PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2015/450
ze dne 16. března 2015,
kterým se stanoví požadavky na testování členských států, které se začleňují do Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) nebo podstatně mění svůj vnitrostátní systém, který s ním přímo souvisí
(oznámeno pod číslem C(2015) 1612)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1987/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení, provozu a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) (1), a zejména na čl. 8 odst. 4, čl. 9 odst. 1, čl. 20 odst. 3, čl. 22 písm. a), čl. 36 odst. 4 a čl. 37 odst. 7 uvedeného nařízení, a
s ohledem na rozhodnutí Rady 2007/533/SVV ze dne 12. června 2007 o zřízení, provozování a využívání Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) (2), a zejména na čl. 8 odst. 4, čl. 9 odst. 1, čl. 20 odst. 4, čl. 22 písm. a), čl. 51 odst. 4 a čl. 52 odst. 7 uvedeného rozhodnutí,
po konzultaci s evropským inspektorem ochrany údajů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Schengenský informační systém byl zřízen v souladu s ustanoveními hlavy IV Úmluvy ze dne 19. června 1990 k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích (3). Tento systém představoval nezbytný nástroj pro uplatňování ustanovení schengenského acquis začleněného do rámce Evropské unie.
(2)
Dne 9. dubna 2013, kdy se staly použitelnými nařízení (ES) č. 1987/2006 a rozhodnutí 2007/533/SVV, byl Schengenský informační systém nahrazen Schengenským informačním systémem druhé generace (SIS II). Stejně jako předchozí systém představuje i SIS II podstatný doplněk zrušení kontrol na vnitřních hranicích, jakož i zásadní příspěvek k udržení vysokého stupně bezpečnosti v rámci prostoru svobody, bezpečnosti a práva.
(3)
Technická architektura systému SIS II zahrnuje centrální systém (dále jen „centrální SIS II“), vnitrostátní aplikace komunikační infrastrukturu mezi centrálním SIS II a vnitrostátními aplikacemi.
(4)
Bylo a zůstává nezbytné provádět testování s cílem zhodnotit, zda SIS II funguje v souladu s technickými a funkčními požadavky vymezenými v nařízení (ES) č. 1987/2006 a rozhodnutí 2007/533/SVV.
(5)
Požadavky na testování, jež platí pro hlavní fáze testů technického vývoje SIS II, byly stanoveny v nařízení Rady (ES) č. 189/2008 (4) a rozhodnutí Rady 2008/173/SVV (5) a dále v nařízení Rady (ES) č. 1104/2008 (6) a rozhodnutí Rady 2008/839/SVV (7). Tyto nástroje definovaly, jak má být organizováno a jaké jsou základnípožadavky na testování centrálního systému SIS II, vnitrostátních systémů SIS II, interakci mezi nimi, jakož i testování týkající se komunikační infrastruktury. Jelikož se uvedené nástroje týkaly technického vývoje SIS II, po zprovoznění SIS II dne 9. dubna 2013 pozbyly právní účinek. Nařízení (ES) č. 1104/2008 a rozhodnutí 2008/839/SVV pozbyla platnosti dne 8. května 2013, navíc první z nich bylo zrušeno nařízením Rady (EU) č. 1273/2012 (8) a druhé nařízením Rady (EU) č. 1272/2012 (9). Zrušení nařízení (ES) č. 189/2008 a rozhodnutí 2008/173/SVV bylo navrženo v roce 2014 (10).
(6)
Nařízení (ES) č. 189/2008, rozhodnutí 2008/173/ES, nařízení (ES) č. 1104/2008 a rozhodnutí 2008/839/SVV stanovila povinnost testování komunikační infrastruktury, testování shody vnitrostátních systémů, souhrnných testů i testů výměny doplňujících informací pro členské státy, které přešly ze SIS 1+ na SIS II. Nezbytným předpokladem k zahájení souhrnného testu bylo úspěšné testování centrálního SIS II, shody vnitrostátních systémů, jakož i testování komunikační infrastruktury. Komise musela jako nezbytný předpoklad pro uplatňování nařízení (ES) č. 1987/2006 a rozhodnutí 2007/533/SVV oznámit úspěšné dokončení souhrnného testu.
(7)
V souvislosti s rozšířením Unie, a zejména s rozšířením prostoru svobody, bezpečnosti a práva, je nezbytné stanovit testy, které prokáží technickou připravenost jednotlivých členských států na začlenění do SIS II. Pro posílení právní jistoty je nezbytné definovat požadavky na testování. Tyto testy by měly prokázat, že daný členský stát je schopen provádět výměnu doplňujících informací, že jeho vnitrostátní systém je plně ve shodě s centrálním SIS II, že je schopen vkládat, aktualizovat, mazat a vyhledávat údaje, nahrávat fotografie a otisky prstů v požadované kvalitě a zpracovávat údaje o zneužití totožnosti.
(8)
Členské státy, které mají v úmyslu provést zásadní změny ve svém vnitrostátním systému SIS II (N.SIS II) nebo ve své aplikaci SIRENE, jak stanoví nařízení (ES) č. 1987/2006 a rozhodnutí 2007/533/SVV, by měly rovněž absolvovat testy stanovené řídícím orgánem za účelem prokázání plné shody s centrálním SIS II nebo prokázat, že jsou schopny provádět výměnu doplňujících informací. Nařízení (ES) č. 1987/2006 a rozhodnutí 2007/533/SVV ve spojení s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1077/2011 (11) svěřilo pravomoci řídícího orgánu Evropské agentuře pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v rámci prostoru svobody, bezpečnosti a práva.
(9)
S přihlédnutím k zásadě, že pro všechny členské státy by měly platit stejné technické požadavky, je vhodné u členských států, které se hodlají začlenit do SIS II, použít stejné fáze testování, jaké musely členské státy provést za účelem přechodu ze SIS 1+ na SIS II.
(10)
Je také vhodné využít zkušenosti získané během vývoje SIS II a doplnit testy, které nebyly obsaženy v žádném právním nástroji, ale jež si přidaly členské státy v rámci přípravných orgánů Rady, zejména testy výměny formulářů SIRENE.
(11)
Testy by měly být vypracovány, definovány a prováděny řídícím orgánem za pomoci členských států.
(12)
Jelikož nařízení (ES) č. 1987/2006 navazuje na schengenské acquis, v souladu s článkem 5 Protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství oznámilo Dánsko dopisem ze dne 15. června 2007, že toto acquis provedlo ve svém vnitrostátním právu. Dánsko se účastní rozhodnutí 2007/533/SVV. Dánsko je proto povinno toto rozhodnutí provést.
(13)
Na Spojené království se toto rozhodnutí vztahuje v rozsahu, který se netýká výměny doplňujících informací v souvislosti s články 24 a 25 nařízení (ES) č. 1987/2006, podle článku 5 Protokolu o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a podle čl. 8 odst. 2 rozhodnutí Rady 2000/365/ES (12).
(14)
Na Irsko se toto rozhodnutí vztahuje v rozsahu, který se netýká výměny doplňujících informací v souvislosti s články 24 a 25 nařízení (ES) č. 1987/2006, podle článku 5 Protokolu o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a podle čl. 6 odst. 2 rozhodnutí Rady 2002/192/ES (13).
(15)
Pokud jde o Kypr, toto rozhodnutí představuje akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003.
(16)
Pokud jde o Chorvatsko, toto rozhodnutí představuje akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 4 odst. 1 aktu o přistoupení z roku 2012.
(17)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (14), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě G rozhodnutí Rady 1999/437/ES (15).
(18)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (16), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě G rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s čl. 4 odst. 1 rozhodnutí Rady 2004/860/ES (17).
(19)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (18), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě G rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU (19).
(20)
Opatření podle tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 51 nařízení Rady (ES) č. 1987/2006 a podle článku 67 rozhodnutí 2007/533/SVV,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Před začleněním do Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) členské státy provedou a absolvují testy a postup testování stanovené v příloze tohoto rozhodnutí.
2. Členské státy, které mají v úmyslu provést zásadní změny ve svém N.SIS II nebo ve své aplikaci SIRENE, požádají řídící orgán, aby určil, které z testů uvedených v příloze tohoto rozhodnutí musí být provedeny, a absolvují postup testování stanovený v příloze tohoto rozhodnutí. Dotyčné členské státy provedou tyto změny až poté, co tyto testy úspěšně proběhnou.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 16. března 2015.
UITVOERINGSBESLUIT (EU) 2015/450 VAN DE COMMISSIE
van 16 maart 2015
tot vaststelling van de testvoorschriften voor lidstaten die zich op het Schengeninformatiesysteem van de tweede generatie (SIS II) aansluiten of hun daar rechtstreeks voor bedoelde nationale systeem substantieel wijzigen
(Kennisgeving geschied onder nummer C(2015) 1612)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 1987/2006 van het Europees Parlement en de Raad van 20 december 2006 betreffende de instelling, de werking en het gebruik van het Schengeninformatiesysteem van de tweede generatie (SIS II) (1), en met name artikel 8, lid 4, artikel 9, lid 1, artikel 20, lid 3, artikel 22, onder a), artikel 36, lid 4, en artikel 37, lid 7,
Gezien Besluit 2007/533/JBZ van de Raad van 12 juni 2007 betreffende de instelling, de werking en het gebruik van het Schengeninformatiesysteem van de tweede generatie (SIS II) (2), en met name artikel 8, lid 4, artikel 9, lid 1, artikel 20, lid 4, artikel 22, onder a), artikel 51, lid 4, en artikel 52, lid 7,
Na raadpleging van de Europese Toezichthouder voor gegevensbescherming,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Het Schengeninformatiesysteem is ingesteld op grond van de bepalingen van titel IV van de Overeenkomst van 19 juni 1990 ter uitvoering van het te Schengen gesloten akkoord van 14 juni 1985 tussen de regeringen van de staten van de Benelux Economische Unie, de Bondsrepubliek Duitsland en de Franse Republiek, betreffende de geleidelijke afschaffing van de controles aan de gemeenschappelijke grenzen (3). Het Schengeninformatiesysteem is een essentieel instrument voor de toepassing van de bepalingen van het Schengenacquis zoals dat is opgenomen in het kader van de Unie.
(2)
Het Schengeninformatiesysteem is op 9 april 2013, toen Verordening (EG) 1987/2006 en Besluit 2007/533/JBZ van toepassing werden, vervangen door het Schengeninformatiesysteem van de tweede generatie (SIS II). Zoals het systeem waarvoor het in de plaats kwam, is SIS II een belangrijke begeleidende maatregel bij de afschaffing van de controles aan de binnengrenzen en een cruciale bijdrage tot het hoge veiligheidsniveau binnen de ruimte van vrijheid, veiligheid en recht.
(3)
De technische architectuur van SIS II bestaat uit een centraal systeem (Centraal SIS II), nationale toepassingen en een communicatie-infrastructuur tussen het Centrale SIS II en de nationale toepassingen.
(4)
Het was en is nog steeds noodzakelijk tests uit te voeren om te beoordelen of SIS II functioneert in overeenstemming met de technische en functionele vereisten zoals die zijn vastgelegd in Verordening (EG) nr. 1987/2006 en Besluit 2007/533/JBZ.
(5)
De testvoorschriften voor de belangrijkste testfasen tijdens de technische ontwikkeling van SIS II zijn vastgesteld bij Verordening (EG) nr. 189/2008 van de Raad (4) en Besluit 2008/173/JBZ van de Raad (5), alsmede bij Verordening (EG) nr. 1104/2008 van de Raad (6) en Besluit 2008/839/JBZ van de Raad (7). Bij die instrumenten zijn de basiseisen en de wijze van organisatie vastgesteld voor het testen van het centrale systeem van SIS II, de nationale systemen van SIS II, de wisselwerking tussen deze systemen en de communicatie-infrastructuur. Aangezien deze rechtsinstrumenten betrekking hadden op de technische ontwikkeling van SIS II, hebben zij na de inbedrijfstelling van SIS II op 9 april 2013 geen rechtsgevolgen meer. Verordening (EG) nr. 1104/2008 en Besluit 2008/839/JBZ zijn op 8 mei 2013 verstreken en waren bovendien al ingetrokken bij respectievelijk Verordening (EU) nr. 1273/2012 van de Raad (8) en Verordening (EU) nr. 1272/2012 van de Raad (9). In 2014 is voorgesteld Verordening (EG) nr. 189/2008 en Besluit 2008/173/JBZ in te trekken (10).
(6)
Bij Verordening (EG) nr. 189/2008, Besluit 2008/173/JBZ, Verordening (EG) nr. 1104/2008 en Besluit 2008/839/JBZ zijn de tests van de communicatie-infrastructuur, de nationale conformiteitstests, de integrale tests en de test van de uitwisseling van aanvullende informatie verplicht gesteld voor de lidstaten die van SIS 1+ naar SIS II migreren. Om met de integrale test te beginnen, werd als voorwaarde gesteld dat de tests van het centrale SIS II, de nationale conformiteitstests en de tests van de communicatie-infrastructuur met succes waren verlopen. De Commissie diende te verklaren dat de integrale test met succes was verlopen, voordat Verordening (EG) nr. 1987/2006 en Besluit 2007/533/JBZ van toepassing konden worden.
(7)
In verband met de uitbreiding van de Unie en in het bijzonder de uitbreiding van de ruimte van vrijheid, veiligheid en recht, dient te worden bepaald met welke tests kan worden aangetoond dat een lidstaat technisch gereed is om zich op SIS II aan te sluiten. Met het oog op de rechtszekerheid dienen de testvereisten te worden vastgesteld. Met de tests dient te worden aangetoond dat een lidstaat in staat is tot de uitwisseling van aanvullende informatie, dat zijn nationale systeem volledig conform is met het centrale SIS II, dat hij in staat is gegevens in te voeren, bij te werken, te schrappen en te doorzoeken, dat hij in staat is foto's en vingerafdrukken van de vereiste kwaliteit te uploaden en dat hij gegevens inzake misbruik van identiteit kan verwerken.
(8)
Lidstaten die substantiële wijzigingen willen aanbrengen in hun nationale SIS II-systeem (N.SIS II) of hun Sirene-toepassing als bedoeld in Verordening (EG) nr. 1987/2006 en Besluit 2007/533/JBZ, dienen eveneens te worden onderworpen aan de door de beheersautoriteit vastgestelde tests om de volledige conformiteit met het centrale SIS II aan te tonen, dan wel te bewijzen dat zij in staat zijn aanvullende informatie uit te wisselen. Het Europees Agentschap voor het operationeel beheer van grootschalige IT-systemen op het gebied van vrijheid, veiligheid en recht is overeenkomstig Verordening (EG) nr. 1987/2006 en Besluit 2007/533/JBZ, in samenhang met Verordening (EU) nr. 1077/2011 van het Europees Parlement en de Raad, aangewezen als beheersautoriteit (11).
(9)
Rekening houdende met het beginsel dat voor alle lidstaten dezelfde technische vereisten dienen te gelden, is het dienstig lidstaten die zich op SIS II wensen aan te sluiten, aan dezelfde testfasen te onderwerpen als die welke de lidstaten moesten uitvoeren voor de migratie van SIS 1+ naar SIS II.
(10)
Het is tevens dienstig om gebruik te maken van de met de ontwikkeling van SIS II opgedane ervaring en de tests toe te voegen die niet in de rechtsinstrumenten zijn opgenomen maar zijn toegevoegd door de lidstaten, handelende binnen de voorbereidende instanties van de Raad, en met name de test inzake de uitwisseling van Sirene-formulieren.
(11)
De tests dienen te worden georganiseerd, gedefinieerd en uitgevoerd door de beheersautoriteit, met steun van de lidstaten.
(12)
Aangezien Verordening (EG) nr. 1987/2006 voortbouwt op het Schengenacquis, heeft Denemarken overeenkomstig artikel 5 van het Protocol betreffende de positie van Denemarken, dat aan het Verdrag betreffende de Europese Unie en het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap is gehecht, bij brief van 15 juni 2007 kennis gegeven van de omzetting van dit acquis in zijn nationale wetgeving. Denemarken neemt deel aan Besluit 2007/533/JBZ. Denemarken is daarom verplicht dit besluit uit te voeren.
(13)
Voor zover dit besluit geen betrekking heeft op de uitwisseling van aanvullende informatie in verband met de artikelen 24 en 25 van Verordening (EG) nr. 1987/2006, neemt het Verenigd Koninkrijk aan dit besluit deel overeenkomstig artikel 5 van het Protocol betreffende het Schengenacquis dat is opgenomen in het kader van de Europese Unie, dat aan het Verdrag betreffende de Europese Unie en het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie is gehecht, en artikel 8, lid 2, van Besluit 2000/365/EG van de Raad (12).
(14)
Voor zover dit besluit geen betrekking heeft op de uitwisseling van aanvullende informatie in verband met de artikelen 24 en 25 van Verordening (EG) nr. 1987/2006, neemt Ierland aan dit besluit deel overeenkomstig artikel 5 van het Protocol betreffende het Schengenacquis dat is opgenomen in het kader van de Europese Unie, dat aan het Verdrag betreffende de Europese Unie en het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie is gehecht, en artikel 6, lid 2, van Besluit 2002/192/EG van de Raad (13).
(15)
Wat Cyprus betreft, vormt dit besluit een op het Schengenacquis voortbouwend of anderszins daaraan gerelateerd rechtsbesluit in de zin van artikel 3, lid 2, van de Toetredingsakte van 2003.
(16)
Wat Kroatië betreft, vormt dit besluit een op het Schengenacquis voortbouwend of anderszins daaraan gerelateerd rechtsbesluit in de zin van artikel 4, lid 1, van de Toetredingsakte van 2012.
(17)
Wat IJsland en Noorwegen betreft, houdt dit besluit een ontwikkeling in van de bepalingen van het Schengenacquis, zoals bedoeld in de Overeenkomst tussen de Raad van de Europese Unie, de Republiek IJsland en het Koninkrijk Noorwegen inzake de wijze waarop IJsland en Noorwegen worden betrokken bij de uitvoering, de toepassing en de ontwikkeling van het Schengenacquis (14), die vallen onder het gebied bedoeld in artikel 1, punt G, van Besluit 1999/437/EG van de Raad (15).
(18)
Wat Zwitserland betreft, houdt dit besluit een ontwikkeling in van de bepalingen van het Schengenacquis, zoals bedoeld in de Overeenkomst tussen de Europese Unie, de Europese Gemeenschap en de Zwitserse Bondsstaat inzake de wijze waarop Zwitserland wordt betrokken bij de uitvoering, de toepassing en de ontwikkeling van het Schengenacquis (16), die vallen onder het gebied bedoeld in artikel 1, punt G, van Besluit 1999/437/EG, in samenhang met artikel 4, lid 1, van Besluit 2004/860/EG van de Raad (17).
(19)
Wat Liechtenstein betreft, houdt dit besluit een ontwikkeling in van de bepalingen van het Schengenacquis, zoals bedoeld in het Protocol tussen de Europese Unie, de Europese Gemeenschap, de Zwitserse Bondsstaat en het Vorstendom Liechtenstein betreffende de toetreding van het Vorstendom Liechtenstein tot de Overeenkomst tussen de Europese Unie, de Europese Gemeenschap en de Zwitserse Bondsstaat inzake de wijze waarop Zwitserland wordt betrokken bij de uitvoering, de toepassing en de ontwikkeling van het Schengenacquis (18), die vallen onder het gebied bedoeld in artikel 1, punt G, van Besluit 1999/437/EG, in samenhang met artikel 3 van Besluit 2011/350/EU van de Raad (19).
(20)
De maatregelen waarin dit besluit voorziet, zijn in overeenstemming met het advies van het comité dat is opgericht bij artikel 51 van Verordening (EG) nr. 1987/2006 van de Raad en artikel 67 van Besluit 2007/533/JBZ,
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
1. Lidstaten die zich wensen aan te sluiten op het Schengeninformatiesysteem van de tweede generatie (SIS II), voeren alvorens zulks te doen de tests uit en passen de testprocedures toe die in de bijlage bij dit besluit zijn opgenomen.
2. Lidstaten die voornemens zijn een substantiële wijziging aan te brengen in hun N.SIS II- of Sirene-toepassing, verzoeken de beheersautoriteit vast te stellen welke van de in de bijlage bij dit besluit vermelde tests moeten worden verricht, en passen de in die bijlage vermelde testprocedure toe. De betrokken lidstaten voeren de wijzigingen niet uit alvorens de tests met succes zijn doorlopen.
Artikel 2
Dit besluit is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Brussel, 16 maart 2015.