NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 228/2013
ze dne 13. března 2013,
kterým se stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie a zrušuje nařízení Rady (ES) č. 247/2006
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 42 první pododstavec, čl. 43 odst. 2 a článek 349 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
K nápravě obtíží způsobených výjimečnou situací v nejvzdálenějších regionech Unie uvedených v článku 349 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“) byla stanovena zvláštní opatření v odvětví zemědělství nařízením Rady (ES) č. 247/2006 (3). Tato opatření jsou prováděna prostřednictvím programů podpory pro každý region, jež představují podstatný nástroj pro zásobování těchto regionů zemědělskými produkty. Vzhledem k potřebě aktualizace stávajících opatření, a to i v důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost, je třeba zrušit nařízení (ES) č. 247/2006 a nahradit je novým nařízením.
(2)
Je třeba upřesnit základní cíle, k jejichž dosažení bude režim ve prospěch nejodlehlejších regionů Unie napomáhat.
(3)
Je třeba rovněž upřesnit obsah programů speciálně zaměřených na odlehlost a ostrovní charakter (dále jen „programy POSEI“), jež by podle zásady subsidiarity měly vytvořit dotyčné členské státy na nejvhodnější zeměpisné úrovni a jež by tyto členské státy měly předložit Komisi ke schválení.
(4)
K účinnějšímu dosažení cílů režimu ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie by měly programy POSEI zahrnovat opatření, jež zaručují zásobování zemědělskými produkty a zachování a rozvoj místních zemědělských produkcí. Je třeba sblížit úroveň plánování programů dotyčných regionů a systematizovat partnerský přístup mezi Komisí a členskými státy.
(5)
Podle zásady subsidiarity a s cílem zajistit flexibilitu, což jsou dva principy, které tvoří základ přístupu plánování programů přijatého pro režimy ve prospěch nejvzdálenějších regionů, mohou orgány určené členskými státy navrhnout změny programu, aby jej přizpůsobily realitě nejvzdálenějších regionů. Tyto orgány by měly mít možnost provést v programech POSEI změny v souladu s principem zjednodušení postupů pro správní orgány, aniž by tím byla jakkoli zpochybněna účinnost programů POSEI a příslušné finanční prostředky jim přidělené. Ve stejném duchu by měl být přijat postup pro změnu programů na úrovni s relevancí odpovídající jednotlivým druhům změn.
(6)
Aby se zaručilo zásobování nejvzdálenějších oblastí základními zemědělskými produkty a aby se zmírnily vícenáklady způsobené odlehlostí těchto regionů, je třeba zavést zvláštní zásobovací režim. Mimořádná zeměpisná poloha nejvzdálenějších regionů má totiž za následek zvýšení přepravních nákladů při zásobování základními produkty určenými k lidské spotřebě, ke zpracování nebo jako zemědělské vstupy. Jiné objektivní skutečnosti související s jejich odlehlou polohou, zejména ostrovní povaha a malé rozlohy zemědělské plochy, působí navíc hospodářským subjektům a producentům v nejvzdálenějších regionech další obtíže, které jejich činnost těžce poškozují. Tyto nevýhody lze zmírnit snížením cen uvedených základních produktů. Zvláštní režim zásobování by nicméně neměl v žádném případě poškozovat místní produkci a její rozvoj.
(7)
Za tímto účelem by se odchylně od článku 28 Smlouvy měl dovoz některých zemědělských produktů ze třetích zemí osvobodit od platných dovozních cel. S ohledem na jejich původ a na celní režim, který pro ně stanoví celní předpisy Unie, by se měly produkty propuštěné na celní území Unie do režimu aktivního zušlechťovacího styku nebo uskladňování v celním skladu považovat za přímo dovážené, aby se na ně vztahovaly výhody vyplývající ze zvláštního režimu zásobování.
(8)
Aby bylo efektivně dosaženo cíle snížit v nejvzdálenějších regionech ceny a zmírnit vícenáklady vyplývající z jejich vzdálené polohy, je třeba poskytnout podporu na dodávky produktů pocházejících z Unie do nejvzdálenějších regionů. Tato podpora by měla přihlížet ke zvýšeným nákladům na dopravu do nejvzdálenějších regionů a vývozním cenám do třetích zemí, a jde-li o zemědělské vstupy nebo o produkty určené ke zpracování, k vícenákladům souvisejícím se vzdálenou polohou a zejména s ostrovní povahou a malou rozlohou, jejich náročným terénem a podnebím a s tím, že jde o rozptýlené ostrovy.
(9)
Podpora tradičních odvětví je o to nezbytnější, že umožňuje udržet jejich konkurenceschopnost na trhu Unie v konkurenčním boji s produkcí ze třetích zemí. Členské státy by nicméně měly při vypracovávání svých programů rovněž zajistit, aby byla v nejvzdálenějších regionech zajištěna co největší diverzifikace zemědělské činnosti.
(10)
Aby se zamezilo spekulacím, jež by škodily konečným uživatelům v nejodlehlejších regionech, je třeba stanovit, že zvláštní režim zásobování by se měl vztahovat pouze na produkty řádné a uspokojivé obchodní jakosti.
(11)
Je třeba stanovit pravidla pro fungování režimu, týkající se zejména vytvoření rejstříku hospodářských subjektů a systému osvědčení podle licencí uvedených v článcích 130 a 161 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (4).
(12)
Dohled nad úkony, u nichž se využívá zvláštní režim zásobování, vyžaduje administrativní kontroly dotyčných produktů při jejich dovozu nebo vstupu do nejvzdálenějších regionů nebo při jejich vývozu nebo při jejich odeslání z těchto regionů. Aby se realizovaly cíle uvedeného režimu, měly by nadto hospodářské výhody zvláštního režimu zásobování mít dopad na úroveň nákladů produkce a snižovat ceny až na úrovni konečného uživatele. Zvláštní režim zásobování by tedy měl být poskytnut pouze za podmínky, že se skutečně promítne na dalších úrovních, a měly by být prováděny nezbytné kontroly.
(13)
Jelikož množství, na která se vztahuje zvláštní režim zásobování, jsou omezena potřebami zásobování nejvzdálenějších regionů, neměl by tento režim narušovat řádné fungování vnitřního trhu. Hospodářské výhody zvláštního režimu zásobování by ani neměly vést k odklonu obchodu s dotyčnými produkty. Je tedy třeba zakázat zasílání nebo vývoz těchto produktů z nejvzdálenějších regionů. Je však třeba povolit zasílání nebo vývoz těchto produktů, pokud se finanční výhoda vyplývající ze zvláštního režimu zásobování nahrazuje.
(14)
Pokud jde o zpracované produkty, je třeba povolit obchodování těmito produkty mezi nejvzdálenějšími regiony, aby se umožnil obchod mezi nejvzdálenějšími regiony. U všech nejvzdálenějších regionů je rovněž třeba zohlednit tradiční obchodní toky v rámci regionálního obchodu a tradiční vývoz a zasílání se zbytkem Unie nebo se třetími zeměmi, a všem těmto regionům by měl být proto povolen vývoz zpracovaných produktů odpovídající tradičním obchodním tokům. Pro přehlednost je třeba upřesnit referenční období pro definování tradičně vyvážených nebo zasílaných množství.
(15)
Je třeba přijmout náležitá opatření, aby byla možná nezbytná restrukturalizace odvětví zpracování cukru na Azorách. Tato opatření by měla zohlednit skutečnost, že v odvětví cukru na Azorách, pokud má být životaschopné, je třeba zajistit určitou úroveň produkce a zpracování. Na základě výše uvedeného by mělo nadále být pouze výjimečně dovoleno, aby zasílání cukru z Azor do zbývající části Unie překročilo objem tradičních toků po omezenou dobu pěti let při postupném snižování ročních limitů. Vzhledem k tomu, že množství, které je možné znovu odeslat, bude přiměřené a omezené na úroveň nezbytně nutnou pro zajištění životaschopnosti místní produkce a zpracování cukru, nebude dočasné zasílání cukru z Azor vnitřní trh Unie nepříznivě ovlivňovat.
(16)
Pokud jde o cukr nad rámec kvót pro zásobování Azor, Madeiry a Kanárských ostrovů, je nadále třeba používat režim osvobození od dovozního cla. Rovněž Azory by měly mít možnost využít osvobození od dovozního cla na surový třtinový cukr v rámci limitu stanoveného v jejich předběžném odhadu dodávek.
(17)
Kanárské ostrovy byly dosud v rámci zvláštního režimu zásobovány sušeným odstředěným mlékem spadajícím pod kód KN 1901 90 99 (sušené odstředěné mléko s rostlinným tukem) určeným pro průmyslové zpracování. Je třeba nadále povolit zásobování tímto produktem, který se mezitím stal tradičním prvkem místního stravovacího režimu.
(18)
Protože rýže je základním prvkem stravovacího režimu na ostrově Réunion, zpracovatelská odvětví a zařízení na loupání rýže na ostrově existují již řadu let a ostrov neprodukuje dost rýže na to, aby se pokryly místní potřeby, je třeba nadále osvobodit tento produkt na ostrově Réunion od veškerého dovozního cla.
(19)
Politika Unie na podporu místní produkce v nejvzdálenějších regionech se týkala mnoha produktů a opatření pro jejich produkci, uvádění na trh nebo zpracování. Tato opatření se ukázala jako účinná a zajistila trvání a rozvoj zemědělství. Unie by měla v podpoře těchto produkčních řetězců, které jsou klíčovým činitelem environmentální, sociální a hospodářské rovnováhy nejvzdálenějších regionů, pokračovat. Zkušenost ukázala, že užší partnerství s místními orgány může stejně jako v případě politiky rozvoje venkova pomoci zaměřit se cíleněji na konkrétní otázky významné pro dané regiony. Je tudíž třeba pokračovat v podpoře ve prospěch místních produkcí prostřednictvím programů POSEI.
(20)
Aby se podpořilo uvádění produktů z nejvzdálenějších regionů na trh, je třeba zavést podporu určenou k uvádění uvedených produktů na trh mimo region produkce, neboť velká vzdálenost spotřebitelských trhů a nutnost dvojího skladování způsobují vysoké vícenáklady, jež představují faktory, které mají za následek velkou nevýhodu pro jejich konkurenceschopnost na vnitřním trhu. Tyto faktory odůvodňují potřebu režim POSEI v blízké budoucnosti přezkoumat.
(21)
Je třeba stanovit minimální prvky, jež by měly být v programech POSEI poskytovány, aby byla definována opatření ve prospěch místní zemědělské produkce, zejména popis situace, navržená strategie, cíle, opatření. Je rovněž třeba stanovit zásady zdůrazňující soudržnost těchto opatření s ostatními politikami Unie, aby se vyloučily veškerá neslučitelnost a překrývání podpor.
(22)
Pro účely provádění tohoto nařízení by mělo být také možné, aby programy POSEI obsahovaly opatření pro financování studií, demonstračních projektů, vzdělávání a technické pomoci.
(23)
Je třeba podpořit zemědělce v nejvzdálenějších regionech, aby i nadále dodávali jakostní produkty, a pomoci jim s jejich uváděním na trh. K tomuto účelu může být vhodné používání grafického symbolu zavedeného tímto nařízením a jiných forem certifikace jakosti zavedených Unií.
(24)
Struktury některých hospodářství nebo zpracovatelských či obchodních podniků v nejvzdálenějších regionech vykazují závažné nedostatky a čelí zvláštním obtížím. Čl. 26 odst. 2 a čl. 28 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (5) stanoví tudíž příznivější míry podpory pro některé druhy investic do nejvzdálenějších regionů.
(25)
Ustanovení čl. 27 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005 vyjímá nejvzdálenější regiony z omezení v přiznání podpory na lesní hospodářství na základě uvedeného nařízení.
(26)
Nařízení (ES) č. 1698/2005 určuje maximální roční částky použitelné na agroenvironmentální platby. Se zřetelem ke zvláštní situaci životního prostředí v některých velmi citlivých pastevních oblastech na Azorách a k ochraně krajiny, biologické rozmanitosti a tradičního rázu zemědělské půdy, zejména terasovitého pěstování plodin na Madeiře a na Kanárských ostrovech, a také udržování kamenných zdí v nejvzdálenějších regionech je třeba stanovit, že u některých opatření lze tuto částku zvýšit až na dvojnásobek.
(27)
Může být povolena odchylka od stálé politiky Komise nepovolovat státní podpory pro produkci, zpracování a uvádění zemědělských produktů uvedených v příloze I Smlouvy na trh, aby se tak zmírnily zvláštní obtíže, s nimiž se potýká zemědělská produkce v nejvzdálenějších regionech v důsledku vzdálené polohy, zejména odlehlosti, ostrovní povahy, malé rozlohy, hornatosti, horského podnebí a hospodářské závislosti na malém množství produktů. Zemědělská výroba má životně důležitou funkci při dynamizaci venkovských oblastí a ukotvení obyvatelstva, neboť nejvzdálenější venkovské oblasti jsou zvlášť dotčeny stárnutím, malou hustotou a v některých oblastech úbytkem obyvatelstva.
(28)
Rostlinolékařský stav zemědělských plodin v nejvzdálenějších regionech je postižen mimořádnými obtížemi, jako jsou výskyt parazitů související s nárůstem dovozu z jiných zemí, klimatické podmínky a nedostatek kontrolních opatření, jež tam byla dříve uplatňována. Proto je třeba zavádět programy na potírání škodlivých organismů, včetně biologických metod, které jsou udržitelné a šetrné k životnímu prostředí. Je třeba vymezit finanční příspěvek Unie na uskutečnění těchto programů s přihlédnutím k tomu, že ve víceletém finančním rámci se předpokládá, že s účinkem od roku 2014 bude financování těchto programů spadat do jiného rozpočtového okruhu.
(29)
Zachování vinohradnictví, jež je nejrozšířenějším pěstitelským oborem na Madeiře a na Kanárských ostrovech a velmi důležitým pěstitelským oborem na Azorách, je z hospodářského a sociálního hlediska i z hlediska životního prostředí nesmírně důležité. Na tyto regiony by se neměly vztahovat prémie za vzdání se vinohradnictví, tržní mechanismy a v případě Kanárských ostrovů režim práv na výsadbu stanovené nařízením (ES) č. 1234/2007, aby se přispělo k podpoře produkce. V případě Kanárských ostrovů by však mělo být možné použít opatření týkající se nouzové destilace v případě výjimečného narušení trhu v důsledku problémů s jakostí. Podobně se také na Madeiře a na Azorách kvůli technickým a socioekonomickým obtížím nepodařilo ve stanovené lhůtě provést přeměnu všech ploch osázených hybridy odrůdové skladby zakázanými nařízením (ES) č. 1234/2007. Víno z těchto vinic je určeno výhradně pro tradiční místní spotřebu.
(30)
Na Azorách dosud není dokončena restrukturalizace mlékárenského odvětví. Aby se zohlednila silná závislost Azor na produkci mléka, a to ve spojení s dalšími nedostatky souvisejícími s jejich vzdálenou polohou a absencí rentabilní náhradní produkce, je třeba zachovat odchylky od některých ustanovení nařízení (ES) č. 1234/2007, pokud jde o dávky z přebytku mléka a mléčných výrobků.
(31)
Vzhledem k jedinečné povaze výroby mléka na Azorách, která je zde hlavní hybnou silou hospodářství, sociální stability, kvality životního prostředí a obsazenosti území, jsou programy POSEI nejlepším nástrojem pro přijímání veškerých opatření nutných pro udržení této produkce.
(32)
Podpora produkce kravského mléka na Madeiře a na ostrově Réunion nestačila k zachování rovnováhy mezi vnitřním a vnějším zásobováním, zejména kvůli vážným strukturálním obtížím, jimiž toto odvětví trpí, a kvůli jeho potížím s přizpůsobením se novému hospodářskému prostředí. V důsledku toho je třeba i nadále povolit výrobu rekonstituovaného UHT mléka ze sušeného mléka pocházejícího z Unie, aby se více pokryla místní spotřeba, pokud toto opatření nebude na překážku sběru a odbytu veškeré místní produkce mléka ani nebude bránit snahám o podporu rozšíření místní produkce. Aby byl spotřebitel správně informován, je třeba uložit povinnost uvádět způsob získání rekonstituovaného UHT mléka ze sušeného mléka na prodejní etiketě. Toto ustanovení by mělo být rovněž použitelné na Martiniku, ve Francouzské Guyaně a na Guadeloupu, pokud o to Francie požádá a pokud tuto žádost podloží tím, že místní subjekty chtějí toto ustanovení uplatňovat a jsou schopny odvětví mléka rozvíjet.
(33)
Potřeba zachovat místní produkci mléka prostřednictvím pobídek je důvodem pro to, aby se ve francouzských zámořských departementech a na Madeiře nepoužilo nařízení (ES) č. 1234/2007. Toto vynětí by se pro Madeiru mělo stanovit s limitem 4 000 tun.
(34)
V zájmu uspokojení místní spotřeby mléka je třeba podporovat obchod mezi nejvzdálenějšími regiony. Je vhodné podporovat vývoz nadbytečné produkce z každého nejvzdálenějšího regionu - např. mléka, hovězího masa a mladých býčků z Azor - do nejvzdálenějších regionů, v nichž je těchto produktů nedostatek, s cílem posílit obchodní výměnu a současně zabránit tomu, aby tím byl poškozen růst místní produkce. Měly by být rovněž zaručeny nezbytné podmínky pro spravedlivý a rovný obchod.
(35)
Je třeba podpořit tradiční chov hospodářských zvířat. Aby se ve francouzských zámořských departementech a na Madeiře pokryla místní spotřeba, je třeba za jistých podmínek a v rámci maximálního ročního stanoveného množství povolit bezcelní dovoz býků určených na výkrm ze třetích zemí.
(36)
Je třeba obnovit možnost zavedenou nařízením Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor pro zemědělce v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (6), jež opravňuje Portugalsko k převedení práva na prémii na krávy bez tržní produkce mléka z kontinentu na Azory, a upravit tento nástroj v souladu s opatřeními na podporu nejvzdálenějších regionů.
(37)
Pěstování tabáku má na Kanárských ostrovech historický význam. Z hospodářského hlediska zůstává příprava tabáku i nadále jednou z hlavních průmyslových činností v regionu. Ze sociálního hlediska vyžaduje pěstování tabáku vysoký podíl lidské práce a zabývají se jím malá hospodářství. Jelikož však toto pěstování není dostatečně ziskové, hrozí nebezpečí, že zanikne. Tabák se v současné době pěstuje pouze na malé ploše na ostrově La Palma a je určen pro řemeslnou výrobu doutníků. Proto je třeba Španělsku povolit, aby i nadále poskytovalo podporu jako doplněk podpory Unie, aby zůstala tato tradiční plodina s ohledem na podporu s ní spojené řemeslné činnosti zachována. Mimoto, aby byla zachována rukodělná výroba tabákových výrobků, měl by být dovoz surového tabáku a tabákových polotovarů na Kanárské ostrovy do výše ročního množství odpovídajícího 20 000 tunám surového odřapíkovaného tabáku i nadále osvobozen od cla.
(38)
Provádění tohoto nařízení by nemělo ohrozit úroveň zvláštní podpory, které dosud využívaly nejvzdálenější regiony. K provádění vhodných opatření by měly členské státy disponovat částkami odpovídajícími podpoře, kterou již poskytuje Unie na základě nařízení (ES) č. 247/2006.
(39)
Vzhledem k možným dopadům, které mohou mít jednání o budoucích obchodních dohodách a změny společné zemědělské politiky na nejvzdálenější regiony, by měl být zvláštní zřetel brán na zvláštní povahu těchto regionů v rámci analýz, studií a posouzení prováděných v souvislosti s těmito jednáními a změnami.
(40)
Od roku 2006 se zvýšily potřeby ohledně základních produktů v některých nejvzdálenějších oblastech, zejména na Azorách a ve francouzských zámořských departementech, z důvodu vývoje stáda a demografického tlaku. Je tudíž třeba zvýšit část rozpočtu, který mohou členské státy používat pro zvláštní režim zásobování dotyčných regionů.
(41)
Sociálně-ekonomická struktura nevzdálenějších regionů je i nadále velmi křehká a některé z nich jsou často ve velké míře závislé na odvětví banánů, které samo zjevně trpí nekonkurenceschopností a tím, že obtížně dokáže reagovat na měnící se podmínky na trhu. Rozpočet programů POSEI přidělený na odvětví banánů by proto měl být zvýšen o jednorázovou, omezenou částku, která bude vyplacena pěstitelům banánů během rozpočtového roku 2013.
(42)
Aby mohlo být zajištěno řádné fungování režimu stanoveného tímto nařízením, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o doplnění nebo změnu jiných než podstatných prvků tohoto nařízení. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Komise by při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci měla zajistit, aby příslušné dokumenty byly současně, včas a vhodným způsobem předávány Evropskému parlamentu a Radě.
(43)
V zájmu zajištění jednotných podmínek provádění programu POSEI v členských státech a zamezení nekalé soutěži nebo diskriminaci mezi hospodářskými subjekty by měly být na Komisi přeneseny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (7).
(44)
S cílem umožnit rychlé uplatňování plánovaných opatření by mělo toto nařízení vstoupit v platnost dnem následujícím po jeho vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A CÍLE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství k nápravě obtíží způsobených vzdálenou polohou, zejména odlehlostí, ostrovní povahou, malou rozlohou, složitým povrchem a podnebím a hospodářskou závislostí na malém množství produktů regionů uvedených v článku 349 Smlouvy (dále jen „nejvzdálenější regiony“).
Článek 2
Cíle
1. Zvláštní opatření uvedená v článku 1 přispívají k realizaci těchto cílů:
a)
zaručit zásobování nejvzdálenějších regionů základními produkty k lidské spotřebě nebo ke zpracování a jakožto zemědělské vstupy, a to zmírněním vícenákladů spojených se vzdálenou polohou, aniž by byla dotčena místní produkce a její růst;
b)
zabezpečit dlouhodobou budoucnost a rozvoj tzv. odvětví zaměřených na živočišnou výrobu a diverzifikaci rostlinné výroby v nejvzdálenějších regionech, včetně produkce místních produktů, jejich zpracování a uvádění na trh;
c)
udržet rozvoj a posilovat konkurenceschopnost tradičních zemědělských činností v nejvzdálenějších regionech, včetně produkce místních produktů, jejich zpracování a uvádění na trh.
2. Cílů uvedených v odstavci 1 se dosahuje prostřednictvím opatření uvedených v kapitolách III, IV a V.
KAPITOLA II
PROGRAMY POSEI
Článek 3
Sestavení programů POSEI
1. Opatření uvedená v článku 1 jsou vymezena pro každý nejvzdálenější region programem speciálně zaměřeným na odlehlost a ostrovní charakter (POSEI) (dále jen „program POSEI“), který zahrnuje:
a)
zvláštní režim zásobování uvedený v kapitole III a
b)
zvláštní opatření ve prospěch místní zemědělské produkce uvedená v kapitole IV.
2. Program POSEI se zavádí na zeměpisné úrovni, kterou daný členský stát pokládá za nejvhodnější. Vypracuje ho příslušný orgán určený uvedeným členským státem, který jej po konzultaci s příslušnými orgány a organizacemi na odpovídající územní úrovni předloží Komisi ke schválení podle článku 6.
3. Členský stát může pro své nejvzdálenější regiony předložit pouze jeden program POSEI.
Článek 4
Slučitelnost a soudržnost
1. Opatření přijímaná v rámci programů POSEI musí být v souladu s právem Unie. Tato opatření musí být sladěna s ostatními politikami Unie a s opatřeními, která jsou v rámci těchto politik přijímána.
2. Zajištěna musí být soudržnost opatření přijatých v rámci programů POSEI s opatřeními prováděnými v rámci jiných nástrojů společné zemědělské politiky, zejména společných organizací trhů, rozvoje venkova, jakosti produktů, dobrých životních podmínek zvířat a ochrany životního prostředí.
Především nesmí být žádné opatření na základě tohoto nařízení financováno jako:
a)
dodatečná podpora na režimy prémií nebo podpory v rámci společné organizace trhu, s výjimkou případů odůvodněných na základě objektivních kritérií;
b)
podpora výzkumných projektů, opatření na podporu výzkumných projektů nebo opatření, které může Společenství financovat na základě rozhodnutí Rady 2009/470/ES ze dne 25. května 2009 o některých výdajích ve veterinární oblasti (8);
c)
podpora opatření v oblasti působnosti nařízení Rady (ES) č. 1698/2005.
Článek 5
Obsah programů POSEI
Program POSEI obnáší:
a)
rozvrh provádění opatření a obecnou roční orientační tabulku financování uvádějící finanční prostředky, které mají být mobilizovány;
b)
prokázání slučitelnosti a soudržnosti různých opatření v rámci programů a definici kritérií a kvantitativních ukazatelů sloužících ke sledování a hodnocení;
c)
opatření přijatá k zajištění účinného a náležitého provádění programů, včetně opatření pro propagaci, sledování a hodnocení, a stanovený soubor kvantifikovaných ukazatelů použitelných v hodnocení programů;
d)
určení příslušných orgánů a subjektů příslušných pro provádění programu a určení orgánů nebo přidružených subjektů a hospodářských a sociálních partnerů na vhodných úrovních a výsledky provedených konzultací.
Článek 6
Schválení a změny programů POSEI
1. Programy POSEI jsou zavedeny nařízením (ES) č. 247/2006 a spadají do rámce přidělování finančních prostředků podle čl. 30 odst. 2 a 3.
Každý program obsahuje předběžný odhad dodávek označující produkty, jejich množství a výši podpory Unie na zásobování spolu s programem podpory místní produkce.
2. V závislosti na ročním hodnocení toho, jak jsou prováděna opatření zařazená do programů POSEI, mohou členské státy, po konzultaci s dotčenými socioekonomickými partnery, předložit Komisi řádně odůvodněné návrhy na jejich změnu v rámci finančního příspěvku uvedeného v čl. 30 odst. 2 a 3, aby se tato opatření lépe uzpůsobila požadavkům nejvzdálenějších regionů a navrhované strategii. Komise přijme prováděcí akty stanovící postupy pro posouzení souladu navrhovaných změn s právem Unie a rozhodnutí o jejich schválení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
3. Postupy stanovené prováděcími akty uvedenými v odstavci 2 mohou zohledňovat tyto prvky: důležitost změn navrhovaných členskými státy ve vztahu k zavedení nových opatření, zda jsou změny rozpočtu přiděleného na tato opatření podstatné, změny množství a výše podpory pro produkty v předběžných odhadech dodávek a jakékoliv změny kódů a popisů stanovených v nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (9).
4. Prováděcí akty uvedené v odstavci 2 rovněž stanoví pro každý postup, jak často lze podávat žádosti o změny a v jakých lhůtách mají být schválené změny uplatněny v praxi.
Článek 7
Změny týkající se přidělování finančních prostředků
Do 22. dubna 2013 členské státy předloží Komisi návrhy změn ve svých programech POSEI, kterými se do nich promítnou změny, které zavádí čl. 30 odst. 5.
Tyto změny se stávají použitelnými jeden měsíc po jejich předložení, pokud proti nim Komise během této lhůty nevznese námitky.
Příslušné orgány vyplatí podporu uvedenou v článku 30 odst. 5 nejpozději 30. června 2013.
Článek 8
Kontroly a sledování
Členské státy provádějí kontroly prostřednictvím správních kontrol a kontrol na místě. Komise přijme prováděcí akty stanovující minimální znaky kontrol, které musejí členské státy uplatňovat.
Komise rovněž přijme prováděcí akty, pokud jde o postupy a materiální a finanční ukazatele k zajištění účinného následného sledování provádění programů.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
KAPITOLA III
ZVLÁŠTNÍ REŽIM ZÁSOBOVÁNÍ
Článek 9
Předběžný odhad dodávek
1. Zřizuje se zvláštní režim zásobování zemědělskými produkty uvedenými v příloze I Smlouvy, jež mají v nejvzdálenějších regionech zásadní význam pro lidskou spotřebu, pro výrobu jiných produktů nebo jako zemědělské vstupy.
2. Dotyčný členský stát sestaví na zeměpisné úrovni, kterou považuje za nejvhodnější, předběžný odhad dodávek k vyčíslení ročních potřeb zásobování každého nejvzdálenějšího regionu, pokud jde o produkty uvedené v příloze I Smlouvy.
Samostatný předběžný odhad lze vyhotovit pro potřeby vyhodnocení podniků balících nebo zpracovávajících produkty určené na místní trh, pro tradiční zasílání do zbývající části Unie, pro vývoz do třetích zemí ve smyslu čl. 14 odst. 3 nebo v rámci tradičních obchodních toků.
Článek 10
Fungování zvláštního režimu zásobování
1. V mezích množství stanoveného v předběžném odhadu dodávek se na produkty pocházející ze třetích zemí, na které se vztahuje zvláštní režim zásobování, při přímém dovozu do nejvzdálenějších regionů neuplatňuje žádné clo.
Pro účely této kapitoly se za přímo dovezené ze třetích zemí považují též produkty, které byly na celním území Unie propuštěny do celního režimu aktivního zušlechťovacího styku nebo uskladňování v celním skladu.
2. Aby se zajistilo uspokojení potřeb zjištěných podle čl. 9 odst. 2, pokud jde o cenu a jakost, a aby byl ochráněn podíl Unie na zásobování, poskytuje se podpora na zásobování nejvzdálenějších regionů produkty z Unie, které jsou uchovávány ve veřejných intervenčních skladech nebo jsou dostupné na trhu Unie.
Při stanovení výše podpory se u každého příslušného druhu produktu přihlíží k vícenákladům na dopravu do nejvzdálenějších regionů a k cenám stanoveným pro vývoz do třetích zemí, a jde-li o produkty určené ke zpracování nebo o zemědělské vstupy, k ostatním vícenákladům souvisejícím se vzdálenou polohou, zejména s ostrovní povahou a malou rozlohou.
3. Na produkty, na které se již vztahuje zvláštní režim zásobování v jiném nejvzdálenějším regionu, se neposkytuje žádná podpora.
4. Zvláštního režimu zásobování se využívá pouze u produktů řádné a uspokojivé obchodní jakosti. Produkty z třetích zemí musí skýtat rovnocennou úroveň záruk jako produkty splňující veterinární a rostlinolékařské normy Unie.
Článek 11
Provádění
Při uplatňování zvláštního režimu zásobování se přihlíží zejména:
a)
ke zvláštním potřebám nejvzdálenějších regionů, a jde-li o produkty určené ke zpracování nebo o zemědělské vstupy, k požadavkům na jakost;
b)
k obchodním tokům se zbývající částí Unie;
c)
k hospodářské stránce navrhované podpory;
d)
k potřebě zajistit, aby stávající místní produkce nebyla destabilizována a aby nebylo bráněno jejímu rozvoji.
Článek 12
Osvědčení
1. Osvobození od dovozního cla nebo podpora v rámci zvláštního režimu zásobování se přiznávají na základě předložení osvědčení.
Osvědčení se vydávají pouze hospodářským subjektům zapsaným do rejstříku, který vedou příslušné orgány.
Osvědčení nejsou převoditelná.
2. Při podání žádosti o vývozní licence, osvědčení o osvobození nebo osvědčení o podpoře se nepožaduje složení jistoty. V míře nezbytné k zajištění řádného uplatňování tohoto nařízení však může příslušný orgán požadovat složení jistoty ve výši rovné částce přiznané výhody zmíněné v článku 13. V těchto případech se použijí ustanovení čl. 34 odst. 1, 4, 5, 6, 7 a 8 nařízení Komise (ES) č. 376/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení sazby náhrady předem pro zemědělské produkty (10).
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, jimiž stanoví podmínky zápisu hospodářských subjektů do rejstříku a umožní hospodářským subjektům plný výkon jejich práv na účast ve zvláštním režimu zásobování.
3. Komise přijme prováděcí akty, kterými se stanoví opatření nezbytná k zajištění toho, aby členské státy prováděly tento článek jednotně, zejména pokud jde o zavedení režimu osvědčení a závazky, k nimž se zavazují hospodářské subjekty při zapsání do rejstříku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 13
Dopady výhody
1. Využívání zvláštního režimu zásobování vyplývající z osvobození od dovozního cla nebo z přiznání podpory je závislé na skutečném dopadu hospodářské výhody až na konečného uživatele, který případně může být spotřebitelem, pokud se jedná o produkty určené k přímé spotřebě, posledním zpracovatelem nebo balírnou, pokud se jedná o produkty určené pro zpracovatelská odvětví nebo pro balicí odvětví, nebo zemědělcem, pokud se jedná o produkty používané k výživě zvířat nebo jako zemědělské vstupy.
Výhoda uvedená v prvním pododstavci je rovna částce osvobození od dovozních cel nebo výši podpory.
2. Aby se zajistilo jednotné provádění odstavce 1, přijme Komise prováděcí akty týkající se uplatňování pravidel uvedených v odstavci 1, a zejména podmínky pro sledování skutečného dopadu výhody až na konečného uživatele ze strany členských států. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 14
Vývoz do třetích zemí a zasílání do zbývající části Unie
1. Komise přijme prováděcí akty, které stanoví požadavky, v souladu s nimiž mohou být produkty zařazené do zvláštního režimu zásobování předmětem vývozu do třetích zemí nebo zaslání do zbývající části Unie, a jež zahrnují platbu dovozního cla nebo refundaci přijaté podpory, jak je uvedeno v článku 10. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Vývoz produktů, u nichž se využívá zvláštní režim zásobování, do třetích zemí nepodléhá předložení osvědčení.
První pododstavec se nepoužije na obchodní toky mezi francouzskými zámořskými departementy.
2. Ustanovení odst. 1 prvního pododstavce se nevztahuje na produkty zpracované v nejvzdálenějších regionech z produktů, u kterých se využilo zvláštního režimu zásobování a které jsou:
a)
vyváženy do třetích zemí nebo zasílány do zbývající části Unie v rámci množstevních limitů odpovídajících tradičnímu vývozu a tradičnímu zasílání. Komise přijme prováděcí akty, které stanoví tato množství na základě průměru zasílání nebo vývozu, přičemž jako referenční hodnota se použije ověřený průměr za tři nejlepší roky v období 2005-2012. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2;
b)
vyváženy do třetích zemí v rámci regionálních obchodních toků;
c)
zasílány mezi regiony Azory, Madeira a Kanárské ostrovy;
d)
zasílány mezi francouzskými zámořskými departementy.
Na vyvážené produkty uvedené v prvním pododstavci písm. a) a b) se neposkytuje žádná vývozní náhrada.
Vývoz produktů uvedených v prvním pododstavci písm. a) a b) do třetích zemí nepodléhá předložení osvědčení.
3. Pro účely této kapitoly se „regionálním obchodem“ u každého nejvzdálenějšího regionu rozumí obchod uskutečňovaný se třetími zeměmi, jež patří do stejné zeměpisné oblasti jako tyto nejvzdálenější regiony, jakož i se zeměmi, s nimiž existují tradiční obchodní styky. Komise přijme prováděcí akty, které stanoví seznam těchto zemí a zohlední přitom objektivní žádosti členských států po konzultacích s příslušnými odvětvími. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
4. Produkty dodávané do francouzských zámořských departementů, na Azory, Madeiru a na Kanárské ostrovy, na které se vztahoval zvláštní režim zásobování a které slouží k zásobování lodí a letadel, jsou považovány za produkty místní spotřeby.
5. Odchylně od odst. 2 prvního pododstavce písm. a) je možné každoročně zaslat z Azor do zbývající části Unie v průběhu těchto pěti let uvedená maximální množství cukru (kódu KN 1701):
- v roce 2011: 3 000 tun,
- v roce 2012: 2 500 tun,
- v roce 2013: 2 000 tun,
- v roce 2014: 1 500 tun,
- v roce 2015: 1 000 tun,
6. Zpracovatelské úkony, z nichž může vzejít tradiční nebo regionální obchodní vývoz nebo tradiční zasílání, splňují obdobně zpracovatelské podmínky platné podle režimu aktivního zušlechťovacího styku a postupu pro zpracování v rámci celní kontroly stanoveného příslušnými právními předpisy Unie, s výjimkou veškerých obvyklých forem zacházení.
Článek 15
Cukr
1. Během období uvedeného v čl. 204 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 bude níže uvedená produkce nad rámec kvóty uvedené v článku 61 uvedeného nařízení osvobozena od dovozních cel v rámci limitu stanoveného v předběžném odhadu dodávek uvedeném v článku 9 tohoto nařízení:
a)
cukr určený ke spotřebě na Madeiře a na Kanárských ostrovech v podobě bílého cukru kódu KN 1701;
b)
cukr určený k rafinaci a ke spotřebě na Azorách v podobě surového cukru kódu KN 1701 12 10 (surový řepný cukr).
2. Na Azorách je možné množství cukru určeného k rafinaci uvedené v odstavci 1 doplnit surovým cukrem kódu KN 1701 11 10 (surový třtinový cukr) v rámci limitu stanoveného v předběžném odhadu dodávek.
V případě zásobování Azor surovým cukrem se potřeby vyhodnotí s přihlédnutím k vývoji místní produkce cukrové řepy. Množství, na něž se vztahuje režim zásobování, se určí tak, aby celkový roční objem cukru rafinovaného na Azorách nepřesáhl 10 000 tun.
Článek 16
Sušené odstředěné mléko
Odchylně od článku 9 se mohou Kanárské ostrovy nadále zásobovat sušeným odstředěným mlékem kódu KN 1901 90 99 (sušené odstředěné mléko s rostlinným tukem) určeným k průmyslovému zpracování v rámci limitu 800 tun za rok. Podpora poskytnutá na zásobování tímto produktem z Unie nesmí přesáhnout 210 EUR za tunu a je zahrnuta do limitu stanoveného v článku 30. Tento produkt je určen pouze pro místní spotřebu.
Článek 17
Rýže
Neuloží se žádné clo na dovoz produktů kódů KN 1006 10, 1006 20 a 1006 40 00 do francouzského zámořského departementu Réunion, které jsou určeny pro tamní spotřebu.
Článek 18
Kontroly a sankce
1. Produkty spadající do zvláštního režimu zásobování jsou podrobeny administrativním kontrolám při dovozu nebo vstupu do nejvzdálenějších regionů, jakož i při vývozu nebo odeslání z nejvzdálenějších regionů.
Komise přijme prováděcí akty stanovující minimální znaky kontrol, které musejí členské státy uplatňovat. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
2. S výjimkou případů vyšší moci nebo mimořádných povětrnostních podmínek, pokud hospodářský subjekt podle článku 12 nedodržuje závazky přijaté na základě článku 12, příslušný orgán, aniž by tím byly dotčeny sankce podle vnitrostátních právních předpisů:
a)
vezme zpět výhodu přiznanou hospodářskému subjektu;
b)
dočasně pozastaví nebo zruší zápis hospodářského subjektu v rejstříku podle závažnosti nedodržení.
3. Neprovede-li hospodářský subjekt podle článku 12 plánovaný dovoz nebo uvedení na trh, pozastaví příslušný orgán, s výjimkou případů vyšší moci nebo mimořádných povětrnostních podmínek, jeho oprávnění žádat o licence nebo osvědčení na dobu šedesáti dnů po skončení platnosti dané licence nebo osvědčení. Po této době se na období určené příslušným orgánem vydají další licence nebo osvědčení za podmínky, že bude složena jistota, která se rovná částce přiznané výhody.
Příslušný orgán přijme opatření nezbytná pro opětovné použití jakýchkoliv množství produktů, která jsou k dispozici na základě nevyužitých, částečně využitých nebo zrušených licencí a osvědčení nebo zrušení přiznané výhody.
KAPITOLA IV
OPATŘENÍ NA PODPORU MÍSTNÍ ZEMĚDĚLSKÉ PRODUKCE
Článek 19
Opatření
1. Programy POSEI zahrnují zvláštní opatření ve prospěch místní zemědělské produkce relevantní pro rozsah působnosti třetí části hlavy III Smlouvy, jež jsou nezbytná k zajištění kontinuity a rozvoje místní zemědělské produkce v každém nejvzdálenějším regionu.
2. Části programu věnované opatřením ve prospěch místní zemědělské produkce a odpovídající cílům stanoveným v článku 2 zahrnují alespoň tyto základní prvky:
a)
kvantifikovaný popis současné situace zemědělské produkce s ohledem na výsledky dostupných hodnocení, který uvádí nerovnosti, mezery a možnosti rozvoje, mobilizované finanční prostředky a základní výsledky opatření podniknutých dříve;
b)
popis navrhované strategie, vybraných priorit, jejích kvantifikovaných obecných a provozních cílů a hodnocení očekávaného hospodářského a sociálního dopadu a dopadu na životní prostředí, včetně vlivu na zaměstnanost;
c)
popis zamýšlených opatření, především režimů podpory pro provádění těchto opatření, a případně informace o tom, zda je zapotřebí studií, demonstračních projektů, odborné přípravy nebo činností technické pomoci spojených s přípravou, prováděním nebo úpravou daných opatření;
d)
seznam podpor, jež představují přímé platby ve smyslu čl. 2 písm. d) nařízení (ES) č. 73/2009;
e)
částku podpory stanovenou pro každé opatření a částku odhadovanou pro každou akci pro dosažení jednoho nebo více cílů stanovených programem.
3. Komise přijme prováděcí akty stanovující požadavky pro výplatu podpor podle odstavce 2. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
4. Program může zahrnovat opatření na podporu produkce zemědělských produktů z nejvzdálenějších regionů, jejich zpracování nebo uvádění na trh.
Každé opatření lze členit na akce. Pro každou akci vymezí program alespoň tyto prvky:
a)
příjemce;
b)
podmínky způsobilosti;
c)
jednotkovou výši podpory.
Za účelem podpory uvádění produktů na trh mimo oblast produkce je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, pokud jde o podmínky pro stanovení částky podpory přiznané na uvádění na trh a případně podmínky pro stanovení množství produktů, jež může být předmětem této podpory.
Článek 20
Kontroly a neoprávněné platby
1. Kontroly opatření uvedených v této kapitole se provádějí prostřednictvím správních kontrol a kontrol na místě.
2. V případě neoprávněné platby je dotyčný příjemce povinen dotyčné částky vrátit. Článek 80 nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 ze dne 30. listopadu 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 73/2009, pokud jde o podmíněnost, modulaci a integrovaný administrativní a kontrolní systém v rámci režimů přímých podpor pro zemědělce stanovených v uvedeném nařízení, a k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o podmíněnost v rámci režimu přímé podpory pro odvětví vína (11), se použije obdobně.
KAPITOLA V
DOPROVODNÁ OPATŘENÍ
Článek 21
Grafický symbol
1. Pro zlepšení povědomí o jakostních zemědělských produktech, v nezměněném stavu i zpracovaných, typických pro nejvzdálenější regiony a pro zvýšení jejich spotřeby se zavádí grafický symbol.
2. Podmínky pro užití grafického symbolu uvedeného v odstavci 1 navrhují příslušné profesní organizace. Vnitrostátní orgány předloží tyto návrhy se svým stanoviskem Komisi.
Na užívání grafického symbolu dohlíží orgán veřejné moci nebo subjekt pověřený příslušnými vnitrostátními orgány.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, pokud jde o podmínky k výkonu práva používat grafický symbol, jakož i podmínky pro reprodukci tohoto symbolu a jeho užívání. Tyto podmínky se stanoví za účelem zvýšení povědomí o vysoce jakostních zemědělských produktech, ať již v nezměněném stavu či zpracovaných, z nejvzdálenějších regionů a zvýšení jejich spotřeby.
4. Komise přijme prováděcí akty stanovující podrobná pravidla pro zavedení grafického symbolu, jakož i minimální znaky kontrol a následných opatření, jež musejí provádět členské státy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 22
Rozvoj venkova
1. Odchylně od čl. 39 odst. 4 nařízení (ES) č. 1698/2005 lze maximální roční částky přicházející v úvahu pro podporu Unie, stanovené v příloze I uvedeného nařízení, zvýšit až na dvojnásobek u opatření na ochranu jezer na Azorách a u opatření na ochranu krajiny, biologické rozmanitosti a tradičních vlastností zemědělské půdy a udržování kamenných zdí v nejvzdálenějších regionech.
2. Popis opatření plánovaných na základě odstavce 1 tohoto článku se případně začleňuje do programů pro tyto regiony podle článku 16 nařízení (ES) č.1698/2005.
Článek 23
Státní podpora
1. U zemědělských produktů uvedených v příloze I Smlouvy, na něž se vztahují její články 107, 108 a 109, může Komise podle článku 108 Smlouvy v odvětví produkce, zpracování a uvádění těchto produktů na trh schválit provozní podporu, aby se tím zmírnily zvláštní obtíže zemědělské produkce v nejvzdálenějších regionech způsobené odlehlostí, ostrovní povahou a ostatními omezeními spjatými se vzdálenou polohou.
2. Členské státy mohou přiznat doplňkové financování pro provádění programů POSEI. V takových případech oznámí členské státy státní podporu Komisi a Komise ji může schválit v souladu s tímto nařízením jako součást těchto programů. Takto oznámená podpora se považuje za oznámenou ve smyslu čl. 108 odst. 3 první věty Smlouvy.
3. Francie může přiznat odvětví cukru z nejvzdálenějších francouzských regionů podporu až do výše 90 milionů EUR na hospodářský rok.
Francie uvědomí Komisi do 30 dnů od konce každého hospodářského roku o výši podpory, která byla skutečně poskytnuta.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 2 tohoto článku, a odchylně od prvního pododstavce článku 180 nařízení (ES) č. 1234/2007 a článku 3 nařízení Rady (ES) č. 1184/2006 ze dne 24. července 2006 o použití určitých pravidel hospodářské soutěže na produkci zemědělských produktů a obchod s nimi (12) se na platby uskutečněné členskými státy podle kapitoly IV tohoto nařízení, odstavce 3 tohoto článku a článků 24 a 28 tohoto nařízení v souladu s tímto nařízením nepoužijí články 107, 108 a 109 Smlouvy.
Článek 24
Rostlinolékařské programy
1. Členské státy předloží Komisi programy na potírání organismů škodících rostlinám nebo rostlinným produktům v nejvzdálenějších regionech. Tyto programy uvádějí zejména cíle, jichž má být dosaženo, opatření, jež mají být provedena, dobu jejich trvání a náklady.
Komise předložené programy vyhodnotí. Komise přijme prováděcí akty, jimiž tyto programy schválí či neschválí. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
2. Unie přispěje na financování programů uvedených v odstavci 1 na základě technického rozboru regionální situace.
Příspěvek může pokrývat až 75 % způsobilých výdajů. Vyplácí se na základě dokumentace poskytnuté členskými státy. Pokud je to nezbytné, může Komise uspořádat šetření, které jejím jménem uskuteční odborníci podle článku 21 směrnice Rady 2000/29/ES ze dne 8. května 2000 o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství (13).
3. Komise přijme prováděcí akty, které pro každý region a program na základě kritérií stanovených v odstavci 2 a programu předloženého v souladu s odstavcem 1 určí:
a)
finanční příspěvek Unie a také výši podpory;
b)
opatření způsobilá k financování Unií.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 25
Víno
1. Opatření uvedená v článcích 103v, 103w, 103x a 182a nařízení (ES) č. 1234/2007 se nepoužijí na Azory a Madeiru.
2. Odchylně od čl. 120a odst. 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1234/2007 lze na produkci vína, které smí být v oběhu pouze v těchto regionech, použít hrozny pocházející z odrůdové skladby uvedené v písmenu b) uvedeného pododstavce a sklizené v regionech Azory a Madeira.
Portugalsko postupně zruší kultury parcel osázených vinnými odrůdami uvedenými v čl. 120a odst. 2 druhém pododstavci písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007, a to případně za využití podpory stanovené v článku 103q uvedeného nařízení.
3. Odchylně od čl. 85f nařízení (ES) č. 1234/2007 platí přechodný režim práv na výsadbu pro Kanárské ostrovy až do 31. prosince 2012.
Článek 26
Mléko
1. Pro účely rozdělení dávky z přebytku podle článku 79 nařízení (ES) č. 1234/2007 se za producenty ve smyslu čl. 65 písm. c) uvedeného nařízení považují pouze producenti, kteří jsou usazeni a provozují výrobu na Azorách a kteří uvádějí na trh množství produktů překračující jejich kvóty zvýšené o procentní podíl uvedený ve třetím pododstavci tohoto odstavce.
Dávka z přebytku se hradí za množství překračující kvótu takto zvýšenou o procentní podíl uvedený ve třetím pododstavci po přerozdělení nevyužitého množství z rezervy vyplývající ze zvýšení mezi producenty ve smyslu čl. 65 písm. c) nařízení (ES) č. 1234/2007, kteří jsou usazeni a provozují výrobu na Azorách, a v poměru ke kvótě, která je každému producentovi dostupná.
Procentní podíl uvedený v prvním pododstavci se rovná poměru mezi množstvím 23 000 tun od hospodářského roku 2005/2006 a souhrnem referenčních množství dostupných pro jednotlivá hospodářství ke 31. březnu 2010. Použije se pouze na kvóty dostupné ke 31. březnu 2010.
2. Množství mléka nebo ekvivalentu mléka uvedeného na trh, které překračuje kvótu, ale které dodržuje procentní podíl stanovený v odstavci 1 třetím pododstavci po přerozdělení v něm uvedeném, se nezapočítává při výpočtu případného překročení kvóty v Portugalsku podle článku 66 nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. Režim dávky z přebytku, který se vztahuje na producenty kravského mléka podle nařízení (ES) č. 1234/2007, se nevztahuje na francouzské zámořské departementy, a pokud místní produkce mléka nepřekročí 4 000 tun, ani na Madeiru.
4. Odchylně od čl. 114 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 se do výše potřeb místní spotřeby na Madeiře a ve francouzském zámořském departementu Réunion povoluje výroba UHT mléka rekonstituovaného ze sušeného mléka pocházejícího z Unie, pokud toto opatření nepoškozuje sběr ani odbyt místní produkce mléka. Pokud Francie prokáže užitečnost takového opatření pro francouzské zámořské departementy Martinik, Guadeloupe a Francouzská Guyana, je Komisi svěřena pravomoc přijímat nezbytné akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33 s cílem rozšířit toto opatření na uvedené departementy. Tento produkt je určen výlučně pro místní spotřebu.
Způsob produkce UHT mléka, které bylo takto rekonstituováno, musí být na prodejní etiketě jasně označen.
Článek 27
Chov hospodářských zvířat
1. Dokud stav místních mladých býčků nedosáhne dostatečně vysoké úrovně, aby bylo zajištěno zachování a rozvoj místní produkce hovězího masa ve francouzských zámořských departementech a na Madeiře, lze dovážet bez použití dovozních cel uvedených ve společném celním sazebníku skot pocházející ze třetích zemí a určený k výkrmu a ke spotřebě ve francouzských zámořských departementech a na Madeiře. Komise přijme prováděcí akty stanovující opatření nezbytná k provedení tohoto pododstavce, a zejména pravidla pro osvobození od dovozního cla u dovozu mladých býčků do francouzských zámořských departementů a na Madeiru. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Na zvířata, na něž se vztahuje osvobození uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce, se použije článek 13 a čl. 14 odst. 1.
2. Množství zvířat, na která se vztahuje osvobození uvedené v odstavci 1, se určuje v programech POSEI, pokud je odůvodněná potřeba dovozu, přičemž se přihlíží k vývoji místní produkce. Tato zvířata jsou určena především producentům, kteří chovají alespoň 50 % zvířat na výkrm místního původu.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, které stanoví podmínky pro osvobození od dovozního cla. Tyto podmínky zohlední místní zvláštnosti odvětví skotu a odvětví navazujících.
3. V případě použití článku 52 a čl. 53 odst. 1 nařízení (ES) č. 73/2009 může Portugalsko snížit vnitrostátní strop pro platby pro skopové a kozí maso a práva na prémie na krávy bez tržní produkce mléka. V tomto případě přijme Komise prováděcí akty týkající se převedení odpovídající částky ze stropů stanovených podle článku 52 a čl. 53 odst. 1 nařízení (ES) č. 73/2009 na finanční dotaci uvedenou v čl. 30 odst. 2 druhé odrážce tohoto nařízení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 28
Státní podpora pěstování tabáku
Španělsko je oprávněno poskytovat podporu pěstování tabáku na Kanárských ostrovech. Poskytování této podpory nesmí vést k diskriminaci mezi producenty na souostroví.
Podpora nesmí přesáhnout 2 980,62 EUR za tunu. Doplňková podpora se vyplácí nejvýše na 10 tun ročně.
Článek 29
Osvobození tabáku od cla
1. Žádné clo se neuplatňuje na přímý dovoz surového nebo polozpracovaného tabáku na Kanárské ostrovy:
a)
kódu KN 2401 a
b)
těchto položek:
-
2401 10 neodřapíkovaný tabák,
-
2401 20 částečně nebo úplně odřapíkovaný tabák,
-
ex 2401 20 vnější pláště doutníků upravené na podložkách, ve svitcích, určené k výrobě tabákových výrobků,
-
2401 30 tabákový odpad,
-
ex 2402 10 nedokončené doutníky bez prvního obalu,
-
ex 2403 10 řezaný tabák (konečná směs tabáku pro výrobu cigaret, doutníčků a doutníků),
-
ex 2403 91 homogenizovaný nebo rekonstituovaný tabák, též ve formě listů nebo částí parenchymu,
-
ex 2403 99 pórovitý tabák.
Osvobození stanovené v prvním pododstavci se přiznává na základě osvědčení uvedených v článku 12.
Toto osvobození se použije na produkty uvedené v prvním pododstavci, jež jsou určeny ke zpracování na Kanárských ostrovech na tabákové výrobky určené ke kouření v rámci limitu ročního množství dovozu 20 000 tun ekvivalentu surového odřapíkovaného tabáku.
2. Komise přijme prováděcí akty stanovující opatření nezbytná k provedení odstavce 1, a zejména pravidla pro osvobození od dovozního cla u dovozu tabáku na Kanárské ostrovy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
KAPITOLA VI
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 30
Finanční prostředky
1. Opatření stanovená v tomto nařízení jsou intervencemi zaměřenými na stabilizaci zemědělských trhů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (14), s výjimkou opatření stanovených v:
a)
článku 22 a
b)
článku 24, od data používání víceletého finančního rámce na období 2014-2020.
2. Na každé finanční období financuje Unie opatření stanovená v kapitolách III a IV až do výše roční částky, jež se rovná:
-
:
pro francouzské zámořské departementy
:
278,41 milionu EUR,
-
:
pro Azory a Madeiru
:
106,21 milionu EUR,
-
:
pro Kanárské ostrovy:
:
268,42 milionu EUR.
3. Částky přidělené na každé finanční období na financování opatření stanovených v kapitole III nesmí překračovat tyto částky:
-
:
pro francouzské zámořské departementy
:
26,9 milionu EUR,
-
:
pro Azory a Madeiru
:
21,2 milionu EUR,
-
:
pro Kanárské ostrovy
:
72,7 milionu EUR.
Komise přijme prováděcí akty stanovující požadavky, v souladu s nimiž mohou členské státy měnit určení prostředků přidělených každý rok na různé produkty, u nichž se využívá zvláštní režim zásobování. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, pokud jde o stanovení podmínek pro určení maximální roční částky, již lze rozumně a přiměřeně přidělit na opatření týkající se financování studií, demonstračních projektů, vzdělávání a školení a opatření technické pomoci.
5. Na rozpočtový rok 2013 poskytne Unie dodatečné finanční prostředky pro odvětví pěstování banánů v nejvzdálenějších regionech do následující maximální výše:
-
:
pro francouzské zámořské departementy
:
18,52 milionu EUR,
-
:
pro Azory a Madeiru
:
1,24 milionu EUR,
-
:
pro Kanárské ostrovy
:
20,24 milionu EUR.
KAPITOLA VII
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 31
Vnitrostátní opatření
Členské státy přijmou opatření nezbytná k tomu, aby bylo zajištěno dodržování tohoto nařízení, zejména pokud jde o kontroly a správní sankce, a uvědomí o nich Komisi.
Článek 32
Sdělení a zprávy
1. Členské státy sdělí Komisi každoročně do 15. února částky, které jim byly zpřístupněny a které hodlají během následujícího roku vynaložit na provádění předběžného odhadu dodávek a každého opatření ve prospěch místní zemědělské produkce zahrnutého do programů POSEI.
2. Členské státy předloží Komisi každoročně do 30. září zprávu o provádění opatření stanovených v tomto nařízení v předchozím roce.
3. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě do 30. června 2015 a následně každých pět let obecnou zprávu, případně s odpovídajícími návrhy, o dopadu opatření vyplývajících z tohoto nařízení, včetně opatření v odvětví banánů a mléka.
4. Komise do analýz, studií a hodnocení, která provádí v rámci obchodních dohod a společné zemědělské politiky, zahrne zvláštní kapitolu týkající se oblastí, jež představují zvláštní zájem pro nejvzdálenější regiony.
Článek 33
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená ve druhém pododstavci čl. 12 odst. 2, ve třetím pododstavci čl. 19 odst. 4, v čl. 21 odst. 3, v prvním pododstavci čl. 26 odst. 4, v druhém pododstavci čl. 27 odst. 2 a v čl. 30 odst. 4 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 21. března 2013. Komise předloží zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Přenesení pravomoci uvedené ve druhém pododstavci čl. 12 odst. 2, ve třetím pododstavci čl. 19 odst. 4, v čl. 21 odst. 3, v prvním pododstavci čl. 26 odst. 4, v druhém pododstavci čl. 27 odst. 2 a v čl. 30 odst. 4 může být kdykoliv zrušeno Evropským parlamentem nebo Radou. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle ustanovení ve druhém pododstavci čl. 12 odst. 2, ve třetím pododstavci čl. 19 odst. 4, v čl. 21 odst. 3, v prvním pododstavci čl. 26 odst. 4, v druhém pododstavci čl. 27 odst. 2 a v čl. 30 odst. 4 vstoupí v platnost, pouze pokud proti nim Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom,, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 34
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Řídící výbor pro přímé platby zřízený článkem 141 nařízení (ES) č. 73/2009, s výjimkou provádění článku 24 tohoto nařízení, při němž je Komisi nápomocen Stálý rostlinolékařský výbor zřízený rozhodnutím Rady 76/894/EHS (15). Tyto výbory jsou výbory ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2 Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 35
Přezkum
Komise do konce roku 2013 tato ujednání přezkoumá s ohledem na jejich celkovou účinnost a nový rámec společné zemědělské politiky a v případě potřeby předloží vhodné návrhy na revizi režimu POSEI.
Článek 36
Zrušení
Nařízení (ES) č. 247/2006 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze.
Článek 37
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 13. března 2013.
VERORDENING (EU) Nr. 228/2013 VAN HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD
van 13 maart 2013
houdende specifieke maatregelen op landbouwgebied ten behoeve van de ultraperifere gebieden van de Unie en tot intrekking van Verordening (EG) nr. 247/2006 van de Raad
HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, en met name artikel 42, eerste alinea, artikel 43, lid 2, en artikel 349,
Gezien het voorstel van de Europese Commissie,
Na toezending van het ontwerp van wetgevingshandeling aan de nationale parlementen,
Gezien het advies van het Europees Economisch en Sociaal Comité (1),
Handelend volgens de gewone wetgevingsprocedure (2),
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Bij Verordening (EG) nr. 247/2006 van de Raad (3) zijn specifieke maatregelen op landbouwgebied vastgesteld die de gevolgen moeten ondervangen van de moeilijkheden welke voortvloeien uit de uitzonderlijke situatie van de in artikel 349 van het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie („het Verdrag”) genoemde ultraperifere gebieden van de Unie. Deze maatregelen krijgen concreet vorm via steunprogramma's voor elk gebied, die een essentieel instrument zijn voor de voorziening van die gebieden met landbouwproducten. Naar aanleiding van de noodzaak om de huidige maatregelen bij te werken, onder meer als gevolg van de inwerkingtreding van het Verdrag van Lissabon, moet Verordening (EG) nr. 247/2006 worden ingetrokken en door een nieuwe verordening worden vervangen.
(2)
De fundamentele doelstellingen waartoe de regeling ten behoeve van de ultraperifere gebieden van de Unie moet bijdragen, moeten nader worden omschreven.
(3)
Er moet tevens worden gepreciseerd wat de inhoud moet zijn van de „programmes d'options spécifiques à l'éloignement et l'insularité - programma's met speciaal op het afgelegen en insulaire karakter afgestemde maatregelen” („Posei-programma's”), die krachtens het subsidiariteitsbeginsel door de betrokken lidstaten op het geografisch meest geschikte niveau moeten worden vastgesteld en door hen aan de Commissie ter goedkeuring moeten worden voorgelegd.
(4)
Om de doelstellingen van de regeling ten behoeve van de ultraperifere gebieden van de Unie beter te verwezenlijken, moeten de Posei-programma's maatregelen bevatten die zowel de voorziening met landbouwproducten als het behoud en de ontwikkeling van de lokale landbouwproductie garanderen. Het programmeringsniveau voor de betrokken gebieden moet worden geharmoniseerd en er moet systematisch worden gewerkt met een aanpak die op een partnerschap tussen de Commissie en de lidstaten is gebaseerd.
(5)
Krachtens het subsidiariteitsbeginsel en vanuit een streven naar flexibiliteit, die de basis vormen van de programmeringsaanpak voor de regeling ten behoeve van de ultraperifere gebieden, is het de door de lidstaat aangewezen autoriteiten toegestaan wijzigingen in het programma voor te stellen om het aan de realiteit van de ultraperifere gebieden aan te passen. Het moet voor die autoriteiten mogelijk zijn de Posei-programma's te wijzigen overeenkomstig het beginsel van administratieve vereenvoudiging, op voorwaarde dat zij hierdoor de doeltreffendheid van de Posei-programma's en de financiële middelen die ervoor zijn toegewezen niet in gevaar brengen. Vanuit diezelfde aanpak moet de procedure voor de wijziging van de programma's worden aangepast aan de relevantie van elk soort wijziging.
(6)
Om de voorziening van de ultraperifere gebieden met essentiële landbouwproducten te garanderen en de extra kosten te verlichten die het gevolg zijn van het ultraperifere karakter van deze gebieden, dient een specifieke voorzieningsregeling te worden ingesteld. De buitengewone geografische ligging van de ultraperifere gebieden brengt extra vervoerskosten mee voor hun voorziening met producten die van essentieel belang zijn voor de menselijke consumptie, voor de verwerking of als productiemiddel in de landbouw. Bovendien plaatsen andere objectieve factoren in verband met het ultraperifere karakter, met name de insulaire ligging en de kleine oppervlakte, de marktdeelnemers en producenten in de ultraperifere gebieden voor extra problemen die hun activiteiten sterk hinderen. Deze hindernissen kunnen worden ondervangen door de prijzen van die essentiële producten te verlagen. De specifieke voorzieningsregeling mag echter nooit ten koste gaan van lokale producten en de ontwikkeling daarvan.
(7)
Daartoe dient de invoer van bepaalde landbouwproducten uit derde landen in afwijking van artikel 28 van het Verdrag te worden vrijgesteld van de geldende invoerrechten. Producten die het voorwerp zijn geweest van actieve veredeling of opslag in een douane-entrepot in het douanegebied van de Unie, moeten in verband met hun oorsprong en de douanebehandeling waarin de het recht van de Unie voor dergelijke producten voorziet, ten aanzien van de toekenning van de voordelen van de specifieke voorzieningsregeling worden gelijkgesteld met rechtstreeks ingevoerde producten.
(8)
Om het doel van een prijsverlaging in de ultraperifere gebieden door verlichting van de extra kosten die door het ultraperifere karakter worden veroorzaakt, doeltreffend te verwezenlijken, dient steun te worden verleend voor de levering van producten van de Unie aan de ultraperifere gebieden. Bij de bepaling van die steun moet rekening worden gehouden met de extra kosten van het vervoer naar de ultraperifere gebieden, met de bij uitvoer naar derde landen gehanteerde prijzen en, wanneer het gaat om productiemiddelen voor de landbouw of om producten voor verwerking, met de andere extra kosten die verband houden met het ultraperifere karakter, met name de insulaire ligging en de kleine oppervlakte, moeilijke topografische en klimaatomstandigheden en het feit dat die gebieden verspreide eilanden zijn.
(9)
Steunverlening aan traditionele bedrijfstakken is des te noodzakelijker omdat daarmee hun concurrentiepositie op de markt van de Unie ten opzichte van producten uit derde landen gehandhaafd kan worden. Bij het opstellen van hun programma's moeten de lidstaten er echter ook voor zorgen dat de landbouw in de ultraperifere gebieden zoveel mogelijk gediversifieerd wordt.
(10)
Om speculatie die de eindgebruikers in de ultraperifere gebieden zou schaden, te voorkomen, moet worden gepreciseerd dat alleen producten van gezonde handelskwaliteit voor de specifieke voorzieningsregeling in aanmerking komen.
(11)
Er moeten voorschriften voor de werking van de regeling worden vastgesteld, met name wat betreft de invoering van een register van marktdeelnemers en van een certificatenregeling, geïnspireerd op de certificaten als bedoeld in artikelen 130 en 161 van Verordening (EG) nr. 1234/2007 van de Raad van 22 oktober 2007 houdende een gemeenschappelijke ordening van de landbouwmarkten en specifieke bepalingen voor een aantal landbouwproducten („integrale-GMO-verordening”) (4).
(12)
Gezien de eisen inzake het toezicht op de verrichtingen die van de specifieke voorzieningsregeling genieten, moeten de betrokken producten administratief worden gecontroleerd op het ogenblik dat zij worden ingevoerd of binnengebracht in de ultraperifere gebieden of uit die gebieden worden uitgevoerd of verzonden. Voorts moeten, om de doelstellingen van de specifieke voorzieningsregeling te verwezenlijken, de economische voordelen van die regeling in de productiekosten worden doorberekend, wat de prijzen tot in het stadium van de eindgebruiker moet doen dalen. Daarom dient de toekenning van die voordelen afhankelijk te worden gesteld van de daadwerkelijke doorberekening ervan en dient voor de nodige controles daarop te worden gezorgd.
(13)
Omdat de hoeveelheden waarvoor de specifieke voorzieningsregeling geldt, beperkt blijven tot de voorzieningsbehoeften van de ultraperifere gebieden, mag deze regeling geen nadelige effecten hebben voor de goede werking van de interne markt. Overigens mogen de economische voordelen van de specifieke voorzieningsregeling niet leiden tot verlegging van het handelsverkeer van de betrokken producten. Daarom dient verzending of uitvoer van die producten uit de ultraperifere gebieden te worden verboden. Evenwel dient verzending of uitvoer van die producten te worden toegestaan in het geval van terugbetaling van het dankzij de specifieke voorzieningsregeling verkregen voordeel.
(14)
Wat verwerkte producten betreft, moet, om onderlinge handel mogelijk te maken, het handelsverkeer tussen de ultraperifere gebieden worden toegestaan. Ook moet rekening worden gehouden met de handelsstromen van de ultraperifere gebieden in het kader van de regionale handel en van de traditionele uitvoer en verzendingen naar de rest van de Unie of derde landen, en moet de uitvoer van verwerkte producten die overeenkomt met de traditionele handelsstromen voor al die gebieden worden toegestaan. Duidelijkheidshalve moet de referentieperiode voor de vaststelling van die traditioneel geëxporteerde of verzonden hoeveelheden nader worden omschreven.
(15)
Er moeten passende maatregelen worden genomen om de noodzakelijke hervorming van de suikerverwerkende sector op de Azoren mogelijk te maken. Daarbij moet worden gezorgd voor een bepaald productie- en verwerkingsniveau teneinde de levensvatbaarheid van de suikersector op de Azoren te garanderen. Tegen deze achtergrond moet, bij wijze van uitzondering, verder worden toegestaan dat de verzendingen van suiker van de Azoren naar de rest van de Unie de traditionele volumes overschrijden, gedurende een beperkte periode van vijf jaar en binnen degressieve jaarlijkse maxima. Aangezien de hoeveelheden die opnieuw kunnen worden verzonden, proportioneel zijn en beperkt zullen blijven tot de hoeveelheden die strikt noodzakelijk zijn om de levensvatbaarheid van de lokale suikerproductie en -verwerking te garanderen, zullen deze tijdelijke verzendingen van suiker uit de Azoren geen nadelige gevolgen hebben voor de interne markt van de Unie.
(16)
Wat de buiten het quotum geproduceerde suiker voor de voorziening van de Azoren, Madeira en de Canarische Eilanden betreft, zal de regeling inzake vrijstelling van invoerrechten verder worden toegepast. Ook moeten de Azoren binnen hun voorzieningsbalans worden vrijgesteld van invoerrechten voor ruwe rietsuiker.
(17)
Tot dusver zijn de Canarische Eilanden krachtens een specifieke voorzieningsregeling bevoorraad met mageremelkpoeder van GN-code 1901 90 99 (mageremelkpoeder met plantaardig vet), bestemd voor industriële verwerking. Het is dienstig toe te staan dat deze voorzieningsregeling blijft gelden voor dit product, dat een traditioneel onderdeel van het plaatselijke voedingspatroon is geworden.
(18)
Aangezien rijst een basiselement is van het voedingspatroon op Réunion, er al vele jaren een rijstverwerkende industrie en rijstpellerijen zijn op Réunion en Réunion zelf niet voldoende rijst produceert om in de plaatselijke behoeften te voorzien, moet de invoer van dit product op dit eiland verder van elk recht worden vrijgesteld.
(19)
Het beleid van de Unie ten gunste van de lokale productie in de ultraperifere gebieden heeft tot nu toe betrekking gehad op een veelheid van producten en op allerlei maatregelen om de productie, de afzet of de verwerking van die producten te bevorderen. Die maatregelen zijn doeltreffend gebleken en hebben ervoor gezorgd dat de betrokken landbouwactiviteiten zijn voortgezet en ontwikkeld. De Unie moet die productietakken, die een fundamentele rol spelen in het milieu-, maatschappelijk en economisch evenwicht in de ultraperifere gebieden, verder ondersteunen. De ervaring heeft geleerd dat, net zoals bij het beleid inzake plattelandsontwikkeling, een sterker partnerschap met de plaatselijke autoriteiten het mogelijk kan maken de specifieke problemen van de betrokken gebieden gerichter aan te pakken. Daarom moet de steun voor de lokale productie worden voortgezet via de Posei-programma's.
(20)
Om de afzet van de producten van de ultraperifere gebieden te ondersteunen, moet een steunregeling worden ingevoerd voor de afzet van die producten buiten het productiegebied, waarbij rekening wordt gehouden met de extra kosten die voortvloeien uit de grote afstand tot de consumptiemarkten en de noodzaak van dubbele opslag, factoren die een aanzienlijke handicap voor de ultraperifere gebieden betekenen met een weerslag op hun competitiviteit op de interne markt. Vanwege deze factoren moet de Posei-regeling in de nabije toekomst worden herzien.
(21)
Er moet worden bepaald welke elementen de Posei-programma's minstens moeten bevatten om maatregelen voor de lokale landbouwproductie te kunnen vaststellen, met name een beschrijving van de situatie, van de voorgestelde strategie, van de doelstellingen en van de maatregelen. Voorts moet het beginsel van de coherentie van die maatregelen met de andere beleidslijnen van de Unie nader worden omschreven om te voorkomen dat steunmaatregelen onverenigbaar met elkaar zouden zijn of elkaar zouden overlappen.
(22)
Voorts moeten de Posei-programma's, met het oog op de uitvoering van deze verordening, ook maatregelen kunnen bevatten voor de financiering van studies, demonstratieprojecten, opleiding en technische bijstand.
(23)
De landbouwers in de ultraperifere gebieden moeten worden gestimuleerd om kwaliteitsproducten te blijven leveren en de afzet van die producten moet worden bevorderd. Het kan nuttig zijn daartoe het door deze verordening ingevoerde logo of andere vormen van door de Unie ingevoerde kwaliteitscertificatie te gebruiken.
(24)
De structuur van sommige landbouwbedrijven, verwerkende bedrijven of handelsondernemingen in de ultraperifere gebieden schiet ernstig tekort en kampt met specifieke problemen. Artikel 26, lid 2, en artikel 28, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1698/2005 van de Raad van 20 september 2005 inzake steun voor plattelandsontwikkeling uit het Europees Landbouwfonds voor plattelandsontwikkeling (Elfpo) (5) voorzien daarom in gunstiger steunpercentages voor bepaalde soorten investeringen in de ultraperifere gebieden.
(25)
Krachtens artikel 27, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1698/2005 geldt de beperking op de toekenning van de in die verordening vastgestelde steun voor de bosbouw niet voor de ultraperifere gebieden.
(26)
In Verordening (EG) nr. 1698/2005 worden de maximumbedragen per jaar vastgesteld die voor agromilieubetalingen in aanmerking komen. Om rekening te houden met de specifieke milieusituatie in sommige zeer kwetsbare graslandgebieden op de Azoren en met de instandhouding van het landschap, de biodiversiteit en de traditionele kenmerken van landbouwgronden, in het bijzonder de terrascultuur op Madeira en de Canarische Eilanden, en het behoud van de stenen muren in de ultraperifere gebieden, dient voor bepaalde maatregelen te worden voorzien in de mogelijkheid om die bedragen tot het dubbele te verhogen.
(27)
Van het vaste beleid van de Commissie geen staatssteun voor de bedrijfsvoering toe te staan in de sectoren van de productie, verwerking en afzet van de in bijlage I bij het Verdrag genoemde landbouwproducten, kan worden afgeweken om de specifieke problemen te verzachten die de landbouwproductie in de ultraperifere gebieden ondervindt als gevolg van het ultraperifere karakter van die gebieden, met name het isolement, het insulaire karakter, de kleine oppervlakte, het moeilijke reliëf en klimaat en de economische afhankelijkheid van een klein aantal producten. De landbouwproductie heeft een levensbelangrijke functie voor het dynamiseren van de plattelandsgebieden en het voorkomen dat de bevolking uit die gebieden wegtrekt, en de ultraperifere plattelandsgebieden zijn bijzonder getroffen door vergrijzing, geringe bevolkingsdichtheid en, in sommige gevallen, ontvolking.
(28)
In de ultraperifere gebieden ondervindt de landbouwproductie specifieke fytosanitaire problemen zoals het opduiken van parasieten als gevolg van de verhoogde invoer, het klimaat en het feit dat de middelen voor bestrijding die er eerder zijn aangewend, ontoereikend zijn. Daarom is het belangrijk dat programma's voor de bestrijding van schadelijke organismen, ook met behulp van duurzame en milieuvriendelijke biologische methoden, worden uitgevoerd. Bij de vaststelling van de financiële bijdrage van de Unie voor de uitvoering van die programma's moet rekening worden gehouden met het feit dat wordt overwogen om de financiering van deze programma's vanaf 2014 ingevolge het meerjarig financieel kader over te hevelen naar een ander begrotingshoofdstuk.
(29)
De wijnbouw is op Madeira en de Canarische Eilanden de meest wijdverbreide teelt en is zeer belangrijk voor de Azoren; om economische, sociale en milieuredenen is instandhouding van de wijnbouw in die gebieden een absolute noodzaak. Om de productie te helpen ondersteunen, mogen de in Verordening (EG) nr. 1234/2007 vastgestelde premies voor definitieve stopzetting, de marktmechanismen en, in het geval van de Canarische Eilanden, het systeem van aanplantrechten in die gebieden niet van toepassing zijn. Voor de Canarische Eilanden moet de crisisdistillatie wel kunnen worden toegepast bij een uitzonderlijke marktverstoring als gevolg van kwaliteitsproblemen. Ook hebben technische en sociaal-economische problemen de volledige omschakeling binnen de gestelde termijn verhinderd van de wijnbouwarealen op Madeira en de Azoren die beplant zijn met hybride wijnstokrassen die bij Verordening (EG) nr. 1234/2007 zijn verboden. De door de betrokken wijngaarden geproduceerde wijn is uitsluitend bestemd voor traditionele plaatselijke consumptie.
(30)
Op de Azoren is de herstructurering van de melksector nog niet voltooid. Om rekening te houden met de sterke afhankelijkheid van de Azoren van de melkproductie, waarbij nog andere problemen komen die verband houden met het ultraperifere karakter van dat gebied en het ontbreken van een rendabele vervangende productie, moeten de afwijkingen van sommige bepalingen van Verordening (EG) nr. 1234/2007 betreffende heffingen op overschotten aan melk en zuivelproducten worden behouden.
(31)
Gezien de onvervangbaarheid van de melkproductie op de Azoren, waar zij een van de drijvende krachten achter de economie, de sociale stabiliteit, de kwaliteit van het milieu en het bodemgebruik is, zijn de Posei-programma's het middel bij uitstek om te voorzien in de nodige maatregelen om deze productie in stand te houden.
(32)
De steun voor de productie van koemelk op Madeira en Réunion is niet voldoende geweest om het evenwicht tussen de voorziening uit interne en externe bronnen te bewaren, met name doordat deze sector met ernstige structurele problemen te kampen heeft en zich slechts moeizaam aanpast aan een nieuwe economische omgeving. Bijgevolg moet, met het oog op een grotere dekking van de lokale consumptiebehoeften, de productie van uit melkpoeder van oorsprong uit de Unie gereconstitueerde UHT-melk verder worden toegestaan, voor zover deze maatregel geen belemmering vormt voor het ophalen en verkopen van alle lokaal geproduceerde melk en geen afbreuk doet aan de pogingen om uitbreiding van de lokale productie te bevorderen. Om de consument correct te informeren moet worden bepaald dat op het verkoopetiket moet worden aangegeven hoe de uit melkpoeder gereconstitueerde UHT-melk is verkregen. Deze bepaling moet ook van toepassing zijn in Martinique, Frans-Guyana en Guadeloupe indien Frankrijk hierom vraagt en indien dit verzoek gebaseerd is op de wens hiertoe van de plaatselijke belanghebbenden en op hun vermogen om de melksector te ontwikkelen.
(33)
De noodzaak om in de Franse overzeese departementen en op Madeira de lokale melkproductie door stimulansen in stand te houden, rechtvaardigt dat Verordening (EG) nr. 1234/2007 daar niet wordt toegepast. Voor Madeira moet deze vrijstelling beperkt blijven tot 4 000 ton.
(34)
Om aan de lokale vraag naar melk te kunnen voldoen, is het wenselijk dat de handel tussen de ultraperifere gebieden wordt bevorderd. Aangemoedigd moet worden dat ultraperifere gebieden hun overschotproductie, zoals melk, rundvlees en jonge mannelijke runderen in het geval van de Azoren, uitvoeren naar die gebieden met een tekort, zodat de handel gestimuleerd wordt, met dien verstande dat dit niet ten koste mag gaan van de ontwikkeling van de lokale productie. Bovendien moet worden gezorgd voor omstandigheden die een billijke en rechtvaardige handel mogelijk maken.
(35)
De traditionele veeteeltactiviteiten moeten worden ondersteund. Om in de lokale consumptiebehoeften van de Franse overzeese departementen en Madeira te voorzien moet worden toegestaan dat, onder bepaalde voorwaarden en binnen een jaarlijks maximumaantal, mannelijke mestrunderen zonder douanerechten uit derde landen in die gebieden worden ingevoerd.
(36)
De door Verordening (EG) nr. 73/2009 van de Raad van 19 januari 2009 tot vaststelling van gemeenschappelijke voorschriften voor regelingen inzake rechtstreekse steunverlening aan landbouwers in het kader van het gemeenschappelijk landbouwbeleid en tot vaststelling van bepaalde steunregelingen voor landbouwers (6) voor Portugal ingestelde mogelijkheid om rechten op de zoogkoeienpremie van het vasteland naar de Azoren over te hevelen, dient te worden gehandhaafd en dit instrument moet worden aangepast aan de steunregeling voor de ultraperifere gebieden.
(37)
Op de Canarische Eilanden is de tabaksteelt altijd zeer belangrijk geweest. In economisch opzicht is de tabaksindustrie nog steeds een van de grootste industriële bedrijfstakken van het gebied. In sociaalmaatschappelijk opzicht is de tabaksteelt een zeer arbeidsintensieve activiteit die wordt beoefend door kleine landbouwers. Deze teelt is echter niet rendabel genoeg en dreigt te verdwijnen. Momenteel wordt tabak namelijk nog slechts op een kleine oppervlakte op het eiland La Palma geproduceerd voor de ambachtelijke vervaardiging van sigaren. Derhalve moet Spanje worden toegestaan steun ter aanvulling van de steun van de Unie te blijven toekennen opdat deze traditionele teelt en de erop gebaseerde ambachtelijke activiteit zich kunnen handhaven. Met het oog op instandhouding van de vervaardiging van tabaksfabrikaten moet de invoer op de Canarische Eilanden van ruwe tabak en halffabrikaten van tabak, voor een jaarlijkse hoeveelheid van ten hoogste 20 000 ton equivalent van gestripte ruwe tabak, van douanerechten vrijgesteld blijven.
(38)
De tenuitvoerlegging van deze verordening mag geen afbreuk doen aan het niveau van de specifieke steun dat de ultraperifere gebieden tot dusver hebben ontvangen. De lidstaten moeten, voor de uitvoering van de passende maatregelen, kunnen beschikken over bedragen die even hoog zijn als de steun die de Unie tot dusver op grond van Verordening (EG) nr. 247/2006 heeft verleend.
(39)
Gezien de potentiële gevolgen van onderhandelingen over toekomstige handelsovereenkomsten en wijzigingen in het gemeenschappelijk landbouwbeleid voor de ultraperifere gebieden, moet bij analysen, studies en beoordelingen die met het oog op dergelijke handelsovereenkomsten en wijzigingen worden verricht, rekening worden gehouden met de specifieke kenmerken van deze gebieden.
(40)
Sinds 2006 is de behoefte aan essentiële producten in sommige ultraperifere gebieden, en met name op de Azoren en in de Franse overzeese departementen, gestegen door de uitbreiding van de veestapel en door de toenemende demografische druk. Het deel van het budget dat de lidstaten mogen besteden voor de specifieke voorzieningsregeling voor de betrokken gebieden, moet dus toenemen.
(41)
Het sociaal-economisch weefsel van de ultraperifere gebieden is nog steeds zeer fragiel en is voor sommige van die gebieden sterk afhankelijk van de sector bananen, die zelf duidelijk te kampen heeft met een gebrek aan concurrentievermogen en moeilijkheden bij de aanpassing aan veranderende marktomstandigheden. Het Posei-budget voor de sector bananen moet daarom worden verhoogd door middel van een eenmalig, beperkt bedrag dat in het begrotingsjaar 2013 aan bananenproducenten moet worden uitgekeerd.
(42)
Teneinde de goede werking van de middels deze verordening ingestelde regeling te waarborgen, moet aan de Commissie de bevoegdheid worden overgedragen om overeenkomstig artikel 290 van het Verdrag handelingen vast te stellen met het oog op de aanvulling of de wijziging van bepaalde niet-essentiële onderdelen van deze verordening. Het is van bijzonder belang dat de Commissie bij haar voorbereidende werkzaamheden tot passende raadpleging overgaat, onder meer op deskundigenniveau. De Commissie moet bij de voorbereiding en opstelling van de gedelegeerde handelingen ervoor zorgen dat de desbetreffende documenten tijdig en op gepaste wijze gelijktijdig worden toegezonden aan het Europees Parlement en aan de Raad.
(43)
Om eenvormige voorwaarden te waarborgen voor de uitvoering van de Posei-regeling in de lidstaten en concurrentieverstoring of discriminatie tussen de marktdeelnemers te voorkomen, moeten aan de Commissie uitvoeringsbevoegdheden worden toegekend. Die bevoegdheden moeten worden uitgeoefend overeenkomstig Verordening (EU) nr. 182/2011 van het Europees Parlement en de Raad van 16 februari 2011 tot vaststelling van de algemene voorschriften en beginselen die van toepassing zijn op de wijze waarop de lidstaten de uitoefening van de uitvoeringsbevoegdheden door de Commissie controleren (7).
(44)
Om ervoor te zorgen dat de voorgenomen maatregelen meteen kunnen worden toegepast, moet deze verordening in werking treden op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie,
HEBBEN DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
HOOFDSTUK I
ONDERWERP EN DOELSTELLINGEN
Artikel 1
Onderwerp
Bij deze verordening worden specifieke maatregelen op landbouwgebied vastgesteld die de problemen moeten ondervangen welke voortvloeien uit het ultraperifere karakter, met name de grote afstand, het isolement, de kleine oppervlakte, het moeilijke reliëf en klimaat en de economische afhankelijkheid van een klein aantal producten, van de in artikel 349 van het Verdrag genoemde gebieden van de Unie („de ultraperifere gebieden”).
Artikel 2
Doelstellingen
1. De in artikel 1 bedoelde specifieke maatregelen dragen bij tot het verwezenlijken van de volgende doelstellingen:
a)
de voorziening te garanderen van de ultraperifere gebieden met producten die van essentieel belang zijn voor de menselijke consumptie, voor de verwerking of als productiemiddel in de landbouw, en daarbij de door het ultraperifere karakter veroorzaakte extra kosten te verlichten, zonder dat dit de lokale productie en de ontwikkeling ervan schaadt;
b)
de langetermijntoekomst en de langetermijnontwikkeling van de zogenoemde dierlijke en plantaardige diversificatiesectoren in de ultraperifere gebieden zeker te stellen en te ontwikkelen, met inbegrip van de productie, verwerking en afzet van lokale producten;
c)
het concurrentievermogen van traditionele landbouwactiviteiten in de ultraperifere gebieden te ontwikkelen en te versterken, met inbegrip van de productie, verwerking en afzet van lokale producten.
2. Voor de uitvoering van de in lid 1 genoemde doelstellingen worden de in de hoofdstukken III, IV en V bedoelde maatregelen toegepast.
HOOFDSTUK II
POSEI-PROGRAMMA'S
Artikel 3
Opstelling van de Posei-programma's
1. De maatregelen waarin artikel 1 voorziet, worden voor elk ultraperifeer gebied vastgesteld in een „programma van speciaal op het afgelegen en insulaire karakter afgestemde maatregelen” (programme d'options spécifiques à l'éloignement et l'insularité - Posei), („het Posei-programma”), dat het volgende omvat:
a)
een specifieke voorzieningsregeling als vastgesteld in hoofdstuk III, en
b)
specifieke maatregelen ten behoeve van de lokale landbouwproductie, als vastgesteld in hoofdstuk IV.
2. Het Posei-programma wordt opgesteld op het geografische niveau dat de betrokken lidstaat het meest geschikt acht. Het wordt uitgewerkt door de bevoegde autoriteiten die de lidstaat heeft aangewezen, en wordt door de lidstaat overeenkomstig artikel 6 ter goedkeuring aan de Commissie voorgelegd nadat de bevoegde autoriteiten en organisaties op het passende lokale niveau zijn geraadpleegd.
3. Elke lidstaat mag slechts één enkel Posei-programma voor zijn ultraperifere gebieden voorleggen.
Artikel 4
Verenigbaarheid en coherentie
1. De in het kader van de Posei-programma's genomen maatregelen moeten in overeenstemming zijn met het recht van de Unie. Die maatregelen moeten stroken met de andere beleidstakken van de Unie en de maatregelen ter uitvoering daarvan.
2. Er wordt toegezien op de samenhang van de in het kader van de Posei-programma's genomen maatregelen met de maatregelen ter uitvoering van andere instrumenten van het gemeenschappelijk landbouwbeleid, met name de gemeenschappelijke marktordeningen, plattelandsontwikkeling, de kwaliteit van de producten, dierenwelzijn en milieubescherming.
Met name wordt op grond van deze verordening geen enkele maatregel gefinancierd om steun te verlenen:
a)
ter aanvulling van steun op grond van de in het kader van een gemeenschappelijke marktordening ingestelde premie- of steunregelingen, tenzij in uitzonderlijke gevallen die worden gerechtvaardigd aan de hand van objectieve criteria;
b)
voor onderzoeksprojecten, voor maatregelen ter ondersteuning van onderzoeksprojecten of voor maatregelen die voor financiering van de Unie in aanmerking komen op grond van Beschikking 2009/470/EG van de Raad van 25 mei 2009 betreffende bepaalde uitgaven op veterinair gebied (8);
c)
voor maatregelen die tot het toepassingsgebied van Verordening (EG) nr. 1698/2005 behoren.
Artikel 5
Inhoud van de Posei-programma's
Een Posei-programma bevat:
a)
een tijdschema voor de uitvoering van de maatregelen en, per jaar, een indicatieve algemene financiële tabel met daarin de uit te trekken middelen;
b)
een bewijs met betrekking tot de verenigbaarheid en de coherentie van de verschillende maatregelen van het programma, alsmede de verenigbaarheid en coherentie met de voor het toezicht en de evaluatie te gebruiken criteria en kwantitatieve indicatoren;
c)
de stappen die zijn ondernomen om voor een doeltreffende en adequate uitvoering van het programma te zorgen, met inbegrip van de regelingen inzake publiciteit, toezicht en evaluatie, alsmede een reeks welomschreven voor de evaluatie te gebruiken gekwantificeerde indicatoren;
d)
de aanwijzing van de bevoegde autoriteiten en van de voor de uitvoering van het programma verantwoordelijke instanties en de aanwijzing op de geschikte niveaus van autoriteiten of betrokken instanties en van de sociaal-economische partners, alsmede de resultaten van het gepleegde overleg.
Artikel 6
Goedkeuring en wijziging van de Posei-programma's
1. De Posei-programma's zijn vastgesteld bij Verordening (EG) nr. 247/2006 en zijn gefinancierd met de in artikel 30, leden 2 en 3, bedoelde financiële middelen.
Elk programma omvat een voorzieningsbalans, met opgave van de producten, de producthoeveelheden, de steunbedragen voor de voorziening vanuit de Unie en een ontwerp van steunprogramma voor de lokale productie.
2. Op basis van de jaarlijkse evaluatie van de uitvoering van de maatregelen van de Posei-programma's kunnen de lidstaten, na raadpleging van de betrokken sociaal-economische partners, binnen de in artikel 30, leden 2 en 3, vastgestelde financiële middelen, bij de Commissie naar behoren gemotiveerde voorstellen tot wijziging van die maatregelen indienen, met de bedoeling ze beter aan te passen aan de behoeften van de ultraperifere gebieden en aan de voorgestelde strategie. De Commissie stelt uitvoeringshandelingen vast tot vaststelling van procedures om te beoordelen of de voorgestelde wijzigingen in overeenstemming met het recht van de Unie zijn en om te beslissen of zij ze zal goedkeuren. Die uitvoeringshandelingen worden volgens de in artikel 34, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure vastgesteld.
3. De door de in lid 2 bedoelde uitvoeringshandelingen vastgestelde procedures kunnen rekening houden met de volgende elementen: de vraag hoe ingrijpend de door de lidstaten voorgestelde wijzigingen zijn wanneer het gaat om de invoering van nieuwe maatregelen, de vraag of wijzigingen in het budget voor de maatregelen aanzienlijk zijn, veranderingen in de hoeveelheden van en het steunniveau voor producten in de voorzieningsbalans, en wijzigingen in coderingen en omschrijvingen van Verordening (EEG) nr. 2658/87 van de Raad van 23 juli 1987 met betrekking tot de tarief- en statistieknomenclatuur en het gemeenschappelijk douanetarief (9).
4. In de in lid 2 bedoelde uitvoeringshandelingen wordt ook voor elke procedure bepaald met welke frequentie om wijzigingen moet worden verzocht en binnen welke tijdsspanne de goedgekeurde wijzigingen moeten worden uitgevoerd.
Artikel 7
Wijzigingen betreffende de financiële middelen
Uiterlijk op 22 april 2013 dienen de lidstaten de ontwerpwijzigingen van hun Posei-programma's die de door artikel 30, lid 5, ingevoerde wijzigingen weerspiegelen, bij de Commissie in.
Deze wijzigingen worden één maand na de indiening ervan van toepassing, indien de Commissie binnen die termijn geen bezwaar aantekent.
De bevoegde autoriteiten betalen de in artikel 30, lid 5, bedoelde steun uiterlijk op 30 juni 2013 uit.
Artikel 8
Controle en toezicht
De lidstaten controleren aan de hand van administratieve controles en controles ter plaatse. De Commissie stelt uitvoeringshandelingen vast met betrekking tot de minimumeisen waaraan de door de lidstaten te verrichten controles moeten voldoen.
De Commissie stelt eveneens uitvoeringshandelingen vast betreffende de procedures en de fysieke en financiële indicatoren die een doeltreffend toezicht op de uitvoering van de programma's moeten garanderen.
Die uitvoeringshandelingen worden volgens de in artikel 34, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure vastgesteld.
HOOFDSTUK III
SPECIFIEKE VOORZIENINGSREGELING
Artikel 9
Voorzieningsbalans
1. Voor de in bijlage I bij het Verdrag genoemde landbouwproducten die in de ultraperifere gebieden van essentieel belang zijn voor de menselijke consumptie, voor de vervaardiging van andere producten of als productiemiddel in de landbouw, wordt een specifieke voorzieningsregeling ingesteld.
2. De betrokken lidstaat stelt op het geografische niveau dat het meest geschikt wordt geacht, een voorzieningsbalans op om de jaarlijkse behoeften voor de voorziening van elk ultraperifeer gebied met de in bijlage I bij het Verdrag genoemde producten te kwantificeren.
De behoeften van de ondernemingen waar producten worden verpakt of verwerkt die bestemd zijn voor de lokale markt, die traditioneel worden verzonden naar de rest van de Unie of die worden uitgevoerd naar derde landen in het kader van de regionale handel overeenkomstig artikel 14, lid 3, of in het kader van de traditionele handel, kunnen worden geraamd in een afzonderlijke voorzieningsbalans.
Artikel 10
Werking van de specifieke voorzieningsregeling
1. Bij de invoer in de ultraperifere gebieden van rechtstreeks uit derde landen afkomstige producten die onder de specifieke voorzieningsregeling vallen, wordt binnen de grenzen van de in de voorzieningsbalans vastgestelde hoeveelheden geen recht toegepast.
Producten die het voorwerp zijn geweest van actieve veredeling of opslag in een douane-entrepot in het douanegebied van de Unie, worden voor de toepassing van dit hoofdstuk geacht rechtstreeks uit derde landen te zijn ingevoerd.
2. Om in de overeenkomstig artikel 9, lid 2, vastgestelde behoeften te voorzien met inachtneming van de prijzen en van de kwaliteit en met behoud van het aandeel van de aanvoer uit de Unie, wordt steun verleend voor de voorziening van de ultraperifere gebieden met producten van de Unie uit openbare voorraden die zijn ontstaan door de toepassing van interventiemaatregelen, of met producten die in de Unie op de markt beschikbaar zijn.
Bij de vaststelling van het steunbedrag voor elk betrokken type product wordt rekening gehouden met de extra kosten van het vervoer naar de ultraperifere gebieden, met de bij uitvoer naar derde landen gehanteerde prijzen en, in het geval van producten voor verwerking of van productiemiddelen voor de landbouw, met de andere extra kosten die voortvloeien uit het ultraperifere karakter van die gebieden, met name uit de insulaire ligging en de kleine oppervlakte.
3. Er wordt geen steun toegekend voor de voorziening met producten waarvoor reeds in een ander ultraperifeer gebied een specifieke voorzieningsregeling is toegepast.
4. Alleen producten van gezonde handelskwaliteit komen voor de specifieke voorzieningsregeling in aanmerking. Producten uit derde landen bieden een waarborgniveau dat gelijkwaardig is aan dat van producten die vervaardigd zijn overeenkomstig de veterinaire en fytosanitaire normen van de Unie.
Artikel 11
Uitvoering
De specifieke voorzieningsregeling wordt op zodanige wijze ten uitvoer gelegd dat met name rekening wordt gehouden met:
a)
de specifieke behoeften van de ultraperifere gebieden en, in het geval van producten voor verwerking of van productiemiddelen voor de landbouw, met de gestelde kwaliteitseisen;
b)
de handelsstromen uit en naar de rest van de Unie;
c)
het economische aspect van de voorgenomen steun;
d)
de noodzaak ervoor te zorgen dat de bestaande lokale productie niet gedestabiliseerd wordt noch de ontwikkeling ervan gehinderd wordt.
Artikel 12
Certificaten
1. De vrijstelling van het invoerrecht of het voordeel van de steun in het kader van de specifieke voorzieningsregeling wordt toegekend tegen overlegging van een certificaat.
De certificaten worden uitsluitend afgegeven aan marktdeelnemers die zijn ingeschreven in een door de bevoegde autoriteiten bijgehouden register.
De certificaten zijn niet overdraagbaar.
2. Voor het aanvragen van invoer, vrijstellings- of steuncertificaten is geen zekerheid vereist. De bevoegde autoriteiten kunnen evenwel, voor zover dit voor de goede werking van deze verordening nodig is, voorzien in het stellen van zekerheden voor een bedrag dat gelijk is aan het bedrag van het toegekende voordeel als bedoeld in artikel 13. In die gevallen is artikel 34, leden 1, 4, 5, 6, 7 en 8, van Verordening (EG) nr. 376/2008 van de Commissie van 23 april 2008 houdende gemeenschappelijke uitvoeringsbepalingen inzake het stelsel van invoer-, uitvoer- en voorfixatiecertificaten voor landbouwproducten (10) van toepassing.
De Commissie is bevoegd overeenkomstig artikel 33 gedelegeerde handelingen vast te stellen waarbij de voorwaarden worden bepaald voor inschrijving van de marktdeelnemers in het register en waardoor wordt gegarandeerd dat de marktdeelnemers hun rechten op deelname aan de specifieke voorzieningsregeling ten volle kunnen uitoefenen.
3. De Commissie stelt uitvoeringsmaatregelen vast met betrekking tot de maatregelen die nodig zijn om de eenvormige toepassing door de lidstaten van dit artikel te garanderen, met name wat betreft de invoering van de certificatenregeling en de verbintenissen die de marktdeelnemers aangaan wanneer zij zich inschrijven. Die uitvoeringshandelingen worden volgens de in artikel 34, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure vastgesteld.
Artikel 13
Doorberekening van het voordeel
1. Het voordeel van de specifieke voorzieningsregeling dat uit de vrijstelling van het invoerrecht of uit de toekenning van steun voortvloeit, wordt slechts verleend als het economische voordeel daadwerkelijk wordt doorberekend tot de eindgebruiker, die, naargelang van het geval, de consument kan zijn als het om producten voor rechtstreekse consumptie gaat, de laatste verwerker of verpakker als het om producten voor de verwerkende industrie of de verpakkingsindustrie gaat, dan wel de landbouwer als het gaat om producten die worden gebruikt voor de diervoeding of als productiemiddel in de landbouw.
Het in de eerste alinea bedoelde voordeel is gelijk aan het bedrag van de vrijstelling van invoerrechten of aan het steunbedrag.
2. Om de eenvormige toepassing van lid 1 te garanderen stelt de Commissie uitvoeringshandelingen vast met betrekking tot de toepassing van de in lid 1 genoemde voorschriften en met name de voorwaarden voor de controle door de lidstaten van de daadwerkelijke doorberekening van het voordeel tot de eindgebruiker. Die uitvoeringshandelingen worden volgens de in artikel 34, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure vastgesteld.
Artikel 14
Uitvoer naar derde landen en verzending naar de rest van de Unie
1. De Commissie stelt uitvoeringshandelingen vast ter bepaling van de vereisten waaraan producten die onder de specifieke voorzieningsregeling vallen, moeten voldoen om te mogen worden uitgevoerd naar derde landen of verzonden naar de rest van de Unie, met inbegrip van de betaling van de invoerrechten of de terugbetaling van de ontvangen steun, als bedoeld in artikel 10. Die uitvoeringshandelingen worden volgens de in artikel 34, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure vastgesteld.
Voor de uitvoer naar derde landen van producten die onder de specifieke voorzieningsregeling vallen, hoeft geen certificaat te worden overgelegd.
De eerste alinea geldt niet voor de handelsstromen tussen de Franse overzeese departementen.
2. Lid 1, eerste alinea, geldt niet voor producten die in de ultraperifere gebieden zijn verwerkt met gebruikmaking van producten waarvoor de specifieke voorzieningsregeling is toegepast, indien die verwerkte producten:
a)
worden uitgevoerd naar derde landen of verzonden naar de rest van de Unie binnen de grenzen van de traditioneel verzonden of uitgevoerde hoeveelheden. De Commissie stelt uitvoeringshandelingen vast waarbij die hoeveelheden bepaald worden, op basis van het gemiddelde van de verzonden of uitgevoerde hoeveelheden, met als referentie het geverifieerde gemiddelde van de drie beste jaren tussen 2005 en 2012. Die uitvoeringshandelingen worden volgens de in artikel 34, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure vastgesteld;
b)
in het kader van de regionale handel naar derde landen worden uitgevoerd;
c)
worden verzonden tussen de Azoren, Madeira en de Canarische Eilanden;
d)
worden verzonden tussen de Franse overzeese departementen.
Bij de uitvoer van de in de eerste alinea, onder a) en b), bedoelde producten wordt geen uitvoerrestitutie toegekend.
Voor de uitvoer naar derde landen van de in de eerste alinea, onder a) en b), bedoelde producten, hoeft geen certificaat te worden overgelegd.
3. Voor de toepassing van dit hoofdstuk wordt onder „regionale handel” de handel verstaan van elk ultraperifeer gebied met derde landen die tot hetzelfde geografische gebied behoren als die ultraperifere gebieden, alsook met landen waarmee een historische handelsrelatie bestaat. De Commissie stelt uitvoeringshandelingen vast waarbij een lijst van die landen wordt vastgesteld, rekening houdend met objectieve verzoeken van de lidstaten en na raadpleging van de betrokken sectoren. Die uitvoeringshandelingen worden volgens de in artikel 34, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure vastgesteld.
4. In de Franse overzeese departementen, op de Azoren, op Madeira of op de Canarische Eilanden geleverde producten waarvoor de specifieke voorzieningsregeling is toegepast en die worden gebruikt voor de proviandering van schepen of luchtvaartuigen, worden geacht ter plaatse te zijn verbruikt.
5. In afwijking van lid 2, eerste alinea, onder a), mogen gedurende een periode van vijf jaar de volgende maximumhoeveelheden suiker (GN-code 1701) elk jaar van de Azoren naar de rest van de Unie worden verzonden:
- in 2011: 3 000 ton,
- in 2012: 2 500 ton,
- in 2013: 2 000 ton,
- in 2014: 1 500 ton,
- in 2015: 1 000 ton.
6. Verwerkingen die aanleiding kunnen geven tot traditionele of regionale uitvoer of traditionele verzending voldoen mutatis mutandis aan de verwerkingsvoorwaarden die voor de regeling actieve veredeling en de regeling verwerking onder douanetoezicht zijn vastgesteld bij de toepasselijke Uniewetgeving, met uitzondering van alle gebruikelijke behandelingen.
Artikel 15
Suiker
1. Tijdens de in artikel 204, leden 2 en 3, van Verordening (EG) nr. 1234/2007 vastgestelde periode wordt de volgende buiten de in artikel 61 van die verordening bedoelde quota geproduceerde suiker binnen de grenzen van de in artikel 9 van de onderhavige verordening bedoelde voorzieningsbalansen vrijgesteld van invoerrechten:
a)
suiker die op Madeira of de Canarische Eilanden in de vorm van witte suiker van GN-code 1701 wordt ingevoerd om er te worden verbruikt;
b)
suiker die in de vorm van ruwe suiker van GN-code 1701 12 10 (ruwe beetwortelsuiker) op de Azoren is geraffineerd en verbruikt.
2. Op de Azoren mogen de in lid 1 bedoelde hoeveelheden binnen de grenzen van de voorzieningsbalans voor raffinagedoeleinden worden aangevuld met ruwe suiker van GN-code 1701 11 10 (ruwe rietsuiker).
Voor de voorziening van de Azoren met ruwe suiker worden de behoeften geraamd met inachtneming van de ontwikkeling van de lokale suikerbietenproductie. De hoeveelheden waarvoor de voorzieningsregeling geldt, worden op zodanige wijze bepaald dat op de Azoren jaarlijks in totaal niet meer dan 10 000 ton suiker wordt geraffineerd.
Artikel 16
Mageremelkpoeder
In afwijking van artikel 9 kunnen de Canarische Eilanden zich voor maximaal 800 ton per jaar blijven bevoorraden met mageremelkpoeder van GN-code 1901 90 99 (mageremelkpoeder met plantaardig vet) bestemd voor industriële verwerking. De steun die voor de voorziening met dit product uit de Unie wordt verleend, bedraagt ten hoogste 210 EUR per ton en blijft binnen de in artikel 30 vastgestelde grens. Dit product is uitsluitend bestemd voor plaatselijk verbruik.
Artikel 17
Rijst
Bij invoer in het Franse overzeese departement Réunion van producten van de GN-codes 1006 10, 1006 20 en 1006 40 00 die bestemd zijn om daar te worden verbruikt, wordt geen douanerecht geheven.
Artikel 18
Controles en sancties
1. De producten die onder de specifieke voorzieningsregeling vallen, worden administratief gecontroleerd op het ogenblik dat zij worden ingevoerd of binnengebracht in de ultraperifere gebieden of uit die gebieden worden uitgevoerd of verzonden.
De Commissie stelt uitvoeringshandelingen vast met betrekking tot de minimumeisen waaraan de door de lidstaten te verrichten controles moeten voldoen. Die uitvoeringshandelingen worden volgens de in artikel 34, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure vastgesteld.
2. Als een marktdeelnemer als bedoeld in artikel 12 de overeenkomstig artikel 12 aangegane verplichtingen niet nakomt, doet de bevoegde autoriteit, behoudens in geval van overmacht of uitzonderlijke weersomstandigheden en onverminderd andere sancties uit hoofde van het nationale recht, het volgende:
a)
zij vordert het aan de marktdeelnemer toegekende voordeel terug;
b)
zij schrapt de registratie van de marktdeelnemer voorlopig of definitief, naargelang van de ernst van het verzuim.
3. Als een marktdeelnemer als bedoeld in artikel 12 de betrokken producten niet invoert of binnenbrengt, wordt, behoudens in geval van overmacht of uitzonderlijke weersomstandigheden, zijn recht om certificaten aan te vragen door de bevoegde autoriteit opgeschort voor een periode van 60 dagen na de datum waarop het betrokken certificaat is verstreken. Na de opschortingsperiode worden gedurende een door de bevoegde autoriteit te bepalen periode verdere certificaten slechts afgegeven mits een zekerheid wordt gesteld die gelijk is aan het bedrag van het toe te kennen voordeel.
De bevoegde autoriteit stelt de nodige maatregelen vast om de producthoeveelheden die door het niet of slechts gedeeltelijk uitvoering geven aan of de annulering van afgegeven certificaten of door terugvordering van het voordeel beschikbaar komen, opnieuw te gebruiken.
HOOFDSTUK IV
MAATREGELEN TEN GUNSTE VAN DE LOKALE LANDBOUWPRODUCTIE
Artikel 19
Maatregelen
1. De Posei-programma's bevatten specifieke maatregelen die de onder het toepassingsgebied van titel III van het derde deel van het Verdrag vallende lokale landbouwproductie ten goede komen en noodzakelijk zijn om de continuïteit en de ontwikkeling van de lokale landbouwproductie in elk ultraperifeer gebied te waarborgen.
2. De delen van het programma die aan de maatregelen ten gunste van de lokale landbouwproductie gewijd zijn en beantwoorden aan de in artikel 2 genoemde doelstellingen, bevatten minstens de volgende elementen:
a)
een gekwantificeerde beschrijving van de bestaande situatie op het gebied van de betrokken landbouwproductie, waarin rekening wordt gehouden met de beschikbare evaluatieresultaten en opgave wordt gedaan van de verschillen, achterstanden en ontwikkelingsmogelijkheden, de aangewende financiële middelen en de voornaamste resultaten die bij voorafgaande acties zijn behaald;
b)
een beschrijving van de voorgestelde strategie, de gekozen prioriteiten en de gekwantificeerde algemene en operationele doelstellingen, alsmede een beoordeling waarin wordt aangegeven welke economische, milieu- en sociaalmaatschappelijke effecten, met inbegrip van de werkgelegenheidseffecten, worden verwacht;
c)
een beschrijving van de overwogen maatregelen, en met name van de steunregelingen om die maatregelen ten uitvoer te leggen, alsmede in voorkomend geval informatie over de behoeften op het gebied van studies, demonstratieprojecten, opleiding en technische bijstand met betrekking tot de voorbereiding, toepassing of aanpassing van de betrokken maatregelen;
d)
de lijst van de steun bestaande uit rechtstreekse betalingen in de zin van artikel 2, onder d), van Verordening (EG) nr. 73/2009;
e)
het steunbedrag dat voor elke maatregel is vastgesteld en het voorlopige bedrag dat voor elke actie is uitgetrokken om één of meer van de met het programma nagestreefde doelstellingen te bereiken.
3. De Commissie stelt uitvoeringshandelingen vast met betrekking tot de vereisten voor de betaling van de in lid 2 bedoelde steun. Die uitvoeringshandelingen worden volgens de in artikel 34, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure vastgesteld.
4. Het programma kan steunmaatregelen bevatten voor de productie, verwerking of afzet van landbouwproducten van de ultraperifere gebieden.
Elke maatregel kan uit een aantal acties bestaan. Voor elke actie worden in het programma minstens de volgende elementen vastgesteld:
a)
de begunstigden;
b)
de voorwaarden om in aanmerking te komen;
c)
het unitaire steunbedrag.
Om de afzet van de producten buiten het productiegebied te ondersteunen, is de Commissie bevoegd in overeenstemming met artikel 33 gedelegeerde handelingen vast te stellen met betrekking tot de voorwaarden voor de vaststelling van het steunbedrag dat voor de afzet wordt toegekend, alsmede, in voorkomend geval, de voorwaarden voor de vaststelling van de producthoeveelheden waarvoor deze steun wordt verleend.
Artikel 20
Controles en onverschuldigde betaling
1. De controles van de in dit hoofdstuk bedoelde maatregelen bestaan uit administratieve controles en controles ter plaatse.
2. In geval van een onverschuldigde betaling moet de begunstigde de betrokken bedragen terugbetalen. Artikel 80 van Verordening (EG) nr. 1122/2009 van de Commissie van 30 november 2009 tot vaststelling van bepalingen ter uitvoering van Verordening (EG) nr. 73/2009 van de Raad wat betreft de randvoorwaarden, de modulatie en het geïntegreerd beheers- en controlesysteem in het kader van de bij die verordening ingestelde regelingen inzake rechtstreekse steunverlening aan landbouwers en ter uitvoering van Verordening (EG) nr. 1234/2007 van de Raad wat betreft de randvoorwaarden in het kader van de steunregeling voor de wijnsector (11) is van overeenkomstige toepassing.
HOOFDSTUK V
BEGELEIDENDE MAATREGELEN
Artikel 21
Logo
1. Er wordt een logo ingevoerd dat aan de al dan niet verwerkte kwaliteitsproducten van de landbouw die specifiek zijn voor de ultraperifere gebieden, ruimere bekendheid moet geven en het verbruik van die producten moet vergroten.
2. De voorwaarden voor het gebruik van het in lid 1 bedoelde logo worden voorgesteld door de betrokken beroepsorganisaties. De nationale autoriteiten leggen die voorstellen, vergezeld van hun advies daarover, aan de Commissie voor.
Het gebruik van het logo wordt gecontroleerd door een overheidsinstantie of door een instantie die door de bevoegde nationale autoriteiten is erkend.
3. De Commissie is bevoegd overeenkomstig artikel 33 gedelegeerde handelingen vast te stellen met betrekking tot de voorwaarden voor de uitoefening van het recht om het logo te gebruiken, alsmede de reproductie- en gebruiksvoorwaarden. Deze voorwaarden moeten ertoe leiden dat aan de al dan niet verwerkte kwaliteitsproducten van de landbouw van de ultraperifere gebieden ruimere bekendheid wordt gegeven en het verbruik van die producten wordt vergroot.
4. De Commissie stelt uitvoeringshandelingen vast met betrekking tot de bepalingen inzake het gebruik van het logo en de minimumeisen waaraan de controles en het toezicht die door de lidstaten moeten worden verricht, moeten voldoen. Die uitvoeringshandelingen worden volgens de in artikel 34, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure vastgesteld.
Artikel 22
Plattelandsontwikkeling
1. Niettegenstaande artikel 39, lid 4, van Verordening (EG) nr. 1698/2005 kunnen de in bijlage I bij die verordening vastgestelde jaarlijkse maximumbedragen die voor steun van de Unie in aanmerking komen, tot het dubbele worden verhoogd voor de maatregel ter bescherming van de meren op de Azoren en voor de maatregel tot behoud van het landschap, van de biodiversiteit en van de traditionele kenmerken van landbouwgronden, en de instandhouding van stenen muren in de ultraperifere gebieden.
2. In voorkomend geval worden de op grond van lid 1 van dit artikel overwogen maatregelen beschreven in de in artikel 16 van Verordening (EG) nr. 1698/2005 bedoelde programma's die betrekking hebben op deze gebieden.
Artikel 23
Staatssteun
1. Met betrekking tot de in bijlage I bij het Verdrag genoemde landbouwproducten, waarop de artikelen 107, 108 en 109 ervan van toepassing zijn, kan de Commissie overeenkomstig artikel 108 van het Verdrag toestaan dat in de sectoren productie, verwerking en afzet van die producten bedrijfssteun wordt verleend ter verlichting van de problemen bij de landbouwproductie die specifiek zijn voor de ultraperifere gebieden en die het gevolg zijn van het isolement, de insulaire ligging of het ultraperifere karakter van die gebieden.
2. De lidstaten kunnen een aanvullende financiering toekennen voor de uitvoering van de Posei-programma's. In dat geval melden de lidstaten de staatssteun aan de Commissie en de Commissie kan die steun goedkeuren overeenkomstig deze verordening als onderdeel van die programma's. De aldus gemelde steun wordt geacht te zijn gemeld in de zin van artikel 108, lid 3, eerste zin, van het Verdrag.
3. Frankrijk mag aan de suikersector in de Franse ultraperifere gebieden steun toekennen tot 90 miljoen EUR per verkoopseizoen.
Frankrijk stelt de Commissie binnen 30 dagen na het einde van elk verkoopseizoen in kennis van het bedrag van de werkelijk toegekende steun.
4. Onverminderd de leden 1 en 2 van dit artikel en in afwijking van artikel 180, eerste alinea, van Verordening (EG) nr. 1234/2007 en artikel 3 van Verordening (EG) nr. 1184/2006 van de Raad van 24 juli 2006 inzake de toepassing van bepaalde regels betreffende de mededinging op de voortbrenging van en de handel in landbouwproducten (12) zijn de artikelen 107, 108 en 109 van het Verdrag niet van toepassing op betalingen die de lidstaten overeenkomstig deze verordening in het kader van hoofdstuk IV van deze verordening, van lid 3 van dit artikel, en van de artikelen 24 en 28 van deze verordening verrichten.
Artikel 24
Fytosanitaire programma's
1. De lidstaten dienen bij de Commissie programma's in om in de ultraperifere gebieden voor planten of plantaardige producten schadelijke organismen te bestrijden. In deze programma's worden met name de doelstellingen, de uit te voeren maatregelen en de duur en de kosten van deze maatregelen vermeld.
De Commissie beoordeelt de ingediende programma's. De Commissie stelt uitvoeringshandelingen vast tot goedkeuring of weigering van die programma's. Die uitvoeringshandelingen worden volgens de in artikel 34, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure vastgesteld.
2. De Unie draagt in de financiering van de in lid 1 bedoelde programma's bij op basis van een technische analyse van de situatie in de betrokken gebieden.
Die bijdrage kan tot 75 % van de subsidiabele uitgaven belopen. Zij wordt betaald op basis van de door de lidstaten ingediende documenten. Zo nodig kan de Commissie controles organiseren en voor haar rekening laten uitvoeren door de in artikel 21 van Richtlijn 2000/29/EG van de Raad van 8 mei 2000 betreffende de beschermende maatregelen tegen het binnenbrengen en de verspreiding in de Gemeenschap van voor planten en voor plantaardige producten schadelijke organismen (13) bedoelde deskundigen.
3. De Commissie stelt uitvoeringshandelingen vast om met betrekking tot elk gebied en elk programma op grond van de in lid 2 vastgestelde criteria en het overeenkomstig lid 1 ingediende programma:
a)
de financiële bijdrage van de Unie, alsook het steunbedrag vast te stellen;
b)
vast te stellen welke maatregelen in aanmerking komen voor financiering door de Unie.
Die uitvoeringshandelingen worden volgens de in artikel 34, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure vastgesteld.
Artikel 25
Wijn
1. De in de artikelen 103 tervicies, 103 quatervicies, 103 quinvicies en artikel 182 bis van Verordening (EG) nr. 1234/2007 bedoelde maatregelen gelden niet voor de Azoren en Madeira.
2. In afwijking van artikel 120 bis, lid 2, tweede alinea, van Verordening (EG) nr. 1234/2007 mogen de op de Azoren en Madeira geoogste druiven van de onder b) van die alinea bedoelde wijnstokrassen worden gebruikt voor de productie van wijn die alleen binnen die gebieden in het verkeer mag worden gebracht.
Portugal beëindigt geleidelijk de teelt op de percelen die zijn beplant met wijnstokrassen als bedoeld in artikel 120 bis, lid 2, tweede alinea, onder b), van Verordening (EG) nr. 1234/2007, in voorkomend geval met gebruikmaking van de steun waarin artikel 103 octodecies van die verordening voorziet.
3. In afwijking van artikel 85 septies van Verordening (EG) nr. 1234/2007 is de overgangsregeling inzake aanplantrechten tot 31 december 2012 van toepassing op de Canarische Eilanden.
Artikel 26
Melk
1. Voor het omslaan van de in artikel 79 van Verordening (EG) nr. 1234/2007 bedoelde overschotheffing worden slechts die op de Azoren gevestigde en producerende producenten in de zin van artikel 65, onder c), van die verordening die grotere hoeveelheden op de markt brengen dan hun referentiehoeveelheid, verhoogd met het in de derde alinea van het onderhavige lid bedoelde percentage, geacht tot de overschrijding te hebben bijgedragen.
De overschotheffing is verschuldigd voor de hoeveelheden die het aldus met het in de derde alinea bedoelde percentage verhoogde quotum te boven gaan nadat de ongebruikt gebleven hoeveelheden binnen de uit die verhoging resulterende marge over alle op de Azoren gevestigde en producerende producenten in de zin van artikel 65, onder c), van Verordening (EG) nr. 1234/2007 zijn herverdeeld naar evenredigheid van het quotum waarover elk van die producenten beschikt.
Het in de eerste alinea bedoelde percentage is gelijk aan de verhouding tussen de hoeveelheid van 23 000 ton vanaf het melkprijsjaar 2005/2006 en de som van de per 31 maart 2010 op elk bedrijf beschikbare referentiehoeveelheden. Het wordt slechts toegepast op het op 31 maart 2010 op het bedrijf beschikbare quotum.
2. De op de markt gebrachte hoeveelheden melk of melkequivalent die het quotum te boven gaan maar binnen de grenzen van het in lid 1, derde alinea, bedoelde percentage blijven na de in dat lid bedoelde herverdeling, worden niet meegerekend voor de constatering van een eventuele overeenkomstig artikel 66 van Verordening (EG) nr. 1234/2007 berekende overschrijding van het quotum door Portugal.
3. De bij Verordening (EG) nr. 1234/2007 ingestelde regeling inzake een overschotheffing ten laste van de melkproducenten geldt niet in de Franse overzeese departementen en geldt, binnen de grenzen van een lokale productie van 4 000 ton melk, niet op Madeira.
4. Niettegenstaande artikel 114, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1234/2007 is binnen de grenzen van de behoeften voor lokale consumptie de productie van uit melkpoeder van oorsprong uit de Unie gereconstitueerde UHT-melk op Madeira en in het Franse overzeese departement Réunion toegestaan, op voorwaarde dat deze maatregel het ophalen en de beschikbaarstelling van lokaal geproduceerde melk niet belemmert. Indien Frankrijk aantoont dat een dergelijke maatregel opportuun is voor de Franse overzeese departementen Martinique, Guadeloupe en Frans-Guyana, wordt de Commissie bevoegd in voorkomend geval overeenkomstig artikel 33 gedelegeerde handelingen vast te stellen, teneinde deze maatregel uit te breiden tot die departementen. Dit product is uitsluitend bestemd voor plaatselijk verbruik.
Op het verkoopetiket wordt duidelijk aangegeven hoe de aldus gereconstitueerde UHT-melk is verkregen.
Artikel 27
Veehouderij
1. Totdat in de Franse overzeese departementen en op Madeira het bestand van lokale jonge mannelijke runderen een niveau bereikt dat voldoende is voor de instandhouding en de ontwikkeling van de lokale vleesproductie, wordt de mogelijkheid geïntroduceerd om runderen van oorsprong uit derde landen in te voeren voor verbruik en het mesten ter plaatse in de Franse overzeese departementen en op Madeira, zonder toepassing van de invoerrechten van het gemeenschappelijk douanetarief. De Commissie stelt uitvoeringshandelingen vast met betrekking tot de maatregelen die nodig zijn voor de uitvoering van deze alinea, en meer bepaald de middelen voor de invoering van de vrijstelling van rechten bij invoer van jonge mannelijke runderen in de Franse overzeese departementen en op Madeira. Die uitvoeringshandelingen worden volgens de in artikel 34, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure vastgesteld.
Artikel 13 en artikel 14, lid 1, gelden voor de dieren waarvoor de in de eerste alinea van het onderhavige lid bedoelde vrijstelling wordt toegepast.
2. De aantallen dieren waarvoor de in lid 1 bedoelde vrijstelling geldt, worden in de Posei-programma's vastgesteld wanneer in het licht van de ontwikkeling van de lokale productie wordt aangetoond dat invoer noodzakelijk is. De betrokken dieren zijn bij voorrang bestemd voor de producenten van wie ten minste 50 % van de mestdieren van lokale oorsprong is.
De Commissie is bevoegd overeenkomstig artikel 33 gedelegeerde handelingen vast te stellen ter bepaling van de voorwaarden voor de vrijstelling van invoerrechten. Deze voorwaarden houden rekening met de specifieke lokale kenmerken van de rundersector en de bijbehorende bedrijfskolom.
3. Als artikel 52 en artikel 53, lid 1, van Verordening (EG) nr. 73/2009 worden toegepast, mag Portugal het aandeel van het nationale maximum dat overeenstemt met de rechten op de betalingen voor schapen- en geitenvlees en op de zoogkoeienpremie verlagen. In dit geval stelt de Commissie uitvoeringshandelingen vast met betrekking tot het overeenkomstige over te dragen bedrag van de krachtens artikel 52 en artikel 53, lid 1, van Verordening (EG) nr. 73/2009 vastgestelde maxima naar de financiële middelen die zijn vastgesteld in artikel 30, lid 2, tweede streepje, van de onderhavige verordening. Die uitvoeringshandelingen worden volgens de in artikel 34, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure vastgesteld.
Artikel 28
Staatssteun voor de tabaksproductie
Spanje mag op de Canarische Eilanden steun voor de tabaksproductie verlenen. De toekenning van deze steun mag niet leiden tot discriminatie tussen de telers op die archipel.
Deze steun bedraagt ten hoogste 2 980,62 EUR per ton. De aanvullende steun wordt toegekend voor maximaal 10 ton per jaar.
Artikel 29
Vrijstelling van douanerechten voor tabak
1. Geen douanerecht wordt toegepast bij rechtstreekse invoer op de Canarische Eilanden van ruwe tabak en halffabrikaten van tabak van respectievelijk:
a)
GN-code 2401, en
b)
de volgende posten:
-
2401 10 ruwe, ongestripte tabak,
-
2401 20 geheel of gedeeltelijk gestripte ruwe tabak,
-
ex 2401 20 dekblad voor sigaren, op dragers, in rollen bestemd voor de tabaksfabricage,
-
2401 30 afvallen van tabak,
-
ex 2402 10 onafgewerkte sigaren zonder dekblad,
-
ex 2403 10 gesneden tabak (definitieve tabaksmengsels voor de vervaardiging van sigaretten, cigarillo's en sigaren),
-
ex 2403 91„gehomogeniseerde” en „gereconstitueerde” tabak, zelfs in de vorm van bladeren of banden (blad- of bandtabak),
-
ex 2403 99 geëxpandeerde tabak.
Voor de toekenning van de in de eerste alinea bedoelde vrijstelling wordt gebruikgemaakt van de in artikel 12 bedoelde certificaten.
Deze vrijstelling geldt, binnen de grenzen van een jaarlijkse invoer van 20 000 ton equivalent van ruwe, gestripte tabak, voor de in de eerste alinea bedoelde producten die bestemd zijn om op de Canarische Eilanden te worden verwerkt tot eindproducten die klaar zijn om te worden gerookt.
2. De Commissie stelt uitvoeringshandelingen vast met betrekking tot de maatregelen die nodig zijn voor de uitvoering van lid 1, en meer bepaald de voorwaarden voor de vrijstelling van rechten bij invoer van tabak op de Canarische Eilanden. Die uitvoeringshandelingen worden volgens de in artikel 34, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure vastgesteld.
HOOFDSTUK VI
FINANCIËLE BEPALINGEN
Artikel 30
Financiële middelen
1. De bij deze verordening vastgestelde maatregelen zijn interventies ter regulering van de landbouwmarkten in de zin van artikel 3, lid 1, onder b), van Verordening (EG) nr. 1290/2005 van de Raad van 21 juni 2005 betreffende de financiering van het gemeenschappelijk landbouwbeleid (14), met uitzondering van de maatregelen in:
a)
artikel 22, en
b)
artikel 24, met ingang van de datum van toepassing van het meerjarig financieel kader 2014-2020.
2. Voor elk begrotingsjaar financiert de Unie de maatregelen waarin de hoofdstukken III en IV voorzien, tot het volgende jaarlijkse maximum:
-
:
voor de Franse overzeese departementen
:
278,41 miljoen EUR,
-
:
voor de Azoren en Madeira
:
106,21 miljoen EUR,
-
:
voor de Canarische Eilanden
:
268,42 miljoen EUR.
3. De bedragen die voor elk begrotingsjaar worden toegekend om de in hoofdstuk III vastgestelde maatregelen te financieren, mogen niet groter zijn dan:
-
:
voor de Franse overzeese departementen
:
26,9 miljoen EUR,
-
:
voor de Azoren en Madeira
:
21,2 miljoen EUR,
-
:
voor de Canarische Eilanden
:
72,7 miljoen EUR.
De Commissie stelt uitvoeringshandelingen vast ter bepaling van de vereisten waaraan de lidstaten moeten voldoen om de bestemming te wijzigen van de middelen die elk jaar voor de verschillende onder de specifieke voorzieningsregeling vallende producten worden toegewezen. Die uitvoeringshandelingen worden volgens de in artikel 34, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure vastgesteld.
4. De Commissie is bevoegd overeenkomstig artikel 33 gedelegeerde handelingen vast te stellen ter bepaling van de voorwaarden voor de vaststelling van het jaarlijkse maximumbedrag dat kan worden toegewezen voor de maatregelen ter financiering van studies, demonstratieprojecten, opleiding en technische bijstand, waarbij geldt dat de toewijzing redelijk en evenredig moet zijn.
5. Voor het begrotingsjaar 2013 kent de Unie een aanvullende financiering toe voor de sector bananen van de ultraperifere gebieden, met de volgende maximumbedragen:
-
:
voor de Franse overzeese departementen
:
18,52 miljoen EUR,
-
:
voor de Azoren en Madeira
:
1,24 miljoen EUR,
-
:
voor de Canarische Eilanden
:
20,24 miljoen EUR.
HOOFDSTUK VII
ALGEMENE EN SLOTBEPALINGEN
Artikel 31
Nationale maatregelen
De lidstaten stellen de maatregelen vast die nodig zijn om de naleving van deze verordening te garanderen, met name wat betreft de controles en de administratieve sancties, en stellen de Commissie daarvan in kennis.
Artikel 32
Mededelingen en verslagen
1. Uiterlijk op 15 februari van elk jaar delen de lidstaten de Commissie mee welke hun ter beschikking gestelde kredieten zij voornemens zijn het volgende jaar uit te geven voor de uitvoering van de voorzieningsbalans en van elke maatregel ten gunste van de lokale landbouwproductie waarin de Posei-programma's voorzien.
2. Uiterlijk op 30 september van elk jaar dienen de lidstaten bij de Commissie een verslag in over de uitvoering in het voorafgaande jaar van de maatregelen waarin deze verordening voorziet.
3. Uiterlijk op 30 juni 2015 en vervolgens om de vijf jaar dient de Commissie bij het Europees Parlement en de Raad een algemeen verslag in waarin het effect van de op grond van deze verordening uitgevoerde acties, waaronder die in de sectoren bananen en melk, wordt beschreven en dat indien nodig vergezeld gaat van passende voorstellen.
4. In de analysen, studies en evaluaties die de Commissie verricht in het kader van handelsovereenkomsten en het gemeenschappelijk landbouwbeleid neemt zij een specifiek hoofdstuk op voor elke materie die van bijzonder belang is voor de ultraperifere gebieden.
Artikel 33
Uitoefening van de bevoegdheidsdelegatie
1. De bevoegdheid om gedelegeerde handelingen vast te stellen, wordt aan de Commissie toegekend onder de in dit artikel neergelegde voorwaarden.
2. De in artikel 12, lid 2, tweede alinea, artikel 19, lid 4, derde alinea, artikel 21, lid 3, artikel 26, lid 4, eerste alinea, artikel 27, lid 2, tweede alinea, en artikel 30, lid 4, bedoelde bevoegdheid om gedelegeerde handelingen vast te stellen, wordt aan de Commissie toegekend voor een termijn van vijf jaar met ingang van 21 maart 2013. De Commissie stelt uiterlijk negen maanden voor het einde van de termijn van vijf jaar een verslag op over de bevoegdheidsdelegatie. De bevoegdheidsdelegatie wordt stilzwijgend met termijnen van dezelfde duur verlengd, tenzij het Europees Parlement of de Raad zich uiterlijk drie maanden voor het einde van elke termijn tegen deze verlenging verzet.
3. Het Europees Parlement of de Raad kan de in artikel 12, lid 2, tweede alinea, artikel 19, lid 4, derde alinea, artikel 21, lid 3, artikel 26, lid 4, eerste alinea, artikel 27, lid 2, tweede alinea, en artikel 30, lid 4, bedoelde bevoegdheidsdelegatie te allen tijde intrekken. Het besluit tot intrekking beëindigt de delegatie van de in dat besluit genoemde bevoegdheid. Het wordt van kracht op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie of op een daarin genoemde latere datum. Het laat de geldigheid van de reeds van kracht zijnde gedelegeerde handelingen onverlet.
4. Zodra de Commissie een gedelegeerde handeling heeft vastgesteld, doet zij daarvan gelijktijdig kennisgeving aan het Europees Parlement en de Raad.
5. Een overeenkomstig artikel 12, lid 2, tweede alinea, artikel 19, lid 4, derde alinea, artikel 21, lid 3, artikel 26, lid 4, eerste alinea, artikel 27, lid 2, tweede alinea, en artikel 30, lid 4, vastgestelde gedelegeerde handeling treedt alleen in werking indien het Europees Parlement noch de Raad daartegen binnen een termijn van twee maanden na de kennisgeving van de handeling aan het Europees Parlement en de Raad bezwaar heeft gemaakt, of indien zowel het Europees Parlement als de Raad voor het verstrijken van die termijn de Commissie hebben medegedeeld dat zij daartegen geen bezwaar zullen maken. Die termijn wordt op initiatief van het Europees Parlement of de Raad met twee maanden verlengd.
Artikel 34
Comitéprocedure
1. De Commissie wordt bijgestaan door het bij artikel 141 van Verordening (EG) nr. 73/2009 ingestelde Comité van beheer voor rechtstreekse betalingen, behalve voor de uitvoering van artikel 24 van deze verordening, waarvoor de Commissie wordt bijgestaan door het bij Besluit 76/894/EEG van de Raad (15) ingestelde Permanent Plantenziektenkundig Comité. Die comités zijn comités in de zin van Verordening (EU) nr. 182/2011.
2. Wanneer naar dit lid wordt verwezen, is artikel 5 van Verordening (EU) nr. 182/2011 van toepassing.
Artikel 35
Herziening
Voor eind 2013 herziet de Commissie deze regelingen in het licht van hun algemene doeltreffendheid en van het nieuwe kader van het gemeenschappelijk landbouwbeleid, en dient zij zo nodig passende voorstellen voor een herziene Posei-regeling in.
Artikel 36
Intrekking
Verordening (EG) nr. 247/2006 wordt ingetrokken.
Verwijzingen naar de ingetrokken verordening moeten worden beschouwd als verwijzingen naar de onderhavige verordening en worden gelezen volgens de concordantietabel in de bijlage.
Artikel 37
Inwerkingtreding
Deze verordening treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Straatsburg, 13 maart 2013.