PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 815/2012
ze dne 13. září 2012,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EU) č. 904/2010, pokud jde o zvláštní režimy pro neusazené osoby povinné k dani, které poskytují telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronické služby osobám nepovinným k dani
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 904/2010 ze dne 7. října 2010 o správní spolupráci a boji proti podvodům v oblasti daně z přidané hodnoty (1), a zejména na čl. 44 odst. 1, čl. 44 odst. 2 druhý pododstavec, čl. 45 odst. 1 a 2 a čl. 51 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 904/2010 stanoví pravidla pro správní spolupráci a boj proti podvodům v oblasti daně z přidané hodnoty (DPH). Články 44 a 45 nařízení (EU) č. 904/2010 se konkrétně týkají výměny informací týkajících se zvláštních úprav pro telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronické služby uvedených v kapitole 6 hlavy XII směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném režimu daně z přidané hodnoty (2). Uvedené zvláštní režimy se týkají toho, že osoba povinná k dani usazená mimo členský stát spotřeby přiznává DPH z příslušného prodeje v členském státě spotřeby prostřednictvím elektronického rozhraní v členském státě identifikace (jedno správní místo).
(2)
Některé informace týkající se transakcí provedených v rámci uvedených zvláštních režimů se mezi členskými státy shromažďují a vyměňují. Konkrétně se to týká výměny identifikačních údajů a shromažďování a výměny údajů z přiznání k DPH, včetně oprav uvedených daňových přiznání k DPH mezi členskými státy.
(3)
Ve snaze zajistit, aby se informace vyměňovaly jednotným způsobem, je nutno přijmout technické podrobnosti pro tuto výměnu včetně jednotné elektronické zprávy. To umožní jednotný rozvoj technických a funkčních specifikací, protože se budou řídit regulovaným rámcem.
(4)
Některé informace týkající se změn identifikačních údajů, jako například vynětí ze zvláštních režimů, dobrovolné ukončení nebo změna členského státu identifikace, by se také měly bezodkladně vyměňovat jednotným způsobem, aby členské státy mohly kontrolovat správné uplatňování zvláštních režimů a bojovat proti podvodům. Pro tento účel by měla být zajištěna společná opatření týkající se elektronické výměny uvedených informací.
(5)
S cílem udržet administrativní zátěž na minimální úrovni je třeba stanovit určité požadavky na elektronické rozhraní, které umožní osobám povinným k dani předkládat identifikační informace a přiznání k DPH. Členským státům by nemělo být bráněno v poskytnutí dodatečných funkcí umožňujících další snížení administrativní zátěže.
(6)
S cílem zajistit, aby se informace týkající se registrace k režimu a přiznání k DPH podávané v rámci režimu mohly účinně přenášet a zpracovávat, by členské státy měly vyvinout svá elektronická rozhraní jednotným způsobem. Je proto nezbytné vypracovat jednotnou elektronickou zprávu pro přenos těchto informací.
(7)
Je nutné vyjasnit informace, které se předkládají v případech, kdy se v určitém období v jednom nebo ve všech členských státech neuskuteční žádný prodej v rámci zvláštních režimů.
(8)
Ve snaze umožnit členským státům a osobám povinným k dani, aby se ve svých následných sděleních mohly jednoznačně odkazovat na přiznání k DPH včetně platby daně, by členské státy identifikace měly každému daňovému přiznání k DPH přidělit jedinečné referenční číslo.
(9)
Toto nařízení se použije od stejného dne, od kterého se použijí články 44 a 45 nařízení (EU) č. 904/2010.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro správní spolupráci,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„režimem mimo Unii“ zvláštní režim pro telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronické služby, které poskytují osoby povinné k dani neusazené ve Společenství, jak je stanoveno v hlavě XII kapitole 6 oddílu 2 směrnice 2006/112/ES;
2)
„režimem Unie“ zvláštní režim pro telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronické služby, které poskytují osoby povinné k dani usazené ve Společenství, avšak neusazené ve státě spotřeby, jak je stanoveno v hlavě XII kapitole 6 oddílu 3 směrnice 2006/112/ES;
3)
„zvláštními režimy“ pak režim mimo Unii a režim Unie.
Článek 2
Funkce elektronického rozhraní
Elektronické rozhraní v členském státě identifikace, pomocí kterého se osoba povinná k dani registruje k používání jednoho ze zvláštních režimů a jehož prostřednictvím uvedená osoba předkládá přiznání k dani z přidané hodnoty (DPH) v rámci uvedeného režimu členskému státu identifikace, má tyto funkce:
a)
musí poskytovat nástroj pro ukládání identifikačních údajů podle článku 361 směrnice 2006/112/ES nebo přiznání k DPH podle článků 365 a 369g směrnice 2006/112/ES před jejich podáním;
b)
musí umožňovat osobě povinné k dani předkládat příslušné informace týkající se daňových přiznání k DPH prostřednictvím systému pro elektronický přenos souborů zasílaného v souladu s podmínkami stanovenými členským státem identifikace.
Článek 3
Přenos identifikačních údajů
1. Členský stát identifikace prostřednictvím sítě CCN/CSI ostatním členským státům zasílá
a)
informace pro identifikaci osoby povinné k dani využívající režim mimo Unii;
b)
obdobně údaje pro identifikaci osoby povinné k dani využívající režim Unie;
c)
přidělené identifikační číslo.
Pro přenos informací uvedených v prvním pododstavci se použije jednotná elektronická zpráva uvedená v příloze I. Sloupec B jednotné elektronické zprávy uvedené v příloze I se používá pro režim mimo Unii a sloupec C uvedené jednotné elektronické zprávy se používá pro režim Unie.
2. Členský stát identifikace bezodkladně informuje ostatní členské státy prostřednictvím sítě CCN/CSI pomocí jednotné elektronické zprávy uvedené v příloze II tohoto nařízení v případě, že osoba povinná k dani
a)
je vyňata z jednoho ze zvláštních režimů;
b)
dobrovolně přestane používat jeden ze zvláštních režimů;
c)
mění členský stát identifikace v rámci režimu Unie.
Článek 4
Předložení přiznání k DPH osobou povinnou k dani
1. Osoba povinná k dani předkládá přiznání k DPH s údaji podle článků 365 a 369g směrnice 2006/112/ES členskému státu identifikace prostřednictvím jednotné elektronické zprávy uvedené v příloze III tohoto nařízení. Sloupec B jednotné elektronické zprávy uvedené v příloze III se používá pro režim mimo Unii a sloupec C uvedené jednotné elektronické zprávy se používá pro režim Unie.
2. V případě, že osoba povinná k dani během zdaňovacího období neposkytne žádné služby v rámci zvláštních režimů v žádném členském státě, vyplní se nulové přiznání k DPH. Pro uvedený účel se vyplňují pro režim Unie jen pole 1, 2 a 21 jednotné elektronické zprávy uvedené v příloze III a v případě režimu mimo Unii pole 1, 2 a 11.
3. Osoba povinná k dani je povinna uvést jen služby poskytnuté do členského státu spotřeby a z členského státu usazení, pokud služby v rámci zvláštních režimů byly poskytnuty v daném členském státě nebo z něj v rámci zdaňovacího období.
Článek 5
Přenos informací uvedených v přiznání k DPH
Informace uvedené v přiznání k DPH, na které se odkazuje v čl. 4 odst. 1, zasílá členský stát identifikace každému členskému státu spotřeby a usazení uvedenému v přiznání k DPH prostřednictvím sítě CCN/CSI pomocí jednotné elektronické zprávy uvedené v příloze III tohoto nařízení.
Pro účely prvního pododstavce členský stát identifikace zašle členskému státu spotřeby a usazení, v němž nebo z něhož byly poskytnuty služby, obecné informace uvedené v části 1 jednotné elektronické zprávy stanovené v příloze III spolu s informacemi v části 2 uvedené jednotné elektronické zprávy, které se týkají daného konkrétního členského státu spotřeby nebo usazení.
Členský stát identifikace zašle informace uvedené v přiznání k DPH pouze těm členským státům, které jsou uvedeny v daném přiznání k DPH.
Článek 6
Jedinečné referenční číslo
Informace předávané podle článku 5 obsahují referenční číslo přidělené členským státem identifikace, které je pro dané přiznání k DPH jedinečné.
Článek 7
Opravy přiznání k DPH
Členský stát identifikace umožní osobě povinné k dani opravit přiznání k DPH prostřednictvím elektronického rozhraní uvedeného v článku 2. Členský stát identifikace zašle v souladu s článkem 5 informace o opravách dotyčnému členskému státu (státům) spotřeby a usazení a přidělí daným informacím časové razítko.
Článek 8
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. září 2012.
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 815/2012 VAN DE COMMISSIE
van 13 september 2012
tot vaststelling van nadere bepalingen voor de toepassing van Verordening (EU) nr. 904/2010 van de Raad wat betreft bijzondere regelingen voor niet-gevestigde belastingplichtigen die telecommunicatie-, omroep- of elektronische diensten verrichten voor niet-belastingplichtigen
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EU) nr. 904/2010 van de Raad van 7 oktober 2010 betreffende de administratieve samenwerking en de bestrijding van fraude op het gebied van de belasting over de toegevoegde waarde (1), en met name artikel 44, lid 1), de tweede alinea van artikel 44, lid 2), artikel 45, leden 1) en 2), en artikel 51, lid 1),
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Verordening (EU) nr. 904/2010 legt de regels vast voor de administratieve samenwerking en de strijd tegen fraude op het gebied van de belasting over de toegevoegde waarde (btw). De artikelen 44 en 45 van Verordening (EU) nr. 904/2010 hebben met name betrekking op de uitwisseling van gegevens met betrekking tot de bijzondere regelingen voor telecommunicatie-, omroep- of elektronische diensten in hoofdstuk 6 van titel XII van Richtlijn 2006/112/EG van de Raad van 28 november 2006 betreffende het gemeenschappelijke stelsel van belasting over de toegevoegde waarde (2). Deze bijzondere regelingen hebben betrekking op een buiten de lidstaat van verbruik gevestigde belastingplichtige die de verschuldigde btw over de desbetreffende verkopen in de lidstaat van verbruik via een elektronische interface in de lidstaat van identificatie opgeeft (éénloketsysteem).
(2)
Bepaalde gegevens met betrekking tot transacties die op grond van deze bijzondere regelingen zijn uitgevoerd, worden verzameld en uitgewisseld tussen de lidstaten. Het gaat daarbij met name om de uitwisseling van identificatiegegevens en het verzamelen en uitwisselen van gegevens in de btw-aangifte tussen de lidstaten, inclusief correcties op deze btw-aangiften.
(3)
Om te garanderen dat de informatie op een uniforme manier wordt uitgewisseld, moeten de technische details voor een dergelijke uitwisseling worden vastgesteld, inclusief een gemeenschappelijk elektronisch bericht. Op die manier wordt ook de uniforme ontwikkeling van de technische en functionele specificaties mogelijk gemaakt, aangezien die op basis van een gereguleerd raamwerk worden opgesteld.
(4)
Bepaalde gegevens met betrekking tot wijzigingen in de identificatiegegevens, zoals de uitsluiting van de bijzondere regelingen, de vrijwillige beëindiging of de wijziging van de lidstaat van identificatie, dienen ook onverwijld en op een uniforme manier te worden uitgewisseld, zodat de lidstaten de correcte toepassing van de bijzondere regelingen kunnen controleren en fraude kunnen bestrijden. Daartoe moet worden voorzien in gemeenschappelijke regelingen voor de elektronische uitwisseling van dergelijke informatie.
(5)
Om de administratieve lasten tot een minimum te beperken, moeten bepaalde eisen worden vastgelegd voor de elektronische interface die het indienen van identificatiegegevens en btw-aangiften door belastingplichtigen vergemakkelijkt. De lidstaten dienen de mogelijkheid te krijgen om aanvullende functionaliteiten te verschaffen om de administratieve lasten verder terug te brengen.
(6)
Om te garanderen dat de gegevens met betrekking tot de identificatie in de regeling en de op grond van de regeling ingediende btw-aangiften doeltreffend kunnen worden verzonden en verwerkt, dienen de lidstaten hun elektronische interface op een uniforme manier te ontwikkelen. Daarom is het voor de verzending van die gegevens nodig een gemeenschappelijk elektronisch bericht vast te stellen.
(7)
Er moet verduidelijkt worden welke gegevens moeten worden verstrekt in de situaties waar geen verkopen op grond van de bijzondere regelingen worden verricht in een specifieke periode in één of alle lidstaten.
(8)
Om de lidstaten en belastingplichtigen in staat te stellen op ondubbelzinnige wijze naar de btw-aangiften te verwijzen in hun latere communicatie, inclusief de betaling van de belasting, dient door de lidstaat van identificatie aan elke btw-aangifte een uniek referentienummer te worden toegekend.
(9)
Deze verordening dient vanaf dezelfde dag van toepassing te zijn als de artikelen 44 en 45 van Verordening (EU) nr. 904/2010.
(10)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Permanent Comité inzake administratieve samenwerking,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Definities
Voor de toepassing van deze verordening wordt verstaan onder:
1. „niet-Unieregeling”: de bijzondere regeling voor telecommunicatiediensten, omroepdiensten of elektronische diensten verricht door niet in de Gemeenschap gevestigde belastingplichtigen overeenkomstig titel XII, hoofdstuk 6, afdeling 2, van Richtlijn 2006/112/EG;
2. „Unieregeling”: de bijzondere regeling voor telecommunicatiediensten, omroepdiensten of elektronische diensten verricht door in de Gemeenschap doch niet in de lidstaat van verbruik gevestigde belastingplichtigen, overeenkomstig titel XII, hoofdstuk 6, afdeling 3, van Richtlijn 2006/112/EG;
3. „bijzondere regelingen”: de niet-Unieregeling en de Unieregeling.
Artikel 2
Functionaliteiten van de elektronische interface
De elektronische interface in de lidstaat van identificatie waarmee een belastingplichtige het gebruik van een van de bijzondere regelingen registreert, en langs welke weg deze persoon de aangiften voor de belasting over de toegevoegde waarde (btw) op grond van die regeling bij de lidstaat van identificatie indient, wordt gekenmerkt door de volgende functionaliteiten:
a)
het moet de faciliteit bieden om de identificatiegegevens overeenkomstig artikel 361 van Richtlijn 2006/112/EG, of de btw-aangifte overeenkomstig de artikelen 365 en 369 octies van Richtlijn 2006/112/EG te bewaren, voordat de gegevens worden ingediend;
b)
het moet de belastingplichtige in staat stellen de relevante gegevens met betrekking tot de btw-aangiften in te dienen door middel van elektronische bestandsoverdracht overeenkomstig de voorwaarden die door de lidstaat van identificatie zijn vastgelegd.
Artikel 3
Verzending van identificatiegegevens
1. De lidstaat van identificatie zendt de volgende informatie via het CCN/CSI-netwerk naar de andere lidstaten:
a)
gegevens ter identificatie van de belastingplichtige die de niet-Unieregeling gebruikt;
b)
vergelijkbare gegevens ter identificatie van de belastingplichtige die de Unieregeling gebruikt;
c)
een toegekend identificatienummer.
Het gemeenschappelijk elektronisch bericht als beschreven in bijlage I wordt gebruikt om de in de eerste alinea bedoelde informatie te verzenden. Kolom B van het gemeenschappelijk elektronisch bericht als beschreven in bijlage I wordt gebruikt voor de niet-Unieregeling en kolom C van dat gemeenschappelijk elektronisch bericht wordt gebruikt voor de Unieregeling.
2. De lidstaat van identificatie stelt de andere lidstaten via het CNN/CSI-netwerk onverwijld in kennis met gebruikmaking van het gemeenschappelijk elektronisch bericht als beschreven in bijlage II bij deze verordening, daar waar de belastingplichtige:
a)
wordt uitgesloten van een van de bijzondere regelingen;
b)
vrijwillig het gebruik van een van de bijzondere regelingen beëindigt;
c)
de lidstaat van identificatie binnen de Unieregeling wijzigt.
Artikel 4
Indiening van de btw-aangifte door de belastingplichtige
1. De belastingplichtige dient de btw-aangiften in overeenkomstig de voorschriften in de artikelen 365 en 369 octies van Richtlijn 2006/112/EG bij de lidstaat van identificatie met gebruikmaking van het gemeenschappelijk elektronisch bericht als beschreven in bijlage III bij deze verordening. Kolom B van het gemeenschappelijk elektronisch bericht als beschreven in bijlage III wordt gebruikt voor de niet-Unieregeling en kolom C van dat gemeenschappelijk elektronisch bericht wordt gebruikt voor de Unieregeling.
2. Daar waar een belastingplichtige in geen enkele lidstaat diensten verricht op grond van de bijzondere regeling gedurende een aangiftetijdvak, wordt een nihil-aangifte ingevuld. Met dat doel worden voor de Unieregeling alleen de vakken 1, 2 en 21 van het gemeenschappelijke elektronische bericht als beschreven in bijlage III en voor de niet-Unieregeling de vakken 1, 2 en 11 ingevuld.
3. Van de belastingplichtige wordt uitsluitend vereist de diensten in te vullen die verband houden met een lidstaat van verbruik en vanuit een lidstaat van vestiging indien de geleverde diensten op grond van de bijzondere regelingen zijn verricht respectievelijk in of vanuit die lidstaat, binnen het aangiftetijdvak.
Artikel 5
Verzending van de in de btw-aangifte vermelde informatie
De in de btw-aangifte vermelde informatie als bedoeld in artikel 4, lid 1, wordt door de lidstaat van identificatie via het CCN/CSI-netwerk verzonden naar iedere lidstaat van verbruik en vestiging die in de btw-aangifte wordt vernoemd, met gebruikmaking van het gemeenschappelijk elektronisch bericht als beschreven in bijlage III bij deze verordening.
Voor de toepassing van de eerste alinea zendt de lidstaat van identificatie de algemene gegevens in deel 1 van het gemeenschappelijk elektronisch bericht in bijlage III aan de lidstaat van verbruik en vestiging waarin of vanwaar de diensten zijn verricht, samen met de informatie in deel 2 van dat gemeenschappelijk elektronisch bericht dat betrekking heeft op die specifieke lidstaat van verbruik of vestiging.
De lidstaten van identificatie zenden de in de btw-aangifte vermelde informatie alleen naar die lidstaten die op die btw-aangifte staan vermeld.
Artikel 6
Uniek referentienummer
De informatie die op grond van artikel 5 wordt verzonden, bevat een door de lidstaat van identificatie toegewezen referentienummer dat uniek is voor de specifieke btw-aangifte.
Artikel 7
Correcties op btw-aangiften
De belastingplichtige wordt door de lidstaat van identificatie toegestaan om btw-aangiften te corrigeren door middel van de in artikel 2 bedoelde elektronische interface. De lidstaat van identificatie zendt de informatie over de correcties aan de betrokken lidst(a)at(en) van verbruik en vestiging in overeenstemming met artikel 5, en kent een tijdstempel toe aan die informatie.
Artikel 8
Inwerkingtreding
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Zij is van toepassing met ingang van 1 januari 2015.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 13 september 2012.