NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/160
ze dne 28. listopadu 2014,
kterým se mění nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, pokud jde o platební agentury a další subjekty, finanční řízení, schválení účetní závěrky, jistoty a použití eura
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (1), a zejména na článek 40 a čl. 53 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Článek 5 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014 (2) stanoví podmínky, za kterých jsou v souladu se zásadou proporcionality výdaje uhrazené po uplynutí platebních lhůt způsobilé pro financování Unií.
(2)
Z důvodů právní jistoty a jasnosti je třeba doplnit pravidla již stanovená v článku 5 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014 o podmínky, které by se měly vztahovat na přímé platby uskutečněné v rozpočtovém roce 2015, jak je stanoveno v nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (3). Za tímto účelem je nutné odkázat zejména na příslušné stropy stanovené pro členské státy v kalendářním roce 2014 v nařízení (ES) č. 73/2009 a rozlišit při tom ty členské státy, které používají režim jednotné platby, od těch, které uplatňují režim jednotné platby na plochu. Kromě toho by se mělo v zájmu řešení konkrétní situace týkající se uplatňování finanční kázně odkázat na ustanovení článku 11 nařízení (ES) č. 73/2009 týkající se plateb pro kalendářní rok 2013 a na ustanovení článku 26 nařízení (EU) č. 1306/2013, pokud jde o platby pro kalendářní rok 2014.
(3)
Je nezbytné vyjasnit čl. 12 odst. 8 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014, protože jeho znění by mohlo Komisi neúmyslně vést k tomu, že bude uplatňovat výši opravy na základě paušální částky, která je nižší než riziko pro rozpočet Unie. Ustanovení čl. 12 odst. 8 uvedeného nařízení by proto mělo být upraveno tak, aby jasně uvádělo, že pokud objektivní skutečnosti prokazují, že maximální ztráta pro fondy je nižší než ztráta, která by vyplynula z použití paušální sazby, jež je nižší, než navrhuje Komise, má Komise při rozhodování o částkách, které mají být vyloučeny z financování Unií, uplatnit onu nižší paušální sazbu.
(4)
Nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 907/2014 se mění takto:
1)
V článku 5 se vkládá nový odstavec 3a, který zní:
„3a. Odchylně od odstavce 2 se v průběhu rozpočtového roku 2015 v případě přímých plateb uvedených v příloze I nařízení Rady (ES) č. 73/2009 použijí tyto podmínky:
a)
pokud pro platby pro kalendářní rok 2014 provedené nejpozději dne 15. října roku 2015 nebylo zcela vyčerpáno rozpětí podle odst. 2 prvního pododstavce a zbylá část tohoto rozpětí překračuje 2 %, snižuje se tato zbylá část na 2 %;
b)
v případě členských států, které uplatňují režim jednotné platby podle kapitoly 3 hlavy III nařízení (ES) č. 73/2009, jsou přímé platby jiné než platby podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013 (4) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 229/2013 (5) pro kalendářní rok 2013 a dřívější provedené po uplynutí platební lhůty pro financování z EZZF způsobilé pouze tehdy, pokud celková částka přímých plateb provedených v rámci rozpočtového roku 2015, popřípadě opravená na částky před úpravou uvedenou v článku 11 nařízení (ES) č. 73/2009 nebo článku 26 nařízení (EU) č. 1306/2013, nepřesáhne strop stanovený v příloze VIII nařízení (ES) č. 73/2009 pro kalendářní rok 2014 při zohlednění částek vyplývajících z použití článku 136b nařízení (ES) č. 73/2009 pro kalendářní rok 2014 v souladu s přílohou VIIIa uvedeného nařízení;
c)
v případě členských států, které uplatňují režim jednotné platby na plochu podle článku 122 nařízení (ES) č. 73/2009, jsou přímé platby pro kalendářní rok 2013 nebo dřívější provedené po uplynutí platební lhůty pro financování z EZZF způsobilé pouze tehdy, pokud celková částka přímých plateb provedených v rámci rozpočtového roku 2015, popřípadě opravená na částky před úpravou uvedenou v článku 11 nařízení (ES) č. 73/2009 nebo v článku 26 nařízení (EU) č. 1306/2013, nepřesáhne součet jednotlivých stropů stanovených pro přímé platby pro kalendářní rok 2014 pro dotčený členský stát;
d)
výdaje překračující limity uvedené v písmenech a), b) nebo c) se sníží o 100 %.
Částky úhrad uvedené v čl. 26 odst. 5 nařízení (EU) č. 1306/2013 se pro ověření dodržování podmínky stanovené v prvním pododstavci písm. b) nebo c) tohoto odstavce nezohledňují.
2)
V článku 12 se odstavec 8 nahrazuje tímto:
„8. Pokud členský stát předloží určité objektivní skutečnosti, které nesplňují požadavky stanovené v odstavcích 2 a 3 tohoto článku, ale které prokazují, že maximální ztráta pro fondy je nižší než částka, která by vyplývala z uplatnění paušální částky nižší, než byla navrhována, použije Komise při rozhodování o částkách, které mají být vyloučeny z financování Unií podle článku 52 nařízení (EU) č. 1306/2013, uvedenou nižší paušální částku.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 28. listopadu 2014.
GEDELEGEERDE VERORDENING (EU) 2015/160 VAN DE COMMISSIE
van 28 november 2014
houdende wijziging van Gedelegeerde Verordening (EU) nr. 907/2014 tot aanvulling van Verordening (EU) nr. 1306/2013 van het Europees Parlement en de Raad wat betreft de betaalorganen en andere instanties, het financieel beheer, de goedkeuring van de rekeningen, de zekerheden en het gebruik van de euro
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EU) nr. 1306/2013 van het Europees Parlement en de Raad van 17 december 2013 inzake de financiering, het beheer en de monitoring van het gemeenschappelijk landbouwbeleid en tot intrekking van de Verordeningen (EEG) nr. 352/78, (EG) nr. 165/94, (EG) nr. 2799/98, (EG) nr. 814/2000, (EG) nr. 1290/2005 en (EG) nr. 485/2008 van de Raad (1), en met name artikel 40 en artikel 53, lid 3,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
In artikel 5 van Gedelegeerde Verordening (EU) nr. 907/2014 (2) is bepaald onder welke voorwaarden uitgaven die na de betalingstermijnen worden verricht, worden geacht in overeenstemming met het evenredigheidsbeginsel voor Uniefinanciering in aanmerking te komen.
(2)
Met het oog op rechtszekerheid en juridische duidelijkheid moeten aan de bepalingen die reeds in artikel 5 van Gedelegeerde Verordening (EU) nr. 907/2014 zijn vastgesteld, de voorwaarden worden toegevoegd voor rechtstreekse betalingen die in het begrotingsjaar 2015 worden verricht, als omschreven in Verordening (EG) nr. 73/2009 van de Raad (3). In dat verband moet met name worden verwezen naar de passende maxima die in Verordening (EG) nr. 73/2009 met betrekking tot het kalenderjaar 2014 voor de lidstaten zijn vastgesteld, waarbij een onderscheid wordt gemaakt tussen de lidstaten die de bedrijfstoeslagregeling toepassen en die welke de regeling inzake een enkele areaalbetaling toepassen. Voorts moet, met het oog op de specifieke situatie inzake de toepassing van de financiële discipline, worden verwezen naar artikel 11 van Verordening (EG) nr. 73/2009 wat betreft de betalingen met betrekking tot het kalenderjaar 2013 en naar artikel 26 van Verordening (EU) nr. 1306/2013 wat betreft de betalingen met betrekking tot het kalenderjaar 2014.
(3)
Artikel 12, lid 8, van Gedelegeerde Verordening (EU) nr. 907/2014 moet worden verduidelijkt aangezien de formulering ervan er onbedoeld toe zou kunnen leiden dat de Commissie een forfaitair correctiepercentage toepast dat lager is dan het risico voor de begroting van de Unie. Artikel 12, lid 8, van die verordening moet bijgevolg worden geherformuleerd om duidelijk aan te geven dat, als uit objectieve elementen blijkt dat het maximumverlies voor de fondsen kleiner is dan het verlies dat zou voortvloeien uit de toepassing van een forfaitair percentage dat lager ligt dan het percentage dat de Commissie had voorgesteld, de Commissie voor de bepaling van de aan Uniefinanciering te onttrekken bedragen dat lagere forfaitaire percentage moet toepassen.
(4)
Gedelegeerde Verordening (EU) nr. 907/2014 moet derhalve dienovereenkomstig worden gewijzigd,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Gedelegeerde Verordening (EU) nr. 907/2014 wordt als volgt gewijzigd:
1)
Aan artikel 5 wordt het volgende lid 3 bis toegevoegd:
„3 bis. In afwijking van lid 2 zijn, als het gaat om rechtstreekse betalingen die in bijlage I bij Verordening (EG) nr. 73/2009 van de Raad (4) zijn vermeld, gedurende het begrotingsjaar 2015 de volgende voorwaarden van toepassing:
a)
als de in lid 2, eerste alinea, bedoelde marge niet volledig is opgebruikt voor betalingen die uiterlijk op 15 oktober 2015 voor het kalenderjaar 2014 worden verricht, en er nog meer dan 2 % van resteert, wordt die resterende marge verlaagd tot 2 %;
b)
in het geval van lidstaten die de bedrijfstoeslagregeling overeenkomstig titel III, hoofdstuk 3, van Verordening (EG) nr. 73/2009 toepassen, komen rechtstreekse betalingen, andere dan betalingen op grond van Verordening (EU) nr. 228/2013 van het Europees Parlement en de Raad (5) en van Verordening (EU) nr. 229/2013 van het Europees Parlement en de Raad (6), met betrekking tot het kalenderjaar 2013 of daaraan voorafgaande kalenderjaren die na de betalingstermijn zijn verricht, uitsluitend voor financiering uit het ELGF in aanmerking als het totale bedrag aan in het begrotingsjaar 2015 verrichte rechtstreekse betalingen, in voorkomend geval gecorrigeerd tot de bedragen vóór de aanpassing waarin artikel 11 van Verordening (EG) nr. 73/2009 of artikel 26 van Verordening (EU) nr. 1306/2013 voorzien, niet hoger is dan het maximum dat voor het kalenderjaar 2014 in bijlage VIII bij Verordening (EG) nr. 73/2009 is vastgesteld, rekening houdend met de bedragen die voortvloeien uit de toepassing van artikel 136 ter van Verordening (EG) nr. 73/2009 voor het kalenderjaar 2014, als vastgesteld in bijlage VIII bis bij die verordening;
c)
in het geval van lidstaten die de in artikel 122 van Verordening (EG) nr. 73/2009 vastgestelde regeling inzake een enkele areaalbetaling toepassen, komen rechtstreekse betalingen met betrekking tot het kalenderjaar 2013 of daaraan voorafgaande kalenderjaren die na de betalingstermijn zijn verricht, uitsluitend voor financiering uit het ELGF in aanmerking als het totale bedrag aan in het begrotingsjaar 2015 verrichte rechtstreekse betalingen, in voorkomend geval gecorrigeerd tot de bedragen vóór de aanpassing waarin artikel 11 van Verordening (EG) nr. 73/2009 of artikel 26 van Verordening (EU) nr. 1306/2013 voorzien, niet hoger is dan de som van de afzonderlijke maxima voor rechtstreekse betalingen voor het kalenderjaar 2014 voor de betrokken lidstaat;
d)
uitgaven die de onder a), b) of c) bedoelde grens overschrijden, worden met 100 % verlaagd.
De bedragen van de in artikel 26, lid 5, van Verordening (EU) nr. 1306/2013 bedoelde vergoedingen worden niet in aanmerking genomen om na te gaan of de in dit lid, eerste alinea, onder b) of c), vastgestelde voorwaarde in acht is genomen.
.
2)
In artikel 12 wordt lid 8 vervangen door:
„8. Wanneer een lidstaat objectieve elementen indient die niet aan de eisen van de leden 2 en 3 van dit artikel voldoen, maar aantonen dat het maximumverlies voor de fondsen kleiner is dan het verlies dat zou voortvloeien uit de toepassing van een lager dan het voorgestelde forfaitaire percentage, past de Commissie dat lagere forfaitaire percentage toe om te besluiten welke bedragen op grond van artikel 52 van Verordening (EU) nr. 1306/2013 aan Uniefinanciering moeten worden onttrokken.”
.
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op de zevende dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 28 november 2014