NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1392/2014
ze dne 20. října 2014,
kterým se stanoví plán výmětů pro některý drobný pelagický rybolov ve Středozemním moři
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (1), a zejména na čl. 15 odst. 6 a čl. 18 odst. 1 a 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem nařízení (EU) č. 1380/2013 je postupně odstranit výměty v celém evropském rybolovu zavedením povinnosti vykládky úlovků druhů, na něž se vztahují omezení odlovu.
(2)
Na základě čl. 15 odst. 6 nařízení (EU) č. 1380/2013 je Komise zmocněna přijímat prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci plány výmětů pro období nepřevyšující tři roky, což vychází ze společných doporučení, jež členské státy vypracovaly na základě konzultace s příslušnými poradními sbory.
(3)
Řecko, Španělsko, Francie, Chorvatsko, Itálie, Malta a Slovinsko jsou státy s přímým zájmem na řízení rybolovu ve Středozemním moři. Tyto členské státy předložily Komisi po konzultaci s poradním sborem pro oblast Středozemního moře společná doporučení (2). Vědecké podklady poskytly příslušné vědecké subjekty. V souladu s čl. 18 odst. 3 nařízení (EU) č. 1380/2013 by do tohoto nařízení měla být zahrnuta pouze opatření uvedená ve společných doporučeních, jež vyhovují čl. 15 odst. 6 uvedeného nařízení.
(4)
Pokud jde o Středozemní moře, článek 15 nařízení (EU) č. 1380/2013 stanoví povinnost vykládky pro všechny úlovky druhů, na něž se vztahují omezení odlovu, jakož i úlovky druhů, na něž se vztahují minimální velikosti, jak jsou stanoveny v příloze III nařízení Rady (ES) č. 1967/2006 (3). Podle čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1380/2013 by se povinnost vykládky měla vztahovat na drobný pelagický rybolov, pelagický rybolov velkých druhů a komerční rybolov nejpozději od 1. ledna 2015.
(5)
V souladu se společným doporučením by plán výmětů měl zahrnovat všechny úlovky druhů, na něž se vztahují minimální velikosti stanovené v příloze III nařízení (ES) č. 1967/2006, ulovené v rámci drobného pelagického rybolovu pomocí pelagických vlečných sítí anebo košelkových nevodů ve Středozemním moři od 1. ledna 2015 (tj. rybolovu sardele obecné, sardinky obecné, makrely obecné a kranase obecného).
(6)
Aby se zamezilo nepřiměřeným nákladům na zacházení s nežádoucími úlovky a byl zajištěn soulad s čl. 15 odst. 5 písm. c) bodem ii) nařízení (EU) č. 1380/2013, je vhodné stanovit výjimku de minimis z povinnosti vykládky jako procentní podíl z celkových ročních úlovků druhů podléhajících povinnosti vykládky ulovených v rámci drobného pelagického rybolovu. Dotčené členské státy v předložených společných doporučeních výjimku de minimis podporují, a to z důvodu vyšších nákladů spojených s nakládáním s nežádoucími úlovky jak na palubě (třídění a ukládání do krabic, skladování a zachování), tak na pevnině (přeprava a skladování, zachování, uvádění na trh a zpracování nebo zneškodnění jako zvláštního odpadu) ve srovnání s omezeným a někdy nulovým hospodářským výnosem, jenž by z těchto nežádoucích úlovků plynul. Důkazy, které členské státy poskytly, přezkoumal Vědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství (VTHVR), jenž dospěl k závěru, že společná doporučení obsahují odůvodněné argumenty zdůvodňující nárůst nákladů na zacházení s nežádoucími úlovky, jež v některých případech podpořilo i kvalitativní posouzení nákladů (4). S ohledem na výše uvedené a vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici žádné odlišné vědecké informace, je vhodné stanovit výjimku de minimis v souladu s procentními úrovněmi uvedenými ve společných prohlášeních, a to na takových úrovních, jež nepřekračují úrovně povolené podle čl. 15 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1380/2013.
(7)
V souladu se společnými doporučeními a s přihlédnutím k časovému rámci stanovenému v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 by toto nařízení mělo být použitelné od 1. ledna 2015. V souladu s čl. 15 odst. 6 uvedeného nařízení by mělo být použitelné nejvýše tři roky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobnosti pro provádění povinnosti vykládky, vymezené v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013, od 1. ledna 2015 ve Středozemním moři, a to u všech úlovků druhů, na něž se vztahují minimální velikosti, ulovených v rámci drobného pelagického rybolovu uvedeného v příloze.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„minimální velikostí“ minimální velikost mořských živočichů stanovená v příloze III nařízení (ES) č. 1967/2006.
„Středozemním mořem“ se rozumí mořské vody Středozemního moře na východ od 5°36′ západní délky;
b)
„zeměpisnou podoblastí GFCM“ zeměpisná podoblast Generální komise pro rybolov ve Středozemním moři definovaná v příloze I nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1343/2011 (5);
c)
„západním Středozemním mořem“ zeměpisné podoblasti GFCM 1, 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11.1, 11.2, 12;
d)
„severním Jaderským mořem“ zeměpisná podoblast GFCM 17;
e)
„jižním Jaderským a Jónským mořem“ zeměpisné podoblasti GFCM 18, 19 a 20;
f)
„ostrovem Malta a jižní Sicílií“ zeměpisné podoblasti GFCM 15 a 16;
g)
„Egejským mořem a ostrovem Kréta“ zeměpisné podoblasti GFCM 22 a 23.
Článek 3
Výjimka de minimis
Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 mohou být předmětem výmětů tato množství:
a)
v západním Středozemním moři až 5 % celkových ročních úlovků druhů podléhajících minimální velikosti a ulovených v rámci drobného pelagického rybolovu pomocí pelagických vlečných sítí a košelkových nevodů, jak je stanoveno v bodě 1 přílohy;
b)
v severním Jaderském moři až 5 % celkových ročních úlovků druhů podléhajících minimální velikosti a ulovených v rámci drobného pelagického rybolovu pomocí pelagických vlečných sítí a košelkových nevodů, jak je stanoveno v bodě 2 přílohy;
c)
v jižním Jaderském a Jónském moři:
i)
až 3 % celkových ročních úlovků druhů podléhajících minimální velikosti a ulovených v rámci drobného pelagického rybolovu pomocí košelkových nevodů a
ii)
až 7 % v roce 2015 a 2016 a až 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků druhů podléhajících minimální velikosti a ulovených v rámci drobného pelagického rybolovu pomocí pelagických vlečných sítí, jak je stanoveno v bodě 3 přílohy;
d)
na ostrově Malta a v jižní Sicílii:
i)
až 3 % celkových ročních úlovků druhů podléhajících minimální velikosti a ulovených v rámci drobného pelagického rybolovu pomocí košelkových nevodů a
ii)
až 7 % v roce 2015 a 2016 a až 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků druhů podléhajících minimální velikosti a ulovených v rámci drobného pelagického rybolovu pomocí pelagických vlečných sítí, jak je stanoveno v bodě 4 přílohy;
e)
v Egejském moři a na ostrově Kréta až 3 % celkových ročních úlovků druhů podléhajících minimální velikosti a ulovených v rámci drobného pelagického rybolovu pomocí košelkových nevodů, jak je stanoveno v bodě 5 přílohy.
Článek 4
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2015 do dne 31. prosince 2017.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech v souladu se smlouvami.
V Bruselu dne 20. října 2014.
GEDELEGEERDE VERORDENING (EU) Nr. 1392/2014 VAN DE COMMISSIE
van 20 oktober 2014
tot vaststelling van een teruggooiplan voor bepaalde kleine pelagische visserijen in de Middellandse Zee
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EU) nr. 1380/2013 van het Europees Parlement en de Raad van 11 december 2013 inzake het gemeenschappelijk visserijbeleid, tot wijziging van Verordeningen (EG) nr. 1954/2003 en (EG) nr. 1224/2009 van de Raad en tot intrekking van Verordeningen (EG) nr. 2371/2002 en (EG) nr. 639/2004 van de Raad en Besluit 2004/585/EG van de Raad (1), en met name artikel 15, lid 6, en artikel 18, leden 1 en 3,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Verordening (EU) nr. 1380/2013 heeft tot doel de teruggooi geleidelijk uit te bannen in alle visserijen van de Unie middels de invoering van een aanlandingsverplichting voor vangsten van soorten waarvoor vangstbeperkingen gelden.
(2)
Artikel 15, lid 6, van Verordening (EU) nr. 1380/2013 geeft de Commissie de bevoegdheid om door middel van een gedelegeerde handeling teruggooiplannen vast te stellen voor een termijn van ten hoogste drie jaar, op basis van door de lidstaten in overleg met de relevante adviesraden opgestelde gezamenlijke aanbevelingen.
(3)
Griekenland, Spanje, Frankrijk, Kroatië, Italië, Malta en Slovenië hebben een rechtstreeks belang bij het beheer van de visserij in de Middellandse Zee. Die lidstaten hebben, na overleg met de adviesraad voor de Middellandse Zee, bij de Commissie gezamenlijke aanbevelingen (2) ingediend. Er is een wetenschappelijke bijdrage verkregen van bevoegde wetenschappelijke instanties. Overeenkomstig artikel 18, lid 3, van Verordening (EU) nr. 1380/2013 mogen enkel de maatregelen in de gezamenlijke aanbevelingen die in overeenstemming zijn met artikel 15, lid 6, van die verordening, in de onderhavige verordening worden opgenomen.
(4)
Met betrekking tot de Middellandse Zee is in artikel 15 van Verordening (EU) nr. 1380/2013 een aanlandingsverplichting vastgesteld voor alle vangsten van soorten waarvoor vangstbeperkingen gelden alsook voor vangsten van soorten waarvoor minimummaten in de zin van bijlage III bij Verordening (EG) nr. 1967/2006 van de Raad (3) gelden. Overeenkomstig artikel 15, lid 1, onder a), van Verordening (EU) nr. 1380/2013 is de aanlandingsverplichting uiterlijk vanaf 1 januari 2015 van toepassing op de kleine pelagische visserijen, de grote pelagische visserijen en visserijen voor industriële doeleinden.
(5)
Overeenkomstig de gezamenlijke aanbeveling moet het teruggooiplan vanaf 1 januari 2015 van toepassing zijn op alle in de kleine pelagische visserijen in de Middellandse Zee met pelagische trawls en/of ringzegens gedane vangsten van soorten waarvoor minimummaten in de zin van bijlage III bij Verordening (EG) nr. 1967/2006 gelden (i.e. visserijen op ansjovis, sardine, makreel en horsmakreel).
(6)
Om disproportioneel hoge kosten voor het behandelen van ongewenste vangsten te voorkomen en overeenkomstig artikel 15, lid 5, onder c), ii), van Verordening (EU) nr. 1380/2013, is het passend een de-minimisvrijstelling van de aanlandingsverplichting vast te stellen in termen van het percentage van de totale jaarlijkse vangsten van soorten die onder de aanlandingsverplichting in de kleine pelagische visserijen vallen. De de-minimisvrijstelling vindt steun in de door de betrokken lidstaten ingediende gezamenlijke aanbevelingen, vanwege de extra kosten die het beheer van ongewenste vangsten, zowel aan boord (sorteren en in dozen doen, opslag en bewaring) als aan de wal (vervoer en opslag, bewaring, vermarkting en verwerking of vernietiging als bijzonder afval) meebrengt ten opzichte van de beperkte en soms niet bestaande economische winst die deze ongewenste vangsten zouden kunnen opleveren. Het door de lidstaten geleverde bewijsmateriaal is beoordeeld door het Wetenschappelijk, Technisch en Economisch Comité voor de visserij (WTECV), dat concludeerde dat de gezamenlijke aanbeveling met redenen omklede argumenten met betrekking tot de stijging van de kosten voor het behandelen van ongewenste vangsten bevatte, die in sommige gevallen worden ondersteund met een kwalitatieve beoordeling van de kosten (4). In het licht van het voorgaande en bij ontstentenis van afwijkende wetenschappelijke informatie is het passend de de-minimisvrijstelling vast te stellen overeenkomstig de in de gezamenlijke aanbevelingen voorgestelde percentages en op niveaus die niet hoger zijn dan die welke zijn toegestaan krachtens artikel 15, lid 1, onder c), van Verordening (EU) nr. 1380/2013.
(7)
Overeenkomstig de gezamenlijke aanbevelingen en rekening houdend met het in artikel 15, lid 1, van Verordening (EU) nr. 1380/2013 vastgestelde tijdschema moet de onderhavige verordening van toepassing zijn met ingang van 1 januari 2015. Overeenkomstig artikel 15, lid 6, van die verordening moet de onderhavige verordening van toepassing zijn voor een termijn van ten hoogste drie jaar,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Onderwerp
Deze verordening legt nadere bepalingen vast om de in artikel 15, lid 1, van Verordening (EU) nr. 1380/2013 bedoelde aanlandingsverplichting vanaf 1 januari 2015 ten uitvoer te leggen in de Middellandse Zee, voor alle vangsten van soorten waarvoor minimummaten gelden in de in de bijlage opgenomen kleine pelagische visserijen.
Artikel 2
Definities
Voor de toepassing van deze verordening wordt verstaan onder:
a) „minimummaat”: de minimummaat van mariene organismen zoals vastgesteld in bijlage III bij Verordening (EG) nr. 1967/2006;
„Middellandse Zee”: de maritieme wateren van de Middellandse Zee ten oosten van 5°36′ WL;
b) „geografisch deelgebied van de GFCM”: geografisch deelgebied van de Algemene Visserijcommissie voor de Middellandse Zee (General Fisheries Commission for the Mediterranean - GFCM) zoals afgebakend in bijlage I bij Verordening (EU) nr. 1343/2011 van het Europees Parlement en de Raad (5);
c) „westelijke Middellandse Zee”: de geografische deelgebieden 1, 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11.1, 11.2, 12 van de GFCM;
d) „het noordelijke deel van de Adriatische Zee”: het geografische deelgebied 17 van de GFCM;
e) „het zuidelijke deel van de Adriatische Zee en de Ionische Zee”: de geografische deelgebieden 18, 19 en 20 van de GFCM;
f) „Malta en bezuiden Sicilië”: de geografische deelgebieden 15 en 16 van de GFCM;
g) „Egeïsche Zee en Kreta”: de geografische deelgebieden 22 en 23 van de GFCM.
Artikel 3
De-minimisvrijstelling
In afwijking van artikel 15, lid 1, van Verordening (EU) nr. 1380/2013 mogen de volgende hoeveelheden worden teruggegooid:
a)
in de westelijke Middellandse Zee, tot 5 % van de totale jaarlijkse vangsten van soorten waarvoor minimummaten in de kleine pelagische trawl- en ringzegenvisserijen als bedoeld in punt 1 van de bijlage gelden;
b)
in het noordelijke deel van de Adriatische Zee, tot 5 % van de totale jaarlijkse vangsten van soorten waarvoor minimummaten in de kleine pelagische trawl- en ringzegenvisserij als bedoeld in punt 2 van de bijlage gelden;
c)
in het zuidelijke deel van de Adriatische Zee en de Ionische Zee:
i)
tot 3 % van de totale jaarlijkse vangsten van soorten waarvoor minimummaten in de kleine pelagische ringzeevisserijen gelden, en
ii)
tot 7 % in 2015 en 2016 en tot 6 % in 2017 van de totale jaarlijkse vangsten van soorten waarvoor minimummaten in de kleine pelagische trawlvisserijen als bedoeld in punt 3 van de bijlage gelden;
d)
in Malta en bezuiden Sicilië:
i)
tot 3 % van de totale jaarlijkse vangsten van soorten waarvoor minimummaten in de kleine pelagische ringzeevisserijen gelden. en
ii)
tot 7 % in 2015 en 2016 en tot 6 % in 2017 van de totale jaarlijkse vangsten van soorten waarvoor minimummaten in de kleine pelagische trawl- en ringzegenvisserij als bedoeld in punt 4 van de bijlage gelden;
e)
in de Egeïsche Zee en Kreta, tot 3 % van de totale jaarlijkse vangsten van soorten waarvoor minimummaten in de kleine pelagische ringzegenvisserij als bedoeld in punt 5 van de bijlage gelden;
Artikel 4
Inwerkingtreding
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Zij is van toepassing van 1 januari 2015 tot en met 31 december 2017.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat overeenkomstig de Verdragen.
Gedaan te Brussel, 20 oktober 2014.