ROZHODNUTÍ RADY 2014/129/SZBP
ze dne 10. března 2014
o podpoře evropské sítě nezávislých analytických středisek pro nešíření na podporu provádění strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 26 odst. 2 a čl. 31 odst. 1 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada přijala dne 12. prosince 2003 strategii EU proti šíření zbraní hromadného ničení (dále jen „strategie EU proti šíření“), jejíž kapitola III obsahuje výčet opatření k boji proti tomuto šíření, jež je třeba přijmout v Unii i ve třetích zemích.
(2)
Unie strategii EU proti šíření aktivně provádí a uplatňuje opatření uvedená v kapitole III této strategie, jako je vytváření nezbytných struktur v rámci Unie.
(3)
Rada přijala dne 8. prosince 2008 závěry a dokument nazvaný „Nové pokyny pro činnost Evropské unie v oblasti boje proti šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů“ (dále jen „nové pokyny pro činnost“), kde se uvádí, že šíření zbraní hromadného ničení i nadále představuje jedno z největších ohrožení bezpečnosti a že politika nešíření je zásadní součástí společné zahraniční a bezpečnostní politiky (SZBP).
(4)
Rada v nových pokynech pro činnost vyzývá svá příslušná složení a orgány, Komisi, další orgány a členské státy, aby v návaznosti na tento dokument přijaly konkrétní opatření.
(5)
V nových pokynech pro činnost Rada zdůrazňuje, že činnost Unie zaměřená na předcházení šíření by mohla využívat podpory sítě nevládních subjektů pro nešíření, ve které by byly sdruženy instituce zabývající se zahraniční politikou a výzkumná střediska specializovaná na strategické oblasti politik Unie a která by současně vycházela z již existujících užitečných sítí. Tato síť by se mohla rozšířit o instituce ve třetích zemích, se kterými Unie vede konkrétní jednání v souvislosti s nešířením.
(6)
Evropská rada přijala ve dnech 15. a 16. prosince 2005 strategii EU pro boj proti nedovolenému hromadění ručních palných a lehkých zbraní a střeliva do nich a proti nedovolenému obchodování s nimi (dále jen „strategie EU SALW“), která stanoví pokyny pro činnost Unie v oblasti ručních palných a lehkých zbraní. Podle strategie EU SALW představují nedovolené obchodování s ručními palnými a lehkými zbraněmi a střelivem pro ně a jejich nadměrné hromadění vážné ohrožení mezinárodního míru a bezpečnosti.
(7)
Mezi cíle stanovené ve strategii EU SALW patří potřeba podporovat účinný multilateralismus za účelem vytvoření mezinárodních a regionálních mechanismů a mechanismů uvnitř EU a jejích členských států, jež budou zaměřeny proti dodávání a destabilizujícímu šíření ručních palných a lehkých zbraní a střeliva pro ně.
(8)
Dne 26. července 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/430/SZBP (1), kterým zřídila evropskou síť nezávislých analytických středisek pro nešíření na podporu provádění strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení a stanovila, že technické provádění rozhodnutí bude provádět konsorcium Evropské unie pro nešíření (dále jen „konsorcium“).
(9)
Výběr konsorcia jakožto jediného příjemce grantu je v tomto případě oprávněné, neboť Unie bude za podpory svých členských států pokračovat v přínosné spolupráci se sítí evropských analytických středisek, která přispívá ke zřízení společné evropské kultury nešíření a odzbrojení, a zároveň napomáhá Unii při formulování politiky v této oblasti a zvyšuje viditelnost Unie. Vzhledem k samotné povaze konsorcia, které vzniklo z podnětu Unie a je zcela závislé na její podpoře, je třeba v tomto případě poskytnout 100 % financování. Konsorcium nemá žádné nezávislé finanční zdroje nebo oprávnění získávat jiné finanční prostředky. Vedle čtyř řídících analytických středisek vytvořilo konsorcium rovněž síť zahrnující více než 60 analytických a výzkumných středisek, a kombinuje tak téměř veškeré odborné znalosti z nevládních kruhů v Unii.
(10)
Konsorcium dosud uspořádalo dva odborné semináře Unie v Bruselu v květnu 2011 a v červnu 2013 a dvě významné mezinárodní konference o nešíření v Bruselu v únoru 2012 a na přelomu září a října 2013; na internetových stránkách konsorcia bylo dále zveřejněno celkem 31 politických dokumentů věnovaných dané problematice. Provoz těchto stránek byl zahájen na jaře roku 2011 a od té doby jsou pravidelně aktualizovány, kromě jiného zveřejňováním dvouměsíčního elektronického věstníku: nonproliferation.eu. Do konsorcia vstoupilo od jeho vzniku více než 60 evropských nezávislých analytických středisek.
(11)
Rozhodnutími 2010/799/SZBP (2) a 2012/422/SZBP (3) bylo konsorcium pověřeno uspořádáním dvou seminářů o přispění k procesu budování důvěry a na podporu procesu vedoucího k vytvoření zóny bez jaderných zbraní a všech dalších zbraní hromadného ničení na Blízkém východě, které se konaly v Bruselu v červenci 2011 a v listopadu 2012. ( Dále bylo konsorcium rozhodnutím 2013/43/SZBP (4) pověřeno organizací dvou uzavřených seminářů na podporu úspěšného dokončení jednání o smlouvě o obchodu se zbraněmi na konferenci OSN v březnu 2013.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Za účelem přispění k lepšímu provádění strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení, která je založena na zásadách účinného multilateralismu, prevence a spolupráce se třetími zeměmi, se propagace a podpora činností evropské sítě nezávislých analytických středisek („think tanks“) v oblasti nešíření prodlužuje o tři roky s těmito cíli:
a)
podpořit politický dialog týkající se bezpečnosti a dlouhodobé diskuse ohledně opatření zaměřených na boj proti šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů, přičemž tyto diskuse by byly vedeny v rámci občanské společnosti, a zejména mezi odborníky a výzkumnými a akademickými pracovníky;
b)
poskytnout příslušným pracovním skupinám Rady příležitost konzultovat uvedenou síť v otázkách týkajících se nešíření a poskytnout zástupcům členských států příležitost zúčastnit se zasedání subjektů tvořících tuto síť;
c)
fungovat jako užitečný mezistupeň pro činnost Unie a mezinárodního společenství v oblasti nešíření, zejména poskytováním zpráv nebo doporučení zástupcům vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“);
d)
přispívat ke zvyšování povědomí třetích zemí o výzvách týkajících se šíření a o potřebě spolupracovat s Unií i v rámci s mnohostranných fór, zejména Organizace spojených národů, za účelem předcházení programům šíření, které jsou zdrojem celosvětového znepokojení, odrazování od nich, jejich zastavení a pokud možno odstranění;
e)
přispívat k rozvoji odborných znalostí a institucionální kapacity, pokud jde o otázky nešíření a odzbrojení, v analytických centrech a vládních orgánech v Unii a třetích zemí.
2. Vzhledem ke strategii EU SALW není rozsah činností evropské sítě nezávislých analytických středisek v oblasti nešíření omezen na otázky související s hrozbami, které představují šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosiče, ale týká se rovněž otázek souvisejících s konvenčními zbraněmi včetně ručních palných a lehkých zbraní. V důsledku zahrnutí otázek týkajících se konvenčních zbraní do oblasti činnosti sítě vznikne výtečný nástroj pro dialog a doporučení ohledně činnosti Unie v této oblasti, v rámci provádění strategie EU SALW a politiky Unie pro konvenční zbraně.
3. V této souvislosti se projekty podporované Unií budou vztahovat na tyto konkrétní činnosti:
a)
poskytování prostředků pro uspořádání tří výročních poradních zasedání a až sedmi ad hoc seminářů pro odborníky a provozovatele věnované plnému rozsahu otázek nešíření a odzbrojení, zahrnující jak nekonvenční tak i konvenční zbraně, s cílem předkládat zprávy nebo doporučení zástupcům vysokého představitele;
b)
zřízení asistenční služby v rámci konsorcia za účelem poskytování ad hoc odborného poradenství ohledně otázek týkajících se plného rozsahu problematiky nešíření a odzbrojení, zahrnujícího jak konvenční tak i nekonvenční zbraně tak, aby odpovědi byly poskytovány do dvou týdnů;
c)
poskytování prostředků pro uspořádání tří významných výročních konferencí se třetími zeměmi a s občanskou společností o nešíření a odzbrojení, s cílem mezinárodně propagovat strategii EU pro nešíření a strategii EU SALW, jakož i úlohy orgánů Unie a analytických středisek v Unii v této oblasti, s cílem zvýšit viditelnost politik Unie v této oblasti a předkládat zprávy nebo doporučení zástupcům vysokého představitele;
d)
poskytování prostředků pro správu a rozvoj internetové platformy zaměřené na zprostředkovávání kontaktů a podporování dialogu v oblasti výzkumu v rámci sítě analytických středisek analyzujících otázky týkající se zamezení šíření zbraní hromadného šíření a konvenčních zbraní, včetně ručních palných a lehkých zbraní, jakož i vzdělávání nové generace odborníků na otázky nešíření a odzbrojení;
e)
poskytování prostředků na zvyšování povědomí a vyvinutí odbornosti a institucionální kapacity v rámci analytických středisek a vládních orgánů v Unii a ve třetích zemích;
f)
řešení témat navržených třetími zeměmi a Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) v rámci celkových výzkumných činností konsorcia.
Podrobný popis těchto projektů je uveden v příloze.
Článek 2
1. Za provádění tohoto rozhodnutí odpovídá vysoký představitel.
2. Technickým prováděním projektů týkajících se činností uvedených v čl. 1 odst. 3 se pověřuje konsorcium EU pro nešíření tvořené La Fondation pour la Recherche Stratégique (FRS), The Peace Research Institute Frankfurt (HSFK/PRIF), The International Institute for Strategic Studies (IISS) a The Stockholm International Peace Research Institute (SIPRI). Konsorcium plní tento úkol na odpovědnost vysokého představitele. Za tímto účelem uzavře vysoký představitel s konsorciem nezbytná ujednání.
3. Členské státy a ESVČ navrhnou priority a témata zvláštního zájmu pro posouzení v rámci výzkumných programů konsorcia, jež budou v souladu s politikami Unie předmětem pracovních dokumentů a seminářů.
Článek 3
1. Finanční referenční částka pro provádění projektů týkajících se činností uvedených v čl. 1 odst. 3 činí 3 600 000 EUR.
2. Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly, kterými se řídí souhrnný rozpočet Unie.
3. Komise dohlíží na řádnou správu výdajů uvedených v odstavci 1. Za tímto účelem uzavře finanční dohodu s konsorciem. Tato dohoda musí obsahovat ustanovení, že konsorcium zajistí viditelnost příspěvku Unie úměrnou jeho výši.
4. Komise usiluje o uzavření finanční dohody uvedené v odstavci 3 co nejdříve po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Informuje Radu o veškerých obtížích v tomto procesu a o dni uzavření uvedené dohody.
Článek 4
1. Vysoký představitel podává Radě zprávy o provádění tohoto rozhodnutí na základě pravidelných zpráv vypracovaných konsorciem. Rada na základě těchto zpráv provádí hodnocení.
2. Komise podává zprávy o finančních aspektech projektů uvedených v čl. 1 odst. 3.
Článek 5
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
2. Pozbývá platnosti 36 měsíců ode dne uzavření finanční dohody uvedené v čl. 3 odst. 3.
Pozbývá však platnosti šest měsíců od svého vstupu v platnost, nebude-li této lhůtě uzavřena uvedená finanční dohoda.
V Bruselu dne 10. března 2014.
BESLUIT 2014/129/GBVB VAN DE RAAD
van 10 maart 2014
met het oog op de bevordering van het Europees netwerk van onafhankelijke denktanks inzake non-proliferatie, ter ondersteuning van de uitvoering van een EU-strategie ter bestrijding van de verspreiding van massavernietigingswapens
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de Europese Unie, en met name artikel 26, lid 2, en artikel 31, lid 1,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Op 12 december 2003 heeft de Europese Raad de EU-strategie ter bestrijding van de verspreiding van massavernietigingswapens (hierna „de EU-MVW-non-proliferatiestrategie” genoemd) aangenomen, waarvan hoofdstuk III een lijst bevat van maatregelen die zowel in de Unie als in derde landen moeten worden getroffen.
(2)
De Unie geeft momenteel actief uitvoering aan de EU-MVW-non-proliferatiestrategie en aan de in hoofdstuk III ervan genoemde maatregelen, zoals het opzetten van de noodzakelijke structuren binnen de Unie.
(3)
De Raad heeft op 8 december 2008 conclusies aangenomen, alsmede een document getiteld „Nieuwe actielijnen voor de Europese Unie in de strijd tegen de proliferatie van massavernietigingswapens en de overbrengingsmiddelen daarvoor” (hierna „de nieuwe actielijnen” genoemd) waarin gesteld wordt dat proliferatie van MVW nog steeds een van de grootste veiligheidsproblemen vormt en dat het non-proliferatiebeleid een essentieel onderdeel van het gemeenschappelijk buitenlands en veiligheidsbeleid (GBVB) is.
(4)
In de nieuwe actielijnen verzoekt de Raad de bevoegde Raadsformaties en -organen, de Commissie, de overige instellingen en de lidstaten een concreet vervolg aan dat document te geven.
(5)
In de nieuwe actielijnen onderstreept de Raad dat het optreden van de Unie ter voorkoming van proliferatie baat kan hebben bij de ondersteuning door een niet-gouvernementeel netwerk inzake non-proliferatie, waarin instellingen voor buitenlands beleid en onderzoekscentra die gespecialiseerd zijn in de strategische domeinen van de Unie, worden samengebracht en dat verankerd is in reeds bestaande nuttige netwerken. Dit netwerk kan worden uitgebreid tot instellingen in derde landen waarmee de Unie een specifieke dialoog inzake non-proliferatie voert.
(6)
De Europese Raad heeft op 15 en 16 december 2005 de EU-strategie ter bestrijding van de illegale accumulatie van en handel in handvuurwapens en lichte wapens (SALW) en munitie daarvoor (hierna „de EU-SALW-strategie” genoemd) aangenomen, waarin de richtsnoeren voor het optreden van de Unie op het gebied van SALW staan. In het kader van de EU-SALW-strategie worden de illegale handel in en de buitensporige accumulatie van SALW en munitie daarvoor aangemerkt als een ernstige bedreiging voor de internationale vrede en veiligheid.
(7)
Een van de doelstellingen van de EU-SALW-strategie is het in de hand werken van een echte multilaterale aanpak bij de ontwikkeling van internationale, regionale en interne mechanismen in de Unie en haar lidstaten tegen het aanbod en de destabiliserende verspreiding van SALW en munitie daarvoor.
(8)
Op 26 juli 2010 heeft de Raad Besluit 2010/430/GBVB (1) vastgesteld, waarbij een Europees netwerk van onafhankelijke denktanks inzake non-proliferatie in het leven werd geroepen, en waarin werd bepaald dat de technische uitvoering van dat besluit zal gebeuren door het EU-Consortium non-proliferatie (hierna het „Consortium” genoemd).
(9)
De keuze voor het Consortium als enige ontvanger van subsidie is in dit geval gerechtvaardigd omdat de Unie de wens koestert om - met steun van haar lidstaten - voort te gaan met de vruchtbare samenwerking met een netwerk van Europese denktanks welke bijdraagt tot de totstandbrenging van een gemeenschappelijke Europese non-proliferatie- en ontwapeningscultuur en de Unie terzijde staat bij de uitwerking en vormgeving van haar beleid op deze gebieden en bij de vergroting van de zichtbaarheid van de Unie. Gelet op het karakter van het Consortium, dat zijn bestaan dankt aan de Unie en geheel afhankelijk is van steun van de Unie, is een financiering van 100 % in dit verband vereist. Het Consortium beschikt niet over eigen financiële middelen of over de wettige bevoegdheid om andere middelen te verwerven. Daar komt bij dat het Consortium, los van de vier met het beheer belaste denktanks, een netwerk tot stand heeft gebracht van meer dan zestig denktanks en onderzoekscentra, waarin vrijwel de gehele niet-gouvernementele expertise in de Unie is gebundeld.
(10)
Tot nu toe heeft het Consortium twee uniale studiebijeenkomsten van deskundigen georganiseerd (te Brussel in mei 2011 en juni 2013) en twee grote internationale non-proliferatieconferenties (te Brussel in februari 2012 en september/oktober 2013), terwijl op zijn website 31 gespecialiseerde beleidsdocumenten zijn geplaatst. De website zag het licht in het voorjaar van 2011 en is sindsdien regelmatig geactualiseerd, onder meer via een tweemaandelijkse e-nieuwsbrief, nonproliferation.eu. Sinds de aanvang hebben meer dan zestig onafhankelijke Europese denktanks zich bij het Consortium aangesloten.
(11)
Bij Besluiten 2010/799/GBVB (2) en 2012/422/GBVB (3) van de Raad is het Consortium belast met de organisatie van twee studiebijeenkomsten ter bevordering van een proces van vertrouwensopbouw dat moet leiden tot de instelling van een zone in het Midden-Oosten die vrij is van MVW en hun overbrengingsmiddelen, die plaatsvonden te Brussel in juli 2011 en november 2012. Voorts is het Consortium bij Besluit 2013/43/GBVB (4) van de Raad belast met de organisatie van twee besloten studiebijeenkomsten met het oog op de succesvolle afronding van de onderhandelingen over een Wapenhandelsverdrag tijdens de VN-conferentie van maart 2013.
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
1. Met het oog op een verbeterde toepassing van de EU-MVW-non-proliferatiestrategie, die gebaseerd is op effectief multilateralisme, preventie en samenwerking met derde landen, wordt de verdere bevordering en ondersteuning van het Europees netwerk van onafhankelijke denktanks inzake non-proliferatie met drie jaar verlengd, met het oog op de volgende doelstellingen:
a)
bevorderen van de politieke en veiligheidsgerelateerde dialoog en de langetermijndiscussie over maatregelen voor de bestrijding van de proliferatie van MVW en de overbrengingsmiddelen daarvoor in de civiele samenleving, en meer bepaald onder deskundigen, onderzoekers en academici;
b)
de deelnemers aan de betrokken voorbereidende instanties van de Raad de gelegenheid bieden het netwerk te consulteren over met non-proliferatie verband houdende vraagstukken en de vertegenwoordigers van de lidstaten in staat te stellen aan de vergaderingen van het netwerk deel te nemen;
c)
een nuttige opstap vormen voor non-proliferatieactiviteiten van de Unie en de internationale gemeenschap, met name door de vertegenwoordigers van de hoge vertegenwoordiger van de Unie voor buitenlandse zaken en veiligheidsbeleid (HV) rapporten en/of aanbevelingen te verstrekken;
d)
derde landen meer bewust helpen maken van de problemen van proliferatie en van de noodzaak van samenwerking met de Unie en in multilaterale fora, met name de Verenigde Naties, teneinde zorgwekkende proliferatieprogramma’s wereldwijd te voorkomen, te ontmoedigen, te stoppen en waar mogelijk geheel te elimineren;
e)
het leveren van een bijdrage tot de ontwikkeling van expertise en institutionele capaciteit op het gebied van non-proliferatie en ontwapening binnen denktanks en overheden in de Unie en in derde landen.
2. In het licht van de EU-SALW-strategie beperken de werkzaamheden van het netwerk van onafhankelijke Europese denktanks inzake non-proliferatie zich niet tot vraagstukken in verband met de door de proliferatie van MVW en hun overbrengingsmiddelen veroorzaakte dreiging, maar hebben zij ook betrekking op kwesties die met conventionele wapens, zoals SALW, te maken hebben. Dat het netwerk zich ook met conventionele wapens zal bezighouden, biedt een uitstekend handvat voor dialoog en aanbevelingen voor optreden van de Unie op dit gebied, binnen het kader van de uitvoering van de EU-SALW-strategie en het Uniebeleid inzake conventionele wapens.
3. In deze context hebben de door de Unie te steunen projecten betrekking op de volgende specifieke activiteiten:
a)
het verschaffen van middelen voor de organisatie van drie jaarlijkse consultatieve vergaderingen en maximaal zeven ad-hocstudiebijeenkomsten voor deskundigen en mensen uit de praktijk over de gehele non-proliferatie- en ontwapeningsproblematiek, met betrekking tot zowel niet-conventionele als conventionele wapens, met het oog op het voorleggen van rapporten en/of aanbevelingen aan de vertegenwoordigers van de HV;
b)
het opzetten van een helpdeskfaciliteit binnen het Consortium, om ad-hocexpertise aan te bieden inzake vragen met betrekking tot de gehele non-proliferatie- en ontwapeningsproblematiek, ten aanzien van zowel niet-conventionele als conventionele wapens, met een antwoordtermijn van twee weken;
c)
het verschaffen van de middelen voor het houden van drie grote jaarlijkse conferenties over non-proliferatie en ontwapening met derde landen en het maatschappelijk middenveld, om internationaal de EU-WHV-non-proliferatiestrategie en de EU-SALW-strategie te propageren, evenals de rol op dit gebied van de instellingen van de Unie en de denktanks in de Unie, met het oogmerk het Uniebeleid op dit gebied zichtbaarder te maken en rapporten en/of aanbevelingen aan de vertegenwoordigers van de HV voor te leggen;
d)
het verschaffen van middelen voor het beheer en de ontwikkeling van een internetplatform ter facilitering van de contacten en ter bevordering van dialoog over onderzoek binnen het netwerk van denktanks die analyses maken van thema's inzake de preventie van de proliferatie van MVW en conventionele wapens, inclusief SALW, alsmede voor de opleiding van een nieuwe generatie van non-proliferatie- en ontwapeningsdeskundigen;
e)
het verschaffen van middelen om aan de problematiek van non-proliferatie een grotere bekendheid te geven en het ontwikkelen, binnen denktanks en bij de overheden in de Unie en in derde landen, van de deskundígheid en institutionele capaciteit op dat gebied;
f)
zich buigen over aangelegenheden die door de lidstaten en de Europese Dienst voor extern optreden (EDEO) worden voorgesteld in het kader van de totale onderzoeksactiviteiten van het Consortium.
In de bijlage gaat een nadere omschrijving van bovenbedoelde projecten.
Artikel 2
1. De hoge vertegenwoordiger van de Unie voor buitenlandse zaken en veiligheidsbeleid (HV) is verantwoordelijk voor de uitvoering van dit besluit.
2. Met de technische uitvoering van de projecten waarin de in artikel 1, lid 3, bedoelde activiteiten vorm krijgen is het EU-Consortium non-proliferatie belast, gebaseerd op de „Fondation pour la recherche stratégique” (FRS), het „Peace Research Institute Frankfurt” (HSFK/PRIF), het Internationaal Instituut voor strategische studies (IISS) en het Internationaal Instituut voor vredesonderzoek van Stockholm (SIPRI). Het Consortium voert deze taak uit onder verantwoordelijkheid van de HV. De HV treft daartoe de nodige voorzieningen met het Consortium.
3. De lidstaten en de EDEO doen voorstellen met betrekking tot prioriteiten en punten van bijzonder belang die beoordeeld moeten worden in het kader van de onderzoeksprogramma's van het Consortium, welke behandeld moeten worden in werkdocumenten en tijdens studiebijeenkomsten, overeenkomstig het Uniebeleid.
Artikel 3
1. Het financieel referentiebedrag voor de uitvoering van de projecten waarin de in artikel 1, lid 3, bedoelde activiteiten vorm krijgen bedraagt 3 600 000 EUR.
2. De financiering van de in lid 1 gespecificeerde uitgaven wordt beheerd overeenkomstig de procedures en voorschriften die van toepassing zijn op de algemene begroting van de Unie.
3. De Commissie houdt toezicht op het correcte beheer van de in lid 1 bedoelde uitgaven. Hiertoe sluit zij een financieringsovereenkomst met het Consortium. In de overeenkomst wordt bepaald dat het Consortium er zorg voor moet dragen dat de Uniebijdrage zichtbaar is in een mate die overeenstemt met haar omvang.
4. De Commissie streeft ernaar de in lid 3 bedoelde financieringsovereenkomst zo spoedig mogelijk na de inwerkingtreding van dit besluit te sluiten. Zij stelt de Raad in kennis van eventuele moeilijkheden en van de datum van sluiting van de financieringsovereenkomst.
Artikel 4
1. De HV brengt verslag uit aan de Raad over de toepassing van dit besluit op basis van de regelmatige rapporten van het Consortium. Deze rapporten vormen de basis voor de evaluatie door de Raad.
2. De Commissie brengt verslag uit over de uitvoering van de in artikel 1, lid 3, bedoelde projecten.
Artikel 5
1. Dit besluit treedt in werking op de datum waarop het wordt vastgesteld.
2. Het loopt af 36 maanden na de sluiting van de in artikel 3, lid 3, bedoelde financieringsovereenkomst.
Het loopt echter af zes maanden nadat het in werking is getreden indien de financieringsovereenkomst niet voor die tijd is gesloten.
Gedaan te Brussel, 10 maart 2014.