NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 1011/2012
ze dne 17. října 2012
o statistice držby cenných papírů
(ECB/2012/24)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2223/96 ze dne 25. června 1996 o Evropském systému národních a regionálních účtů ve Společenství (dále jen „ESA 95“) (1), a zejména na přílohu A uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (2), a zejména na čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 958/2007 ze dne 27. července 2007 o statistice aktiv a pasiv investičních fondů (ECB/2007/8) (3),
s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 24/2009 ze dne 19. prosince 2008 o statistice aktiv a pasiv účelových finančních společností zapojených do sekuritizačních transakcí (ECB/2008/30) (4),
s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 25/2009 ze dne 19. prosince 2008 o rozvaze sektoru měnových finančních institucí (ECB/2008/32) (5),
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS (6),
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (7),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Aby mohla plnit úkoly Evropského systému centrálních bank (ESCB) a monitorovat finanční trhy a finanční činnost v rámci eurozóny, je třeba, aby Evropská centrální banka (ECB) ve spolupráci s národními centrálními bankami shromažďovala velmi kvalitní statistické informace podle jednotlivých cenných papírů, pokud se týká cenných papírů v držbě institucionálních sektorů eurozóny a cenných papírů emitovaných rezidenty eurozóny a držených institucionálními sektory mimo eurozónu.
(2)
S cílem přispět k řádnému provádění opatření, která přijímají příslušné orgány v oblasti dohledu nad úvěrovými institucemi a stability finančního systému, a pro účely analýzy transmisního mechanismu měnové politiky je třeba, aby ECB od bankovních skupin shromažďovala informace o jejich držbě cenných papírů podle jednotlivých cenných papírů.
(3)
Účelem shromažďování údajů je poskytnout ECB komplexní statistické informace o tom, jak jsou hospodářská odvětví a jednotlivé bankovní skupiny v členských státech eurozóny angažovány v určitých třídách cenných papírů, jakož i o vztazích mezi hospodářskými odvětvími držitelů a emitentů cenných papírů a o trhu cenných papírů emitovaných rezidenty eurozóny. Jak je významné mít přesné a podrobně členěné informace o angažovanosti hospodářských odvětví a bankovních skupin v určitých třídách cenných papírů, se stalo zřejmým v průběhu finanční krize, neboť rizika ohrožující finanční stabilitu vzhledem k mechanismům nákazy na úrovni jednotlivých finančních institucí, jež způsobují určité třídy cenných papírů, nelze z agregovaných údajů řádně rozpoznat. Včasné informace o držbě cenných papírů na úrovni jednotlivých cenných papírů rovněž ECB umožní sledovat přenos rizik z finančních trhů do reálné ekonomiky.
(4)
Tyto statistické informace kromě toho pomohou ECB při provádění analýzy vývoje na finančním trhu a při sledování změn portfolií cenných papírů hospodářských odvětví a vztahů mezi finančními zprostředkovateli a nefinančními investory.
(5)
S ohledem na propojení měnové politiky se stabilitou finančního systému je shromažďování statistických informací podle jednotlivých cenných papírů, pokud se týká pozic držby cenných papírů a finančních transakcí, jakož i pro účely odvození transakcí z pozic, rovněž nezbytné pro uspokojení potřeby pravidelných i ad hoc analýz k podpoře ECB při provádění měnové a finanční analýzy a pro příspěvek ESCB ke stabilitě finančního systému. Tyto statistické informace umožní spojit informace o cenných papírech držených institucionálními sektory s informacemi o jednotlivých emitentech po celém světě, a poskytnout tak významný nástroj ke sledování vzniku a vývoje finanční nerovnováhy.
(6)
Je rovněž nezbytné umožnit, aby ECB poskytovala analytickou a statistickou podporu Evropské radě pro systémová rizika v souladu s nařízením Rady (EU) č. 1096/2010 ze dne 17. listopadu 2010 o pověření Evropské centrální banky zvláštními úkoly, které se týkají fungování Evropské rady pro systémová rizika (8).
(7)
Z tohoto důvodu by Rada guvernérů ECB měla pro účely shromažďování údajů podle tohoto nařízení určit zpravodajské bankovní skupiny s ohledem na velikost konsolidované rozvahy každé skupiny ve srovnání s aktivy konsolidované rozvahy všech bankovních skupin v Evropské unii, význam činnosti skupiny v konkrétním segmentu bankovní činnosti a relevanci skupiny pro stabilitu a fungování finančního systému v eurozóně a/nebo v jednotlivých členských státech.
(8)
Měla by se uplatňovat pravidla ochrany a využití důvěrných statistických informací stanovená v článku 8 nařízení Rady (ES) č. 2533/98.
(9)
Zpravodajskou povinností podle tohoto nařízení včetně výjimek z této povinnosti nejsou dotčeny zpravodajské povinnosti zakotvené v jiných právních aktech a nástrojích ECB, které mohou alespoň částečně rovněž zahrnovat vykazování statistických informací o držbě cenných papírů podle jednotlivých cenných papírů.
(10)
Je třeba zavést postup pro účinné provádění technických změn příloh tohoto nařízení za předpokladu, že takové změny nezmění základní koncepční rámec, ani nepříznivě neovlivní zatížení zpravodajských jednotek v členských státech. Při uplatňování tohoto postupu musí být brán ohled na stanoviska Výboru pro statistiku ESCB,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení:
1.
shromažďováním údajů podle „jednotlivých cenných papírů“ se rozumí shromažďování údajů členěných podle jednotlivých cenných papírů;
2.
„pozicí“ se rozumí stavová hodnota cenných papírů, jejichž druhy jsou uvedeny v odstavci 15 a které skutečné zpravodajské jednotky vlastní či drží v úschově na konci referenčního období, jak je dále vymezeno v části 4 přílohy II;
3.
„mateřská úvěrová instituce“, „mateřská finanční holdingová společnost“, „dceřiná společnost“ a „pobočka“ mají stejný význam jako v definici v článku 4 směrnice 2006/48/ES;
4.
„bankovní skupinou“ se rozumí a) mateřská úvěrová instituce a všechny její finanční dceřiné společnosti a pobočky s výjimkou pojišťoven, které získaly úřední povolení v souladu s článkem 6 směrnice 73/239/EHS (9) nebo článkem 4 směrnice 2002/83/ES (10); nebo b) mateřská finanční holdingová společnost a všechny její finanční dceřiné společnosti a pobočky s výjimkou pojišťoven, které získaly úřední povolení v souladu s článkem 6 směrnice 73/239/EHS nebo článkem 4 směrnice 2002/83/ES, za předpokladu, že v obou případech je mateřská společnost v čele bankovní skupiny. Subjekt bez dceřiných společností tvoří sám o sobě skupinu za předpokladu, že subjekt sám není dceřinou společností;
5.
„rezident“ má stejný význam jako v definici v čl. 1 odst. 4 nařízení (ES) č. 2533/98;
6.
„měnová finanční instituce“, „úvěrová instituce“ a „fond peněžního trhu“ mají stejný význam jako v definici v článku 1 nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32). Sektor měnových finančních institucí se skládá z úvěrových institucí a fondů peněžního trhu;
7.
„investiční fond“ má stejný význam jako v definici v článku 1 nařízení (ES) č. 958/2007 (ECB/2007/8);
8.
„účelová finanční společnost“ má stejný význam jako v definici v čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30);
9.
„uschovatelem“ se rozumí subjekt, který patří do sektoru „finančních institucí“ (S.12 (11)) a který provádí úschovu a správu finančních nástrojů na účet klientů včetně svěřenské správy a souvisejících služeb, jako je správa hotovosti nebo zajištění, jak je uvedeno v oddílu B bodu 1 přílohy I směrnice 2004/39/ES;
10.
„subjektem v čele bankovní skupiny“ se rozumí mateřská společnost bankovní skupiny za předpokladu, že je buď mateřskou úvěrovou institucí v EU nebo mateřskou finanční holdingovou společností v EU, jak je vymezeno v článku 4 směrnice 2006/48/ES a jak je provedeno v členských státech Unie, avšak s tím, že „EU“ se nahrazuje pojmem „eurozóna“ a „členský stát“ se nahrazuje pojmem „členský stát eurozóny“;
11.
„subjektem v čele zpravodajské skupiny“ se rozumí subjekt v čele bankovní skupiny, kterou Rada guvernérů určila jako zpravodajskou skupinu podle čl. 2 odst. 4;
12.
„investorem“ se rozumí subjekt či osoba, jež vlastní finanční nástroje;
13.
„cennými papíry v úschově“ se rozumějí cenné papíry, které jménem investorů drží a spravují uschovatelé;
14.
„příslušnou národní centrální bankou“ se rozumí národní centrální banka členského státu eurozóny, v němž je zpravodajská jednotka rezidentem;
15.
„cennými papíry“ se rozumí tyto druhy cenných papírů:
a)
„dluhové cenné papíry“ (F.3);
b)
„kótované akcie“ (F.511);
c)
„akcie nebo podílové listy investičních fondů“ (F.52);
16.
„držbou cenných papírů“ se rozumí ekonomické vlastnictví cenných papírů, jejichž druhy jsou uvedeny v odstavci 15;
17.
„kódem ISIN“ se rozumí mezinárodní identifikační číslo cenného papíru přidělené cenným papírům, které se skládá z 12 alfanumerických znaků a jednoznačně určuje emisi cenných papírů (podle normy ISO 6166).
Článek 2
Skutečný soubor zpravodajských jednotek
1. Skutečný soubor zpravodajských jednotek se skládá z rezidentských měnových finančních institucí, investičních fondů, účelových finančních společností, uschovatelů a subjektů v čele bankovních skupin, které Rada guvernérů podle odstavce 4 určila jako zpravodajské skupiny a které byly o své zpravodajské povinnosti vyrozuměny podle odstavce 5 (společně dále jen „skutečné zpravodajské jednotky“ a jednotlivě dále jen „skutečná zpravodajská jednotka“).
2. Pokud fond peněžního trhu, investiční fond nebo účelová finanční společnost nemají podle svého vnitrostátního práva právní subjektivitu, odpovídají za vykazování informací vyžadovaných na základě tohoto nařízení osoby, které jsou na základě právních předpisů oprávněny tyto subjekty zastupovat, nebo - v případě neexistence formálního zastoupení - osoby, které podle příslušných vnitrostátních právních předpisů odpovídají za jednání těchto subjektů.
3. Na skutečné zpravodajské jednotky se vztahuje úplná zpravodajská povinnost, pokud se neuplatňuje výjimka udělená podle článku 4.
4. Rada guvernérů může rozhodnout, že bankovní skupina je zpravodajskou skupinou, pokud má tato bankovní skupina v souladu s hlavou V kapitolou 4 oddílem 1 směrnice 2006/48/ES aktiva konsolidované rozvahy:
a)
která převyšují 0,5 % celkových aktiv konsolidované rozvahy bankovních skupin v Unii (dále jen „prahová hodnota 0,5 %“), a to na základě posledních aktuálních údajů, jež má ECB k dispozici, tj.:
i)
údajů, jež se vztahují ke konci prosince kalendářního roku předcházejícího oznámení podle odstavce 5, nebo
ii)
nejsou-li údaje podle odrážky i) k dispozici, údajů, jež se vztahují ke konci prosince předchozího roku, nebo
b)
která jsou nižší než prahová hodnota 0,5 % nebo se této hodnotě rovnají, za předpokladu, že bankovní skupina splňuje určitá kvantitativní nebo kvalitativní kritéria, která ji činí významnou pro stabilitu a fungování finančního systému v eurozóně (pokud jde např. o vzájemné propojení s jinými finančními institucemi v eurozóně, činnost v rámci více jurisdikcí, nezastupitelnost, složitost korporační struktury) a/nebo v jednotlivém členském státě eurozóny (pokud jde např. o relativní význam bankovní skupiny v rámci konkrétního segmentu trhu bankovních služeb v jednom či více členských státech eurozóny).
5. Příslušná národní centrální banka vyrozumí subjekty v čele zpravodajských skupin o rozhodnutí Rady guvernérů podle odstavce 4, jakož i o jejich povinnostech na základě tohoto nařízení.
6. Aniž by byl dotčen článek 10, začnou subjekty v čele zpravodajských skupin, které byly vyrozuměny podle odstavce 5 poté, co začalo první vykazování na základě tohoto nařízení, vykazovat údaje nejpozději ve lhůtě šesti měsíců ode dne vyrozumění.
7. Subjekt v čele zpravodajské skupiny, který byl vyrozuměn podle odstavce 5, oznamuje příslušné národní centrální bance změny svého jména či právní formy, fúze či restrukturalizace či jakoukoli jinou událost či okolnost, která má vliv na zpravodajskou povinnost tohoto subjektu, nejpozději do 14 dnů ode dne, kdy tato událost či okolnost nastala.
8. Na subjekt v čele zpravodajské skupiny, který byl vyrozuměn podle odstavce 5, se povinnosti vymezené v tomto nařízení vztahují, dokud jej příslušná národní centrální banka nevyrozumí o opaku.
Článek 3
Statistická zpravodajská povinnost
1. Měnové finanční instituce, investiční fondy, účelové finanční společnosti a uschovatelé poskytují své příslušné národní centrální bance údaje, v členění podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce a o finančních transakcích v průběhu referenčního měsíce nebo čtvrtletí v souladu s odstavcem 5, nebo statistické informace nezbytné k odvození těchto transakcí, týkající se držby cenných papírů s kódem ISIN na vlastní účet v souladu s částí 2 přílohy I. Tyto údaje se vykazují čtvrtletně nebo měsíčně v souladu se zpravodajskými pokyny, které stanoví příslušné národní centrální banky.
2. Uschovatel příslušné národní centrální bance oznámí provádění činnosti uschovatele do jednoho týdne ode dne, kdy započne s činností uschovatele, bez ohledu na to, zda očekává, že se na něj bude vztahovat řádná zpravodajská povinnost na základě tohoto nařízení, s výjimkou případu, kdy uschovatel tuto činnost oznámil jiným příslušným orgánům.
Uschovatelé poskytují příslušné národní centrální bance čtvrtletně nebo měsíčně v souladu se zpravodajskými pokyny stanovenými příslušnými národními centrálními bankami údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce týkající se těchto cenných papírů s kódem ISIN:
a)
cenné papíry, které mají v úschově jménem rezidentských investorů, kteří v souladu s částí 3 přílohy I nevykazují držbu na vlastní účet podle odstavce 1;
b)
cenné papíry, které mají v úschově jménem nefinančních investorů, kteří jsou rezidenty v jiných členských státech eurozóny, v souladu s částí 4 přílohy I;
c)
cenné papíry emitované subjekty v eurozóně, které mají v úschově jménem investorů, kteří jsou rezidenty v členských státech mimo eurozónu, a investorů, kteří jsou rezidenty mimo Unii, v souladu s částí 5 přílohy I.
3. Subjekty v čele zpravodajských skupin poskytují příslušné národní centrální bance čtvrtletně údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích cenných papírů s kódem ISIN ke konci čtvrtletí, které jsou v držbě jejich skupiny včetně nerezidentských subjektů. Tyto údaje se vykazují na základě portfolia skupiny vyjádřeného v hrubých hodnotách bez očištění o držbu cenných papírů emitovaných subjekty téže skupiny.
V souladu s pokyny příslušné národní centrální banky vykazují subjekty v čele zpravodajských skupin údaje o držbě cenných papírů na základě jednoho ze tří přístupů uvedených v části 6 přílohy I.
4. Zpravodajskou povinností na základě tohoto nařízení včetně výjimek z této povinnosti nejsou dotčeny zpravodajské povinnosti vymezené v a) nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32), b) nařízení (ES) č. 958/2007 (ECB/2007/8) a c) nařízení (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30).
5. Skutečné zpravodajské jednotky vykazují v souladu s pokyny příslušné národní centrální banky buď a) údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o měsíčních nebo čtvrtletních finančních transakcích a pokud to vyžaduje příslušná národní centrální banka, jiné změny objemu; nebo b) statistické informace nezbytné k odvození finančních transakcí na základě jednoho z přístupů uvedených v části 1 přílohy I. Další požadavky a zásady pro sestavování transakcí jsou uvedeny v části 3 přílohy II.
6. Skutečné zpravodajské jednotky na pokyn příslušné národní centrální banky čtvrtletně nebo měsíčně vykazují údaje o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce a v souladu s odstavcem 5 statistické informace o držbě cenných papírů bez kódu ISIN v průběhu referenčního čtvrtletí nebo měsíce v souladu s částí 7 přílohy I. Tento odstavec neplatí pro skutečné zpravodajské jednotky, kterým byly uděleny výjimky podle článku 4.
7. Údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce a statistické informace za referenční čtvrtletí nebo měsíc v souladu s odstavcem 5 se vykazují v souladu s částmi 1, 2 a 4 přílohy II a v souladu s účetními pravidly uvedenými v článku 5.
Článek 4
Výjimky
1. Dle uvážení příslušné národní centrální banky lze udělit skutečným zpravodajským jednotkám tyto výjimky:
a)
v členských státech eurozóny, v nichž rezidentští investoři celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, jejichž tržní hodnota je nižší než 40 miliard EUR či je této hodnotě rovna:
i)
mohou národní centrální banky měnovým finančním institucím, investičním fondům, účelovým finančním společnostem a uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 za předpokladu, že pokud se týká pozic, společný příspěvek měnových finančních institucí, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby měnových finančních institucí, společný příspěvek investičních fondů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby investičních fondů, společný příspěvek účelových finančních společností, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby účelových finančních společností a společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby uschovatelů. Účelové finanční společnosti, které nevykazují údaje podle jednotlivých cenných papírů v souladu s nařízením (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30), mají právo překročit tuto prahovou hodnotu v souladu s pokyny příslušných národních centrálních bank po dobu prvních dvou let po začátku vykazování podle tohoto nařízení;
ii)
mohou národní centrální banky uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 2 písm. a) za předpokladu, že pokud se týká pozic, nepřesahuje společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, 40 % národní hodnoty cenných papírů v úschově;
b)
v členských státech eurozóny, v nichž rezidentští investoři celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, jejichž tržní hodnota je vyšší než 40 miliard EUR:
i)
mohou národní centrální banky měnovým finančním institucím, investičním fondům, účelovým finančním společnostem a uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 za předpokladu, že pokud se týká pozic, společný příspěvek měnových finančních institucí, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby měnových finančních institucí, společný příspěvek investičních fondů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby investičních fondů, společný příspěvek účelových finančních společností, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby účelových finančních společností a společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby uschovatelů;
ii)
mohou národní centrální banky uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 2 písm. a) za předpokladu, že pokud se týká pozic, nepřesahuje společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, 5 % národní hodnoty cenných papírů v úschově;
c)
Národní centrální banky konzultují ECB ohledně využití informací k určení celkové držby cenných papírů v tržní hodnotě, jež je nezbytná k udělení výjimek podle tohoto odstavce.
2. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 udělí úvěrovým institucím takto:
a)
národní centrální banky mohou úvěrovým institucím udělit úplnou či částečnou výjimku ze zpravodajské povinnosti za předpokladu, že pokud se týká pozic, nepřesahuje společný příspěvek 5 % celkové hodnoty cenných papírů držených úvěrovými institucemi v příslušném členském státě eurozóny;
b)
tuto prahovou hodnotu však lze po první dva roky po začátku vykazování podle tohoto nařízení zvýšit na 15 %;
c)
prahové hodnoty uvedené v bodech a) a b) se vypočítají na základě celkové držby cenných papírů pro příslušný členský stát po uplatnění výjimek podle odstavce 1.
3. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 všem fondům peněžního trhu, za předpokladu, že tyto fondy celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, které představují méně než 2 % cenných papírů, které drží fondy peněžního trhu v eurozóně. Prahová hodnota 2 % se vypočítá na základě celkové držby cenných papírů fondy peněžního trhu v příslušném členském státě po uplatnění všech výjimek podle odstavce 1.
4. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 všem účelovým finančním společnostem, za předpokladu, že tyto společnosti celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, které představují méně než 2 % cenných papírů, které drží účelové finanční společnosti v eurozóně. Prahová hodnota 2 % se vypočítá na základě celkové držby cenných papírů účelovými finančními společnostmi v příslušném členském státě po uplatnění všech výjimek podle odstavce 1.
5. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí tyto výjimky uschovatelům:
a)
národní centrální banky mohou uschovatelům udělit úplnou či částečnou výjimku ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 2 písm. a) za předpokladu, že údaje uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a) lze odvodit z jiných statistických či dohledových zdrojů údajů v souladu s minimálními statistickými standardy uvedenými v článku III. Kromě toho se uplatňuje následující:
i)
v členských státech, v nichž se uplatňují výjimky podle odst. 1 písm. a) a v nichž údaje uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a) přímo vykazují investoři, tvoří tyto údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, nejméně 60 % hodnoty cenných papírů uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a);
ii)
v členských státech, v nichž se uplatňují výjimky podle odst. 1 písm. b) a v nichž údaje uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a) přímo vykazují investoři, tvoří tyto údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, nejméně 75 % hodnoty cenných papírů uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a);
b)
národní centrální banky mohou udělit úplnou či částečnou výjimku ze zpravodajské povinnosti uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. b) a c) uschovatelům, kteří jménem všech investorů, kteří nejsou rezidenty, drží v úschově cenné papíry v celkové hodnotě nižší než 10 miliard EUR.
6. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimku ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 3 subjektům v čele zpravodajských skupin:
a)
národní centrální banky mohou subjektům v čele zpravodajských skupin povolit, aby podle jednotlivých cenných papírů vykazovaly statistické informace, které pokrývají 95 % hodnoty cenných papírů s kódem ISIN, které drží daná skupina, v souladu s požadavky tohoto nařízení za předpokladu, že zbývajících 5 % cenných papírů v držbě skupiny nevydal jeden jediný emitent;
b)
národní centrální banky mohou subjekty v čele zpravodajských skupin žádat o poskytnutí dalších informací o druhu cenných papírů, které jsou vyňaty z vykazování podle bodu a).
7. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimky ze zpravodajské povinnosti podle tohoto nařízení, pokud skutečné zpravodajské jednotky vykazují tytéž údaje podle nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32), nařízení (ES) č. 958/2007 (ECB/2007/8) nebo nařízení (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30), nebo pokud národní centrální banky mohou tytéž údaje odvodit jiným způsobem v souladu s minimálními statistickými standardy vymezenými v příloze III.
8. Pokud se týká skutečných zpravodajských jednotek, na něž se vztahuje výjimka uvedená v odstavcích 1, 2, 3 nebo 4, národní centrální banky i nadále každoročně shromažďují údaje o hodnotě cenných papírů, kterou drží nebo mají v úschově v souladu s požadavky vymezenými v čl. 3 odst. 1, a to jako agregované údaje nebo jako údaje podle jednotlivých cenných papírů.
9. Národní centrální banky kontrolují plnění podmínek uvedených v odstavcích 1 až 7 pro účely případného udělení, obnovy či odnětí jakékoli výjimky s účinností od počátku každého kalendářního roku.
10. Příslušná národní centrální banka odejme výjimku udělenou uschovatelům podle odst. 5 písm. a), pokud po tři po sobě jdoucí vykazovací období nebyly včas k dispozici údaje z jiných statistických či dohledových zdrojů údajů, jež splňují minimální statistické standardy uvedené v příloze III, bez ohledu na to, zda to uschovatel zavinil. Uschovatelé začnou vykazovat údaje, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 2, nejpozději ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim národní centrální banka oznámila, že došlo k odnětí výjimky.
11. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že skutečným zpravodajským jednotkám, jimž byla udělena výjimka podle tohoto článku, uloží zpravodajskou povinnost ad hoc, a to v tak podrobné míře, jakou považují za nezbytné. Skutečné zpravodajské jednotky vykazují informace vyžádané ad hoc ve lhůtě 15 pracovních dnů od dne, kdy příslušná národní centrální banka o tyto informace požádala.
12. Skutečné zpravodajské jednotky se mohou rozhodnout, že výjimky udělené národními centrálními bankami nevyužijí a že namísto toho budou plnit úplnou zpravodajskou povinnost. Skutečná zpravodajská jednotka, která nevyužívá výjimky udělené příslušnou národní centrální bankou, obdrží před tím, než tyto výjimky začne později využívat, souhlas dané národní centrální banky.
Článek 5
Účetní pravidla
1. Není-li v tomto nařízení uvedeno jinak, používají skutečné zpravodajské jednotky pro účely vykazování na základě tohoto nařízení účetní pravidla stanovená ve vnitrostátních předpisech, kterými se provádí směrnice Rady 86/635/EHS ze dne 8. prosince 1986 o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí (12), nebo pokud tyto předpisy nelze uplatnit, v jakýchkoli jiných vnitrostátních či mezinárodních normách, které se vztahují na skutečné zpravodajské jednotky.
2. Bez ohledu na vnitrostátní účetní postupy se držba cenných papírů vykazuje ve jmenovité hodnotě nebo jako počet kusů/podílů. Jak je uvedeno v části 4 přílohy II, mohou být vykazovány i tržní hodnoty.
3. Aniž by byly dotčeny vnitrostátní účetní postupy a možnosti vzájemného započtení, vykazuje se držba cenných papírů pro statistické účely v hrubých hodnotách.
4. Držba cenných papírů zapůjčených v rámci půjček cenných papírů nebo prodaných v rámci repo obchodů se i nadále vykazuje jako držba původního vlastníka (a nikoli jako držba dočasného nabyvatele), pokud existuje pevný příslib provedení zpětné operace (a ne jen pouhá možnost tak učinit). Pokud dočasný nabyvatel obdržené cenné papíry prodá, zaznamená se tento prodej jako přímá transakce s cennými papíry a dočasný nabyvatel jej vykáže jako zápornou pozici v portfoliu cenných papírů.
Článek 6
Lhůty
1. Národní centrální banky rozhodují, kdy je třeba, aby jim skutečné zpravodajské jednotky poskytovaly údaje tak, aby tyto banky mohly vykonávat nezbytné kontroly kvality a plnit lhůty uvedené v odstavci 2.
2. Národní centrální banky za skutečné zpravodajské jednotky předávají ECB:
a)
čtvrtletní údaje členěné podle jednotlivých cenných papírů v souladu s čl. 3 odst. 1, 2 a 5 do skončení pracovní doby v sedmdesátý kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se vztahují, nebo
b)
měsíční údaje členěné podle jednotlivých cenných papírů v souladu s čl. 3 odst. 5 a částí 1 přílohy I, a to v rámci jedné z níže uvedených možností:
i)
čtvrtletně za tři měsíce referenčního období do skončení pracovní doby v šedesátý třetí kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují, nebo
ii)
měsíčně za každý měsíc referenčního čtvrtletí do skončení pracovní doby v šedesátý třetí kalendářní den po skončení měsíce, ke kterému se údaje vztahují, a
c)
čtvrtletní pozice členěné podle jednotlivých cenných papírů v souladu s čl. 3 odst. 3 do skončení pracovní doby:
i)
od roku 2013 do roku 2015: v sedmdesátý kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují, a
ii)
od roku 2016: v padesátý pátý kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují.
3. Pokud lhůta uvedená v odstavci 2 připadá na zavírací den TARGET2, posune se lhůta na následující obchodní den TARGET2, jak je zveřejněno na internetových stránkách ECB.
Článek 7
Minimální standardy a vnitrostátní zpravodajské postupy
1. Skutečné zpravodajské jednotky plní zpravodajskou povinnost, která se na ně vztahuje, v souladu s minimálními standardy uvedenými v příloze III.
2. Národní centrální banky stanoví a zavedou zpravodajské postupy, kterými se mají řídit skutečné zpravodajské jednotky, v souladu s vnitrostátními specifiky. Národní centrální banky rozhodují, zda budou po uschovatelích vyžadovat, aby údaje podle jednotlivých cenných papírů vykazovaly podle jednotlivých investorů. Národní centrální banky zajistí, aby tyto zpravodajské postupy poskytovaly požadované statistické informace a aby umožňovaly kontrolu dodržování minimálních standardů pro přenos, přesnost a opravy, které jsou uvedeny v příloze III.
Článek 8
Ověřování a nucené shromažďování
Národní centrální banky vykonávají právo ověřovat (v tak podrobné míře, jakou příslušná národní centrální banka považuje za nezbytnou) nebo shromažďovat informace, které jsou skutečné zpravodajské jednotky povinny poskytovat v souladu s tímto nařízením, aniž je dotčeno právo ECB vykonávat toto právo sama. Tato práva národní centrální banky vykonávají zejména tehdy, když skutečné zpravodajské jednotky neplní minimální standardy stanovené v příloze III.
Článek 9
Zjednodušený postup provádění změn
S přihlédnutím ke stanoviskům Výboru pro statistiku ESCB je Výkonná rada ECB oprávněna provádět technické změny příloh tohoto nařízení za předpokladu, že takové změny nezmění základní koncepční rámec, ani neovlivní zpravodajské zatížení skutečných zpravodajských jednotek. Výkonná rada o všech těchto změnách bez zbytečného odkladu informuje Radu guvernérů.
Článek 10
První vykazování
Na základě tohoto nařízení budou jako první vykazovány údaje týkající se referenčního období prosinec 2013. Při prvním vykazování národních centrálních bank do ECB musí národní centrální banky poskytnout pouze údaje o pozicích.
Článek 11
Závěrečné ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 17. října 2012.
VERORDENING (EU) Nr. 1011/2012 VAN DE EUROPESE CENTRALE BANK
van 17 oktober 2012
betreffende statistieken inzake aangehouden effecten
(ECB/2012/24)
DE RAAD VAN BESTUUR VAN DE EUROPESE CENTRALE BANK,
Gelet op de statuten van het Europees Stelsel van centrale banken en van de Europese Centrale Bank, inzonderheid artikel 5,
Gelet op Verordening (EG) nr. 2223/96 van de Raad van 25 juni 1996 inzake het Europees systeem van nationale en regionale rekeningen in de Gemeenschap (hierna: ‘ESR 95’) (1), inzonderheid bijlage A,
Gelet op Verordening (EG) nr. 2533/98 van de Raad van 23 november 1998 met betrekking tot het verzamelen van statistische gegevens door de Europese Centrale Bank (2), inzonderheid op artikel 5, lid 1, en artikel 6, lid 4,
Gelet op Verordening (EG) nr. 958/2007 van de Europese Centrale Bank van 27 juli 2007 houdende statistieken betreffende de activa en passiva van beleggingsfondsen (ECB/2007/8) (3),
Gelet op Verordening (EG) nr. 24/2009 van de Europese Centrale Bank van 19 december 2008 houdende statistieken betreffende de activa en passiva van securitisatietransacties verrichtende lege financiële instellingen (ECB/2008/30) (4),
Gelet op Verordening (EG) nr. 25/2009 van de Europese Centrale Bank van 19 december 2008 met betrekking tot de balans van de sector monetaire financiële instellingen (ECB/2008/32) (5),
Gelet op Richtlijn 2004/39/EG van het Europees Parlement en de Raad van 21 april 2004 betreffende markten voor financiële instrumenten, tot wijziging van de Richtlijnen 85/611/EEG en 93/6/EEG van de Raad en van Richtlijn 2000/12/EG van het Europees Parlement en de Raad en houdende intrekking van Richtlijn 93/22/EEG van de Raad (6),
Gelet op Richtlijn 2006/48/EG van het Europees Parlement en de Raad van 14 juni 2006 betreffende de toegang tot en de uitoefening van de werkzaamheden van kredietinstellingen (7),
Overwegende:
(1)
Ter vervulling van de taken van het Europees Stelsel van centrale banken (ESCB) en voor het monitoren van de financiële markten en financiële activiteiten binnen het eurogebied, dient de Europese Centrale Bank (ECB), bijgestaan door de nationale centrale banken (NCB’s), effectsgewijs statistische informatie van hoge kwaliteit te verzamelen aangaande door institutionele sectoren uit het eurogebied aangehouden effecten, en door ingezetenen van het eurogebied uitgegeven en door institutionele sectoren buiten het eurogebied aangehouden effecten.
(2)
Teneinde bij te dragen aan een goede beleidsvoering door autoriteiten die bevoegd zijn ter zake van het bedrijfseconomisch toezicht op kredietinstellingen, aan de stabiliteit van het financiële stelsel en de analyse van de doorwerking van het monetaire beleid, dient de ECB bij bankgroepen effectsgewijze informatie te verzamelen inzake door die groepen aangehouden effecten.
(3)
De gegevensverzameling beoogt de ECB te voorzien van uitvoerige statistische gegevens inzake risico’s voor economische sectoren en individuele bankgroepen in de lidstaten van het eurogebied ten aanzien van specifieke effectenklassen en inzake koppelingen tussen de economische sectoren van houders en emittenten van effecten, en inzake de markt voor door ingezetenen van het eurogebied uitgegeven effecten. Het belang om over accurate gegevens te beschikken inzake de risico's voor economische sectoren en voor bankgroepen ten aanzien van specifieke effectenklassen op een zeer gedesaggregeerd niveau, werd duidelijk tijdens de financiële crisis, aangezien risico’s voor financiële stabiliteit, te wijten aan besmettingsmechanismen op het niveau van individuele financiële instellingen, veroorzaakt door specifieke effectenklassen, niet op passende wijze uit de geaggregeerde gegevens af te leiden waren. Tijdige informatie inzake op het niveau van individuele effecten aangehouden effecten zal de ECB tevens in staat stellen doorwerkingsrisico’s van de financiële markten naar de reële economie te monitoren.
(4)
Bovendien zal deze statistische informatie de ECB ondersteunen bij de analyse van ontwikkelingen op financiële markten en bij het monitoren van de wijzigingen in de effectenportefeuilles van economische sectoren en de koppelingen tussen financiële intermediairs en niet-financiële beleggers.
(5)
Gezien de samenhang tussen monetair beleid en de stabiliteit van het financiële stelsel, is de effectsgewijze verzameling van statistische informatie aangaande ingenomen effectenposities en financiële transacties, en voor de afleiding van transacties uit posities, tevens noodzakelijk om te voldoen aan regelmatige en ad-hoc analytische behoeftes ter ondersteuning van de ECB bij de uitvoering van monetaire en financiële analyses, alsook voor de bijdrage van het ESCB aan de stabiliteit van het financiële stelsel. Deze statistische informatie zal de combinatie mogelijk maken van enerzijds informatie inzake door institutionele sectoren aangehouden effecten en anderzijds informatie inzake de individuele emittenten in de hele wereld, hetgeen een belangrijk instrument vormt voor het monitoren van ontstaan en ontwikkeling van financiële onevenwichtigheden.
(6)
Het is tevens noodzakelijk de ECB in staat te stellen analytische en statistische ondersteuning te verlenen aan het Europees Comité voor systeemrisico’s, zulks overeenkomstig Verordening (EU) nr. 1096/2010 van de Raad van 17 november 2010 tot toewijzing aan de Europese Centrale Bank van specifieke taken betreffende de werking van het Europees Comité voor systeemrisico’s (8).
(7)
Om deze reden dient de Raad van bestuur van de ECB voor de gegevensverzameling krachtens deze verordening rapporterende bankgroepen te identificeren, rekening houdend met de omvang van de geconsolideerde balans van elke groep, in verhouding tot de activa van de geconsolideerde balansen van alle bankgroepen uit de Europese Unie, het belang van groepsactiviteiten in een specifiek segment van de bancaire sector en de betekenis van de groep voor de stabiliteit en werking van het financiële stelsel in het eurogebied en/of individuele lidstaten.
(8)
De normen voor de bescherming en het gebruik van vertrouwelijke statistische informatie, zoals vastgelegd in artikel 8 van de Verordening (EG) nr. 2533/98 van de Raad, dienen van toepassing te zijn.
(9)
De rapportageverplichtingen uit hoofde van deze verordening, waaronder vrijstellingen daarvan, laten de rapportageverplichtingen in andere ECB-rechtshandelingen en -instrumenten onverlet, die althans gedeeltelijk tevens effectsgewijze rapportage van statistische informatie inzake aangehouden effecten kunnen bestrijken.
(10)
Het is noodzakelijk een procedure op te zetten om doelmatig technische wijzigingen in de bijlagen bij deze verordening door te voeren, op voorwaarde dat dergelijke wijzigingen het onderliggende conceptuele kader niet veranderen en geen effect hebben op de rapportagelast van de informatieplichtigen in de lidstaten. Deze procedure dient rekening te houden met het standpunt van het comité statistieken van het ESCB,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Definities
In deze verordening wordt bedoeld met:
1.
‘effectsgewijze’ (security-by-security) gegevensverzameling: de verzameling van gegevens uitgesplitst naar individuele effecten;
2.
‘positie’: het totale aantal effecten, waarvan de soorten zijn opgesomd in lid 15, die het eigendom zijn van of in bewaring worden gehouden door een werkelijk informatieplichtige aan het einde van een referentieperiode, zoals nader gedefinieerd in deel 4 van bijlage II;
3.
‘moederkredietinstelling’, ‘financiële moederholding’, ‘dochteronderneming’ en ‘bijkantoor’ hebben dezelfde betekenis als in artikel 4 van Richtlijn 2006/48/EG;
4.
‘bankgroep’: a) een moederkredietinstelling, en alle financiële dochterondernemingen en bijkantoren ervan, met uitzondering van verzekeringsondernemingen die een officiële vergunning hebben verkregen overeenkomstig artikel 6 van Richtlijn 73/239/EEG (9) of artikel 4 van Richtlijn 2002/83/EG (10); of b) een financiële moederholding, en alle financiële dochterondernemingen en bijkantoren ervan, met uitzondering van verzekeringsondernemingen die een officiële vergunning hebben verkregen overeenkomstig artikel 6 van Richtlijn 73/239/EEG of artikel 4 van Richtlijn 2002/83/EG, op voorwaarde dat in beide gevallen de moederonderneming hoofd van de bankgroep is. Een entiteit zonder dochteronderneming vormt een groep op zich, op voorwaarde dat de entiteit zelf geen dochteronderneming is;
5.
‘ingezetene’: heeft dezelfde betekenis als in artikel 1, lid 4 van Verordening (EG) nr. 2533/98;
6.
‘monetaire financiële instelling’ (MFI), ‘kredietinstelling’ en ‘geldmarktfonds’ (MMF) hebben dezelfde betekenis als in artikel 1 van Verordening (EG) nr. 25/2009 (ECB/2008/32). De MFI-sector omvat kredietinstellingen en MMF’s;
7.
‘beleggingsfonds’: heeft dezelfde betekenis als in artikel 1 van Verordening (EG) nr. 958/2007 (ECB/2007/8);
8.
‘lege financiële instelling’: heeft dezelfde betekenis als in artikel 1, lid 1 van Verordening (EG) nr. 24/2009 (ECB/2008/30);
9.
‘bewaarnemer’: een tot de sector ‘financiële instellingen’ (S. 12 (11)) behorende entiteit die voor rekening van cliënten financiële instrumenten bewaart en beheert, met inbegrip van bewaarneming en daarmee samenhangende diensten zoals contanten- en/of zekerhedenbeheer, zoals opgenomen in deel B, punt 1) van bijlage I bij Richtlijn 2004/39/EG;
10.
‘hoofd van een bankgroep’: de moedermaatschappij van een bankgroep, mits die maatschappij hetzij een EU-moederkredietinstelling, hetzij een financiële EU-moederholding is zoals gedefinieerd in artikel 4 van Richtlijn 2006/48/EG en geïmplementeerd in de lidstaten van de Unie, met dien verstande dat ‘EU’ wordt vervangen door ‘eurogebied’ en ‘lidstaat’ wordt vervangen door ‘lidstaat uit het eurogebied’;
11.
‘hoofd van een rapportagegroep’: het door de Raad van bestuur overeenkomstig artikel 2, lid 4, aangeduide hoofd van een bankgroep.
12.
‘belegger’: een entiteit of persoon die eigenaar is van financiële instrumenten;
13.
‘effecten in bewaarneming’: effecten die namens beleggers door bewaarnemers worden aangehouden en beheerd;
14.
‘desbetreffende NCB’: de NCB van de lidstaat uit het eurogebied waarin de informatieplichtige ingezeten is;
15.
‘effecten’: de volgende soorten effecten:
a)
‘schuldbewijzen’ (F.3);
b)
‘beursgenoteerde aandelen’ (F.511);
c)
‘aandelen of rechten van deelneming in beleggingsfondsen’ (F.52);
16.
‘aangehouden effecten’: economische eigendom van effecten waarvan de soorten zijn opgesomd in lid 15;
17.
‘ISIN code’: het aan effecten toegewezen International Securities Identification Number, bestaande uit 12 alfanumerieke tekens die een unieke identificatiecode vormen voor een effectenuitgifte (zoals bepaald door ISO 6166).
Artikel 2
Werkelijke populatie van informatieplichtigen
1. De werkelijke populatie van informatieplichtigen bestaat uit de ingezeten MFI’s, beleggingsfondsen, lege financiële instellingen, bewaarnemers en de hoofden van bankgroepen die de Raad van bestuur overeenkomstig lid 4 als rapportagegroepen heeft aangewezen en in kennis heeft gesteld van hun rapportageverplichtingen uit hoofde van lid 5 (hierna gezamenlijk ‘werkelijke informatieplichtigen’ en individueel ‘werkelijke informatieplichtige’).
2. Indien een geldmarktfonds, een beleggingsfonds of een lege financiële instelling onder de betreffende nationale wetgeving geen rechtspersoonlijkheid heeft, zijn de personen die gerechtigd zijn hen te vertegenwoordigen, of bij gebreke van een geformaliseerde vertegenwoordiging, personen die krachtens de toepasselijke nationale wetgeving aansprakelijk zijn voor hun handelingen, verantwoordelijk voor de rapportage van de uit hoofde van deze verordening vereiste gegevens.
3. De werkelijke informatieplichtigen zijn onderworpen aan volledige rapportageverplichtingen, tenzij een vrijstelling is verleend op grond van artikel 4.
4. De Raad van bestuur kan besluiten dat een bankgroep een rapportagegroep is, indien de bankgroep overeenkomstig titel V, hoofdstuk 4, afdeling 1 van Richtlijn 2006/48/EG geconsolideerde balansactiva heeft die:
a)
meer dan 0,5% uitmaken van de totale geconsolideerde balansactiva van de bankgroepen uit de Unie (hierna de ‘0,5%-drempel’), zulks overeenkomstig de voor de ECB beschikbare meest recente gegevens, d.w.z.:
i)
gegevens die betrekking hebben op eind december van het aan de kennisgeving krachtens lid 5 voorafgaande kalenderjaar; of
ii)
indien de gegevens onder i) niet beschikbaar zijn, gegevens die betrekking hebben op eind decmber van het vorige jaar; of
b)
onder de 0,5%-drempel liggen of daaraan gelijk zijn, mits de bankgroep voldoet aan bepaalde kwantitatieve of kwalitatieve criteria die haar belangrijk maken voor de stabiliteit en werking van het financiële stelsel in het eurogebied (aangaande bijv. verwevenheid met andere financiële instellingen van het eurogebied; jurisdictie-overschrijdende werkzaamheden; gebrek aan vervangbaarheid; complexiteit van de ondernemingsstructuur) en/of de individuele lidstaat uit het eurogebied (aangaande bijv. relatieve belangrijkheid van de bankgroep binnen een specifiek segment van de markt voor bancaire diensten in één of meerdere lidstaten van het eurogebied).
5. De desbetreffende NCB stelt de hoofden van rapportagegroepen in kennis van het besluit van de Raad van bestuur uit hoofde van lid 4 en van hun verplichtingen op grond van deze verordening.
6. Nadat de eerste rapportage op grond van deze verordening is begonnen en onverminderd artikel 10, beginnen de overeenkomstig lid 5 in kennis gestelde hoofden van rapportagegroepen niet later dan zes maanden na de datum van inkennisstelling met de gegevensrapportage.
7. Een overeenkomstig lid 5 in kennis gesteld hoofd van een rapportagegroep informeert de desbetreffende NCB over naamswijzigingen, wijzigingen van rechtsvorm, fusies of herstructureringen, en elke andere gebeurtenis of omstandigheden die haar rapportageverplichtingen betreffen, zulks binnen 14 dagen na het optreden van een dergelijke gebeurtenis of omstandigheid.
8. Een overeenkomstig lid 5 in kennis gesteld hoofd van een rapportagegroep blijft onderworpen aan de in deze verordening uiteengezette verplichtingen tot de desbetreffende NCB anders bericht.
Artikel 3
Statistische rapportageverplichtingen
1. MFI’s, beleggingsfondsen, lege financiële instellingen en bewaarnemers verstrekken hun desbetreffende NCB effectsgewijze gegevens inzake kwartaalultimo of maandultimoposities en, overeenkomstig lid 5, inzake financiële transacties gedurende de referentiemaand of het referentiekwartaal, dan wel de voor de afleiding van die transacties vereiste gegevens, inzake door hen zelf aangehouden effecten met een ISIN-code, zulks overeenkomstig deel 2 van bijlage I. Dergelijke gegevens worden op kwartaal- of maandbasis gerapporteerd overeenkomstig de door de desbetreffende NCB's geformuleerde rapportageinstructies.
2. Een bewaarnemer stelt de desbetreffende NCB in kennis van het uitvoeren van bewaarnemingswerkzaamheden binnen een week na de datum waarop deze met bewaarnemingswerkzaamheden begint, ongeacht mogelijke regelmatige rapportageverplichtingen uit hoofde van deze verordening, tenzij een bewaarnemer andere bevoegde autoriteiten daarvan in kennis heeft gesteld.
Overeenkomstig de door de desbetreffende NCB's geformuleerde rapportageinstructies verstrekken bewaarnemers de desbetreffende NCB op kwartaal- of maandbasis effectsgewijze gegevens inzake kwartaalultimo- of maandultimoposities en, overeenkomstig lid 5, financiële transacties gedurende het referentiekwartaal of de referentiemaand inzake de volgende effecten met een ISIN-code:
a)
door hen in bewaarneming gehouden effecten namens ingezeten beleggers die door henzelf aangehouden effecten niet overeenkomstig lid 1 rapporteren, zulks overeenkomstig deel 3 van bijlage I;
b)
door hen in bewaarneming gehouden effecten namens niet-financiële beleggers die ingezetenen zijn van andere lidstaten van het eurogebied, zulks overeenkomstig deel 4 van bijlage I;
c)
door entiteiten uit het eurogebied uitgegeven effecten die zij in bewaarneming houden namens beleggers die ingezetenen zijn van lidstaten buiten het eurogebied en van beleggers die geen ingezetenen zijn van de Unie, zulks overeenkomstig deel 5 van bijlage I.
3. Hoofden van rapportagegroepen verstrekken de desbetreffende NCB op kwartaalbasis effectsgewijze gegevens inzake kwartaalultimoposities van effecten met een ISIN-code die door hun groep worden aangehouden, waaronder door niet-ingezeten entiteiten. Dergelijke gegevens worden op basis van de brutoportefeuille van de groep gerapporteerd, zonder verrekening van de door de groep aangehouden en door entiteiten van dezelfde groep uitgegeven effecten.
Overeenkomstig de instructies van de desbetreffende NCB, rapporteren hoofden van rapportagegroepen gegevens betreffende aangehouden effecten op basis van een van de drie in deel 6 van bijlage 1 aangegeven methodes.
4. De rapportageverplichtingen uit hoofde van deze verordening, waaronder de vrijstellingen daarvan, laten de rapportageverplichtingen uit hoofde van de volgende rechtshandelingen onverlet: a) Verordening (EG) nr. 25/2009 (ECB/2008/32); b) Verordening (EG) nr. 958/2007 (ECB/2007/8); en c) Verordening (EG) nr. 24/2009 (ECB/2008/30).
5. Overeenkomstig de instructies van de desbetreffende NCB rapporteren de werkelijke informatieplichtigen hetzij a) effectsgewijze gegevens inzake maandelijkse of driemaandelijkse financiële transacties en, indien de desbetreffende NCB zulks heeft verzocht, overige volumemutaties; hetzij b) de vereiste statistische gegevens die voor de afleiding van financiële transacties vereist zijn, zulks op basis van één van de in deel 1 van bijlage I vastgelegde methodes. Verdere vereisten en richtlijnen betreffende de samenstelling van transacties zijn neergelegd in deel 3 van bijlage II.
6. Indien daartoe opgedragen door de desbetreffende NCB, rapporteren de werkelijke informatieplichtigen op kwartaal- of maandbasis gegevens inzake kwartaal- of maandultimoposities en, overeenkomstig lid 5, statistische gegevens voor het referentiekwartaal of de referentiemaand inzake aangehouden effecten zonder een ISIN-code, zulks overeenkomstig deel 7 van bijlage I. Dit lid is niet van toepassing op werkelijke informatieplichtigen aan wie uit hoofde van artikel 4 een vrijstelling is verleend.
7. Overeenkomstig deel 1, 2 en 4 van bijlage II, en de in artikel 5 bedoelde regels van financiële administratie, worden effectsgewijze gegevens inzake kwartaal- of maandultimoposities en, overeenkomstig lid 5, statistische gegevens voor het referentiekwartaal of de referentiemaand gerapporteerd.
Artikel 4
Vrijstellingen
1. Ter beoordeling van elke desbetreffende NCB kunnen aan de werkelijke informatieplichtigen de volgende vrijstellingen worden verleend:
a)
in lidstaten van het eurogebied met een totaal aan door ingezeten beleggers aangehouden effecten met een ISIN-code die een marktwaarde hebben van EUR 40 miljard of lager:
i)
kunnen NCB’s MFI’s, beleggingsfondsen, lege financiële instellingen en bewaarnemers vrijstellen van de rapportageverplichtingen van artikel 3, lid 1, mits het gecombineerde aandeel van vrijgestelde MFI’s, beleggingsfondsen, lege financiële instellingen en bewaarnemers in de nationaal door MFI’s, beleggingsfondsen, lege financiële instellingen en bewaarnemers aangehouden effecten in termen van posities niet meer dan 40% bedraagt. Lege financiële instellingen die geen effectsgewijze gegevens rapporteren overeenkomstig Verordening (EG) nr. 24/2009 (ECB/2008/30) zijn gedurende de eerste twee jaar na het begin van de rapportage uit hoofde van deze verordening gerechtigd overeenkomstig de instructies van hun desbetreffende NCB deze drempel te overschrijden;
ii)
kunnen NCB’s bewaarnemers vrijstellen van de rapportageverplichtingen van artikel 3, lid 2, onder a), mits het gecombineerde aandeel van vrijgestelde bewaarnemers in de nationaal in bewaarneming aangehouden effecten in termen van posities niet meer dan 40% bedraagt;
b)
in lidstaten van het eurogebied met een totaal aan door ingezeten beleggers aangehouden effecten met een ISIN-code die een marktwaarde hebben van meer dan EUR 40 miljard:
i)
kunnen NCB’s MFI’s, beleggingsfondsen, lege financiële instellingen en bewaarnemers vrijstellen van de rapportageverplichtingen van artikel 3, lid 1, mits het gecombineerde aandeel van vrijgestelde MFI’s, beleggingsfondsen, lege financiële instellingen en bewaarnemers in de nationaal door MFI’s, beleggingsfondsen, lege financiële instellingen en bewaarnemers aangehouden effecten in termen van posities niet meer dan 5% bedraagt;
ii)
kunnen NCB’s bewaarnemers vrijstellen van de rapportageverplichtingen van artikel 3, lid 2, onder a), mits het gecombineerde aandeel van vrijgestelde bewaarnemers in de nationaal in bewaarneming aangehouden effecten in termen van posities niet meer dan 5% bedraagt;
c)
NCB’s raadplegen de ECB inzake het gebruik van gegevens om het totaal aan aangehouden effecten tegen marktwaarde vast te stellen dat noodzakelijk is om uit hoofde van dit lid vrijstellingen te verlenen.
2. De NCB’s kunnen kredietinstellingen de volgende vrijstellingen verlenen van de rapportageverplichtingen van artikel 3, lid 1:
a)
NCB’s kunnen kredietinstellingen geheel of gedeeltelijk vrijstellen van rapportageverplichtingen, mits het gecombineerde aandeel in het totaal van door kredietinstellingen in de betreffende lidstaat van het eurogebied aangehouden effecten in termen van posities niet meer dan 5% bedraagt;
b)
deze drempel mag evenwel gedurende de eerste twee jaar na het begin van de rapportage uit hoofde van deze verordening worden opgetrokken naar 15%;
c)
de onder a) en b) genoemde drempels worden berekend op basis van het totaal aan aangehouden effecten voor de betrokken lidstaat na toepassing van eventuele vrijstellingen uit hoofde van lid 1.
3. NCB’s kunnen alle geldmarktfondsen vrijstellen van de rapportageverplichtingen van artikel 3, lid 1, mits hun totaal aan aangehouden effecten met een ISIN-code minder dan 2% bedraagt van door geldmarktfondsen in het eurogebied aangehouden effecten. Deze 2%-drempel wordt berekend op basis van het totaal door geldmarktfondsen in de betreffende lidstaat aangehouden effecten na toepassing van eventuele vrijstellingen uit hoofde van lid 1.
4. NCB’s kunnen alle lege financiële instellingen vrijstellen van de rapportageverplichtingen van artikel 3, lid 1, mits hun totaal aan aangehouden effecten met een ISIN-code minder dan 2% bedraagt van door lege financiële instellingen in het eurogebied aangehouden effecten. Deze 2%-drempel wordt berekend op basis van het totaal door lege financiële instellingen in de betreffende lidstaat aangehouden effecten na toepassing van eventuele vrijstellingen uit hoofde van lid 1.
5. NCB’s kunnen bewaarnemers de volgende vrijstellingen verlenen:
a)
NCB’s kunnen bewaarnemers geheel of gedeeltelijk vrijstellen van de rapportageverplichtingen van artikel 3, lid 2, onder a), mits de in artikel 3, lid 2, onder a), bedoelde gegevens uit andere bronnen voor statistische of toezichtsgegevens kunnen worden afgeleid, zulks overeenkomstig de in bijlage III vastgestelde statistische minimumnormen. Daarnaast geldt het volgende:
i)
in lidstaten waar de vrijstellingen uit hoofde van lid 1, onder a), van toepassing zijn, en waar de in artikel 3, lid 2, onder a), bedoelde gegevens direct door beleggers worden gerapporteerd, bestrijken die gegevens effectsgewijs minstens 60% van het totaal van de in artikel 3, lid 2, onder a), bedoelde effecten;
ii)
in lidstaten waar de vrijstellingen uit hoofde van lid 1, onder b), van toepassing zijn, en waar de in artikel 3, lid 2, onder a), bedoelde gegevens direct door beleggers worden gerapporteerd, bestrijken die gegevens effectsgewijs minstens 75% van het totaal van de in artikel 3, lid 2, onder a), bedoelde effecten;
b)
Indien bewaarnemers namens alle niet-ingezeten beleggers minder dan EUR 10 miljard aan effecten aanhouden, kunnen NCB’s hen geheel of gedeeltelijk vrijstellen van de rapportageverplichtingen van artikel 3, lid 2, onder b) en c).
6. NCB’s kunnen de hoofden van rapportagegroepen de volgende vrijstellingen verlenen van de rapportageverplichtingen van artikel 3, lid 3:
a)
NCB’s kunnen hoofden van rapportagegroepen toestaan statistische gegevens effectsgewijs te rapporteren, indien die gegevens 95% bestrijken van het totaal door hun groep aangehouden effecten met een ISIN-code, zulks overeenkomstig de vereisten van deze verordening, mits de resterende 5% van door de groep aangehouden effecten niet zijn uitgegeven door één emittent;
b)
NCB’s kunnen hoofden van rapportagegroepen verzoeken nadere gegevens te verstrekken inzake de soort effecten die onder a) van rapportage zijn vrijgesteld.
7. NCB’s kunnen vrijstellingen verlenen van de rapportageverplichtingen uit hoofde van deze verordening, indien de werkelijke informatieplichtigen dezelfde gegevens rapporteren uit hoofde van Verordening (EG) nr. 25/2009 (ECB/2008/32), Verordening (EG) nr. 958/2007 (ECB/2007/8), of Verordening (EG) nr. 24/2009 (ECB/2008/30), dan wel indien NCB’s dezelfde gegevens anders kunnen afleiden, zulks overeenkomstig de statistische minimumnormen van bijlage III.
8. Met betrekking tot de werkelijke informatieplichtigen waarvoor een in lid 1, 2, 3 of 4 bedoelde vrijstelling geldt, blijven NCB’s jaarlijks gegevens verzamelen inzake het bedrag van door deze informatieplichtigen aangehouden of in bewaarneming gehouden effecten, zulks overeenkomstig de vereisten van artikel 3, lid 1, hetzij geaggregeerd dan wel effectsgewijs.
9. NCB’s controleren de naleving van de in lid 1 tot en met 7 uiteengezette voorwaarden, indien van toepassing, teneinde vrijstellingen te verlenen, te vernieuwen of, indien vereist, in te trekken, zulks met ingang van een kalenderjaar.
10. De desbetreffende NCB trekt uit hoofde van lid 5, onder a), aan bewaarnemers verleende vrijstellingen in, indien gedurende drie opeenvolgende rapportageperiodes gegevens uit andere bronnen voor statistische gegevens of toezichtgegevens die voldoen aan de statistische minimumnormen van bijlage III, niet tijdig beschikbaar zijn gesteld, ongeacht of dit de bewaarnemers al dan niet te verwijten valt. Zoals bepaald in artikel 3, lid 2, beginnen bewaarnemers ten laatste drie maanden na de datum waarop de desbetreffende NCB hen heeft meegedeeld dat de vrijstelling werd ingetrokken, met de gegevensrapportage.
11. NCB’s kunnen ad-hocrapportageverplichtingen opleggen aan informatieplichtigen aan wie uit hoofde van dit artikel vrijstellingen zijn verleend, overeenkomstig het door de NCB vereiste detailniveau. Werkelijke informatieplichtigen rapporteren de op ad-hocbasis verzochte gegevens binnen 15 werkdagen na het verzoek van de desbetreffende NCB.
12. De werkelijke informatieplichtigen kunnen besluiten af te zien van de door de NCB’s verleende vrijstellingen en in plaats daarvan te voldoen aan de volledige rapportageverplictingen. Een werkelijke informatieplichtige die af heeft gezien van de door een desbetreffende NCB verleende vrijstelling vraagt vooraf instemming van de NCB indien hij vervolgens besluit toch van die vrijstelling gebruik te willen maken.
Artikel 5
Regels van financiële administratie
1. Tenzij anders bepaald in deze verordening, zijn de regels van financiële administratie die de werkelijke informatieplichtigen voor rapportagedoeleinden uit hoofde van deze verordening volgen, de regels neergelegd in de nationale omzetting van Richtlijn 86/635/EEG van de Raad van 8 december 1986 betreffende de jaarrekening en de geconsolideerde jaarrekening van banken en andere financiële instellingen (12), of, indien dit niet van toepassing is, andere nationale of internationale op de werkelijke informatieplichtigen van toepassing zijnde normen.
2. Zonder afbreuk te doen aan nationale accountingpraktijken worden aangehouden effecten gerapporteerd tegen de nominale waarde of als aantal aandelen. Zoals aangegeven in deel 4 van bijlage II, mogen ook marktwaarden worden gerapporteerd.
3. Zonder afbreuk te doen aan nationale accountingpraktijken en salderingsregelingen worden aangehouden effecten voor statistische doeleinden op brutobasis gerapporteerd.
4. Aangehouden effecten die zijn uitgeleend op grond van effectenuitleentransacties, of die zijn verkocht uit hoofde van een repo-overeenkomst, blijven geregistreerd als effecten aangehouden door de oorspronkelijke eigenaar (en niet als aangehouden effecten van de tijdelijke verkrijger) indien een vaste verplichting bestaat tot omkering van de transactie (en niet eenvoudigweg een optie om dat te doen). Indien de tijdelijke verkrijger de ontvangen effecten verkoopt, dient deze verkoop als een rechtstreekse aan- of verkoop van effecten te worden geregistreerd en op de balans van de tijdelijke verkrijger te worden opgenomen als een negatieve positie in de effectenportefeuille
Artikel 6
Tijdigheid
1. NCB’s besluiten wanneer zij gegevens van werkelijke informatieplichtigen dienen te ontvangen teneinde de noodzakelijke kwaliteitscontroles uit te kunnen voeren en aan de uiterste termijnen in lid 2 te voldoen.
2. NCB’s verstrekken voor de werkelijke informatieplichtigen aan de ECB:
a)
effectsgewijze kwartaalgegevens overeenkomstig artikel 3, lid 1, 2 en 5, vóór het einde van de 70-ste kalenderdag volgende op het einde van het kwartaal waarop de gegevens betrekking hebben; of
b)
effectsgewijze maandgegevens overeenkomstig artikel 3, lid 5, en deel 1 van bijlage I, overeenkomstig één van de volgende opties:
i)
op kwartaalbasis voor de drie maanden van het referentiekwartaal vóór het einde van de 63ste kalenderdag volgende op het einde van het kwartaal waarop de gegevens betrekking hebben; of
ii)
op maandbasis voor elke maand van het referentiekwartaal vóór het einde van de 63-ste kalenderdag volgende op het einde van de maand waarop de gegevens betrekking hebben; en
c)
effectsgewijze kwartaalposities overeenkomstig artikel 3, lid 3, vóór het einde van de werkdag:
i)
van 2013 tot 2015: op de 70ste kalenderdag volgende op het einde van het kwartaal waarop de gegevens betrekking hebben; en
ii)
vanaf 2016: op de 55ste kalenderdag volgende op het einde van het kwartaal waarop de gegevens betrekking hebben.
3. Indien een in lid 2 bedoelde uiterste termijn op een dag valt dat TARGET2 gesloten is, wordt de uiterste termijn verlengd tot de volgende TARGET2-werkdag, zoals vermeld op de ECB-website.
Artikel 7
Minimumnormen en nationale rapportageprocedures
1. De werkelijke informatieplichtigen voldoen aan de rapportageverplichtingen waaraan zij overeenkomstig de minimumnormen van bijlage III zijn onderworpen.
2. De NCB’s bepalen en passen de door de werkelijk informatieplichtigen te volgen rapportageprocedures toe overeenkomstig nationale kenmerken. De NCB’s besluiten of van bewaarnemers effectsgewijze gegevensrapportage uitgesplitst naar beleggers vereist wordt. De NCB’s verzekeren dat deze rapportageprocedures de vereiste statistische gegevens opleveren en een controle mogelijk maken van de naleving van de minimumnormen voor transmissie, nauwkeurigheid en herzieningen zoals vastgelegd in bijlage III.
Artikel 8
Verificatie en gedwongen verzameling
De NCB’s oefenen verificatierechten uit met een door de desbetreffende NCB noodzakelijk geachte gedetailleerdheid, dan wel het recht de gegevens te verzamelen die de werkelijke informatieplichtigen uit hoofde van deze verordening moeten verstrekken, zulks onverminderd het recht van de ECB deze rechten zelf uit te oefenen. De NCB’s oefenen deze rechten met name uit wanneer werkelijke informatieplichtigen niet voldoen aan de minimumnormen van bijlage III.
Artikel 9
Vereenvoudigde wijzigingsprocedure
De directie van de ECB kan, met inachtneming van de standpunten van het comité statistieken van het ESCB, technische wijzigingen in de bijlagen bij deze verordening doorvoeren, mits dergelijke wijzigingen het onderliggende conceptuele kader niet veranderen en geen effect hebben op de rapportagelast van de werkelijke informatieplichtigen. De directie stelt de Raad van bestuur onverwijld in kennis van een dergelijke wijziging.
Artikel 10
Eerste rapportage
De eerste rapportage uit hoofde van deze verordening begint met gegevens betreffende de referentieperiode van december 2013. De eerste rapportage van NCB’s aan de ECB vereist slechts gegevens inzake posities.
Artikel 11
Slotbepaling
Deze verordening treedt in werking op de 20ste dag na de publicatie ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Gedaan te Frankfurt am Main, 17 oktober 2012.