné námitky, považují se účast případného budoucího člena a úmluva za schválené. Avšak členský stát, v němž se má nacházet plánované sídlo ESÚS, formálně schválí úmluvu dříve, než bude moci být ESÚS vytvořen.
Jakákoliv žádost o doplňující informace členského státu adresovaná případnému budoucímu členovi lhůtu uvedenou ve třetím pododstavci přeruší. Doba přerušení bude započata dnem následujícím po dni, kdy členský stát odeslal své připomínky případnému budoucímu členovi, a potrvá až do doby, kdy případný budoucí člen na připomínky odpoví.
K přerušení lhůty uvedené ve třetím pododstavci však nedojde, pokud případný budoucí člen předložil odpověď na připomínky členského státu do deseti pracovních dnů poté, co započala doba přerušení.
Při rozhodování o účasti případného budoucího člena v ESÚS mohou členské státy uplatňovat svá vnitrostátní pravidla.“
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„3a. V případě ESÚS s případnými budoucími členy z jedné nebo více třetích zemí se členský stát, v němž se má nacházet plánované sídlo ESÚS, za konzultace s ostatními dotčenými členskými státy přesvědčí, že jsou splněny podmínky stanovené v článku 3a a že každá třetí země schválila účast případného budoucího člena v souladu s:
a)
podmínkami a postupy rovnocennými podmínkám a postupům stanoveným v tomto nařízení; nebo
b)
dohodou uzavřenou mezi alespoň jedním členským státem, podle jehož práva je případný budoucí člen zřízen, a takovou třetí zemí.“
c)
Odstavce 5 a 6 se nahrazují tímto:
„5. Členové schválí úmluvu uvedenou v článku 8, přičemž zajistí soulad se schválením podle odstavce 3 tohoto článku.
6. Každou změnu úmluvy nebo stanov oznámí ESÚS členským státům, podle jejichž práva jsou jeho členové ESÚS zřízeni. Každou změnu úmluvy, pouze s výjimkou přistoupení nového člena podle odst. 6a písm. a), schvalují tyto členské státy podle postupu stanoveného v tomto článku.“
d)
Doplňuje se nový odstavec, který zní:
„6a. Následující ustanovení se použijí v případě přistoupení nových členů k již existujícímu ESÚS:
a)
V případě přistoupení nového člena z členského státu, který již úmluvu schválil, toto přistoupení schvaluje pouze členský stát, podle jehož práva je nový člen zřízen, v souladu s postupem stanoveným v odstavci 3 a po oznámení členskému státu, v němž má ESÚS své sídlo.
b)
V případě přistoupení nového člena z členského státu, který úmluvu ještě neschválil, se použije postup stanovený v odstavci 6.
c)
V případě přistoupení nového člena ze třetí země k již existujícímu ESÚS provede členský stát, v němž se nachází sídlo ESÚS, postupem stanoveným v odstavci 3a přezkum takového přistoupení.“
6)
vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 4a
Účast členů ze zámořských zemí a území
V případě ESÚS s případnými budoucími členy ze ZZÚ zajistí členský stát, s nímž je ZZÚ spojeno, že jsou splněny podmínky stanovené v článku 3a, a s ohledem na své vztahy s daným ZZÚ buď:
a)
schválí účast případných budoucích členů v souladu s čl. 4 odst. 3; nebo
b)
písemně potvrdí členskému státu, v němž se má nacházet plánované sídlo ESÚS, že příslušné orgány v ZZÚ schválily účast případných budoucích členů v souladu s podmínkami a postupy rovnocennými podmínkám a postupům stanoveným v tomto nařízení.“
7)
Článek 5 se nahrazuje tímto:
„Článek 5
Nabývání právní subjektivity a zveřejnění v Úředním věstníku
1. Úmluva, stanovy a veškeré jejich pozdější změny se registrují nebo zveřejňují v členském státě, v němž má dotyčné ESÚS své sídlo, v souladu s použitelným vnitrostátním právem tohoto členského státu. ESÚS nabývá právní subjektivitu dnem registrace úmluvy a stanov nebo dnem jejich zveřejnění, podle toho, co nastane dříve. Členové informují dotčené členské státy a Výbor regionů o registraci nebo zveřejnění úmluvy a stanov.
2. ESÚS do deseti pracovních dnů od registrace nebo zveřejnění úmluvy a stanov zajistí, aby byla Výboru regionů zaslána žádost podle vzoru stanoveného v příloze tohoto nařízení. Výbor regionů tuto žádost předá Úřadu pro publikace Evropské unie, který v řadě C Úředního věstníku Evropské unie zveřejní oznámení o zřízení ESÚS s podrobnostmi stanovenými v příloze tohoto nařízení.“
8)
V článku 6 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Bez ohledu na odstavce 1, 2 a 3 tohoto článku, pokud úkoly ESÚS uvedené v čl. 7 odst. 3 zahrnují akce spolufinancované Unií, použijí se příslušné právní předpisy o kontrole finančních prostředků poskytnutých Unií.“
9)
Článek 7 se mění takto:
a)
odstavce 2 a 3 se nahrazují tímto:
„2. ESÚS jedná v mezích úkolů, jimiž bylo pověřeno, tedy usnadnění a podpora územní spolupráce za účelem posílení hospodářské, sociální a územní soudržnosti Unie a překonávání překážek na vnitřním trhu. Všechny úkoly stanoví jeho členové za spadající do pravomocí každého člena, ledaže členský stát nebo třetí země schválí účast člena zřízeného podle jeho vnitrostátního práva, i když tento člen nemá pravomoc ke všem úkolům stanoveným v úmluvě.
3. ESÚS může provádět zvláštní činnosti územní spolupráce mezi svými členy při sledování cíle uvedeného v čl. 1 odst. 2, ať již s finanční podporou ze strany Unie, nebo bez ní.
Úkoly ESÚS se mohou především týkat provádění programů spolupráce nebo jejich částí nebo prováděním činností podporovaných Unií prostřednictvím Evropského fondu pro regionální rozvoj, Evropského sociálního fondu nebo Fondu soudržnosti či jakoukoliv kombinací těchto fondů.
Členské státy mohou omezit úkoly, které mohou ESÚS provádět bez finanční podpory ze strany Unie. Aniž je dotčen článek 13, členské státy nicméně nevyloučí úkoly týkající se investičních priorit uvedených v článku 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č1299/2013 (11).
(11) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1299/2013 ze dne 17. prosinec 2013 o zvláštních ustanoveních týkajících se podpory z Evropského fondu pro regionální rozvoj pro cíl Evropská územní spolupráce (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 259).“" 						
b)
v odstavci 4 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Shromáždění ESÚS uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. a) však v souladu s použitelným právem Unie a vnitrostátním právem může stanovit podmínky používání určitého prvku infrastruktury, kterou ESÚS spravuje, nebo podmínky, za nichž se poskytuje služba obecného hospodářského zájmu, a to včetně tarifů a poplatků, které budou uživatelé platit.“
10)
V článku 8 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Úmluva stanoví:
a)
název ESÚS a jeho sídlo;
b)
rozsah území, na němž může ESÚS plnit své úkoly;
c)
cíl a úkoly ESÚS;
d)
dobu trvání ESÚS a podmínky, kterými se řídí jeho rozpuštění;
e)
seznam členů ESÚS;
f)
seznam orgánů ESÚS a jejich příslušných pravomocí;
g)
použitelné právo Unie a vnitrostátní právo členského státu, v němž má ESÚS statutární sídlo pro účely výkladu a prosazování úmluvy;
h)
použitelné právo Unie a vnitrostátní právo členského státu, v němž jednají statutární orgány ESÚS;
i)
případná opatření pro účast členů ze třetích zemí nebo zámořských zemí a území, včetně stanovení rozhodného práva, pokud ESÚS plní úkoly ve třetích zemích či v zámořských zemích či územích;
j)
použitelné právo Unie a vnitrostátní právo, jež se přímo týkají činností ESÚS prováděných v rámci úkolů stanovených v úmluvě;
k)
pravidla použitelná pro zaměstnance ESÚS, jakož i zásady pro opatření týkající se personálního řízení a způsobů náboru zaměstnanců;
l)
opatření pro odpovědnost ESÚS a jeho členů v souladu s článkem 12;
m)
vhodná ujednání o vzájemném uznávání, včetně pro účely finanční kontroly řízení veřejných finančních prostředků; a dále
n)
postupy pro přijetí stanov a změn úmluvy, které jsou v souladu s povinnostmi stanovenými v článcích 4 a 5.
3. Informace podle odst. 2 písm. b) však nejsou vyžadovány, pokud se úkoly ESÚS týkají pouze řízení programu spolupráce nebo jeho části v rámci nařízení (EU) č. 1299/2013 nebo pokud se ESÚS týká meziregionální spolupráce nebo sítí.“
11)
Článek 9 se nahrazuje tímto:
„Článek 9
Stanovy
1. Stanovy ESÚS přijímají na základě úmluvy a v souladu s ní jeho členové jednomyslně.
2. Stanovy ESÚS obsahují přinejmenším:
a)
provozní předpisy orgánů ESÚS a jejich pravomoci, jakož i počet zástupců členů v příslušných orgánech;
b)
jeho postupy při rozhodování;
c)
jeho pracovní jazyk nebo jazyky;
d)
ujednání o jeho fungování;
e)
jeho postupy týkající se personálního řízení a náboru zaměstnanců;
f)
ujednání o finančních příspěvcích jeho členů;
g)
použitelná účetní a rozpočtová pravidla pro jeho členy;
h)
určení nezávislého externího auditora jeho účetních závěrek; a
i)
postupy pro změny jeho stanov, které jsou v souladu s povinnostmi stanovenými v článcích 4 a 5.“
12)
V článku 11 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Příprava účetních závěrek, v případě potřeby včetně doprovodné výroční zprávy, auditu a zveřejnění těchto účetních závěrek, se řídí vnitrostátním právem členského státu, v němž má ESÚS sídlo.“
13)
Článek 12 se mění takto:
a)
V odstavci 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„ESÚS odpovídá za veškeré své dluhy.“
b)
Odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Aniž je dotčen odstavec 3, pokud aktiva ESÚS nedostačují na pokrytí jeho závazků, odpovídají jeho členové za dluhy ESÚS jakékoli povahy, přičemž se podíl každého člena stanoví úměrně k jeho finančnímu příspěvku. Úprava finančních příspěvků musí být obsažena ve stanovách.
Členové ESÚS mohou ve stanovách určit, že po ukončení svého členství v daném ESÚS budou odpovídat za závazky vyplývající z jeho činnosti v průběhu svého členství.
2a. Pokud je odpovědnost alespoň jednoho člena ESÚS z členského státu omezena v důsledku vnitrostátního práva, podle něhož je zřízen, mohou ostatní členové v úmluvě rovněž omezit svou odpovědnost, pokud jim to vnitrostátní právo provádějící toto nařízení umožní.
Název ESÚS, jehož členové mají omezenou odpovědnost, musí obsahovat výraz „s ručením omezeným“.
Požadavky na zveřejnění úmluvy, stanov a účetních závěrek ESÚS, jehož členové mají omezenou odpovědnost, musí být přinejmenším rovnocenné požadavku, který se uplatňuje pro jiné právní subjekty s omezenou odpovědností podle práva členského státu, v němž má ESÚS sídlo.
V případě ESÚS, jehož členové mají omezenou odpovědnost, může kterýkoliv dotčený členský stát požadovat, aby takové ESÚS uzavřelo vhodné pojištění nebo aby se na něj vztahovala záruka poskytnutá bankou nebo jinou finanční institucí se sídlem v členském státě nebo aby se na něj vztahoval nástroj poskytnutý veřejným subjektem či členským státem jako záruka za účelem krytí rizik, která jsou specifická pro činnosti daného ESÚS.“
14)
V čl. 15 odst. 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„2. Nestanoví-li toto nařízení jinak, vztahuje se na spory, jejichž stranou je ESÚS, právní předpisy Unie o soudní příslušnosti. Ve věci, která není upravena těmito právními předpisy Unie, jsou pro řešení sporů příslušné soudy členského státu, v němž má ESÚS sídlo.“
15)
Článek 16 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Členské státy přijmou předpisy k zajištění účinného uplatňování tohoto nařízení, včetně určení příslušných orgánů odpovědných za schvalování, v souladu se svými právními a správními opatřeními.
Vyžaduje-li to vnitrostátní právo některého členského státu, může tento členský stát vypracovat souhrnný seznam úkolů, které členové ESÚS ve smyslu čl. 3 odst. 1 zřízení podle jeho práva již mají, pokud jde o územní spolupráci uvnitř tohoto členského státu.
Členský stát předloží Komisi veškeré předpisy přijaté na základě tohoto článku, jakož i jejich změny. Komise tyto předpisy následně předá ostatním členským státům a Výboru regionů.“
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„1a. Týkají-li se předpisy uvedené v odstavci 1členského státu, k němuž má vazby ZZÚ, zajišťují při zohlednění vztahu členského státu s touto ZZÚ rovněž účinné uplatňování tohoto nařízení vůči této ZZÚ, sousedícím členským státům nebo nejvzdálenějším regionům těchto členských států.“
16)
Článek 17 se nahrazuje tímto:
„Článek 17
Zpráva
Do 1. srpna 2018 předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě a Výboru regionů zprávu o uplatňování tohoto nařízení, která na základě ukazatelů zhodnotí jeho účelnost, efektivnost, významnost, evropskou přidanou hodnotu a prostor pro zjednodušení.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 17a, jimiž stanoví seznam ukazatelů uvedených v prvním pododstavci.“
17)
vkládá se nový článek 17a, který zní:
„Článek 17a
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomocí uvedená v čl. 17 druhém pododstavci je svěřena Komisi na dobu pěti let od 21. prosinec 2013.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 17 druhém pododstavci kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu i Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 17 druhého pododstavce vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.“
Článek 2
Přechodná ustanovení
1. ESÚS zřízená před 21. prosinec 2013 nemají povinnost sladit své úmluvy a stanovy s ustanoveními nařízení (ES) č. 1082/2006 ve znění tohoto nařízení.
2. V případě ESÚS, pro něž byl postup podle článku 4 nařízení (ES) č. 1082/2006 zahájen před 22. červen 2014 a kde zbývá pouze provést registraci nebo zveřejnění podle článku 5 nařízení (ES) č. 1082/2006, se jejich registrace nebo zveřejněné provede podle ustanovení nařízení (ES) č. 1082/2006 ve znění před jeho změnou tímto nařízením.
3. ESÚS, pro něž byl postup podle článku 4 nařízení (ES) č. 1082/2006 zahájen více než šest měsíců před 22. červen 2014 se schválí podle ustanovení nařízení (ES) č. 1082/2006ve znění před jeho změnou tímto nařízením.
4. Jiná ESÚS než ta, která jsou uvedena v odstavcích 2 a 3 tohoto článku, pro něž byl postup podle článku 4 nařízení (ES) č. 1082/2006 zahájen před 22. červen 2014 se schválí podle ustanovení nařízení (ES) č. 1082/2006 ve znění tohoto nařízení.
5. Členské státy předloží Komisi potřebné změny vnitrostátních předpisů přijaté v souladu s čl. 16 odst. 1 nařízení (ES) č. 1082/2006 ve znění tohoto nařízení nejpozději dne 22. červen 2014.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 22. červen 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. prosince 2013.
VERORDENING (EU) Nr. 1302/2013 VAN HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD
van 17 december 2013
tot wijziging van Verordening (EG) nr. 1082/2006 betreffende een Europese groepering voor territoriale samenwerking (EGTS), wat de verduidelijking, vereenvoudiging en verbetering van de oprichting en werking van dergelijke groeperingen betreft
HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, en met name de derde alinea van artikel 175,
Gezien het voorstel van de Europese Commissie,
Na toezending van het ontwerp van wetgevingshandeling aan de nationale parlementen,
Gezien het advies van het Europees Economisch en Sociaal Comité (1),
Gezien het advies van het Comité van de Regio's (2),
Handelend volgens de gewone wetgevingsprocedure,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Overeenkomstig Verordening (EG) nr. 1082/2006 van het Europees Parlement en de Raad (3) heeft de Commissie op 29 juli 2011 een verslag voor het Europees Parlement en de Raad betreffende de toepassing van die verordening goedgekeurd. In dat verslag heeft de Commissie haar voornemen aangekondigd om een beperkt aantal wijzigingen in Verordening (EG) nr. 1082/2006 voor te stellen om de oprichting en de werking van de EGTS'en te vergemakkelijken, alsook om verduidelijkingen voor te stellen van bepaalde bestaande bepalingen. Obstakels voor de oprichting van nieuwe EGTS'en dienen te worden weggenomen terwijl de continuïteit van bestaande groeperingen gewaarborgd en de werking ervan vergemakkelijkt dient te worden, zodat op grotere schaal gebruik gemaakt kan worden van EGTS'en, die bijdragen tot betere coherentie van beleid en samenwerking tussen overheidsorganen, zonder aanvullende lasten voor de nationale of uniale overheidsdiensten te scheppen.
(2)
De oprichting van een EGTS is een zaak voor de leden en hun nationale autoriteiten, en is niet automatisch gekoppeld aan enige wettelijke of financiële voordelen op EU-niveau.
(3)
Het Verdrag van Lissabon heeft een territoriale dimensie toegevoegd aan het cohesiebeleid en heeft "Gemeenschap" vervangen door "Unie". Deze nieuwe terminologie dient dus ook in Verordening (EG) nr. 1082/2006 verwerkt te worden.
(4)
EGTS'en hebben het potentieel om de bevordering en bewerkstelliging van de harmonieuze ontwikkeling van de Unie als geheel en de economische, sociale en territoriale samenhang van haar regio's in het bijzonder te versterken, en bij te dragen aan de verwezenlijking van de Europa 2020-strategie voor slimme, duurzame en inclusieve groei ("Europa 2020-strategie"). EGTS'en kunnen tevens positief bijdragen tot het verminderen van de belemmeringen voor territoriale samenwerking tussen regio's die kampen met ernstige en permanente natuurlijke of demografische belemmeringen, waaronder de specifieke situatie van ultraperifere gebieden, en zij kunnen van belang zijn voor de versterking van de samenwerking tussen derde landen, landen en gebieden overzee ("LGO") en grensregio's van de Unie, onder andere door het gebruik van externe samenwerkingsprogramma's van de Unie.
(5)
Uit de ervaringen met de tot nu toe opgerichte EGTS'en blijkt dat de EGTS als een nieuw juridisch instrument ook gebruikt wordt voor samenwerking in het kader van andere beleidsmaatregelen van de Unie dan het cohesiebeleid, onder andere door de uitvoering van programma's of delen van programma's met andere financiële steun van de Unie dan die in het kader van het cohesiebeleid. De efficiëntie en doelmatigheid van EGTS'en dient verbeterd te worden door de opzet van EGTS'en te verbreden, bestaande belemmeringen weg te nemen en de oprichting en operatie van EGTS'en te vergemakkelijken en tegelijkertijd de mogelijkheid te behouden dat lidstaten de acties die EGTS'en kunnen uitvoeren zonder financiële steun van de Unie, kunnen beperken. EGTS'en hebben krachtens Verordening (EG) nr. 1082/2006 in elke lidstaat de ruimste handelingsbekwaamheid die in de nationale wetgeving van die lidstaat aan rechtspersonen wordt toegekend, waaronder ook de mogelijkheid om met andere EGTS'en of andere rechtspersonen overeenkomsten te sluiten voor de uitvoering van gemeenschappelijke samenwerkingsprojecten om, onder andere, te zorgen voor een efficiëntere werking van macroregionale strategieën.
(6)
EGTS'en opereren per definitie in meer dan één lidstaat. Verordening (EG) nr. 1082/2006 biedt bijgevolg de mogelijkheid dat de overeenkomst en de statuten van de EGTS'en aangeven welk recht van toepassing is op bepaalde kwesties. Het moet worden verduidelijkt in welke gevallen binnen de in die verordening vastgelegde hiërarchie van toepasselijk recht het nationale recht van de lidstaat waar de EGTS haar statutaire zetel heeft voorrang krijgt. Tegelijkertijd dienen de bepalingen van Verordening (EG) nr. 1082/2006 betreffende toepasselijk recht uitgebreid te worden tot de handelingen en activiteiten van een EGTS die onderworpen zijn aan een juridische toetsing door de lidstaten in elk afzonderlijk geval.
(7)
De uiteenlopende status van lokale en regionale organen in lidstaten leidt ertoe dat bevoegdheden die aan de ene kant van de grens regionaal zijn aan de andere kant op nationaal niveau worden uitgeoefend, met name in kleinere of meer gecentraliseerde lidstaten. Daarom dienen nationale autoriteiten lid te kunnen worden van een EGTS, naast de lidstaat.
(8)
Verordening (EG) nr. 1082/2006 bepaalt dat privaatrechtelijke lichamen lid kunnen worden van een EGTS, op voorwaarde dat zij beschouwd worden als publiekrechtelijke instellingen zoals gedefinieerd in Richtlijn 2004/18/EG van het Europees Parlement en de Raad (4), en het dient ook mogelijk te zijn dat EGTS'en in de toekomst gebruikt worden voor het gezamenlijk beheren van openbare diensten die met name gericht zijn op diensten van algemeen economisch belang of infrastructuur. Het moet derhalve mogelijk zijn dat ook andere privaatrechtelijke of publiekrechtelijke actoren lid worden van een EGTS. Derhalve dienen "overheidsbedrijven" zoals gedefinieerd in Richtlijn 2004/17/EG van het Europees Parlement en de Raad (5), en bedrijven belast met het beheer van diensten van algemeen economisch belang op gebieden als onderwijs en opleiding, gezondheidszorg, sociale behoeften wat betreft gezondheidszorg en langdurige zorg, kinderopvang, toegang tot de arbeidsmarkt en herintreding, sociale huisvesting en de zorg voor en sociale inclusie van kwetsbare groepen, ook onder het toepassingsgebied te vallen.
(9)
Verordening (EG) nr. 1082/2006 bevat geen gedetailleerde regels voor de deelname van entiteiten uit derde landen aan een overeenkomstig deze verordening opgerichte EGTS, d.w.z. tussen leden uit ten minste twee lidstaten. Gezien de verdere onderlinge aanpassing van de regels betreffende de samenwerking tussen één of meer lidstaten en één of meer derde landen, vooral in de context van grensoverschrijdende samenwerking in het kader van het Europees Nabuurschapsinstrument (ENI) en het instrument voor pretoetredingssteun (IPA II), maar ook in de context van de aanvullende financiering uit het Europees Ontwikkelingsfonds, en van de transnationale samenwerking in het kader van het doel "Europese territoriale samenwerking", waarbij toewijzingen uit ENI en IPA II moeten worden overgedragen om te worden samengevoegd met toewijzingen uit het Europees Fonds voor Regionale Ontwikkeling (EFRO) in het kader van gemeenschappelijke samenwerkingsprogramma's, moet uitdrukkelijk de mogelijkheid worden geschapen dat leden uit naburige derde landen van een lidstaat, met inbegrip van zijn ultraperifere gebieden, deelnemen aan EGTS'en die tussen ten minste twee lidstaten zijn opgericht. Dat moet mogelijk zijn in gevallen waarin de wetgeving van een derde land of overeenkomsten tussen ten minste één deelnemende lidstaat en een derde land dat toestaan.
(10)
Om de economische, sociale en territoriale samenhang van de Unie te vergroten en daarom met name de territoriale samenwerking, waaronder één of meer vormen van de grensoverschrijdende, transnationale en interregionale samenwerking tussen leden van een EGTS doeltreffender te maken, moeten naburige derde landen van een lidstaat, met inbegrip van zijn ultraperifere gebieden, kunnen worden toegelaten tot een EGTS. Concrete acties in het kader van programma's inzake Europese territoriale samenwerking die door de Unie worden medegefinancierd, moeten derhalve de doelstellingen van het cohesiebeleid van de Unie blijven nastreven, zelfs als zij geheel of gedeeltelijk buiten het grondgebied van de Unie worden uitgevoerd, waardoor de activiteiten van een EGTS ten minste in zekere mate ook buiten het grondgebied van de Unie worden verricht. In dit verband, en waar passend, blijft de bijdrage van de activiteiten van een EGTS die ook leden omvat uit derde landen die naburig zijn aan ten minste één lidstaat, met inbegrip van zijn ultraperifere gebieden, aan de doelstellingen van het beleid inzake het externe optreden van de Unie, zoals doelstellingen inzake ontwikkelingssamenwerking of economische, financiële en technische samenwerking, louter bijkomstig, aangezien het zwaartepunt van de betrokken samenwerkingsprogramma's, en bijgevolg ook de focus van de activiteiten van die EGTS hoofdzakelijk op de doelstellingen van het cohesiebeleid van de Unie moeten liggen. Bijgevolg zijn doelstellingen van ontwikkelingssamenwerking of economische, financiële en technische samenwerking tussen slechts één lidstaat, met inbegrip van zijn ultraperifere gebieden, en één of meer derde landen slechts bijkomstig bij de op het cohesiebeleid gebaseerde doelstellingen van territoriale samenwerking tussen lidstaten, met inbegrip van hun ultraperifere gebieden. Daarom volstaat artikel 175, derde alinea, van het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie (VWEU) als voldoende rechtsgrond voor de vaststelling van deze verordening.
(11)
Ingevolge de goedkeuring die is verleend voor de deelname van nationale, regionale, subregionale en lokale autoriteiten en organisaties, alsook, in voorkomend geval, andere openbare organen of instellingen, inclusief openbaredienstverleners, uit LGO aan een EGTS, op basis van Besluit 2013/755/EU van de Raad (6), en gelet op het feit dat in het geval van de programmeringsperiode 2014-2020 een speciale aanvullende financiering uit hoofde van het meerjarig financieel kader de samenwerking van de ultraperifere regio's van de Unie met naburige derde landen en sommige LGO, zoals genoemd in bijlage II bij het VWEU en die naburig zijn aan deze ultraperifere gebieden, dient te versterken, dienen de EGTS'en als een wettelijk instrument ook opengesteld te worden voor leden van LGO. Ter wille van rechtszekerheid en transparantie moeten speciale goedkeuringsprocedures voor de toetreding van leden van een LGO tot een EGTS worden ingesteld, met inbegrip van, waar nodig, speciale regels betreffende het recht dat van toepassing is op de betrokken EGTS die leden uit een LGO telt.
(12)
Verordening (EG) nr. 1082/2006 maakt onderscheid tussen de overeenkomst, waarin de samenstelling en procedures van de toekomstige EGTS worden aangegeven, en de statuten, die de uitvoering betreffen. De statuten dienen krachtens die verordening momenteel echter ook alle bepalingen van de overeenkomst te bevatten. Hoewel de overeenkomst en de statuten beiden naar de lidstaten verzonden moeten worden, zijn zij twee aparte documenten, en dient de goedkeuringsprocedure beperkt te blijven tot de overeenkomst. Bovendien dienen enkele aspecten die nu in de statuten zijn opgenomen in de overeenkomst geregeld te worden.
(13)
De ervaringen met de oprichting van EGTS'en wijzen uit dat de termijn van drie maanden voor de goedkeuringsprocedure van een lidstaat zelden in acht werd genomen. Daarom moet die termijn worden verlengd tot zes maanden. Anderzijds dient in voorkomend geval, met het oog op rechtszekerheid, na afloop van die termijn aangenomen te worden dat de overeenkomst stilzwijgend is goedgekeurd, overeenkomstig het nationale recht van de betrokken lidstaten, met inbegrip van hun respectieve grondwettelijke bepalingen. De lidstaat waar de voorgestelde statutaire zetel van de EGTS gevestigd zal zijn, moet evenwel de overeenkomst formeel goedkeuren. De lidstaten moeten nationale regels kunnen toepassen voor de procedure voor de goedkeuring van deelneming van een kandidaat-lid aan de EGTS of specifieke regels kunnen invoeren in het kader van de nationale regels voor de uitvoering van Verordening (EG) nr. 1082/2006, maar uitzonderingen op de bepaling betreffende stilzwijgende goedkeuring na de termijn van zes maanden dienen niet te worden toegestaan, behalve wanneer dit mogelijk is gemaakt in deze verordening.
(14)
De redenen op grond waarvan een lidstaat de deelneming van een kandidaat-lid aan de EGTS of de overeenkomst niet goedkeurt dienen vastgesteld te worden. Bij het nemen van een besluit inzake die goedkeuring, mag echter geen rekening worden gehouden met nationaal recht dat andere regels en procedures vereist dan bepaald in Verordening (EG) nr. 1082/2006.
(15)
Aangezien Verordening (EG) nr. 1082/2006 niet kan worden toegepast in derde landen, dient de lidstaat waar de voorgestelde statutaire zetel van de EGTS gevestigd zal zijn zich er, bij goedkeuring van deelname van kandidaat-leden uit derde landen, die zijn opgericht op grond van het recht van die derde landen, van te vergewissen, in overleg met die lidstaten krachtens wiens recht andere kandidaat-leden van de EGTS zijn opgericht, dat die landen voorwaarden en procedures hebben toegepast die vergelijkbaar zijn met die van Verordening (EG) nr. 1082/2006 of zijn opgetreden in overeenstemming met internationale bilaterale of multilaterale overeenkomsten tussen de lidstaten van de Raad van Europa, ongeacht of dit ook lidstaten van de Unie zijn, op basis van de Europese Kaderovereenkomst inzake grensoverschrijdende samenwerking tussen territoriale gemeenschappen of autoriteiten, getekend in Madrid op 21 mei 1980, en de aanvullende protocollen die op grond daarvan zijn goedgekeurd. In geval van deelname van meerdere lidstaten van de Unie en een of meer derde landen moet het voldoende zijn als een dergelijke overeenkomst is gesloten tussen het betreffende derde land en één deelnemende lidstaat van de Unie.
(16)
Teneinde de toetreding van nieuwe leden tot een bestaande EGTS aan te moedigen, dient de procedure voor aanpassing van overeenkomsten in dergelijke gevallen vereenvoudigd te worden. Dergelijke aanpassingen hoeven in geval van een nieuw lid uit een lidstaat die de overeenkomst reeds heeft goedgekeurd, niet aan alle deelnemende lidstaten medegedeeld te worden, maar alleen aan de lidstaat onder het nationale recht waarvan het nieuwe kandidaat-lid is opgericht en de lidstaat waar de statutaire zetel van de EGTS is gevestigd. Van de latere wijziging van de overeenkomst moet aan alle betrokken lidstaten kennis worden gegeven. Deze vereenvoudiging van de goedkeuringsprocedure dient echter niet van toepassing te zijn bij een nieuw kandidaat-lid uit een lidstaat die de overeenkomst niet reeds heeft goedgekeurd, een derde land of een LGO, omdat het nodig is dat alle deelnemende lidstaten kunnen controleren of de toetreding niet in strijd is met hun algemeen belang of overheidsbeleid.
(17)
Bij de procedures voor goedkeuring van de deelname van kandidaat-leden uit LGO moeten, gezien de banden tussen LGO en lidstaten, ook die lidstaten betrokken zijn. Overeenkomstig de specifieke governance-relatie tussen de lidstaat en de LGO, moet de lidstaat hetzij de deelname van het kandidaat-lid uit de LGO goedkeuren, hetzij aan de lidstaat waar de voorgestelde statutaire zetel van de EGTS gevestigd zal zijn, schriftelijk bevestigen dat de bevoegde autoriteiten in de LGO de deelname van het kandidaat-lid hebben goedgekeurd op grond van voorwaarden en procedures die vergelijkbaar zijn met die in Verordening (EG) nr. 1082/2006. Dezelfde procedure is van toepassing ingeval een kandidaat-lid uit een LGO tot een EGTS wenst toe te treden.
(18)
Aangezien de statuten niet langer alle bepalingen van de overeenkomst moeten bevatten, dienen zowel de overeenkomst als de statuten geregistreerd en/of gepubliceerd te worden. Daarnaast dient om redenen van transparantie een kennisgeving van het besluit een EGTS op te richten gepubliceerd te worden in het Publicatieblad van de Europese Unie (C-reeks). Met het oog op consistentie dient die kennisgeving de nadere gegevens te bevatten die zijn beschreven in de bijlage bij Verordening (EG) nr. 1082/2006 als gewijzigd bij deze verordening.
(19)
Het doel van EGTS'en dient uitgebreid te worden tot het vereenvoudigen en bevorderen van territoriale samenwerking in het algemeen, met inbegrip van strategische planning en inachtneming van regionale en lokale belangen, in overeenstemming met het cohesiebeleid en ander beleid van de Unie, om aldus bij te dragen tot de Europa 2020-strategie of de uitvoering van macroregionale strategieën. Een EGTS dient derhalve ook concrete acties uit te kunnen voeren met andere financiële steun dan die wordt geboden uit hoofde van het cohesiebeleid van de Unie. Bovendien moet elk lid in elk van de vertegenwoordigde lidstaten of derde landen over elke bevoegdheid beschikken die vereist is voor de efficiënte werking van een EGTS, tenzij de lidstaat of het derde land de deelname goed keurt van een lid dat is opgericht onder zijn eigen nationale recht zelfs indien dat lid niet voor alle in de overeenkomst gespecificeerde taken bevoegd is.
(20)
De EGTS als juridisch instrument is niet bedoeld om het acquis van de Raad van Europa te omzeilen, dat een kader biedt waarin regionale en lokale autoriteiten grensoverschrijdend kunnen samenwerken, bijvoorbeeld in de recente Groeperingen voor Euroregionale samenwerking (7), en ook voorziet zij niet in een reeks van specifieke gemeenschappelijke regels die uniform van toepassing zouden zijn op al dergelijke regelingen in de Unie.
(21)
Zowel de specifieke taken van EGTS'en als de mogelijkheid van lidstaten om de acties die EGTS'en kunnen uitvoeren zonder financiële steun van de Unie te beperken, dienen afgestemd te worden met de bepalingen betreffende het EFRO, het Europees Sociaal Fonds en het Cohesiefonds tijdens de programmeringsperiode 2014-2020.
(22)
Hoewel in Verordening (EG) nr. 1082/2006 is vastgelegd dat de taken van een EGTS, onder andere, geen "regelgevende bevoegdheden" omvatten, wat uiteenlopende juridische consequenties kan hebben in verschillende lidstaten, moet de vergadering van een EGTS, als de EGTS-overeenkomst hier specifiek in voorziet en overeenkomstig het Unie- en nationale recht, niettemin de voorwaarden kunnen bepalen voor het gebruik van een infrastructuurvoorziening die door de EGTS wordt beheerd, of de voorwaarden waaronder een dienst van algemeen economisch belang kan worden verleend, met inbegrip van de door de gebruikers te betalen tarieven en vergoedingen.
(23)
Als gevolg van de openstelling van EGTS'en voor leden van derde landen of LGO dient de overeenkomst nadere gegevens betreffende de regelingen voor hun deelname te bevatten.
(24)
De overeenkomst dient naast de opname van een verwijzing naar het toepasselijke recht in het algemeen, zoals is opgenomen in artikel 2 van Verordening (EG) nr. 1082/2006, ook het Unie- of nationale recht te noemen, dat of die van toepassing zijn op de EGTS. Daarnaast moet het mogelijk zijn dat dit nationale recht het recht kan zijn van de lidstaat waar de organen van de EGTS hun bevoegdheden uitoefenen, met name wanneer het personeel dat werkt onder verantwoordelijkheid van de directeur, zich in een andere lidstaat bevindt dan die waar de statutaire zetel is geregistreerd. In de overeenkomst moet ook het toepasselijke Unie- en nationale recht worden vernoemd dat rechtstreeks relevant is voor de uit hoofde van de in de overeenkomst gespecificeerde taken uitgevoerde activiteiten van de EGTS, inclusief wanneer de EGTS openbare diensten van algemeen belang of infrastructuur beheert.
(25)
Deze verordening dient geen betrekking te hebben op problemen in verband met grensoverschrijdende overheidsopdrachten waarmee EGTS'en te maken kunnen krijgen.
(26)
Gezien het belang ervan dient de overeenkomst, niet de statuten, aan te geven welke regels van toepassing zijn op het personeel van de EGTS, en welke beginselen ten grondslag liggen aan de regelingen inzake personeelsbeheer en aanwervingsprocedures. Het moet mogelijk zijn dat in de overeenkomst verschillende opties voor de keuze van de regels die van toepassing zijn op het personeel van de EGTS, kunnen worden opgenomen. De specifieke regelingen betreffende personeelsbeheer en aanwervingsprocedures dienen in de statuten uiteengezet te worden.
(27)
Verder dienen de lidstaten de mogelijkheden te benutten die zijn voorzien in Verordening (EG) nr. 883/2004 van het Europees Parlement en de Raad (8) met betrekking tot het in onderlinge overeenstemming vaststellen van uitzonderingen op de vaststelling van de op grond van die verordening toepasselijke wetgeving, in het belang van bepaalde personen of groepen personen, en het personeel van EGTS'en als een dergelijke groep personen te beschouwen.
(28)
Gezien het belang ervan dient de overeenkomst, niet de statuten, de regelingen voor de aansprakelijkheid van leden te bevatten.
(29)
Wanneer een EGTS als uitsluitende doelstelling het beheer van een door het EFRO ondersteund samenwerkingsprogramma heeft, of van een deel daarvan, of wanneer een EGTS interregionale samenwerking of netwerken betreft, dient informatie betreffende het gebied waar de EGTS zijn taken kan uitvoeren niet vereist te worden. In het eerste geval moet de omvang van het gebied worden gedefinieerd, en in voorkomend geval aangepast, worden in het betreffende samenwerkingsprogramma. In het tweede geval gaat het hoofdzakelijk om immateriële activiteiten, en het vereisen van dergelijke informatie zou de toetreding van nieuwe leden tot interregionale samenwerking of netwerken belemmeren.
(30)
De verschillende regelingen betreffende enerzijds de controle van het beheer van openbare middelen en anderzijds de audit van de rekeningen van de EGTS, dienen verduidelijkt te worden.
(31)
EGTS'en waarvan de leden beperkte aansprakelijkheid hebben, dienen duidelijker onderscheiden te worden van andere waarvan de leden onbeperkt aansprakelijk zijn. Bovendien, teneinde EGTS'en waarvan de leden beperkte aansprakelijkheid hebben in staat te stellen om activiteiten te ondernemen die mogelijk tot schulden kunnen leiden, moeten lidstaten de mogelijkheid hebben te eisen dat dergelijke EGTS'en passende verzekeringen afsluiten of over een passende financiële garantie beschikken om de aan hun activiteiten verbonden risico's te dekken.
(32)
De lidstaten dienen de Commissie de tekst van vastgestelde bepalingen, alsook van wijzigingen daarvan, voor de tenuitvoerlegging van Verordening (EG) nr. 1082/2006, toe te zenden. Teneinde de informatie-uitwisseling en coördinatie tussen de lidstaten, de Commissie en het Comité van de Regio's te verbeteren, dient de Commissie deze bepalingen door te zenden aan de andere lidstaten en het Comité van de Regio's. Het Comité van de Regio's heeft een EGTS-platform opgezet dat alle betrokken partijen in staat stelt hun ervaringen en goede praktijken uit te wisselen, de communicatie over mogelijkheden en uitdagingen voor EGTS'en te verbeteren, de uitwisseling van ervaringen over de oprichting van EGTS'en op territoriaal niveau te vergemakkelijken, en kennis van goede werkmethoden op het gebied van territoriale samenwerking te delen.
(33)
Er dient een nieuwe termijn voor het verslag over de toepassing van Verordening (EG) nr. 1082/2006 te worden vastgesteld. Overeenkomstig het streven van de Commissie naar een meer empirisch onderbouwde beleidsontwikkeling moet dit verslag ingaan op de belangrijkste evaluatiepunten, waaronder doeltreffendheid, efficiëntie, relevantie, Europese toegevoegde waarde, ruimte voor vereenvoudiging en duurzaamheid. Doeltreffendheid dient te worden verstaan als onder meer betrekking hebbend op de wijze waarop geprobeerd wordt om kennis over het EGTS-instrument te verspreiden binnen de verschillende diensten van de Commissie en tussen de Commissie en andere organen, zoals de Europese Dienst voor extern optreden. De Commissie dient dat verslag toe te zenden aan het Europees Parlement, de Raad en, krachtens het eerste lid van artikel 307 VWEU, aan het Comité van de Regio's. De toezending van dat verslag dient uiterlijk op 1 augustus 2018 te gebeuren.
(34)
Teneinde een lijst van indicatoren vast te leggen voor gebruik bij de evaluatie en voorbereiding van het verslag inzake de toepassing van Verordening (EG) nr. 1082/2006, moet de bevoegdheid om handelingen overeenkomstig artikel 290 van het VWEU vast te stellen, aan de Commissie worden gedelegeerd. Het is van bijzonder belang dat de Commissie tijdens haar voorbereidende werkzaamheden tot passende raadpleging overgaat, ook op deskundigenniveau. Bij het voorbereiden en opstellen van gedelegeerde handelingen dient de Commissie ervoor te zorgen dat de desbetreffende documenten tijdig en op passende wijze gelijktijdig worden toegezonden aan het Europees Parlement en aan de Raad.
(35)
Bestaande EGTS'en hoeven hun overeenkomst en statuten niet in overeenstemming te brengen met wijzigingen van Verordening (EG) nr. 1082/2006 die door deze verordening zijn gemaakt.
(36)
Ook dient gespecificeerd te worden volgens welke regels EGTS'en waarvoor een goedkeuringsprocedure voor de datum van toepassing van deze verordening aanving, goedgekeurd dienen te worden.
(37)
Teneinde bestaande nationale regels met het oog op de tenuitvoerlegging van deze verordening toe te passen voordat programma's onder de doelstelling "Europese territoriale samenwerking" aan de Commissie moeten worden voorgelegd, dient deze verordening zes maanden na de datum van inwerkingtreding van toepassing te zijn. De lidstaten dienen bij de aanpassing van hun bestaande nationale regels te waarborgen dat er bevoegde autoriteiten worden aangewezen die verantwoordelijk zijn voor de goedkeuring van EGTS'en en dat die autoriteiten, overeenkomstig hun wettelijke en administratieve regelingen, dezelfde organen zijn die verantwoordelijk zijn voor de ontvangst van kennisgevingen overeenkomstig artikel 4 van Verordening (EG) nr. 1082/2006.
(38)
Daar de doelstelling van deze verordening, namelijk de verbetering van het juridische instrument van de EGTS, niet voldoende door de lidstaten kan worden verwezenlijkt, maar eerder op het niveau van Unie beter kan worden verwezenlijkt, kan de Unie, overeenkomstig het in artikel 5 van het Verdrag betreffende de Europese Unie neergelegde subsidiariteitsbeginsel, maatregelen nemen. Overeenkomstig het in datzelfde artikel genoemde evenredigheidsbeginsel gaat deze verordening niet verder dan nodig is voor de verwezenlijking van de doelstelling ervan, aangezien de oprichting van een EGTS facultatief is, met eerbiediging van het constitutionele bestel van de individuele lidstaten.
(39)
Verordening (EG) nr. 1082/2006 moet daarom dienovereenkomstig gewijzigd te worden,
HEBBEN DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Wijzigingen van Verordening (EG) nr. 1082/2006
Verordening (EG) nr. 1082/2006 wordt als volgt gewijzigd:
1)
Artikel 1 wordt als volgt gewijzigd:
a)
de leden 1 en 2 worden vervangen door:
"1. Op het grondgebied van de Unie kan een Europese groepering voor territoriale samenwerking (hierna "EGTS") worden opgericht onder de voorwaarden en volgens de regelingen die in deze verordening zijn vastgesteld.
2. Een EGTS heeft tot doel in het bijzonder territoriale samenwerking te vergemakkelijken en te bevorderen, waaronder een of meer vormen van grensoverschrijdende, transnationale en interregionale samenwerking, tussen haar in artikel 3, lid 1, bedoelde leden, met als doel de economische, sociale en territoriale samenhang van de Unie te versterken.";
b)
het volgende lid wordt ingevoegd:
"5. De statutaire zetel van een EGTS bevindt zich in een lidstaat onder het recht waarvan ten minste één van de leden van de EGTS is opgericht.".
2)
Artikel 2 wordt als volgt gewijzigd:
a)
lid 1 wordt vervangen door:
"1. Op de handelingen van de organen van een EGTS zijn van toepassing:
a)
deze verordening;
b)
de in artikel 8 bedoelde overeenkomst, indien dit uitdrukkelijk is toegestaan uit hoofde van deze verordening; alsmede
c)
in gevallen die niet of slechts ten dele door deze verordening worden geregeld, het nationale recht van de lidstaat waar de EGTS haar statutaire zetel van de EGTS heeft.
Voor het bepalen van het toepasselijke recht uit hoofde van het Unierecht of het internationaal privaatrecht wordt een EGTS beschouwd als een entiteit van de lidstaat waar zij haar statutaire zetel heeft.";
b)
het volgende lid wordt ingevoegd:
"1 bis. De activiteiten van een EGTS met betrekking tot het uitvoeren van de in artikel 7, leden 2 en 3, bedoelde taken binnen de Unie vallen onder het toepasselijke Unierecht en nationaal recht dat in de in artikel 8 bedoelde overeenkomst is vermeld.
De activiteiten van een EGTS die uit de begroting van de Unie worden medegefinancierd, voldoen aan de eisen van het toepasselijke Unierecht en van het nationale recht betreffende de toepassing van dat Unierecht.".
3)
Artikel 3 wordt als volgt gewijzigd:
a)
de eerste alinea van lid 1 wordt vervangen door:
"1. De volgende entiteiten kunnen lid worden van een EGTS:
a)
lidstaten of overheden op nationaal niveau;
b)
regionale overheden;
c)
lokale overheden;
d)
overheidsbedrijven in de zin van artikel 2, lid 1, onder b), van Richtlijn 2004/17/EG van het Europees Parlement en de Raad (9) of publiekrechtelijke instellingen in de zin van de tweede alinea van artikel 1, lid 9, van Richtlijn 2004/18/EG van het Europees Parlement en de Raad (10);
e)
bedrijven belast met het beheer van diensten van algemeen economisch belang overeenkomstig het toepasselijke Unie- en nationale recht;
f)
nationale, regionale of lokale overheden, of organen of overheidsbedrijven, die vergelijkbaar zijn met die bedoeld onder d), uit derde landen, onder de in artikel 3 bis aangegeven voorwaarden.
(9) Richtlijn 2004/17/EG van het Europees Parlement en de Raad van 31 maart 2004 houdende coördinatie van de procedures voor het plaatsen van opdrachten in de sectoren water- en energievoorziening, vervoer en postdiensten (PB L 134 van 30.4.2004, blz. 1)." 						
(10) Richtlijn 2004/18/EG van het Europees Parlement en de Raad van 31 maart 2004 betreffende de coördinatie van de procedures voor het plaatsen van overheidsopdrachten voor werken, leveringen en diensten (PB L 134 van 30.4.2004, blz. 114).";" 						
b)
lid 2 wordt vervangen door:
"2. Een EGTS is samengesteld uit leden die gevestigd zijn op het grondgebied van ten minste twee lidstaten, voor zover in artikel 3 bis, leden 2 en 5, niet anders bepaald is.".
4)
Het volgende artikel wordt ingevoegd:
"Artikel 3 bis
Toetreding van leden uit derde landen of landen of gebieden overzee (LGO)
1. Overeenkomstig artikel 4, lid 3 bis, kan een EGTS bestaan uit leden gevestigd op het grondgebied van ten minste twee lidstaten en van een of meer derde landen die naburig zijn aan ten minste één van die lidstaten, met inbegrip van zijn ultraperifere gebieden, wanneer deze lidstaten en derde landen gezamenlijk territoriale samenwerkingsacties of door de Unie ondersteunde programma's uitvoeren.
Voor de toepassing van deze verordening wordt een derde land of een LGO geacht aan een lidstaat, met inbegrip van zijn ultraperifere gebieden, naburig te zijn wanneer het derde land of het LGO en die lidstaat een gemeenschappelijke landsgrens delen of wanneer zowel het derde land of het LGO en die lidstaat in aanmerking komen voor een gezamenlijk maritiem grensoverschrijdend of transnationaal programma in het kader van de doelstelling "Europese territoriale samenwerking", of voor een ander grensoverschrijdend, zeeoverschrijdend of zeebekkensamenwerkingsprogramma, ook wanneer zij door internationale wateren worden gescheiden.
2. Een EGTS kan bestaan uit leden gevestigd op het grondgebied van slechts één lidstaat en één of meer derde landen die aan die lidstaat, met inbegrip van zijn ultraperifere gebieden, naburig zijn, wanneer de betrokken lidstaat meent dat die EGTS aansluit bij de bestaande territoriale samenwerking in de context van grensoverschrijdende of transnationale samenwerking of bilaterale betrekkingen met de betrokken derde landen.
3. Voor de toepassing van de leden 1 en 2, omvatten derde landen die aan een lidstaat, met inbegrip van zijn ultraperifere gebieden, naburig zijn ook de zeegrenzen tussen de betrokken landen.
4. Overeenkomstig artikel 4 bis en onder de voorwaarden van lid 1 van dit artikel, kan een EGTS ook bestaan uit leden die gevestigd zijn op het grondgebied van ten minste twee lidstaten, met inbegrip van hun ultraperifere gebieden, en van één of meer LGO, met of zonder leden uit één of meer derde landen.
5. Overeenkomstig artikel 4 bis en onder de voorwaarden van lid 2 van dit artikel, kan een EGTS ook bestaan uit leden die gevestigd zijn op het grondgebied van slechts één lidstaat, met inbegrip van zijn ultraperifere gebieden, en één of meer LGO, met of zonder leden uit één of meer derde landen.
6. Een EGTS mag niet alleen bestaan uit leden van een lidstaat en een of meer met diezelfde lidstaat verbonden LGO.".
5)
Artikel 4 wordt als volgt gewijzigd:
a)
lid 3 wordt vervangen door:
"3. Na kennisgeving krachtens lid 2 door een kandidaat-lid keurt de lidstaat die die kennisgeving heeft ontvangen, rekening houdend met zijn constitutionele bestel, de deelneming van het kandidaat-lid aan de EGTS en de overeenkomst goed, tenzij die lidstaat van oordeel is dat:
a)
deze deelneming of de overeenkomst niet in overeenstemming is met:
i)
deze verordening;
ii)
ander Unierecht betreffende de handelingen en activiteiten van de EGTS; of
iii)
nationaal recht betreffende de bevoegdheden en taken van het kandidaat-lid;
b)
deze deelneming niet gerechtvaardigd is om redenen van algemeen belang of overheidsbeleid van die lidstaat; of
c)
de statuten niet stroken met de overeenkomst.
In geval van niet-goedkeuring verstrekt de lidstaat een verklaring van zijn redenen daarvoor en geeft hij in voorkomend geval aan welke wijzigingen in de overeenkomst moeten worden aangebracht.
De lidstaat neemt een besluit met betrekking tot de goedkeuring binnen zes maanden nadat hij overeenkomstig lid 2 een kennisgeving heeft ontvangen. Als de lidstaat die de kennisgeving heeft ontvangen, binnen die termijn geen bezwaar heeft gemaakt, wordt de deelneming van het kandidaat-lid en de overeenkomst geacht goedgekeurd te zijn. De lidstaat waar de voorgestelde statutaire zetel van de EGTS gevestigd zal zijn, keurt de overeenkomst echter formeel goed zodat de EGTS kan worden opgericht.
Telkens als de lidstaat een kandidaat-lid om aanvullende informatie verzoekt, wordt de termijn bedoeld in de derde alinea onderbroken. De periode van onderbreking begint op de dag na die waarop de lidstaat zijn opmerkingen aan het kandidaat-lid heeft gezonden en duurt totdat het kandidaat-lid op die opmerkingen heeft gereageerd.
De termijn bedoeld in de derde alinea wordt echter niet onderbroken indien het kandidaat-lid de opmerkingen van de lidstaat beantwoordt binnen tien werkdagen na het begin van de periode van de onderbreking.
Bij het nemen van een besluit over de deelneming van een kandidaat-lid aan een EGTS kunnen de lidstaten hun nationale regelgeving toepassen.";
b)
het volgende lid wordt ingevoegd:
"3 bis. In het geval van een EGTS met kandidaat-leden uit één of meer derde landen vergewist de lidstaat waar de voorgestelde statutaire zetel van de EGTS gevestigd zal zijn zich er in overleg met de overige betrokken lidstaten van dat voldaan wordt aan de in artikel 3 bis aangegeven voorwaarden en dat elk derde land de deelname van het kandidaat-lid heeft goedgekeurd in overeenstemming met:
a)
voorwaarden en procedures die gelijkwaardig zijn aan die in deze verordening; of
b)
een overeenkomst tussen ten minste één lidstaat, onder het recht waarvan het kandidaat-lid is opgericht, en dat derde land.";
c)
de leden 5 en 6 worden vervangen door:
"5. De leden stemmen in met de in artikel 8 genoemde overeenkomst, waarbij zij toezien op de samenhang met de goedkeuring overeenkomstig lid 3 van dit artikel.
6. De EGTS deelt alle wijzigingen van de overeenkomst of de statuten mede aan de lidstaten onder het recht waarvan de leden zijn opgericht. Alle wijzigingen van de overeenkomst, met als enige uitzondering de gevallen van toetreding van een nieuw lid als bedoeld in lid 6 bis, onder a), dienen door die lidstaten te worden goedgekeurd overeenkomstig de in dit artikel aangegeven procedure.";
d)
het volgende lid wordt toegevoegd:
"6 bis. De volgende bepalingen zijn van toepassing in geval van toetreding van nieuwe leden tot een bestaande EGTS:
a)
bij toetreding van een nieuw lid uit een lidstaat die de overeenkomst al heeft goedgekeurd, wordt deze toetreding alleen goedgekeurd door de lidstaat onder het recht waarvan het nieuwe lid is opgericht overeenkomstig de procedure van lid 3 en ter kennis gebracht van de lidstaat waar de EGTS haar statutaire zetel heeft;
b)
in geval van toetreding van een nieuw lid uit een lidstaat die de overeenkomst nog niet heeft goedgekeurd, is de procedure van lid 6 van toepassing;
c)
bij toetreding van een nieuw lid uit een derde land tot een bestaande EGTS wordt deze toetreding onderzocht door de lidstaat waar de EGTS zijn statutaire zetel heeft, overeenkomstig de procedure van lid 3 bis.".
6)
Het volgende artikel wordt ingevoegd:
"Artikel 4 bis
Deelname van leden uit een LGO
In het geval van een EGTS met een kandidaat-lid uit een LGO vergewist de lidstaat waarmee het LGO is verbonden, zich ervan dat de voorwaarden van artikel 3 bis vervuld zijn, en rekening houdend met zijn relatie met het LGO:
a)
keurt hij de deelname van het kandidaat-lid goed overeenkomstig artikel 4, lid 3; of
b)
bevestigt hij schriftelijk aan de lidstaat waar de voorgestelde statutaire zetel van de EGTS zal worden gevestigd dat de bevoegde autoriteiten in het LGO de deelname van het kandidaat-lid hebben goedgekeurd volgens voorwaarden en procedures die gelijkwaardig zijn aan die in deze verordening.".
7)
Artikel 5 wordt vervangen door:
"Artikel 5
Verkrijging van rechtspersoonlijkheid en bekendmaking in het Publicatieblad
1. De overeenkomst en de statuten en eventuele latere wijzigingen daarvan worden geregistreerd en/of bekendgemaakt in de lidstaat waar de betreffende EGTS haar statutaire zetel heeft, overeenkomstig het toepasselijke nationale recht van die lidstaat. De EGTS verkrijgt rechtspersoonlijkheid op de datum van de registratie of de bekendmaking van de overeenkomst en de statuten, afhankelijk van hetgeen het eerst plaatsvindt. De leden stellen de betrokken lidstaten en het Comité van de Regio's in kennis van de registratie of bekendmaking van de overeenkomst en de statuten.
2. De EGTS zorgt ervoor dat binnen tien werkdagen na de registratie of bekendmaking van de overeenkomst en de statuten een verzoek aan het Comité van de Regio's wordt gezonden, volgens het model in de bijlage bij deze verordening. Het Comité van de Regio's geeft dit verzoek door aan het Publicatiebureau van de Europese Unie voor publicatie van een kennisgeving in de C-reeks van het Publicatieblad van de Europese Unie, ter aankondiging van de oprichting van de EGTS, met de in de bijlage bij deze verordening aangegeven details.".
8)
Artikel 6, lid 4, wordt vervangen door:
"4. Indien de in artikel 7, lid 3, vermelde taken van een EGTS acties bestrijken die door de Unie medegefinancierd worden, is, niettegenstaande de leden 1, 2 en 3, van dit artikel, de relevante wetgeving betreffende de controle van financiële middelen verstrekt door de Unie van toepassing.".
9)
Artikel 7 wordt als volgt gewijzigd:
a)
de leden 2 en 3 worden vervangen door:
"2. Een EGTS handelt binnen het kader van de aan haar toevertrouwde taken, namelijk de facilitering en bevordering van territoriale samenwerking ter versterking van de economische, sociale en territoriale samenhang van de Unie, en het wegnemen van belemmeringen voor de interne markt. Voor elk van deze taken wordt door de leden ervan vastgesteld dat zij onder de bevoegdheid van elk lid vallen, tenzij de lidstaat of het derde land de deelname van een onder zijn nationaal recht opgericht lid goedkeurt, zelfs wanneer dat lid niet bevoegd is voor alle in de overeenkomst vermelde taken.
3. De EGTS kan andere specifieke acties uitvoeren in het kader van territoriale samenwerking tussen haar leden en binnen de doelstelling bedoeld in artikel 1, lid 2, al dan niet met financiële steun van de Unie.
In de eerste plaats kunnen de taken van een EGTS de uitvoering van samenwerkingsprogramma's of delen daarvan omvatten, of de uitvoering van concrete acties die door de Unie worden ondersteund door middel van het EFRO, het Europees Sociaal Fonds en/of het Cohesiefonds.
De lidstaten kunnen de taken die de EGTS zonder financiële bijdrage van de Unie mag uitvoeren, beperken. Onverminderd artikel 13 sluiten de lidstaten echter geen taken uit met betrekking tot de investeringsprioriteiten die worden bedoeld in artikel 7 van Verordening (EU) nr. 1299/2013 van het Europees Parlement en de Raad (11).
(11) Verordening (EU) nr. 1299/2013 van het Europees Parlement en de Raad van 17 december 2013 betreffende specifieke bepalingen voor steun uit het Europees Fonds voor regionale ontwikkeling ter verwezenlijking van de doelstelling "Europese territoriale samenwerking" (PB L 347 van 20.12.2013, blz. 259).";" 						
b)
aan lid 4 wordt de volgende alinea toegevoegd:
"De in artikel 10, lid 1, onder a), bedoelde vergadering van een EGTS kan echter, overeenkomstig het toepasselijke Unie- en nationale recht, de voorwaarden bepalen voor het gebruik van een infrastructuurvoorziening die door de EGTS wordt beheerd, of de voorwaarden waaronder een dienst van algemeen economisch belang wordt verleend, met inbegrip van de tarieven en vergoedingen die de gebruikers moeten betalen.".
10)
Artikel 8, lid 2, wordt vervangen door:
"2. De overeenkomst specificeert:
a)
de naam van de EGTS en de statutaire zetel;
b)
de omvang van het grondgebied waarop de EGTS haar taken mag uitvoeren;
c)
doel en taken van de EGTS;
d)
de duur van de EGTS en de voorwaarden voor ontbinding;
e)
een lijst van de leden van de EGTS;
f)
een lijst van de organen van de EGTS en hun respectieve bevoegdheden;
g)
het Unierecht en het nationale recht van de lidstaat waar de EGTS haar statutaire zetel heeft dat van toepassing zal zijn op de interpretatie en naleving van de overeenkomst;
h)
het toepasselijke Unierecht en het nationale recht van de lidstaat waar de organen van de EGTS optreden;
i)
de regelingen voor deelname van leden uit derde landen of uit LGO, indien van toepassing, met inbegrip van de bepaling van het toepasselijke recht wanneer de EGTS taken in derde landen of in LGO uitvoert;
j)
het toepasselijke Unie- en nationale recht dat rechtstreeks van belang is voor de activiteiten van de EGTS die zij uit hoofde van de in de overeenkomst gespecificeerde taken uitvoert;
k)
de regels die van toepassing zijn op het personeel van de EGTS en de beginselen waarop de regelingen inzake personeelsbeheer en aanwervingsprocedures gebaseerd zijn;
l)
de regelingen inzake de aansprakelijkheid van de EGTS en haar leden, overeenkomstig artikel 12;
m)
de toepasselijke regels inzake wederzijdse erkenning, waaronder die voor de financiële controle van het beheer van publieke middelen; en
n)
de procedures tot goedkeuring van de statuten en tot wijziging van de overeenkomst, die voldoen aan de in de artikelen 4 en 5 aangegeven verplichtingen.
3. Wanneer de taken van een EGTS alleen het beheer van een samenwerkingsprogramma of een deel daarvan betreffen in het kader van Verordening (EU) nr. 1299/2013, of wanneer een EGTS interregionale samenwerking of netwerken betreft, is de in lid 2, onder b), bedoelde informatie niet vereist.".
11)
Artikel 9 wordt vervangen door:
"Artikel 9
Statuten
1. De statuten van een EGTS worden met eenparigheid van stemmen door de leden vastgesteld op basis van en in overeenstemming met de overeenkomst.
2. De statuten van een EGTS bevatten ten minste het volgende:
a)
bepalingen betreffende de werking van haar organen en hun bevoegdheden, alsmede het aantal vertegenwoordigers van de leden in de betrokken organen;
b)
de besluitvormingsprocedures van de EGTS;
c)
de werktaal of -talen;
d)
de regelingen voor het functioneren van de EGTS;
e)
de procedures voor personeelsbeheer en aanwerving;
f)
de regelingen voor de financiële bijdragen van leden;
g)
de toepasselijke boekhoudkundige en budgettaire regels voor de leden;
h)
de aanwijzing van de onafhankelijke externe auditor van de rekeningen van de EGTS; en
i)
de procedures tot wijziging van de statuten, die voldoen aan de in de artikelen 4 en 5 aangegeven verplichtingen.".
12)
Artikel 11, lid 2, wordt vervangen door:
"2. De opstelling van de rekeningen, met inbegrip van het jaarverslag en de auditing en publicatie van die rekeningen indien vereist, is onderworpen aan het nationale recht van de lidstaat waar de EGTS haar statutaire zetel heeft.".
13)
Artikel 12 wordt als volgt gewijzigd:
a)
aan lid 1 wordt de volgende alinea toegevoegd:
"Een EGTS is aansprakelijk voor al haar schulden.";
b)
lid 2 wordt vervangen door:
"2. Onverminderd lid 3 zijn, voor zover de activa van een EGTS onvoldoende zijn om aan haar financiële verplichtingen te voldoen, de leden aansprakelijk voor de schulden van de EGTS, ongeacht de aard daarvan, waarbij het aandeel van elk lid wordt vastgesteld in verhouding tot zijn financiële bijdrage. De nadere regels voor financiële bijdragen worden in de statuten vastgelegd.
De leden van de EGTS kunnen in de statuten bepalen dat zij, nadat hun lidmaatschap van een EGTS is beëindigd, aansprakelijk zijn voor verbintenissen die uit activiteiten van de EGTS tijdens hun lidmaatschap voortvloeien.
2 bis. Indien ten minste een lid van een EGTS uit een lidstaat beperkt aansprakelijk is ten gevolge van het nationale recht waaronder het lid is opgericht, hebben ook de andere leden het recht in de overeenkomst hun aansprakelijkheid te beperken wanneer nationaal recht tot uitvoering van deze verordening zulks toelaat.
De naam van een EGTS waarvan de leden beperkt aansprakelijk zijn, bevat het woord "beperkt".
De vereisten inzake de openbaarmaking van de overeenkomst, de statuten en de rekeningen van een EGTS waarvan de leden beperkt aansprakelijk zijn, zijn ten minste gelijk aan die voor andere rechtspersonen met beperkte aansprakelijkheid krachtens het recht van de lidstaat waar die EGTS haar statutaire zetel heeft.
In het geval van een EGTS waarvan de leden beperkt aansprakelijk zijn, kan een betrokken lidstaat vereisen dat de EGTS passende verzekeringen afsluit of beschikt over een garantie van een bank of andere financiële instelling gevestigd in een lidstaat, dan wel gedekt is door een voorziening die door een overheidsinstantie of door een lidstaat als garantie is verstrekt om de aan de activiteiten van de EGTS verbonden risico's te dekken.".
14)
In artikel 15, lid 2, wordt de eerste alinea vervangen door:
"2. Tenzij in deze verordening anders is bepaald, is het Unierecht inzake rechterlijke bevoegdheid van toepassing op geschillen waarbij een EGTS partij is. In de gevallen waarin dergelijk Unierecht niet voorziet, worden geschillen beslecht door de bevoegde rechtbanken van de lidstaat waar de EGTS haar statutaire zetel heeft.".
15)
Artikel 16 wordt als volgt gewijzigd:
a)
lid 1 wordt vervangen door:
"1. De lidstaten stellen bepalingen vast om ervoor te zorgen dat deze verordening daadwerkelijk wordt toegepast, inclusief ten aanzien van de vaststelling van de bevoegde autoriteiten die verantwoordelijk zijn voor de goedkeuringsprocedure overeenkomstig hun wettelijke en bestuursrechtelijke regelingen.
In het geval dat het nationale recht van een lidstaat dit vereist, kan die lidstaat een volledige lijst opstellen van de taken die reeds aan de onder zijn recht opgerichte leden van een EGTS in de zin van artikel 3, lid 1, zijn toevertrouwd, voor zover het territoriale samenwerking in die lidstaat betreft.
De lidstaat dient bij de Commissie elke uit hoofde van dit artikel aangenomen bepaling in alsook eventuele wijzigingen daarvan. De Commissie zendt deze bepalingen door aan de andere lidstaten en het Comité van de Regio's.";
b)
het volgende lid wordt ingevoegd:
"1 bis. De bepalingen van lid 1 die betrekking hebben op een lidstaat waarmee een LGO is verbonden, verzekeren, rekening houdend met de relatie van de lidstaat met dat LGO, ook de daadwerkelijke toepassing van deze verordening met betrekking tot dat LGO, dat aan andere lidstaten of de ultraperifere gebieden van die lidstaten naburig is.".
16)
Artikel 17 wordt vervangen door:
"Artikel 17
Verslag
Uiterlijk 1 augustus 2018 zendt de Commissie het Europees Parlement, de Raad en het Comité van de Regio's een verslag over de toepassing van deze verordening, waarin op basis van indicatoren de doelmatigheid, de efficiëntie, de relevantie, de Europese toegevoegde waarde en de mogelijkheden voor vereenvoudiging ervan worden geëvalueerd.
De Commissie is bevoegd overeenkomstig artikel 17 bis gedelegeerde handelingen vast te stellen tot vastlegging van de lijst van de in de eerste alinea bedoelde indicatoren.".
17)
Het volgende artikel wordt ingevoegd:
"Artikel 17 bis
Uitoefening van de bevoegdheidsdelegatie
1. De bevoegdheid om gedelegeerde handelingen vast te stellen wordt aan de Commissie toegekend onder de in dit artikel neergelegde voorwaarden.
2. De in artikel 17, tweede lid, bedoelde bevoegdheid om gedelegeerde handelingen vast te stellen, wordt aan de Commissie toegekend voor een termijn van vijf jaar met ingang van 21 december 2013
3. Het Europees Parlement of de Raad kan de in artikel 17, tweede lid, bedoelde bevoegdheidsdelegatie te allen tijde intrekken. Het besluit tot intrekking beëindigt de delegatie van de in dat besluit genoemde bevoegdheid. Het wordt van kracht op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie of op een daarin genoemde latere datum. Het laat de geldigheid van reeds van kracht zijnde gedelegeerde handelingen onverlet.
4. Zodra de Commissie een gedelegeerde handeling heeft vastgesteld, doet zij daarvan gelijktijdige kennisgeving aan het Europees Parlement en de Raad.
5. Een overeenkomstig artikel 17, tweede lid, vastgestelde gedelegeerde handeling treedt alleen in werking indien het Europees Parlement noch de Raad daartegen binnen een termijn van drie maanden na kennisgeving van die handeling aan het Europees Parlement en de Raad bezwaar heeft gemaakt, of indien zowel het Europees Parlement als de Raad beide vóór het verstrijken van die termijn de Commissie hebben medegedeeld dat zij daartegen geen bezwaar zullen maken. De termijn wordt op initiatief van het Europees Parlement of de Raad met drie maanden verlengd.".
Artikel 2
Overgangsbepalingen
1. EGTS'en die zijn opgericht vóór 21 december 2013 zijn niet verplicht hun overeenkomst en statuten in overeenstemming te brengen met de bepalingen van Verordening (EG) nr. 1082/2006 zoals gewijzigd bij deze verordening.
2. In het geval van EGTS'en waarvoor een procedure volgens artikel 4 van Verordening (EG) nr. 1082/2006 werd gestart vóór 22 juni 2014 en waarvoor alleen de registratie of publicatie volgens artikel 5 van Verordening (EG) nr. 1082/2006 nog niet heeft plaatsgevonden, worden de overeenkomst en de statuten geregistreerd en/of gepubliceerd overeenkomstig de bepalingen van Verordening (EG) nr. 1082/2006 vóór de wijziging ervan bij deze verordening.
3. EGTS'en waarvoor een procedure volgens artikel 4 van Verordening (EG) nr. 1082/2006 werd gestart meer dan zes maanden voor 22 juni 2014 worden goedgekeurd overeenkomstig de bepalingen van Verordening (EG) nr. 1082/2006 vóór de wijziging ervan bij deze verordening.
4. Andere dan de in de leden 2 en 3 van dit artikel bedoelde EGTS'en waarvoor een procedure volgens artikel 4 van Verordening (EG) nr. 1082/2006 werd gestart vóór 22 juni 2014 worden goedgekeurd overeenkomstig de bepalingen van Verordening (EG) nr. 1082/2006 zoals gewijzigd bij deze verordening.
5. De lidstaten dienen uiterlijk 22 juni 2014 bij de Commissie de noodzakelijke wijzigingen in van de nationale bepalingen die zijn aangenomen overeenkomstig artikel 16, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1082/2006 zoals gewijzigd bij deze verordening.
Artikel 3
Inwerkingtreding
Deze verordening treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Zij is van toepassing met ingang van 22 juni 2014.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 17 december 2013.