PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 721/2013
ze dne 22. července 2013,
kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 405/2011, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých tyčí a prutů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 19 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Předchozí šetření a stávající vyrovnávací opatření
(1)
V dubnu 2011 uložila Rada nařízením (EU) č. 405/2011 (2) (dále jen „konečné nařízení“) konečné vyrovnávací clo na dovoz některých tyčí a prutů z nerezavějící oceli, v současnosti kódů KN 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 a 7222 20 89 pocházejících z Indie. Na šetření, které vedlo k přijetí konečného nařízení, se zde dále odkazuje jako na „původní šetření“.
(2)
Konečná opatření sestávala z valorických vyrovnávacích cel v rozmezí od 3,3 % do 4,3 % vztahujících se na dovoz od jednotlivě vyjmenovaných vývozců, ze 4,0% celní sazby uložené spolupracujícím společnostem, které nebyly zařazeny do vzorku, a ze zbytkové celní sazby ve výši 4,3 % uložené všem ostatním společnostem v Indii.
1.2 Zahájení částečného prozatímního přezkumu
(3)
Žádost o částečný prozatímní přezkum podala společnost Viraj Profiles Vpl. Ltd., vyvážející výrobce z Indie (dále jen „žadatel“). Žádost se omezovala jen na posouzení subvencování, pokud jde o žadatele. Žadatel poskytl důkazy prima facie, že okolnosti týkající se subvencování, na jejichž základě byla uložena opatření, se významně změnily a že tyto změny jsou trvalé povahy.
(4)
Poté, co Komise po konzultaci s poradním výborem stanovila, že existují dostatečné důkazy odůvodňující zahájení částečného prozatímního přezkumu, informovala prostřednictvím oznámení zveřejněného dne 9. srpna 2012 v Úředním věstníku Evropské unie (3) (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“) o zahájení částečného prozatímního přezkumu v souladu s článkem 19 základního nařízení, který se omezí na posouzení subvencování, pokud jde o žadatele.
1.3 Období přezkumného šetření
(5)
Přezkumné šetření subvencování se týkalo období od 1. července 2011 do 30. června 2012 (dále jen „období přezkumného šetření“).
1.4 Strany dotčené šetřením
(6)
Komise oficiálně informovala žadatele, vládu Indie a Sdružení EUROFER jako zástupce výrobního odvětví Unie v původním šetření (dále jen „výrobní odvětví Unie“) o zahájení šetření v rámci částečného prozatímního přezkumu. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost písemně předložit svá stanoviska a podat žádosti o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(7)
Písemné a ústní připomínky předložené stranami v době zahájení řízení byly zváženy a popřípadě zohledněny.
(8)
K získání informací, které Komise považovala ke svému šetření za nezbytné, zaslala žadateli dotazník. Kromě toho zaslala dotazník také indické vládě.
(9)
Odpovědi na dotazník došly od žadatele a od indické vlády.
(10)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné ke zjištění subvencování. Uskutečnily se inspekce na místě v prostorách žadatele.
2. DOTČENÝ VÝROBEK
(11)
Výrobek, který je předmětem přezkumu, je tentýž výrobek jako výrobek ve smyslu definice v původním šetření, totiž tyče a pruty z nerezavějící oceli, po tváření za studena nebo povrchové úpravě za studena již dále neopracované, jiné než tyče a pruty s kruhovým příčným průřezem o průměru 80 mm nebo větším, v současnosti kódů KN 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 a 7222 20 89, pocházející z Indie.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1 Úvod
(12)
Na základě informací, které předložila indická vláda a zúčastněné strany, a na základě odpovědí na dotazník Komise byly prošetřeny následující režimy, které žadatel údajně využíval:
a)
režim podpory vývozu kapitálového zboží;
b)
režim pro subjekty orientované na vývoz;
c)
režim vývozních úvěrů.
(13)
Režimy uvedené pod písmeny a) a b) vycházejí ze zákona o zahraničním obchodu z roku 1992 (zákon č. 22/1992), který vstoupil v platnost dne 7. srpna 1992 (dále jen „zákon o zahraničním obchodu“). Zákon o zahraničním obchodu opravňuje indickou vládu k vydávání vyhlášek týkajících se vývozní a dovozní politiky. Ty jsou shrnuty v dokumentu nazvaném „Dokumenty o politice zahraničního obchodu“, který ministerstvo obchodu vydává jednou za pět let a pravidelně ho aktualizuje. Dokument o politice zahraničního obchodu, který se týká období přezkumného šetření, má název „Politika zahraničního obchodu v období 2009-2014“. Indická vláda kromě toho stanoví postupy, jimiž se politika zahraničního obchodu v letech 2009-2014 řídí, v publikaci „Příručka postupů, svazek I“, která se pravidelně aktualizuje.
(14)
Režim vývozních úvěrů uvedený výše pod písmenem c) vychází z paragrafů 21 a 35 A zákona o regulaci bankovnictví z roku 1949, který umožňuje indické národní bance Reserve Bank of India dávat komerčním bankám pokyny v oblasti vývozních úvěrů.
(15)
Na základě tvrzení výrobního odvětví Unie Komise dále zkoumala, zda žadatel:
a)
využíval režim osvobození od daně z elektřiny;
b)
využíval místní subvenční programy státu Maháráštra;
c)
využíval výhod plynoucích z levnějších vstupů;
d)
využíval pobídek týkajících se výroby a distribuce energie;
e)
využíval výhod z nákupu levných surovin od zahraničních společností ve spojení.
(16)
Komise rovněž ověřila, že tyto režimy, které byly prošetřeny v původním šetření:
a)
režim Duty Entitlement Passbook;
b)
režim Advanced Authorization Scheme,
žadatel stále nevyužívá.
3.2 Zjištění
3.2.1 Režim podpory vývozu kapitálového zboží
(17)
Šetřením bylo zjištěno, že žadatel tento režim během období přezkumného šetření využíval. Bylo však zjištěno, že získané pobídky na úrovni 0,02 % byly zanedbatelné. Proto byl učiněn závěr, že není nutné dále hodnotit napadnutelnost tohoto režimu.
3.2.2 Režim pro subjekty orientované na vývoz
(18)
Bylo zjištěno, že žadatel měl status subjektu orientovaného na vývoz a v období přezkumného šetření dostával subvence v rámci tohoto režimu.
(19)
Co se týče tohoto režimu, společnost tvrdila, že Komise by se měla odchýlit od způsobu výpočtu výhody poskytované v rámci režimu pro subjekty orientované na vývoz, který byl použit v původním šetření. Společnost tvrdila, že s některými výhodami v rámci režimu pro subjekty orientované na vývoz by se mělo zacházet jako s přípustným systémem navracení cla ve smyslu přílohy II a III základního nařízení, a neměly by proto být napadnutelné.
(20)
Jelikož však bylo zjištěno, že bez ohledu na to, jaká metoda výpočtu se použije, míra subvence zjištěná s ohledem na tento režim nebude vyšší než 0,22 %, tj. celkové rozpětí subvence bude pod minimální úrovní, bylo rozhodnuto dále toto tvrzení neanalyzovat v rámci tohoto přezkumného šetření.
3.2.3 Režim exportních úvěrů
(21)
Bylo zjištěno, že žadatel tento režim v období přezkumného šetření nevyužíval.
3.2.4 Režim osvobození od daně z elektřiny
(22)
Šetřením bylo zjištěno, že žadatel tento režim během období přezkumného šetření využíval. Bylo však zjištěno, že získané pobídky byly zanedbatelné. Proto byl učiněn závěr, že není nutné dále hodnotit napadnutelnost tohoto režimu.
3.2.5 Místní subvenční programy státu Maháráštra
(23)
Bylo zjištěno, že žadatel tyto programy v období přezkumného šetření nevyužíval.
3.2.6 Ostatní
(24)
Šetření neodhalilo žádné další výhody pro žadatele v období přezkumného šetření, které by se týkaly podmínek nákupu surovin a energie a které by znamenaly finanční příspěvek indické vlády, a mohly by proto být považovány za subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Proto byla tvrzení výrobního odvětví Unie uvedená v 15. bodě odůvodnění pod písmeny c) až e) shledána v rámci tohoto přezkumu nepodstatnými.
4. VÝŠE NAPADNUTELNÝCH SUBVENCÍ
(25)
Připomíná se, že původní šetření stanovilo hodnotově vyjádřenou výši napadnutelných subvencí pro žadatele na 4,3 %.
(26)
Bylo zjištěno, že v období přezkumného šetření činila hodnotově vyjádřená výše napadnutelných subvencí pro žadatele, vyplývající pouze z jednoho režimu subvencování, 0,22 %.
(27)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se dospělo k závěru, že míra subvencování žadatele - dotčeného vyvážejícího výrobce - se snížila.
(28)
Rovněž se zkoumalo, zda lze změnu okolností, pokud jde o zkoumané režimy, považovat za změnu trvalé povahy.
(29)
Jak již bylo uvedeno, pokud jde o režim podpory vývozu kapitálového zboží, zjištění učiněná během tohoto prozatímního přezkumu potvrdila zjištění původního šetření, kdy bylo konstatováno, že subvence poskytnutá v rámci tohoto režimu je nevýznamná.
(30)
Kromě toho při předchozím šetření vyplývala hlavní výhoda z režimu pro podniky orientované na vývoz, ale během období přezkumného šetření se výhoda v rámci tohoto režimu výrazně snížila. Byly získány důkazy o tom, že tato změna je trvalé povahy, neboť se vztahuje k snížení celní sazby na nerezový ocelový šrot a feronikl, což jsou dvě hlavní suroviny používané žadatelem při výrobě dotčeného výrobku.
5. VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
(31)
Z výše uvedeného vyplývá, že žadatel bude nadále příjemcem subvencí ve výši, která je pod minimální úrovní. Proto se považuje za vhodné změnit vyrovnávací celní sazbu použitelnou na žadatele, a zohlednit tak aktuální úroveň subvencování. Tato celní sazba by měla být pro žadatele stanovena na 0 %.
(32)
Pokud jde o celní sazbu, která se v současnosti uplatňuje na dovoz dotčeného výrobku od vyvážejících výrobců uvedených v příloze konečného nařízení, je třeba poznamenat, že současné podrobné podmínky prošetřovaných programů a jejich napadnutelnost se od předchozího šetření nezměnily. Neexistuje tedy žádný důvod pro nový výpočet sazeb subvencí a celních sazeb těchto společností. Proto celní sazby, které se vztahují na společnosti uvedené v příloze konečného nařízení, by měly zůstat beze změny.
(33)
Pokud jde o celní sazbu všech ostatních společností, je třeba upozornit, že v rámci původního šetření byla její úroveň stanovena na úrovni nejvyššího individuálního rozpětí subvence zjištěného u společností zařazených do vzorku. Odpovídalo to rozpětí subvence žadatele. Vzhledem k tomu, že po tomto prozatímním přezkumu se rozpětí žadatele změnilo, měla by se sazba pro všechny ostatní společnosti změnit a stanovit na úrovni dalšího nejvyššího rozpětí subvence. Vzhledem k tomu, že další nejvyšší sazba je ta, která se vztahuje na společnosti uvedené v příloze, měla by být stanovena celní sazba pro všechny ostatní společnosti na této úrovni, tj. 4 %.
6. POSKYTNUTÍ INFORMACÍ
(34)
Indická vláda a ostatní zúčastněné strany byly informovány o zásadních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se Komise rozhodla navrhnout změnu celní sazby platné pro žadatele.
(35)
Písemné a ústní připomínky předložené zúčastněnými stranami byly posouzeny a případně zohledněny.
(36)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 1 prováděcího nařízení (EU) č. 405/2011 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Chandan Steel Ltd., Mumbai
3,4
B002
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai;
Precision Metals, Mumbai;
Hindustan Inox Ltd., Mumbai;
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai
3,3
B003
Viraj Profiles Vpl. Ltd, Thane
0
B004
Společnosti uvedené v příloze
4,0
B005
Všechny ostatní společnosti
4,0
B999“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. července 2013.
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 721/2013 VAN DE RAAD
van 22 juli 2013
tot wijziging van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 405/2011 tot instelling van een definitief compenserend recht en tot definitieve inning van het voorlopige recht op bepaalde roestvrijstalen staven van oorsprong uit India
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 597/2009 van de Raad van 11 juni 2009 betreffende bescherming tegen invoer met subsidiëring uit landen die geen lid van de Europese Gemeenschap zijn (1) („de basisverordening”), en met name artikel 19,
Gezien het voorstel van de Europese Commissie, ingediend na raadpleging van het Raadgevend Comité,
Overwegende hetgeen volgt:
1. PROCEDURE
1.1. Vorig onderzoek en bestaande compenserende maatregelen
(1)
In april 2011 stelde de Raad bij Uitvoeringsverordening (EU) nr. 405/2011 (2) („de definitieve verordening”) een definitief compenserend recht in op bepaalde roestvrijstalen staven, momenteel ingedeeld onder de GN-codes 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 en 7222 20 89, van oorsprong uit India. Het onderzoek dat tot vaststelling van de definitieve verordening heeft geleid, wordt hierna „het oorspronkelijke onderzoek” genoemd.
(2)
Voor met naam genoemde exporteurs bestonden de definitieve maatregelen uit compenserende rechten van 3,3 tot 4,3 % ad valorem, terwijl voor de niet in de steekproef opgenomen medewerkende ondernemingen een recht van 4,0 % en voor alle andere ondernemingen in India een residueel recht van 4,3 % werd ingesteld.
1.2. Opening van een gedeeltelijk tussentijds nieuw onderzoek
(3)
Een verzoek om een gedeeltelijk tussentijds nieuw onderzoek is ingediend door Viraj Profiles Vpl. Ltd, een producent-exporteur uit India („de indiener van het verzoek”). Het verzoek was beperkt tot een onderzoek naar subsidiëring wat de indiener van het verzoek betreft. De indiener van het verzoek heeft voorlopig bewijsmateriaal verstrekt waaruit blijkt dat de omstandigheden met betrekking tot subsidiëring op grond waarvan maatregelen werden ingesteld, aanzienlijk zijn gewijzigd en dat deze wijziging van blijvende aard is.
(4)
Daar de Commissie, na raadpleging van het Raadgevend Comité, tot de conclusie was gekomen dat er voldoende bewijsmateriaal was om de opening van een gedeeltelijk tussentijds nieuw onderzoek te rechtvaardigen, kondigde zij op 9 augustus 2012 met een bericht in het Publicatieblad van de Europese Unie (3) („bericht van opening”) aan op grond van artikel 19 van de basisverordening een gedeeltelijk tussentijds nieuw onderzoek te zullen openen dat beperkt zou blijven tot een onderzoek naar subsidiëring van de indiener van het verzoek.
1.3. Tijdvak van het nieuwe onderzoek
(5)
Het nieuwe subsidieonderzoek had betrekking op de periode van 1 juli 2011 tot en met 30 juni 2012 („het tijdvak van het nieuwe onderzoek” of „TNO”).
1.4. Bij het onderzoek betrokken partijen
(6)
De Commissie stelde de indiener van het verzoek, de Indiase overheid en EUROFER als de vertegenwoordiger van de bedrijfstak van de Unie in het oorspronkelijke onderzoek („de bedrijfstak van de Unie”) officieel in kennis van de opening van het gedeeltelijke tussentijdse nieuwe onderzoek. De belanghebbenden werden in de gelegenheid gesteld om binnen de in het bericht van opening genoemde termijn hun standpunt schriftelijk kenbaar te maken en te verzoeken te worden gehoord.
(7)
Waar nodig werd rekening gehouden met de schriftelijke en mondelinge opmerkingen die de partijen bij opening van het onderzoek hebben ingediend.
(8)
Om de inlichtingen te verkrijgen die zij voor het onderzoek nodig achtte, heeft de Commissie de indiener van het verzoek een vragenlijst toegezonden. Daarnaast werd een vragenlijst naar de Indiase overheid gestuurd.
(9)
Op de vragenlijst zijn antwoorden van de indiener van het verzoek en van de Indiase overheid ontvangen.
(10)
De Commissie heeft alle informatie ingewonnen en gecontroleerd die zij voor de bepaling van de hoogte van de subsidiëring nodig achtte. Er zijn controlebezoeken uitgevoerd in de gebouwen van de indiener van het verzoek.
2. BETROKKEN PRODUCT
(11)
De definitie van het betrokken product is dezelfde als in het oorspronkelijke onderzoek, namelijk enkel door koud bewerken of koud nabewerken verkregen roestvrijstalen staven, met uitzondering van staven met een cirkelvormige dwarsdoorsnede met een diameter van 80 mm of meer, momenteel ingedeeld onder de GN-codes 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 en 7222 20 89, van oorsprong uit India.
3. SUBSIDIËRING
3.1. Inleiding
(12)
Op basis van de door de Indiase overheid en de andere belanghebbenden verstrekte gegevens en de antwoorden op de vragenlijst van de Commissie werden de volgende regelingen onderzocht, die door de indiener van het verzoek zouden zijn gebruikt:
a)
Export Promotion Capital Goods Scheme (EPCGS, regeling kapitaalgoederen voor exportbevordering),
b)
Export Oriented Units Scheme (EOUS, regeling exportgerichte bedrijven),
c)
Export Credit Scheme (ECS, regeling exportkredieten).
(13)
De regelingen a) en b) zijn gebaseerd op de Foreign Trade (Development and Regulation) Act 1992 (nr. 22 van 1992), die op 7 augustus 1992 in werking is getreden. Deze wet geeft de Indiase overheid het recht mededelingen te doen in verband met het in- en uitvoerbeleid. Deze mededelingen worden samengevat in een document over het buitenlandse handelsbeleid, dat om de vijf jaar door het ministerie van Handel wordt uitgegeven en regelmatig wordt bijgewerkt. Het document over het buitenlandse handelsbeleid met betrekking tot de periode 2009-2014 („FTP 09-14”) is relevant voor het TNO. Bovendien heeft de Indiase overheid de procedures voor FTP 09-14 vastgesteld in een Handbook of Procedures, Volume I („HOP I 09-14”). Dit procedurehandboek wordt regelmatig bijgewerkt.
(14)
De onder c) genoemde ECS is gebaseerd op de artikelen 21 en 35A van de Banking Regulation Act (bankwet) van 1949, die de Reserve Bank of India machtigt handelsbanken instructies te geven op het gebied van exportkredieten.
(15)
Naar aanleiding van de bewering van de bedrijfstak van de Unie heeft de Commissie voorts onderzocht of de indiener van het verzoek:
a)
heeft geprofiteerd van de Electricity Duty Exemption Scheme (EDES, regeling vrijstelling elektriciteitsheffing),
b)
gebruik heeft gemaakt van lokale subsidieprogramma’s van de deelstaat Maharashtra,
c)
heeft geprofiteerd van de verstrekking van inputs voor een ontoereikende prijs,
d)
heeft geprofiteerd van stimuleringsmaatregelen die betrekking hebben op elektriciteitsproductie en -distributie,
e)
heeft geprofiteerd van de aankoop van goedkope grondstoffen bij verbonden offshoreondernemingen.
(16)
Ten slotte heeft de Commissie gecontroleerd of de indiener van het verzoek nog steeds geen gebruikmaakt van de volgende regelingen die tijdens het oorspronkelijke onderzoek zijn onderzocht:
a)
Duty Entitlement Passbook Scheme (DEPBS, kredietregeling voor invoerrechten), en
b)
Advance Authorization Scheme (AAS, regeling voorafgaande toestemming).
3.2. Bevindingen
3.2.1. Regeling kapitaalgoederen voor exportbevordering
(17)
Uit het onderzoek is gebleken dat de indiener van het verzoek in het TNO gebruik heeft gemaakt van deze regeling. Het aldus verkregen voordeel bleek met 0,02 % evenwel verwaarloosbaar te zijn. Daarom werd het niet nodig geacht verder te evalueren of deze regeling aanleiding tot compenserende maatregelen kon geven.
3.2.2. Regeling exportgerichte bedrijven
(18)
De indiener van het verzoek bleek de status van exportgericht bedrijf te hebben en in het TNO in het kader van deze EOU-regeling subsidies te hebben ontvangen.
(19)
Met betrekking tot deze regeling stelde de onderneming dat de Commissie voor de berekening van het uit hoofde van deze regeling verkregen voordeel zou moeten afstappen van de bij het oorspronkelijke onderzoek gehanteerde methode. De onderneming voerde aan dat bepaalde EOUS-voordelen moeten worden beschouwd als een toelaatbare terugbetalingsregeling voor inputs in de zin van de bijlagen II en III bij de basisverordening en daarom geen aanleiding tot compenserende maatregelen geven.
(20)
Aangezien echter werd vastgesteld dat het subsidiepercentage ten aanzien van deze regeling ongeacht de berekeningsmethode niet meer dan 0,22 % bedraagt, waarbij de totale subsidiemarge onder de de-minimisdrempel ligt, werd besloten om in het nieuwe onderzoek dit argument niet verder te analyseren.
3.2.3. Regeling exportkredieten
(21)
De indiener van het verzoek bleek in het TNO geen gebruik te hebben gemaakt van deze regeling.
3.2.4. Regeling vrijstelling elektriciteitsheffing
(22)
Uit het onderzoek is gebleken dat de indiener van het verzoek in het TNO gebruik heeft gemaakt van deze regeling. Het aldus verkregen voordeel bleek evenwel verwaarloosbaar te zijn. Daarom werd het niet nodig geacht verder te evalueren of deze regeling aanleiding tot compenserende maatregelen kon geven.
3.2.5. Lokale subsidieprogramma’s van de deelstaat Maharashtra
(23)
De indiener van het verzoek bleek in het TNO geen gebruik te hebben gemaakt van deze regeling.
3.2.6. Overige
(24)
Bij het onderzoek zijn in verband met de aankoop van grondstoffen en energie geen andere voordelen in het TNO voor de indiener van het verzoek aan het licht gekomen die een financiële bijdrage van de Indiase overheid inhouden en derhalve kunnen worden beschouwd als subsidies in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), ii), en artikel 3, lid 2, van de basisverordening. De in overweging 15, onder c) tot en met e), vermelde beweringen van de bedrijfstak van de Unie blijken derhalve niet relevant in het kader van dit onderzoek.
4. HOOGTE VAN DE TOT COMPENSERENDE MAATREGELEN AANLEIDING GEVENDE SUBSIDIES
(25)
Er wordt aan herinnerd dat het bedrag van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidies voor de indiener van het verzoek in het oorspronkelijke onderzoek is vastgesteld op 4,3 % ad valorem.
(26)
In het TNO werd het bedrag van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidies voor de indiener van het verzoek uit hoofde van slechts één subsidieregeling vastgesteld op 0,22 % ad valorem.
(27)
Rekening houdend met het bovenstaande wordt geconcludeerd dat de hoogte van de subsidiëring ten aanzien van de betrokken producent-exporteur, die het verzoek heeft ingediend, is afgenomen.
(28)
Ook werd onderzocht of de gewijzigde omstandigheden met betrekking tot de onderzochte regelingen als van blijvende aard konden worden beschouwd.
(29)
Zoals reeds vermeld, kwamen de bevindingen met betrekking tot de EPCGS in dit tussentijdse nieuwe onderzoek overeen met de bevindingen van het oorspronkelijke onderzoek, waarin de subsidie in het kader van deze regeling verwaarloosbaar bleek.
(30)
Hoewel het belangrijkste voordeel voor de indiener van het verzoek in het oorspronkelijke onderzoek werd verleend in het kader van de EOUS, is dit voordeel in het TNO verminderd. Uit bewijsmateriaal is gebleken dat deze wijziging van blijvende aard is, aangezien zij verband houdt met de verlaging van de douanetarieven op roestvrijstaalschroot en ferronikkel, twee belangrijke grondstoffen die de indiener van het verzoek voor de productie van het betrokken product gebruikt.
5. COMPENSERENDE MAATREGELEN
(31)
Het bovenstaande lijkt erop te wijzen dat de indiener van het verzoek in de toekomst verder subsidies zal ontvangen voor een bedrag onder de de-minimisdrempel. Daarom en in het licht van de huidige hoogte van de subsidiëring wordt het passend geacht het voor de indiener van het verzoek geldende compenserende recht te wijzigen. Dit recht wordt voor de indiener van het verzoek vastgesteld op 0 %.
(32)
Met betrekking tot het huidige recht op het betrokken product voor de in de bijlage bij de definitieve verordening opgenomen producenten-exporteurs wordt opgemerkt dat de huidige uitvoeringsvoorschriften van de onderzochte regelingen en de aanleiding die zij geven tot compenserende maatregelen, sinds het vorige onderzoek niet zijn veranderd. Er is derhalve geen reden om de subsidies en rechten voor deze ondernemingen te herberekenen. Voor de ondernemingen die in de bijlage bij de definitieve verordening zijn opgenomen, blijven de rechten bijgevolg ongewijzigd.
(33)
Verder wordt opgemerkt dat het recht voor alle andere ondernemingen in het oorspronkelijke onderzoek is vastgesteld op het niveau van de hoogste individuele subsidiemarge voor de in de steekproef opgenomen ondernemingen. Deze subsidiemarge was die van de indiener van het verzoek. Aangezien de marge van de indiener van het verzoek is gewijzigd na dit tussentijdse nieuwe onderzoek, moet het recht voor alle andere ondernemingen worden herzien en moet dit recht worden vastgesteld op de op één na hoogste subsidiemarge. Aangezien het op één na hoogste recht het recht is dat geldt voor de in de bijlage opgenomen ondernemingen, wordt het recht voor alle andere ondernemingen vastgesteld op dit niveau, dat wil zeggen op 4 %.
6. MEDEDELING VAN FEITEN EN OVERWEGINGEN
(34)
De Indiase overheid en de andere belanghebbenden werden in kennis gesteld van de belangrijkste feiten en overwegingen op basis waarvan zou worden voorgesteld het voor de indiener van het verzoek geldende recht te wijzigen.
(35)
Met de schriftelijke en mondelinge opmerkingen van de partijen werd, waar nodig, rekening gehouden.
(36)
Alle belanghebbenden die daar met opgave van redenen om hadden verzocht, werden gehoord,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Artikel 1, lid 2, van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 405/2011 wordt vervangen door:
„2. Het definitieve compenserende recht, dat van toepassing is op de nettoprijs, franco grens Unie, vóór inklaring, voor het in lid 1 omschreven product dat door onderstaande ondernemingen is geproduceerd, is als volgt:
Onderneming
Recht (%)
Aanvullende Taric-code
Chandan Steel Ltd, Mumbai
3,4
B002
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai;
Precision Metals, Mumbai;
Hindustan Inox Ltd, Mumbai;
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd, Mumbai
3,3
B003
Viraj Profiles Vpl. Ltd, Thane
0
B004
In de bijlage opgenomen ondernemingen
4,0
B005
Alle andere ondernemingen
4,0
B999”
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 22 juli 2013.