SMĚRNICE KOMISE (EU) 2015/1787
ze dne 6. října 2015,
kterou se mění přílohy II a III směrnice Rady 98/83/ES o jakosti vody určené k lidské spotřebě
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 98/83/ES ze dne 3. listopadu 1998 o jakosti vody určené k lidské spotřebě (1), a zejména na čl. 11 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Přílohy II a III směrnice 98/83/ES stanoví minimální požadavky na monitorovací programy pro veškerou vodu určenou k lidské spotřebě a specifikace pro metody rozboru pro jednotlivé ukazatele.
(2)
Specifikace v uvedených přílohách II a III by měly být aktualizovány s ohledem na vědecký a technický pokrok, aby se zajistil soulad s právními předpisy Unie.
(3)
Příloha II směrnice 98/83/ES poskytuje určitou míru flexibility při provádění revizního monitorování a kontrolního monitorování, což za určitých okolností umožňuje provádět vzorkování s nižší četností. Konkrétní podmínky pro provádění monitorování ukazatelů s přiměřenou četností a škálu technik monitorování je nutné upřesnit s ohledem na vědecký pokrok.
(4)
Světová zdravotnická organizace od roku 2004 rozvíjí přístup založený na plánu pro zajištění bezpečného zásobování pitnou vodou, který vychází ze zásad posuzování a řízení rizik stanovených v jejích Obecných zásadách jakosti pitné vody (2). Tyto obecné zásady spolu s normou EN 15975-2 týkající se zabezpečení dodávek pitné vody jsou mezinárodně uznávanými zásadami, z nichž vycházejí výroba, distribuce, monitorování a rozbor ukazatelů pro pitnou vodu. Příloha II směrnice 98/83/ES by tudíž měla být uvedena do souladu s nejnovějšími aktualizacemi těchto zásad.
(5)
Za účelem kontroly rizik pro lidské zdraví by monitorovací programy měly zajišťovat, aby byla zavedena opatření v celém řetězci zásobování vodou, a zohledňovat informace z vodních útvarů využívaných pro odběr pitné vody. Obecné povinnosti pro monitorovací programy by měly obsáhnout i oblast mezi odběrem a dodávkami vody. Podle článku 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES (3) musí členské státy zajistit zřízení registru nebo registrů chráněných oblastí. Mezi tyto chráněné oblasti patří všechny vodní útvary využívané k odběru pitné vody nebo uvažované pro tento účel v souladu s čl. 7 odst. 1 uvedené směrnice. Výsledky monitorování těchto vodních útvarů podle čl. 7 odst. 1 druhého pododstavce a článku 8 uvedené směrnice by měly být využity pro účely směrnice 98/83/ES ke stanovení potenciálních rizik pro pitnou vodu před její úpravou a po ní.
(6)
Na základě zkušeností je zřejmé, že u mnoha ukazatelů (zejména fyzikálně-chemických) by přítomné koncentrace jen ojediněle vedly k překročení mezních hodnot. Monitorování těchto ukazatelů a podávání zpráv o těchto ukazatelích, pokud tato činnost nemá praktický význam, s sebou nese značné náklady, zejména pokud je nutné brát v úvahu velký počet ukazatelů. Zavedení flexibilní četnosti monitorování za takovýchto okolností nabízí potenciální příležitosti k úsporám nákladů, které by neohrozily veřejné zdraví ani jiné přínosy. Flexibilní monitorování rovněž omezuje sběr údajů, které o jakosti pitné vody přináší málo informací nebo nepřináší žádné informace.
(7)
Členským státům by proto mělo být umožněno odchýlit se od jimi stanovených programů, pokud je prováděno důvěryhodné posuzování rizik, které se může opírat o Obecné zásady jakosti pitné vody vydané WHO a které by mělo zohledňovat monitorování prováděné podle článku 8 směrnice 2000/60/ES.
(8)
Tabulka B2 v příloze II směrnice 98/83/ES, která se týká vody stáčené do lahví nebo kontejnerů za účelem prodeje, je zastaralá, jelikož na tyto výrobky se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (4). Také se na tyto výrobky vztahuje zásada analýzy rizik a kritických kontrolních bodů (HACCP) stanovená v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 (5) a zásady pro úřední kontroly stanovené nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 (6). V důsledku přijetí uvedených nařízení se příloha II směrnice 98/83/ES na vodu plněnou do lahví nebo kontejnerů za účelem prodeje již de facto nevztahuje.
(9)
Směrnice Rady 2013/51/Euratom (7) zavedla konkrétní požadavky pro monitorování radioaktivních látek. Programy monitorování radioaktivních látek by proto měly být stanoveny výhradně podle této směrnice.
(10)
Laboratoře, které uplatňují specifikace pro rozbor ukazatelů stanovených v příloze III směrnice 98/83/ES, by měly pracovat v souladu s mezinárodně schválenými postupy nebo pracovními normami založenými na kritériích a měly by v co největší možné míře používat schválené metody rozboru.
(11)
Směrnice Komise 2009/90/ES (8) stanoví, že jako schválené metody rozboru mají být používány normy EN ISO/IEC 17025 či jiné srovnatelné normy přijímané na mezinárodní úrovni. Norma EN ISO/IEC 17025 je také jednou z norem používaných v souladu s nařízením (ES) č. 882/2004 pro akreditace laboratoří určených příslušnými orgány členských států. Je proto nutné stanovit, že tato norma či jiné srovnatelné normy uznávané na mezinárodní úrovni jsou v kontextu směrnice 98/83/ES schválenými metodami rozboru. S cílem uvést do souladu přílohu III směrnice 98/83/ES se směrnicí 2009/90/ES by měly být jakožto pracovní charakteristiky zavedeny mezní hodnota kvantifikace a nejistota měření. Členské státy by však měly mít možnost nadále po omezenou dobu povolovat užívat jako pracovní charakteristiky pravdivost, přesnost a mez detekce podle přílohy III směrnice 98/83/ES, aby tak laboratořím poskytly dostatek času na přizpůsobení se technickému pokroku.
(12)
Pro účely rozboru mikrobiologických ukazatelů byla zavedena řada norem ISO. Veškeré nezbytné specifikace pro provádění rozboru tedy stanoví normy EN ISO 9308-1 a EN ISO 9308-2 (pro vyčíslení E. coli a koliformních bakterií) a norma EN ISO 14189 (pro rozbor Clostridium perfringens). Tyto nové normy a technický pokrok by se měly odrazit v příloze III směrnice 98/83/ES.
(13)
Pro účely posouzení rovnocennosti alternativních metod s metodou stanovenou v příloze III směrnice 98/83/ES by členské státy měly mít povoleno užívání normy EN ISO 17994, která již byla stanovena jako norma rovnocennosti mikrobiologických metod v kontextu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/7/ES (9) a rozhodnutí Komise 2009/64/ES (10). Alternativně by měly ke stanovení rovnocennosti metod založených na jiných zásadách než je kultivace, které jsou mimo oblast působnosti normy EN ISO 17994, mít povoleno použití normy EN ISO 16140 či jakýchkoli jiných podobných mezinárodně přijatých protokolů, jak stanoví čl. 5 odst. 5 nařízení Komise (ES) č. 2073/2005 (11).
(14)
Přílohy II a III směrnice 98/83/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(15)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro pitnou vodu, zřízeného podle čl. 12 odst. 1 směrnice 98/83/ES,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 98/83/ES se mění takto:
1)
příloha II se nahrazuje zněním uvedeným v příloze I této směrnice;
2)
příloha III se mění v souladu s přílohou II této směrnice.
Článek 2
1. Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 27. října 2017. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 6. října 2015.
RICHTLIJN (EU) 2015/1787 VAN DE COMMISSIE
van 6 oktober 2015
tot wijziging van de bijlagen II en III bij Richtlijn 98/83/EG van de Raad betreffende de kwaliteit van voor menselijke consumptie bestemd water
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Richtlijn 98/83/EG van de Raad van 3 november 1998 betreffende de kwaliteit van voor menselijke consumptie bestemd water (1), en met name artikel 11, lid 2,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
De bijlagen II en III bij Richtlijn 98/83/EG stellen de minimumeisen vast voor de programma's voor controle van al het voor menselijke consumptie bestemde water en de specificaties voor de methode voor analyse van de verschillende parameters.
(2)
De specificaties in de bijlagen II en III dienen te worden geactualiseerd in het licht van de wetenschappelijke en technische vooruitgang, en om te zorgen voor samenhang met de wetgeving van de Unie.
(3)
Bijlage II bij Richtlijn 98/83/EG laat een zekere mate van flexibiliteit toe bij de uitvoering van audit en bewaking, zodat onder bepaalde omstandigheden minder frequente bemonstering kan worden toegelaten. De specifieke voorwaarden voor de passende controlefrequenties van de parameters en het gamma controletechnieken moeten worden verduidelijkt in het licht van de wetenschappelijke vooruitgang.
(4)
Sinds 2004 heeft de Wereldgezondheidsorganisatie (WHO) de aanpak met waterveiligheidsplannen op basis van risicobeoordeling en risicobeheer ontwikkeld, zoals vastgesteld in de Richtsnoeren voor de drinkwaterkwaliteit (2) van de WHO. Deze richtsnoeren vormen, samen met norm EN 15975-2 inzake het veiligstellen van de drinkwatervoorziening, internationaal erkende beginselen waarop de productie, de distributie, de controle en de analyse van de parameters van het drinkwater zijn gebaseerd. Bijlage II bij Richtlijn 98/83/EG moet daarom worden afgestemd op de recentste versies van deze beginselen.
(5)
Om de risico's voor de menselijke gezondheid te beheersen, moeten de controleprogramma's voorzien in maatregelen over de hele watertoeleveringsketen en rekening houden met de informatie over waterlichamen die worden gebruikt voor de onttrekking van drinkwater. De algemene verplichtingen voor controleprogramma's moeten de kloof overbruggen tussen wateronttrekking en -voorziening. Overeenkomstig artikel 6 van Richtlĳn 2000/60/EG van het Europees Parlement en de Raad (3) moeten de lidstaten zorgen voor het aanleggen van een of meer registers van beschermde gebieden. Dergelijke beschermde gebieden omvatten alle waterlichamen die worden gebruikt voor de onttrekking van drinkwater of die voor dat gebruik bestemd zijn, op grond van artikel 7, lid 1, van die richtlijn. De controleresultaten van de in artikel 7, lid 1, tweede alinea, en artikel 8 van die richtlijn bedoelde waterlichamen moeten worden gebruikt om het potentiële risico voor drinkwater voor en na de behandeling in het kader van Richtlijn 98/83/EG te bepalen.
(6)
De ervaring leert dat voor veel parameters (met name de fysisch-chemische) de aanwezige concentraties zelden leiden tot overschrijding van de grenswaarden. De controle en rapportage van dergelijke parameters zonder praktisch nut brengt aanzienlijke kosten met zich mee, met name wanneer een groot aantal parameters moet worden beoordeeld. De invoering van flexibele controlefrequenties onder die omstandigheden biedt kansen om kosten te besparen zonder dat dit de volksgezondheid of andere belangen zou schaden. Door flexibele controle worden ook minder gegevens verzameld die geen of weinig informatie over de kwaliteit van het drinkwater leveren.
(7)
Daarom moet het de lidstaten worden toegestaan af te wijken van de controleprogramma's die zij hebben vastgesteld, mits geloofwaardige risicobeoordelingen worden uitgevoerd, die gebaseerd kunnen zijn op de Richtsnoeren voor de kwaliteit van drinkwater van de WHO en rekening moeten houden met de controle op grond van artikel 8 van Richtlijn 2000/60/EG.
(8)
Tabel B2 in bijlage II bij Richtlijn 98/83/EG, die betrekking heeft op water in flessen of verpakkingen bestemd voor verkoop, is overbodig geworden, want die producten vallen onder Verordening (EG) nr. 178/2002 van het Europees Parlement en de Raad (4). Op deze producten is ook het beginsel van risicoanalyse en kritische controlepunten (hazard analysis and critical control points, HACCP), zoals vastgesteld in Verordening (EG) nr. 852/2004 van het Europees Parlement en de Raad (5), alsmede de beginselen voor officiële controles, van toepassing, zoals vastgesteld in Verordening (EG) nr. 882/2004 van het Europees Parlement en de Raad (6). Ten gevolge van de vaststelling van die verordeningen is bijlage II bij Richtlijn 98/83/EG feitelijk niet meer van toepassing op water in flessen of verpakkingen bestemd voor verkoop.
(9)
Met Richtlijn 2013/51/Euratom van de Raad (7) zijn specifieke regelingen ingevoerd voor controle op radioactieve stoffen. Controleprogramma's voor radioactieve stoffen moeten daarom uitsluitend overeenkomstig deze richtlijn worden vastgesteld.
(10)
Laboratoria die de specificaties toepassen voor de analyse van de parameters die zijn vastgesteld in bijlage III bij Richtlijn 98/83/EG, dienen internationaal goedgekeurde procedures of op criteria gebaseerde prestatienormen te volgen en analysemethoden te gebruiken die, voor zover mogelijk, gevalideerd zijn.
(11)
In Richtlijn 2009/90/EG van de Commissie (8) is bepaald dat norm EN ISO/IEC 17025 of andere gelijkwaardige op internationaal niveau erkende normen moeten worden gebruikt voor de validatie van de analysemethoden. EN ISO/IEC 17025 is ook een van de normen die op grond van Verordening (EG) nr. 882/2004 worden gebruikt voor de accreditering van laboratoria die door de bevoegde autoriteiten in de lidstaten worden aangewezen. Daarom moet ervoor worden gezorgd dat die norm, of andere gelijkwaardige op internationaal niveau erkende normen kunnen worden gebruikt voor de validatie van de analysemethoden in het kader van Richtlijn 98/83/EG. Met het oog op de afstemming van bijlage III bij Richtlijn 98/83/EG op Richtlijn 2009/90/EG moeten de bepalingsgrens en de meetonzekerheid worden ingevoerd als prestatiekenmerken. Voor de lidstaten moet het echter mogelijk zijn gedurende een beperkte periode te blijven toestaan dat juistheid, precisie en aantoonbaarheidsgrens worden gebruikt als prestatiekenmerken in het kader van bijlage III bij Richtlijn 98/83/EG gedurende een beperkte periode, zodat de laboratoria voldoende tijd krijgen om zich aan te passen aan deze technische vooruitgang.
(12)
Een aantal ISO-normen zijn vastgesteld voor de analyse van microbiologische parameters. Zo voorzien EN ISO 9308-1 en EN ISO 9308-2 (voor de telling van E. coli en colibacteriën) en norm EN ISO 14189 (voor de analyse van Clostridium perfringens) in alle nodige specificaties voor het uitvoeren van de analyse. Deze nieuwe normen en technische ontwikkelingen moeten worden opgenomen in bijlage III bij Richtlijn 98/83/EG.
(13)
Voor de beoordeling van de gelijkwaardigheid van alternatieve methoden aan de methode van bijlage III bij Richtlijn 98/83/EG, moet het de lidstaten worden toegestaan om gebruik te maken van norm EN ISO 17994, die al bij Beschikking 2009/64/EG van de Commissie (9) is vastgesteld, als de norm inzake de gelijkwaardigheid van microbiologische methoden in het kader van Richtlijn 2006/7/EG van het Europees Parlement en de Raad (10). Zij moeten echter ook gebruik kunnen maken van norm EN ISO 16140 of andere, soortgelijke internationaal aanvaarde protocollen, zoals bedoeld in artikel 5, lid 5, van Verordening (EG) nr. 2073/2005 van de Commissie (11), om de gelijkwaardigheid vast te stellen van methoden die niet gebaseerd zijn op het kweken en die buiten het toepassingsgebied van EN ISO 17994 vallen.
(14)
De bijlagen II en III bij Richtlijn 98/83/EG moeten daarom dienovereenkomstig worden gewijzigd.
(15)
De in deze richtlijn vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het ingevolge artikel 12, lid 1, van Richtlijn 98/83/EG opgerichte Comité voor drinkwater,
HEEFT DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD:
Artikel 1
Richtlijn 98/83/EG wordt als volgt gewijzigd:
1)
Bijlage II wordt vervangen door de tekst van bijlage I bij deze richtlijn.
2)
Bijlage III wordt gewijzigd overeenkomstig bijlage II bij deze richtlijn.
Artikel 2
1. De lidstaten doen de nodige wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen in werking treden om uiterlijk op 27 oktober 2017 aan deze richtlijn te voldoen. Zij delen de Commissie de tekst van die bepalingen onverwijld mede.
Wanneer de lidstaten die bepalingen aannemen, wordt in die bepalingen zelf of bij de officiële bekendmaking ervan naar deze richtlijn verwezen. De regels voor deze verwijzing worden vastgesteld door de lidstaten.
2. De lidstaten delen de Commissie de tekst van de belangrijkste bepalingen van intern recht mede die zij op het onder deze richtlijn vallende gebied vaststellen.
Artikel 3
Deze richtlijn treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Artikel 4
Deze richtlijn is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Brussel, 6 oktober 2015.