NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 1374/2014
ze dne 28. listopadu 2014
o statistické zpravodajské povinnosti pojišťovacích společností
(ECB/2014/50)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (1), a zejména na čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na stanovisko Evropské komise (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 2533/98 stanoví, že pro splnění statistické zpravodajské povinnosti vůči Evropské centrální bance (ECB) má ECB ve spolupráci s národními centrálními bankami právo shromažďovat statistické informace v rámci referenčního souboru zpravodajských jednotek a v mezích toho, co je nutné k provádění úkolů Evropského systému centrálních bank (ESCB). Z čl. 2 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 2533/98 vyplývá, že pojišťovací společnosti jsou součástí referenčního souboru zpravodajských jednotek pro účely plnění statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB mimo jiné v oblasti měnové a finanční statistiky. Čl. 2 odst. 4 nařízení (ES) č. 2533/98 kromě toho stanoví, že v řádně odůvodněných případech má ECB právo shromažďovat statistické informace na konsolidovaném základě. Článek 3 nařízení (ES) č. 2533/98 vyžaduje, aby ECB blíže určila skutečný soubor zpravodajských jednotek v rámci referenčního souboru zpravodajských jednotek, a opravňuje ji, aby některé kategorie zpravodajských jednotek zčásti nebo zcela zprostila statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB.
(2)
Účelem uložení statistické zpravodajské povinnosti pojišťovacím společnostem je poskytnout ECB přiměřenou statistiku o finanční činnosti subsektoru pojišťovacích společností v členských státech, jejichž měnou je euro (dále jen „členské státy eurozóny“), na které se hledí jako na jediný hospodářský prostor. Shromažďování statistických informací o pojišťovacích společnostech je nezbytné pro uspokojení potřeby pravidelných i ad hoc analýz, k podpoře ECB při provádění měnové a finanční analýzy a pro příspěvek ESCB ke stabilitě finančního systému.
(3)
Národní centrální banky by měly mít pravomoc shromažďovat informace o pojišťovacích společnostech od skutečného souboru zpravodajských jednotek v rámci širšího statistického zpravodajského rámce, pokud tím není ohroženo plnění statistických požadavků ECB. V těchto případech je vhodné v zájmu transparentnosti informovat zpravodajské jednotky o různých statistických účelech, pro něž jsou údaje shromažďovány.
(4)
S cílem minimalizovat zpravodajskou zátěž pro pojišťovací společnosti by národní centrální banky měly být oprávněny sloučit zpravodajskou povinnost podle tohoto nařízení se zpravodajskou povinností podle nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1011/2012 (ECB/2012/24) (3).
(5)
Údaje, které národní centrální banky na základě tohoto nařízení shromažďují pro statistické účely, úzce souvisejí s údaji, které shromažďují příslušné vnitrostátní orgány pro účely dohledu na základě rámce zavedeného směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (4). S ohledem na obecný mandát ECB, zakotvený v článku 5.1 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“), spolupracovat v oblasti statistiky s ostatními orgány a s cílem omezit administrativní zatížení a zamezit duplicitnímu provádění úkolů mohou národní centrální banky odvozovat údaje, které mají být vykazovány podle tohoto nařízení, z údajů shromažďovaných podle směrnice 2009/138/ES (včetně vnitrostátních právních předpisů, kterými se tato směrnice provádí), a to s náležitým ohledem na podmínky jakékoli dohody o spolupráci mezi příslušnou národní centrální bankou a příslušným vnitrostátním orgánem. Podle článku 70 směrnice 2009/138/ES mohou příslušné vnitrostátní orgány předávat informace potřebné pro plnění svých úkolů na základě uvedené směrnice národním centrálním bankám nebo jiným subjektům s funkcí podobnou měnovým institucím.
(6)
Evropský systém účtů zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 (5) (dále jen „ESA 2010“) vyžaduje, aby byla aktiva a pasiva institucionálních jednotek vykazována v zemi, v níž jsou tyto jednotky rezidenty. Pokud národní centrální banky odvozují údaje, které mají být vykazovány podle tohoto nařízení, z údajů shromažďovaných podle směrnice 2009/138/ES, mohou být aktiva a pasiva poboček pojišťovacích společností, jejichž ústředí se nachází v Evropském hospodářském prostoru (EHP), v zájmu minimalizace zpravodajské zátěže sloučena s aktivy a pasivy ústředí. O pobočkách pojišťovacích společností by měly být shromažďovány omezené informace pro účely sledování jejich velikosti a případných odchylek od systému ESA 2010.
(7)
Na shromažďování statistických informací podle tohoto nařízení by se měla vztahovat pravidla ochrany a využití důvěrných statistických informací stanovená v článku 8 nařízení Rady (ES) č. 2533/98.
(8)
Přestože se uznává, že nařízení přijatá ECB podle článku 34.1 statutu ESCB nezakládají práva ani neukládají povinnosti členským státům, jejichž měnou není euro (dále jen „členské státy mimo eurozónu“), článek 5 statutu ESCB se vztahuje jak na členské státy eurozóny, tak na členské státy mimo eurozónu. V 17. bodu odůvodnění nařízení (ES) č. 2533/98 se uvádí, že z článku 5 statutu ESCB spolu s čl. 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii vyplývá povinnost členských států mimo eurozónu přijmout a provést na vnitrostátní úrovni veškerá opatření, která tyto členské státy považují za vhodná pro shromažďování statistických informací nezbytných ke splnění statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB a pro včasnou přípravu v oblasti statistiky na to, aby se mohly stát členskými státy eurozóny.
(9)
Podle čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 2533/98 má ECB pravomoc uložit sankce zpravodajským jednotkám, které poruší statistickou zpravodajskou povinnost stanovenou nařízeními nebo rozhodnutími ECB.
(10)
Rada guvernérů by měla nejpozději do roku 2020 posoudit přínosy a náklady: a) zvýšení pokrytí čtvrtletního vykazování z 80 % na 95 % celkového tržního podílu pojišťovacích společností v každém členském státě eurozóny; b) odděleného vykazování aktiv a pasiv poboček pojišťovacích společností v případech, kdy jsou pobočky rezidenty členských států eurozóny, a mateřské společnosti těchto poboček jsou rezidenty v EHP, a c) dalšího zkrácení lhůty pro předávání údajů zpravodajskými jednotkami na čtyři týdny po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení:
1.
„pojišťovací společností“ (S.128, ESA 2010) se rozumí finanční instituce nebo kvazikorporace, která se převážně zabývá finančním zprostředkováním v důsledku sdílení rizik, hlavně ve formě přímého pojištění nebo ve formě zajištění.
Tato definice zahrnuje:
a)
finanční instituce nebo kvazikorporace, které poskytují služby životního pojištění, v jejichž rámci pojistníci poukazují pravidelné nebo jednorázové platby pojistiteli a výměnou za to pojistitel zaručuje, že pojistníkům poskytne dohodnutou částku nebo anuitu, a to k určitému datu nebo dříve;
b)
finanční instituce nebo kvazikorporace, které poskytují služby neživotního pojištění na krytí takových rizik, jako jsou např. nehody, nemoc, požár nebo neschopnost splácet úvěr;
c)
finanční instituce nebo kvazikorporace, které poskytují služby zajištění, v jejichž rámci si pojištění kupuje pojistitel, aby se ochránil před neočekávaně vysokým počtem nároků na náhrady nebo mimořádně vysokými náhradami.
Tato definice nezahrnuje:
a)
investiční fondy ve smyslu článku 1 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1073/2013 (ECB/2013/38) (6);
b)
účelové finanční společnosti pro sekuritizaci ve smyslu článku 1 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1075/2013 (ECB/2013/40) (7);
c)
měnové finanční instituce ve smyslu článku 1 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1071/2013 (ECB/2013/33) (8);
d)
penzijní fondy ve smyslu odstavce 2.105 ESA 2010.
2.
„pobočkou“ se rozumí v obchodním rejstříku nezapsané zastoupení nebo pobočka (nikoli však ústředí) pojišťovací společnosti nebo zajišťovny;
3.
„dceřinou společností“ se rozumí subjekt zapsaný v obchodním rejstříku, v němž jiný subjekt drží většinový podíl nebo všechny podíly;
4.
„zpravodajská jednotka“ má stejný význam jako v definici v článku 1 nařízení (ES) č. 2533/98;
5.
„rezident“ má stejný význam jako v definici v článku 1 nařízení (ES) č. 2533/98. Pro účely tohoto nařízení se rezidentská příslušnost právnické osoby, která nemá fyzický rozměr, určí podle hospodářského prostoru, podle jehož práva je zapsána do obchodního rejstříku. Není-li právnická osoba zapsána do obchodního rejstříku, její rezidentská příslušnost se určí podle jejího sídla, a to země, jejímž právním řádem se řídí vznik a pokračující existence této osoby;
6.
„příslušnou národní centrální bankou“ se rozumí národní centrální banka členského státu eurozóny, v němž je pojišťovací společnost rezidentem;
7.
„příslušným vnitrostátním orgánem“ se rozumí příslušný vnitrostátní orgán členského státu eurozóny, v němž je pojišťovací společnost rezidentem;
8.
„údaji podle jednotlivých cenných papírů“ se rozumí údaje členěné podle jednotlivých cenných papírů;
9.
„údaji podle jednotlivých položek“ se rozumí údaje členěné podle jednotlivých aktiv nebo pasiv;
10.
„agregovanými údaji“ se rozumí údaje, které nejsou členěny podle jednotlivých aktiv nebo pasiv;
11.
„finančními transakcemi“ se rozumí transakce, které vyplývají ze vzniku, zániku nebo změny vlastnictví finančních aktiv nebo pasiv, jak je podrobně uvedeno v části 5 přílohy II;
12.
„přeceněním v důsledku změn cen a směnných kurzů“ se rozumí změny ocenění aktiv a pasiv, k nimž dochází v důsledku změn v cenách aktiv a pasiv a/nebo vlivu směnných kurzů na hodnoty aktiv a pasiv denominovaných v cizí měně, vyjádřené v eurech, jak je podrobně uvedeno v části 5 přílohy II.
Článek 2
Skutečný soubor zpravodajských jednotek
1. Shromažďují-li národní centrální banky údaje podle systému ESA 2010, který vyžaduje, aby byla aktiva a pasiva institucionálních jednotek vykazována v zemi, v níž je daná jednotka rezidentem, sestává skutečný soubor zpravodajských jednotek z pojišťovacích společností, které jsou rezidenty na území příslušného členského státu eurozóny.
2. Pokud národní centrální banky odvozují údaje, které mají být vykazovány podle tohoto nařízení, z údajů shromážděných na základě ustanovení směrnice 2009/138/ES nebo vnitrostátních právních předpisů, kterými se tato směrnice provádí, sestává skutečný soubor zpravodajských jednotek z:
a)
pojišťovacích společností, které jsou zapsány v obchodním rejstříku v příslušném členském státě eurozóny a které jsou rezidenty na tomto území, včetně dceřiných společností, jejichž mateřské společnosti se nacházejí mimo toto území;
b)
poboček pojišťovacích společností uvedených v písmenu a), které jsou rezidenty mimo území příslušného členského státu eurozóny, a
c)
poboček pojišťovacích společností, které jsou rezidenty na území příslušného členského státu eurozóny, avšak jejichž ústředí se nachází mimo EHP.
Pobočky pojišťovacích společností, které jsou rezidenty na území členského státu eurozóny a jejichž ústředí se nachází v EHP, nejsou součástí skutečného souboru zpravodajských jednotek.
3. Pojišťovací společnosti ve skutečném souboru zpravodajských jednotek mají úplnou statistickou zpravodajskou povinnost, pokud se na ně nevztahuje výjimka podle článku 7.
Článek 3
Seznam pojišťovacích společností pro statistické účely
1. Výkonná rada vytváří a vede pro statistické účely seznam pojišťovacích společností, které tvoří skutečný soubor zpravodajských jednotek podle tohoto nařízení. Tento seznam může vycházet ze seznamů pojišťovacích společností, které v současné době sestavují vnitrostátní orgány (pokud jsou takové seznamy k dispozici), a mohou jej doplňovat další seznamy pojišťovacích společností spadajících pod definici „pojišťovací společnosti“ v článku 1.
2. Příslušná národní centrální banka může po zpravodajské jednotce uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. a) požadovat poskytnutí nezbytných informací o jejích pobočkách, pokud jsou tyto informace zapotřebí pro účely seznamu.
3. Národní centrální banky a ECB tento seznam a jeho aktualizace vhodným způsobem zpřístupní, zejména pomocí elektronických prostředků, prostřednictvím internetu nebo pokud o to dotčené zpravodajské jednotky požádají, v tištěné podobě.
4. Je-li nejnovější elektronická verze seznamu podle tohoto článku nesprávná, ECB neuloží sankci zpravodajské jednotce, která řádně nesplnila zpravodajskou povinnost, pokud v dobré víře spoléhala na tento nesprávný seznam.
Článek 4
Statistická zpravodajská povinnost
1. Zpravodajské jednotky poskytují příslušné národní centrální bance přímo nebo prostřednictvím příslušného vnitrostátního orgánu podle místních ujednání o spolupráci a v souladu s přílohami I a II:
a)
čtvrtletně údaje o stavech aktiv a pasiv pojišťovacích společností ke konci čtvrtletí a v souladu s článkem 5 případně údaje o čtvrtletních úpravách z přecenění nebo finančních transakcích;
b)
čtvrtletně údaje o stavu technických rezerv neživotního pojištění ke konci čtvrtletí v členění podle druhu pojištění;
c)
ročně údaje o stavu technických rezerv neživotního pojištění ke konci roku v členění podle druhu pojištění a zeměpisné oblasti;
2. Kromě požadavků uvedených v odstavci 1 zpravodajské jednotky, které jsou pojišťovacími společnostmi zapsanými v obchodním rejstříku v členském státě eurozóny a rezidenty na jeho území, poskytují příslušné národní centrální bance (buď přímo, nebo prostřednictvím příslušného vnitrostátního orgánu v souladu s místními ujednáními o spolupráci) informace o předepsaném pojistném, nákladech na pojistná plnění a zaplacených provizích. Tyto informace se poskytují jednou ročně v souladu s přílohami I a II.
3. Národní centrální banky mohou údaje, které mají být vykazovány podle tohoto nařízení, získat z následujících údajů shromažďovaných na základě rámce zavedeného směrnicí 2009/138/ES:
a)
údajů obsažených v kvantitativních výkazech pro účely dohledu, které příslušné vnitrostátní orgány předávají národním centrálním bankám (ať už jsou národní centrální banka a příslušný vnitrostátní orgán zřízeny samostatně nebo integrovány v rámci téže instituce) v souladu s podmínkami místních ujednání o spolupráci mezi oběma subjekty; nebo
b)
údajů obsažených v kvantitativních výkazech pro účely dohledu, které zpravodajské jednotky předávají přímo a současně národní centrální bance a příslušnému vnitrostátnímu orgánu.
Jestliže kvantitativní výkaz pro účely dohledu obsahuje údaje nezbytné ke splnění statistické zpravodajské povinnosti podle tohoto nařízení, mají národní centrální banky přístup k celému výkazu a ke všem souvisejícím výkazům potřebným pro účely zajištění kvality údajů.
Členské státy mohou zavést mechanismy spolupráce, které umožní, aby příslušný vnitrostátní orgán centralizovaně shromažďoval informace jak v souvislosti s požadavky na shromažďování údajů na základě rámce zavedeného směrnicí 2009/138/ES, tak i v souvislosti s dodatečnými požadavky na shromažďování údajů stanovenými tímto nařízením, a to v souladu s vnitrostátním právem a harmonizovanými podmínkami, které může vymezit ECB.
4. Národní centrální banky uvědomí zpravodajské jednotky o různých účelech, pro něž jsou jejich údaje shromažďovány.
Článek 5
Úpravy z přecenění a finanční transakce
Informace o úpravách z přecenění a finančních transakcích, které jsou podrobně vymezeny v příloze I a popsány v příloze II, se získávají takto:
a)
zpravodajské jednotky vykazují agregované údaje o úpravách z přecenění a/nebo finančních transakcích podle pokynů příslušné národní centrální banky;
b)
Národní centrální banky buď odvozují přibližné odhady hodnoty obchodů s cennými papíry z údajů podle jednotlivých cenných papírů, nebo shromažďují údaje o těchto obchodech přímo od zpravodajských jednotek podle jednotlivých cenných papírů. Národní centrální banky mohou postupovat obdobně v případě aktiv, která nejsou cennými papíry, shromažďují-li údaje podle jednotlivých položek;
c)
přibližné odhady hodnoty finančních transakcí týkajících se pojistných technických rezerv v držení pojišťovacích společností odvozují:
i)
zpravodajské jednotky podle pokynů příslušné národní centrální banky na základě společných osvědčených postupů, které mohou být vymezeny na úrovni eurozóny, nebo
ii)
příslušná národní centrální banka na základě údajů poskytnutých pojišťovacími společnostmi.
Článek 6
Účetní pravidla
1. Nestanoví-li toto nařízení jinak, používají pojišťovací společnosti pro účely vykazování podle tohoto nařízení účetní pravidla stanovená v příslušných vnitrostátních předpisech, kterými se provádí směrnice 2009/138/ES, nebo v jakýchkoli jiných vnitrostátních či mezinárodních normách, kterými se mají pojišťovací společnosti řídit na základě pokynů poskytnutých národními centrálními bankami.
2. Kromě požadavků na používání účetních pravidel pojišťovacími společnostmi v souladu s odstavcem 1 se vklady a úvěry v držení pojišťovacích společností, které jsou v tabulce 2.1 a 2.2 přílohy I označeny jako vedené v „nominální hodnotě“, vykazují v zůstatkové hodnotě částky jistiny ke konci čtvrtletí. Tato částka nezahrnuje odpisy a snížení hodnoty podle příslušných účetních postupů.
3. Aniž jsou dotčeny účetní postupy a možnosti vzájemného započtení běžné v členských státech eurozóny, jsou veškerá finanční aktiva a pasiva pro statistické účely vykazována v hrubém vyjádření.
Článek 7
Výjimky
1. Výjimky lze udělit malým pojišťovacím společnostem, a to v následujících případech:
a)
národní centrální banky mohou udělit výjimky nejmenším pojišťovacím společnostem z hlediska podílu na trhu ve smyslu čl. 35 odst. 6 směrnice 2009/138/ES, a to za předpokladu, že pojišťovací společnosti přispívající ke čtvrtletní agregované rozvaze představují alespoň 80 % celkového tržního podílu pojišťovacích společností v každém členském státě eurozóny;
b)
pojišťovací společnost, které byla udělena výjimka podle písmene a), plní zpravodajskou povinnost stanovenou v článku 4 na roční bázi, tak aby pojišťovací společnosti přispívající k roční agregované rozvaze představovaly alespoň 95 % celkového tržního podílu pojišťovacích společností v každém členském státě eurozóny;
c)
pojišťovací společnost, která není povinna vykazovat žádné údaje podle písmen a) a b), vykazuje omezený soubor informací, který vymezí příslušná národní centrální banka.
d)
národní centrální banky každoročně kontrolují plnění podmínek uvedených v písmenech a) a b), a to včas tak, aby mohly udělit nebo v případě nutnosti zrušit výjimku s účinností od počátku následujícího kalendářního roku.
2. Národní centrální banky mohou udělit výjimky pojišťovacím společnostem, pokud jde o vykazování držby oběživa a vkladů v nominální hodnotě.
Pokud údaje shromážděné na vyšší úrovni agregace ukazují, že rezidentské pojišťovací společnosti drží oběživo a vklady představující méně než 10 % celkového národního úhrnu rozvah pojišťovacích společností a méně než 10 % celkového objemu oběživa a vkladů držených pojišťovacími společnosti eurozóny z hlediska stavů, může příslušná národní centrální banka rozhodnout, že nebude vyžadovat vykazování držby oběživa a vkladů v nominální hodnotě. Příslušná národní centrální banka oznámí každé takové rozhodnutí zpravodajským jednotkám.
3. Pojišťovací společnosti se mohou rozhodnout, že výjimky nevyužijí a že budou namísto toho plnit úplnou statistickou zpravodajskou povinnost uvedenou v článku 4. Pokud pojišťovací společnost zvolí tuto možnost, musí před každým následným využitím této výjimky obdržet souhlas příslušné národní centrální banky.
Článek 8
Lhůty
1. Za rok 2016 předávají zpravodajské jednotky příslušné národní centrální bance a/nebo příslušnému vnitrostátnímu orgánu v souladu s místními ujednáními o spolupráci požadované čtvrtletní údaje nejpozději osm týdnů po skončení čtvrtletí, ke kterému se údaje vztahují. Tato lhůta se v každém následujícím roce zkracuje o jeden týden a v případě čtvrtletí končících v roce 2019 činí pět týdnů.
2. Za rok 2016 předávají zpravodajské jednotky příslušné národní centrální bance a/nebo příslušnému vnitrostátnímu orgánu v souladu s místními ujednáními o spolupráci požadované roční údaje nejpozději 20 týdnů po skončení roku, ke kterému se údaje vztahují. Tato lhůta se v každém následujícím roce zkracuje o dva týdny a v v roce 2019 činí 14 týdnů.
Článek 9
Minimální standardy a vnitrostátní zpravodajské postupy
1. Zpravodajské jednotky plní statistickou zpravodajskou povinnost v souladu s minimálními standardy pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy, jak jsou stanoveny v příloze III.
2. Národní centrální banky stanoví a zavedou zpravodajské postupy, kterými se mají řídit zpravodajské jednotky, v souladu s vnitrostátními požadavky. Národní centrální banky zabezpečí, aby tyto zpravodajské postupy poskytovaly požadované statistické informace a umožňovaly přesnou kontrolu dodržování minimálních standardů pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy, jak jsou uvedeny v příloze III.
Článek 10
Fúze, rozdělení a reorganizace
V případě fúze, rozdělení nebo reorganizace, která by mohla ovlivnit splnění jejich statistických povinností, informují dotčené zpravodajské jednotky příslušnou národní centrální banku, buď přímo nebo prostřednictvím příslušného vnitrostátního orgánu v souladu s místními ujednáními o spolupráci, jakmile byl záměr takovou operaci provést zveřejněn a před jejím uskutečněním, o postupech, které plánují použít ke splnění statistické zpravodajské povinnosti stanovené tímto nařízením.
Článek 11
Ověřování a nucené shromažďování
Národní centrální banky vykonávají právo ověřovat nebo vynuceně shromažďovat informace, které jsou zpravodajské jednotky povinny poskytovat podle tohoto nařízení, aniž je dotčeno právo ECB ověřovat nebo vynuceně shromažďovat tyto informace sama. Národní centrální banky vykonávají toto právo zejména tehdy, jestliže některá zpravodajská jednotka neplní minimální standardy pro přenos, přesnost, pojmovou shodu nebo opravy stanovené v příloze III.
Článek 12
První vykazování
1. Poprvé se vykazují čtvrtletní údaje za první čtvrtletí roku 2016 a roční údaje za rok 2016.
2. Pojišťovací společnosti uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. b) vykazují roční údaje od referenčního roku 2016. Kromě toho tyto pojišťovací společnosti vykáží úplný soubor údajů v souladu s čl. 4 odst. 1 písm. a) za první čtvrtletí roku 2016, aby bylo možné sestavovat statistické informace o subsektoru pojišťovacích společností od počátku roku 2016.
Článek 13
Závěrečné ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 28. listopadu 2014.
VERORDENING (EU) Nr. 1374/2014 VAN DE EUROPESE CENTRALE BANK
van 28 november 2014
betreffende statistische rapportagevereisten voor verzekeringsinstellingen
(ECB/2014/50)
DE RAAD VAN BESTUUR VAN DE EUROPESE CENRALE BANK,
Gezien de statuten van het Europees Stelsel van centrale banken en van de Europese Centrale Bank, inzonderheid artikel 5,
Gezien Verordening (EG) nr. 2533/98 van de Raad van 23 november 1998 met betrekking tot het verzamelen van statistische gegevens door de Europese Centrale Bank (1), inzonderheid artikel 5, lid 1, en artikel 6, lid 4,
Gezien het advies van de Europese Commissie (2),
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Verordening (EG) nr. 2533/98 stelt in artikel 2, lid 1, dat, ter vervulling van haar vereisten met betrekking tot het rapporteren van statistische gegevens, de Europese Centrale Bank (ECB), bijgestaan door de nationale centrale banken (NCB's), bevoegd is tot het verzamelen van statistische gegevens binnen de grenzen van de referentiepopulatie van informatieplichtigen en van hetgeen nodig is om de taken van het Europees Stelsel van centrale banken (ESCB) uit te voeren. Uit artikel 2, lid 2, onder a), van Verordening (EG) nr. 2533/98 volgt dat verzekeringsinstellingen onderdeel uitmaken van de referentiepopulatie van informatieplichtigen ter vervulling van de rapportagevereisten van de ECB inzake, onder andere, monetaire en financiële statistieken. Daarnaast stelt artikel 2, lid 4, van Verordening (EG) nr. 2533/98 dat de ECB in terdege gemotiveerde gevallen het recht heeft statistische gegevens op geconsolideerde basis te verzamelen. Op basis van artikel 3 van Verordening (EG) nr. 2533/98 bepaalt de ECB uit de referentiepopulatie van informatieplichtigen de feitelijke populatie van informatieplichtigen en verschaft deze de bevoegdheid om bepaalde categorieën informatieplichtigen volledig of gedeeltelijk te ontheffen van haar rapportagevereisten.
(2)
Het doel van oplegging van statistische rapportagevereisten aan verzekeringsinstellingen is het verschaffen van voldoende statistieken aan de ECB met betrekking tot de financiële activiteiten van de subsector verzekeringsinstellingen in de lidstaten die de euro als munt hebben (hierna de „eurogebiedlidstaten”), die als één economisch gebied worden gezien. De verzameling van statistische gegevens met betrekking tot verzekeringsinstellingen is noodzakelijk om te voldoen aan reguliere en ad-hocanalysebehoeftes ter ondersteuning van de ECB bij de uitoefening van monetaire en financiële analyse, en ten behoeve van de bijdrage van het ESCB aan de stabiliteit van het financiële stelsel.
(3)
NCB's dienen bevoegd te zijn gegevens over verzekeringsinstellingen te verzamelen van de werkelijke populatie van informatieplichtigen als onderdeel van een breder statistisch rapportagekader, mits de naleving van de statistische vereisten van de ECB niet in gevaar wordt gebracht. In dergelijke gevallen is het passend transparantie te verzekeren door de informatieplichtigen op de hoogte te brengen van de verscheidene statistische doeleinden waarvoor de gegevens worden verzameld.
(4)
Teneinde de rapportagelast van de verzekeringsinstellingen te minimaliseren, dienen NCB's bevoegd te zijn hun rapportagevereisten uit hoofde van deze verordening te combineren met hun rapportagevereisten op grond van Verordening (EU) nr. 1011/2012 van de Europese Centrale Bank (ECB/2012/24) (3).
(5)
Er bestaat een nauwe band tussen de gegevens die door NCB's worden verzameld voor statistische doeleinden uit hoofde van deze verordening en de door de nationale bevoegde autoriteiten (NBA's) verzamelde gegevens voor toezichtdoeleinden op basis van het kader dat is ingesteld door Richtlijn 2009/138/EG van het Europees parlement en de Raad (4). In het licht van het algemene mandaat van de ECB op basis van artikel 5.1 van de statuten van het Europees Stelsel van centrale banken en van de Europese Centrale Bank (hierna de de „ESCB-statuten”) tot het aangaan van samenwerking met andere entiteiten op het gebied van statistiek en teneinde de administratieve last te verminderen en het dupliceren van taken te vermijden, mogen NCB's de gegevens die in overeenstemming met deze verordening gerapporteerd moeten worden afleiden uit gegevens die worden verzameld op basis van Richtlijn 2009/138/EG, met inbegrip van nationale wetten waarbij deze Richtlijn wordt geïmplementeerd, en met inachtneming van de voorwaarden van enige samenwerkingsafspraak tussen de betrokken NCB en NBA. Artikel 70 van Richtlijn 2009/138/EG stelt dat NBA's voor de uitoefening van hun taak dienstige informatie op basis van deze Richtlijn mogen doen toekomen aan NCB's en andere instanties met een soortgelijke taak in hun hoedanigheid van monetaire autoriteit.
(6)
Het Europese systeem van rekeningen zoals opgezet door Verordening (EU) nr. 549/2013 van het Europees Parlement en de Raad (5) (hierna het „ESR 2010”) vereist dat de activa en passiva van institutionele eenheden worden gerapporteerd in het land van vestiging. Teneinde de rapportagelast te minimaliseren, geldt dat, indien NCB's de op basis van deze Verordening te rapporteren gegevens ontlenen aan gegevens die zijn verzameld op basis van Richtlijn 2009/138/EG, de activa en passiva van bijkantoren van verzekeringsinstellingen waarvan de hoofdkantoren zijn gevestigd in de Europese Economische Ruimte (EER), geaggregeerd mogen worden met die van de hoofdkantoren. Er dient beperkt informatie verzameld te worden met betrekking tot bijkantoren van verzekeringsinstellingen met als doel het controleren van hun omvang en enige afwijking van het ESR 2010.
(7)
De normen voor bescherming en gebruik van vertrouwelijke statistische informatie zoals vastgelegd in artikel 8 van Verordening (EG) nr. 2533/98 dienen van toepassing te zijn op de verzameling van statistische informatie op basis van deze verordening.
(8)
Hoewel wordt erkend dat op basis van artikel 34.1 van de ESCB-statuten vastgestelde verordeningen geen rechten doen toekomen of verplichtingen opleggen aan lidstaten die de euro niet als munt hebben (hierna: „niet-eurogebiedlidstaten”), is artikel 5 van de ESCB-statuten van toepassing op zowel eurogebiedlidstaten als niet-eurogebiedlidstaten. Overweging 17 van Verordening (EG) nr. 2533/98 stelt dat artikel 5 van de ESCB-statuten samen met artikel 4, lid 3, van het Verdrag betreffende de Europese Unie, een verplichting inhoudt om op nationaal niveau alle maatregelen te ontwerpen en toe te passen die niet-eurogebiedlidstaten dienstig achten voor de verzameling van de, voor de naleving van de door de ECB opgelegde rapportagevereisten benodigde, statistische gegevens en voor het tijdig treffen van voorbereidingen op het gebied van de statistiek, zodat zij eurogebiedlidstaten kunnen worden.
(9)
Artikel 7, lid 1, van Verordening (EG) nr. 2533/98 stelt dat de ECB bevoegd is sancties op te leggen aan informatieplichtigen die niet voldoen aan de verplichtingen die voortvloeien uit ECB-verordeningen of -besluiten met betrekking tot het rapporteren van statistische gegevens.
(10)
Uiterlijk voor het jaar 2020 beoordeelt de Raad van bestuur de voordelen en kosten van: a) een toename van de dekking van kwartaalrapportage van 80 % tot 95 % van het totale marktaandeel van verzekeringsinstellingen in iedere eurogebiedlidstaat, b) de afzonderlijke rapportage van activa en passiva van de bijkantoren van verzekeringsinstellingen, waarbij de bijkantoren zijn gevestigd in eurogebiedlidstaten en de moederentiteiten van dergelijke bijkantoren zijn gevestigd in de EER, en c) een verdere tijdsreductie voor de verzending van gegevens door informatieplichtigen tot vier weken na het einde van het kwartaal waarop de gegevens betrekking hebben,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Definities
Voor de toepassing van deze verordening wordt verstaan onder:
1. „verzekeringsinstelling” (subsector 128 van het ESR 2010): een financiële instelling of quasivennootschap met als hoofdfunctie financiële intermediatie door middel van het poolen van risico's, hoofdzakelijk in de vorm van directe verzekering of herverzekering.
De volgende instellingen worden geacht onder de definitie te vallen:
a)
een financiële instelling of quasivennootschap die levensverzekeringsdiensten levert, waarbij polishouders regelmatig of eenmalig betalingen verrichten aan de verzekeraar, in ruil waarvoor de verzekeraar garandeert de polishouders op een vastgestelde datum of eerder een overeengekomen bedrag of een lijfrente uit te keren;
b)
een financiële instelling of quasivennootschap die schadeverzekeringsdiensten levert ter dekking van risico's van, bijvoorbeeld, ongevallen, ziekte, brand of kredietverzuim;
c)
een financiële instelling of quasivennootschap die herverzekeringsdiensten levert, waarbij een verzekering wordt genomen door een verzekeraar om zichzelf te beschermen tegen een onverwacht groot aantal schaden of buitengewoon hoge schaden.
De volgende instellingen worden geacht niet onder de definitie te vallen:
a)
beleggingsfondsen zoals gedefinieerd in artikel 1 van Verordening (EU) nr. 1073/2013 van de Europese Centrale Bank (ECB/2013/38) (6);
b)
lege financiële instellingen die securitisatietransacties uitvoeren zoals gedefinieerd in artikel 1 van Verordening (EU) nr. 1075/2013 van de Europese Centrale Bank (ECB/2013/40) (7);
c)
monetaire financiële instellingen zoals gedefinieerd in artikel 1 van Verordening (EU) nr. 1071/2013 van de Europese Centrale Bank (ECB/2013/33) (8);
d)
pensioenfondsen zoals gedefinieerd in punt 2.105 van het ESR 2010;
2. „bijkantoor”: agentschap of bijkantoor zonder rechtspersoonlijkheid, niet-zijnde het hoofdkantoor, van een verzekerings- of herverzekeringsinstelling;
3. „dochteronderneming”: een rechtspersoonlijkheid bezittende entiteit waarin een andere entiteit een meerderheidsbelang heeft of een belang van 100 % heeft;
4. „informatieplichtigen”: heeft dezelfde betekenis als in artikel 1 van Verordening (EG) nr. 2533/98;
5. „ingezeten(e)”: heeft dezelfde betekenis als in artikel 1 van Verordening (EG) nr. 2533/98. Voor de toepassing van deze verordening geldt dat, indien een juridische identiteit geen fysieke dimensie heeft, de vestigingsplaats ervan wordt bepaald door het economisch gebied krachtens welk recht de entiteit rechtspersoonlijkheid heeft. Als de entiteit geen rechtspersoonlijkheid heeft, wordt de als criteriyum de statutaire vestigingsplaats gebruikt, d.w.z. het land wiens rechtssysteem het ontstaan en het verder bestaan van de entiteit beheerst;
6. „betreffende NCB”: de NCB van de eurogebiedlidstaat waar de verzekeringsinstelling ingezeten is;
7. „betreffende NBA”: de NBA van de eurogebiedlidstaat waar de verzekeringsinstelling ingezeten is;
8. „gegevens van afzonderlijke effecten”: gegevens die zijn uitgesplitst in afzonderlijke effecten;
9. „paarsgewijze gegevens”: gegevens die zijn uitgesplitst in afzonderlijke activa of passiva;
10. „geaggregeerde gegevens”: gegevens die niet zijn uitgesplitst in afzonderlijke activa of passiva;
11. „financiële transacties”: transacties die voortvloeien uit de vorming, afwikkeling of verandering van eigenaar van financiële activa of passiva, zoals nader beschreven in deel 5 van bijlage II;
12. „prijs- en wisselkoersherwaarderingen”: wijzigingen in de waardering van activa en passiva die voortvloeien uit veranderingen in de prijs van activa en passiva en/of de invloed van wisselkoersen op de waardes, uitgedrukt in euro, van activa en passiva die in een buitenlandse valuta luiden, zoals nader beschreven in deel 5 van bijlage II.
Artikel 2
Werkelijke populatie van informatieplichtigen
1. Indien NCB's gegevens verzamelen op basis van het ESR 2010, dat vereist dat de activa en passiva van institutionele eenheden worden gerapporteerd in het land waar zij ingezeten zijn, bestaat de werkelijke populatie van informatieplichtigen uit de verzekeringsinstellingen die ingezeten zijn in het gebied van de betreffende eurogebiedlidstaat.
2. Indien NCB's de op basis van deze verordening te rapporteren gegevens afleiden van gegevens die zijn verzameld op basis van de bepalingen van Richtlijn 2009/138/EG of nationaal recht waarbij die Richtlijn wordt geïmplementeerd, bestaat de werkelijke populatie van informatieplichtigen uit:
a)
verzekeringsinstellingen met rechtspersoonlijkheid krachtens het recht van, en die zijn ingezeten in, het gebied van de betreffende eurogebiedlidstaat, daaronder begrepen dochterondernemingen waarvan de moederentiteiten zijn gevestigd buiten dat gebied;
b)
bijkantoren van verzekeringsinstellingen zoals gespecificeerd onder punt (a) die zijn ingezeten buiten het gebied van de betreffende eurogebiedlidstaat, en
c)
bijkantoren van verzekeringsinstellingen die zijn ingezeten in het gebied van de betreffende eurogebiedlidstaat, maar waarvan het hoofdkantoor is gevestigd buiten de EER.
Bijkantoren van verzekeringsinstellingen die zijn ingezeten in het gebied van een eurogebiedlidstaat en waarvan het hoofdkantoor is gevestigd binnen de EER, maken geen deel uit van de werkelijke populatie van informatieplichtigen.
3. De verzekeringsinstellingen binnen de werkelijke populatie van informatieplichtigen zijn onderworpen aan volledige statistische rapportagevereisten, tenzij een vrijstelling op basis van artikel 7 van toepassing is.
Artikel 3
Lijst van verzekeringsinstellingen voor statistische doeleinden
1. De Raad van bestuur van de ECB stelt voor statistische doeleinden een lijst van verzekeringsinstellingen op die de werkelijke populatie van informatieplichtigen op basis van deze verordening vormen, en onderhoudt deze lijst. De lijst kan gebaseerd zijn op de lijsten van verzekeringsinstellingen die thans worden opgesteld door nationale autoriteiten, indien dergelijke lijsten beschikbaar zijn, en kan aangevuld worden door andere lijsten van verzekeringsinstellingen die vallen onder de definitie van „verzekeringsinstelling” in artikel 1.
2. De betreffende NCB kan een in artikel 2, lid 2, onder a), aangegeven informatieplichtige verzoeken de benodigde informatie te verschaffen met betrekking tot haar bijkantoren, indien dergelijke informatie noodzakelijk is voor de lijst.
3. De NCB's en de ECB maken de lijst en alle updates daarvan beschikbaar in een geschikte vorm, inclusief door middel van elektronische middelen, via het internet of, op verzoek van de betreffende informatieplichtigen, in papiervorm.
4. Indien de meest recente elektronische versie van de in dit artikel genoemde lijst incorrect is, legt de ECB geen sancties op aan een informatieplichtige die niet behoorlijk heeft voldaan aan zijn rapportagevereisten voor zover deze te goeder trouw op de incorrecte lijst vertrouwde.
Artikel 4
Statistische rapportagevereisten
1. De informatieplichtigen verschaffen aan de betreffende NCB, ofwel rechtstreeks ofwel via de betreffende NBA, op basis van lokale samenwerkingsafspraken en in overeenstemming met bijlagen I en II:
a)
op kwartaalbasis: standengegevens per kwartaalultimo met betrekking tot de activa en passiva van verzekeringsinstellingen en, in overeenstemming met artikel 5, herwaarderingsaanpassingen of financiële transacties per kwartaal, waar van toepassing;
b)
op kwartaalbasis: standengegevens per kwartaalultimo met betrekking tot technische voorzieningen schadeverzekering, uitgesplitst naar zakelijke sector;
c)
op jaarbasis: standengegevens per jaarultimo met betrekking tot technische voorzieningen schadeverzekering, uitgesplitst naar zakelijke sector en geografisch gebied.
2. In aanvulling op de vereisten van lid 1, verschaffen informatieplichtigen die verzekeringsinstellingen zijn met rechtspersoonlijkheid krachtens het recht van, en die zijn ingezeten in, het gebied van een eurogebiedlidstaat, gegevens met betrekking tot geboekte premies, ontstane schaden en uitbetaalde provisies aan de betreffende NCB, ofwel rechtstreeks of via de betreffende NBA op basis van lokale samenwerkingsafspraken. Deze gegevens worden verstrekt op jaarbasis in overeenstemming met bijlagen I en II.
3. NCB's kunnen de gegevens die op basis van deze verordening gerapporteerd moeten worden verkrijgen uit de volgende gegevens die zijn verzameld op basis van het door Richtlijn 2009/138/EG ingestelde kader:
a)
gegevens die zijn opgenomen in kwantitatieve rapportageformats voor toezichtrapportage die door NBA's zijn verzonden aan de NCB's, ongeacht of de NCB en de NBA apart zijn gevestigd of zijn geïntegreerd binnen dezelfde instelling, in overeenstemming met de voorwaarden voor lokale samenwerkingsafspraken tussen twee entiteiten, of
b)
gegevens die zijn opgenomen in kwantitatieve rapportageformats voor toezichtrapportage, die rechtstreeks tegelijkertijd door informatieplichtigen worden doorgestuurd aan een NCB en NCA.
Indien een kwantitatief rapportageformat voor toezichtrapportage gegevens bevat die nodig zijn voor de naleving van de statistische rapportagevereisten van deze verordening, hebben NCB's toegang tot het gehele template en elk daarmee samenhangende template zoals vereist voor gegevenskwaliteitsdoeleinden.
Lidstaten mogen samenwerkingsafspraken maken voor de gecentraliseerde verzameling door de betreffende NBA van gegevens die zowel zijn bestemd voor de gegevensverzamelingsvereisten op basis van het door Richtlijn 2009/138/EG ingestelde kader, alsook voor de aanvullende gegevensverzamelingsvereisten zoals vastgesteld in deze verordening, in overeenstemming met nationaal recht en de geharmoniseerde referentievoorwaarden die vastgesteld kunnen worden door de ECB.
4. NCB's informeren de informatieplichtigen omtrent de verscheidene doeleinden waarvoor hun gegevens worden verzameld.
Artikel 5
Herwaarderingsaanpassingen en financiële transacties
Gegevens met betrekking tot herwaarderingsaanpassingen en financiële transacties, zoals nader aangeduid in bijlage I en omschreven in bijlage II, worden als volgt verkregen:
a)
informatieplichtigen rapporteren geaggregeerde gegevens met betrekking tot herwaarderingsaanpassingen en/of financiële transacties, zulks afhankelijk van de instructies van de betreffende NCB;
b)
NCB's ontlenen benaderingen van de waarde van effectentransacties aan gegevens van afzonderlijke effecten, of verzamelen rechtstreeks gegevens met betrekking tot dergelijke transacties bij informatieplichtigen op basis van gegevens van afzonderlijke effecten. NCB's kunnen een soortgelijke benadering volgen met betrekking tot activa anders dan effecten bij de paarsgewijze gegevensverzameling;
c)
benaderingen van de waarde van financiële transacties met betrekking tot verzekeringstechnische voorzieningen die worden aangehouden door verzekeringsinstellingen worden afgeleid:
i)
door informatieplichtigen in overeenstemming met de aanwijzingen van de betreffende NCB die zijn gebaseerd op gemeenschappelijke „best practice” methoden zoals deze vastgesteld kunnen worden op eurogebiedniveau, of
ii)
door de betreffende NCB op basis van door verzekeringsinstellingen verschafte gegevens.
Artikel 6
Registratieregels
1. Tenzij anders bepaald in deze verordening, zijn de registratieregels die door verzekeringsinstellingen worden gevolgd ten behoeve van rapportage op basis van deze verordening, de regels zoals neergelegd in het betreffende nationale recht waarbij Richtlijn 2009/138/EG wordt geïmplementeerd of in enige andere nationale of internationale standaarden die op basis van door NCB's gegeven instructies gevolgd dienen te worden door verzekeringsinstellingen.
2. In aanvulling op enige door verzekeringsinstellingen gevolgde registratieregels in overeenstemming met lid 1, worden door verzekeringsinstellingen aangehouden deposito's en leningen die aangeduid zijn als „nominale waarde” in tabel 2.1 en tabel 2.2 van bijlage I gerapporteerd als de uitstaande hoofdsom aan het einde van het kwartaal. Afschrijvingen en afwaarderingen zoals bepaald door relevante boekhoudkundige praktijken worden uitgesloten van dit bedrag.
3. Onverminderd de heersende boekhoudkundige praktijken en verrekeningsovereenkomsten in de eurogebiedlidstaten, moeten alle financiële activa en passiva voor statistische doeleinden op brutobasis worden gerapporteerd.
Artikel 7
Afwijkingen
1. Afwijkingen kunnen toegestaan worden aan kleine verzekeringsinstellingen als volgt:
a)
NCB's kunnen afwijkingen toestaan aan de kleinste verzekeringsinstellingen in termen van marktaandeel zoals gedefinieerd in artikel 35, lid 6, van Richtlijn 2009/138/EG, op voorwaarde dat de verzekeringsinstellingen die bijdragen aan het geaggregeerde balanstotaal per kwartaal ten minste 80 % uitmaken van het totale marktaandeel van verzekeringsinstellingen in iedere eurogebiedlidstaat;
b)
een verzekeringsinstelling aan wie een afwijking is toegestaan op basis van a) dient de rapportagevereisten van artikel 4 op jaarbasis na te leven, zodat de verzekeringsinstellingen die bijdragen aan het geaggregeerde balanstotaal per kwartaal ten minste 95 % uitmaken van het totale marktaandeel van verzekeringsinstellingen in iedere eurogebiedlidstaat;
c)
een verzekeringsinstelling die geen gegevens hoeft te rapporteren op basis van a) en b) rapporteert een gereduceerd gegevensbestand zoals vastgesteld door de betreffende NCB;
d)
NCB's controleren jaarlijks of de voorwaarden zoals vastgesteld in a) en b) worden nageleefd en zodanig op tijd dat met ingang van de start van het volgende kalenderjaar een afwijking naar behoefte kan worden toegekend of ingetrokken.
2. NCB's kunnen afwijkingen toekennen aan verzekeringsinstellingen met betrekking tot de tegen nominale waarde aangehouden chartaal geld en deposito's.
Indien op een hoger aggregatieniveau verzamelde gegevens laten zien dat door ingezeten verzekeringsinstellingen aangehouden chartaal geld en deposito's minder bedragen dan 10 % van de gecombineerde totale nationale verzekeringsinstellingenbalans en minder dan 10 % van het totaal van de in het eurogebied door verzekeringsinstellingen aangehouden chartaal geld en deposito's in termen van standen, kan de betreffende NCB besluiten dat tegen nominale waarde aangehouden chartaal geld en deposito's niet gerapporteerd hoeven te worden. De betreffende NCB brengt de informatieplichtigen op de hoogte van een dergelijk besluit.
3. Verzekeringsinstellingen kunnen ervoor kiezen geen gebruik te maken van een afwijking en int plaats daarvan te voldoen aan de volledige, in artikel 4 gespecificeerde statistische rapportagevereisten. Indien een verzekeringsinstelling hiervoor kiest, dient deze voor enig opvolgend gebruik van de afwijking voorafgaande toestemming van de betreffende NCB te verkrijgen.
Artikel 8
Tijdigheid
1. Met betrekking tot het jaar 2016 sturen informatieplichtigen de vereiste kwartaalgegevens aan de betreffende NCB of de betreffende NBA, dan wel beide, in overeenstemming met de lokale samenwerkingsafspraken uiterlijk acht weken na het einde van het kwartaal waarop de gegevens betrekking hebben. Deze deadline wordt per opvolgend jaar met één week vervroegd en bedraagt vijf weken voor kwartalen eindigend in 2019.
2. Met betrekking tot het jaar 2016 sturen informatieplichtigen de vereiste jaargegevens aan de betreffende NCB of de betreffende NBA, dan wel beide, in overeenstemming met de lokale samenwerkingsafspraken uiterlijk 20 weken na het einde van het jaar waarop de gegevens betrekking hebben. Deze deadline wordt per opvolgend jaar met één week vervroegd en bedraagt 14 weken voor 2019.
Artikel 9
Minimumnormen en nationale rapportageafspraken
1. Informatieplichtigen leven de statistische rapportagevereisten na in overeenstemming met de minimumnormen voor verzending, accuraatheid, naleving van concepten en revisies zoals vastgelegd in bijlage III.
2. De NCB's definiëren en implementeren de rapportageafspraken die gevolgd dienen te worden door de informatieplichtigen in overeenstemming met nationale vereisten. De NCB's verzekeren dat op basis van deze rapportageafspraken de vereiste statistische gegevens worden verschaft en een accurate controle mogelijk maken van de naleving van de minimumnormen voor verzending, accuraatheid, naleving van concepten en revisies zoals vastgelegd in bijlage III.
Artikel 10
Fusies, splitsingen en reorganisaties
Ingeval van een fusie, splitsing of reorganisatie die de naleving van hun statistische verplichtingen kan beïnvloeden, brengen de betreffende informatieplichtigen, zodra de intentie tot het implementeren van deze operatie is gepubliceerd en voor inwerkingtreding hiervan, de betreffende NCB hetzij rechtstreeks, hetzij via de betreffende NBA in overeenstemming met lokale samenwerkingsafspraken op de hoogte van de geplande procedures ter naleving van de in deze verordening bepaalde statistische rapportagevereisten.
Artikel 11
Verificatie en gedwongen verzameling
De NCB's oefenen het recht uit tot verificatie of gedwongen verzameling van de gegevens die de informatieplichtigen op basis van deze verordening dienen te verschaffen, onverminderd het recht van de ECB om dergelijke gegevens zelf te verifiëren of gedwongen te verzamelen. Meer in het bijzonder oefenen NCB's dit recht uit indien een informatieplichtige de minimumnormen voor verzending, accuraatheid, naleving van concepten en revisies zoals vastgelegd in bijlage III niet naleeft.
Artikel 12
Eerste rapportage
1. De eerste rapportage vangt aan met kwartaalgegevens voor het eerste kwartaal van 2016 en met jaargegevens voor 2016.
2. De in artikel 7, lid 1, onder b), genoemde verzekeringsinstellingen rapporteren jaargegevens vanaf het referentiejaar 2016. Daarnaast, teneinde statistieken samen te stellen met betrekking tot de subsector verzekeringsinstellingen vanaf aanvang 2016, dienen deze verzekeringsinstellingen een compleet gegevensbestand te rapporteren in overeenstemming met artikel 4, lid 1, onder a), met betrekking tot het eerste kwartaal van 2016.
Artikel 13
Slotbepaling
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat op basis van de Verdragen.
Gedaan te Frankfurt am Main, 28 november 2014.