PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 29. září 2014
o opatřeních proti zavlékání viru slintavky a kulhavky z Alžírska, Libye, Maroka a Tuniska do Unie
(oznámeno pod číslem C(2014) 6868)
(Text s významem pro EHP)
(2014/689/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 91/496/EHS ze dne 15. července 1991, kterou se stanoví zásady organizace veterinárních kontrol zvířat dovážených do Společenství ze třetích zemí a kterou se mění směrnice 89/662/EHS, 90/425/EHS a 90/675/EHS (1), a zejména na čl. 18 odst. 7 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 97/78/ES ze dne 18. prosince 1997, kterou se stanoví základní pravidla pro veterinární kontroly produktů ze třetích zemí dovážených do Společenství (2), a zejména na čl. 22 odst. 6 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 91/496/EHS stanoví zásady veterinárních kontrol zvířat dovážených do Unie ze třetích zemí. Stanoví opatření, která mohou být přijata Komisí, pokud se choroba, která může představovat vážné ohrožení zdraví zvířat nebo lidí, vyskytne nebo rozšíří na území třetí země.
(2)
Směrnice 97/78/ES stanoví zásady veterinárních kontrol produktů dovážených do Unie ze třetích zemí. Stanoví opatření, která mohou být přijata Komisí, pokud se choroba, která může představovat vážné ohrožení zdraví zvířat nebo lidí, vyskytne nebo rozšíří na území třetí země.
(3)
Slintavka a kulhavka je endemická v Libyi a byla potvrzena v Tunisku od 25. dubna 2014 a v Alžírsku od 23. července 2014.
(4)
Slintavka a kulhavka je jednou z nejnakažlivějších chorob skotu, ovcí, koz a prasat. Virus způsobující nákazu se může rychle šířit, zejména prostřednictvím produktů získaných z nakažených zvířat a kontaminovaných předmětů, včetně dopravních prostředků, jako jsou vozidla pro přepravu hospodářských zvířat. Virus může také přetrvávat v kontaminovaném prostředí mimo hostitelské zvíře po několik týdnů v závislosti na teplotě.
(5)
Přítomnost slintavky a kulhavky v Alžírsku, Libyi a Tunisku může představovat závažné nebezpečí pro hospodářská zvířata v Unii.
(6)
Ačkoli v Maroku nebyla slintavka a kulhavka potvrzena, je tato třetí země možnou tranzitní zemí pro vozidla pro přepravu hospodářských zvířat vracející se z Alžírska, Libye a Tuniska do Unie.
(7)
Drastické zhoršení situace v případě slintavky a kulhavky v Libyi a její rozšíření do Tuniska a Alžírska a v rámci těchto zemí vyžadují přijetí určitých ochranných opatření na úrovni Unie, která zohlední přežití viru slintavky a kulhavky v životním prostředí a potenciální trasy přenosu tohoto viru.
(8)
Vozidla a plavidla používaná pro přepravu živých zvířat do Alžírska, Libye a Tuniska mohou být v těchto infikovaných zemích kontaminována virem slintavky a kulhavky, a proto při svém návratu představují nebezpečí zavlečení nákazy do Unie.
(9)
Nejvhodnějším způsobem, jak snížit nebezpečí rychlého přenosu viru na dlouhé vzdálenosti, je vhodné očištění a dezinfekce vozidel a plavidel pro přepravu hospodářských zvířat.
(10)
Je proto vhodné zajistit, aby všechna vozidla a plavidla pro přepravu hospodářských zvířat, která přepravovala živá zvířata do míst určení v Alžírsku, Libyi a Tunisku, byla náležitě očištěna a vydezinfikována a aby toto očištění a dezinfekce byly řádně doloženy v prohlášení, které předkládá provozovatel nebo řidič příslušnému orgánu v místě vstupu.
(11)
Provozovatel nebo řidič by měl zajistit uchování osvědčení o provedení očištění a dezinfekce pro každé vozidlo a plavidlo pro přepravu hospodářských zvířat po dobu nejméně tří let.
(12)
Členské státy by měly mít možnost vozidla, která přepravují krmiva z infikovaných zemí nebo přepravovala krmiva do těchto zemí a u nichž nelze vyloučit značné nebezpečí zavlečení slintavky a kulhavky na území Unie, na místě podrobit dezinfekci kol nebo kterékoli jiné části vozidla, kde je to považováno za nezbytné pro zmírnění uvedeného nebezpečí.
(13)
Kromě toho, ačkoliv dovoz živých zvířat druhů vnímavých ke slintavce a kulhavce nebyl povolen z žádné země v Africe, dovoz některých kategorií koňovitých je povolen z Alžírska, Libye a Tuniska v souladu s ustanoveními směrnice Rady 2009/156/ES (3) a koňovití z uvedených třetích zemí mohou být přepravováni přes Unii do jiné třetí země v souladu s rozhodnutím Komise 2010/57/EU (4). Členské státy by proto měly mít možnost na místě podrobit vozidla pro hospodářská zvířata přepravující koňovité z těchto třetích zemí dezinfekci kol nebo kterékoli jiné části vozidla, kde je to považováno za nezbytné ke zmírnění nebezpečí zavlečení slintavky a kulhavky do Unie.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro rostliny, zvířata, potraviny a krmiva,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Pro účely tohoto rozhodnutí se „vozidlem pro přepravu hospodářských zvířat“ nebo „plavidlem pro přepravu hospodářských zvířat“ rozumí každé vozidlo nebo plavidlo, které je nebo bylo používáno pro přepravu živých suchozemských zvířat.
Článek 2
1. Členské státy zajistí, aby provozovatel nebo řidič vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat při příjezdu z Alžírska, Maroka, Libye a Tuniska poskytl příslušnému orgánu daného členského státu v místě vstupu na území Unie údaje prokazující, že prostor pro přepravu nebo nakládku, v patřičných případech vnějšek vozidla, nakládací rampa, vybavení, které přišlo do kontaktu se zvířaty, kola, kabina řidiče a ochranný oděv/boty použité při vykládce byly po poslední vykládce zvířat očištěny a vydezinfikovány.
2. Údaje zmíněné v odstavci 1 musí být uvedeny v prohlášení vyplněném podle vzoru uvedeného v příloze I nebo v jakémkoli jiném odpovídajícím formátu, který zahrnuje přinejmenším údaje stanovené v uvedeném vzoru.
3. Originál prohlášení podle odstavce 2 příslušný orgán uchová po dobu tří let.
Článek 3
1. Příslušný orgán členského státu v místě vstupu do Unie provede zrakovou kontrolu za účelem zjištění, zda vozidla pro přepravu hospodářských zvířat z Alžírska, Maroka, Libye a Tuniska byla uspokojivým způsobem očištěna a vydezinfikována.
2. Orgán příslušný pro vydávání veterinárního osvědčení pro dovoz živých zvířat, která mají být naložena, do Alžírska, Maroka, Libye a Tuniska provede zrakovou kontrolu plavidel pro přepravu hospodářských zvířat s cílem zjistit, zda byla před nakládkou zvířat uspokojivým způsobem vyčištěna a vydezinfikována.
3. V případě, že kontroly podle odstavců 1 a 2 ukáží, že očištění a dezinfekce proběhly uspokojivým způsobem, nebo v případě, že příslušné orgány kromě opatření uvedených v odstavci 1 nařídily, zajistily a provedly dodatečnou dezinfekci vozidel nebo plavidel pro přepravu hospodářských zvířat použitých pro přepravu zvířat, která byla předtím očištěna, stvrdí příslušný orgán tuto skutečnost vydáním osvědčení podle vzoru uvedeného v příloze II.
4. V případě, že kontroly podle odstavců 1 a 2 ukáží, že očištění a dezinfekce vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat nebyly provedeny uspokojivým způsobem, přijme příslušný orgán jedno z těchto opatření:
a)
nařídí provedení náležitého očištění a dezinfekce vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat na místě, které určí, co nejblíže místu vstupu na území dotčeného členského státu, a vydá osvědčení zmíněné v odstavci 3;
b)
pokud v blízkosti místa vstupu není žádné vhodné zařízení pro čištění a dezinfekci nebo hrozí-li nebezpečí, že zbytkové živočišné produkty mohou uniknout z neočištěného vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat:
i)
odepře vstup dotyčného vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat do Unie nebo
ii)
na místě provede předběžnou dezinfekci vozidla nebo plavidla pro přepravu hospodářských zvířat, které nebylo dostatečně očištěno a vydezinfikováno, do doby provedení opatření podle písmene a).
5. Originál osvědčení podle odstavce 3 uchová provozovatel nebo řidič příslušného vozidla pro přepravu hospodářských zvířat po dobu tří let. Kopii tohoto osvědčení uchová příslušný orgán po dobu tří let.
Článek 4
Příslušný orgán členského státu, kde se nachází místo vstupu do Unie, může každé vozidlo, které přepravovalo krmiva, přijíždějící z Alžírska, Libye, Maroka a Tuniska, u něhož nelze vyloučit značné nebezpečí zavlečení slintavky a kulhavky do Unie, na místě podrobit dezinfekci kol nebo kterékoli jiné části vozidla, kde je to považováno za nezbytné pro zmírnění uvedeného nebezpečí.
Článek 5
Příslušný orgán členského státu, v němž se nachází stanoviště hraniční kontroly v místě vstupu, může vozidla přepravující koňovité z Alžírska, Libye a Tuniska, kteří mají být dovezeni do Unie v souladu s ustanoveními směrnice 2009/156/ES a v případě tranzitu v souladu s rozhodnutím 2010/57/EU, u nichž nelze vyloučit značné nebezpečí zavlečení slintavky a kulhavky na území Unie, na místě podrobit dezinfekci kol nebo kterékoli jiné části vozidla, kde je to považováno za nezbytné pro zmírnění uvedeného nebezpečí.
Článek 6
Toto rozhodnutí se použije do dne 1. října 2015.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 29. září 2014.
UITVOERINGSBESLUIT VAN DE COMMISSIE
van 29 september 2014
betreffende maatregelen om het binnenbrengen in de Unie van het mond-en-klauwzeervirus uit Algerije, Libië, Marokko en Tunesië te voorkomen
(Kennisgeving geschied onder nummer C(2014) 6868)
(Voor de EER relevante tekst)
(2014/689/EU)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Richtlijn 91/496/EEG van de Raad van 15 juli 1991 tot vaststelling van de beginselen voor de organisatie van de veterinaire controles voor dieren uit derde landen die in de Gemeenschap worden binnengebracht en tot wijziging van de Richtlijnen 89/662/EEG, 90/425/EEG en 90/675/EEG (1), en met name artikel 18, lid 7,
Gezien Richtlijn 97/78/EG van de Raad van 18 december 1997 tot vaststelling van de beginselen voor de organisatie van de veterinaire controles voor producten die uit derde landen in de Gemeenschap worden binnengebracht (2), en met name artikel 22, lid 6,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Richtlijn 91/496/EEG stelt de beginselen vast voor de veterinaire controles voor dieren die uit derde landen in de Unie worden binnengebracht. De richtlijn bepaalt welke maatregelen de Commissie kan nemen indien zich op het grondgebied van een derde land een ziekte voordoet of verspreidt waaraan ernstige gevaren voor de gezondheid van dieren of mensen kunnen zijn verbonden.
(2)
Richtlijn 97/78/EG stelt de beginselen vast voor de veterinaire controles voor producten die uit derde landen in de Unie worden binnengebracht. De richtlijn bepaalt welke maatregelen de Commissie kan nemen indien zich op het grondgebied van een derde land een ziekte voordoet of verspreidt waaraan ernstige gevaren voor de gezondheid van dieren of mensen kunnen zijn verbonden.
(3)
Mond-en-klauwzeer is in Libië endemisch, en er zijn sinds 25 april 2014 in Tunesië en sinds 23 juli 2014 in Algerije gevallen van mond-en-klauwzeer vastgesteld.
(4)
Mond-en-klauwzeer is een van de meest besmettelijke ziekten bij runderen, schapen, geiten en varkens. Het virus dat de ziekte veroorzaakt, kan zich zeer snel verspreiden, met name via producten afkomstig van geïnfecteerde dieren en via besmette levenloze objecten, waaronder vervoermiddelen zoals transportvoertuigen voor dieren. Het virus kan tevens naargelang de temperatuur gedurende meerdere weken overleven in een verontreinigde omgeving buiten het gastdier.
(5)
De aanwezigheid van mond-en-klauwzeer in Algerije, Libië en Tunesië kan een ernstig gevaar betekenen voor de veestapel van de Unie.
(6)
Hoewel er in Marokko geen gevallen van mond-en-klauwzeer zijn vastgesteld, ligt dat derde land mogelijk op de route van transportvoertuigen voor dieren die uit Algerije, Libië en Tunesië op de terugweg naar de Unie zijn.
(7)
Wegens de drastische verslechtering van de mond-en-klauwzeersituatie in Libië en de verspreiding ervan naar en binnen Tunesië en Algerije moeten op Unieniveau bepaalde beschermende maatregelen worden getroffen die rekening houden met de overleving van het mond-en-klauwzeervirus in het milieu en met de mogelijke routes waarlangs dat virus kan worden versleept.
(8)
Transportvoertuigen voor dieren en veeschepen die worden gebruikt voor het vervoer van levende dieren naar Algerije, Libië of Tunesië kunnen in die besmette landen met het mond-en-klauwzeervirus worden verontreinigd en vormen derhalve bij hun terugkeer in de Unie een risico van insleep van de ziekte.
(9)
Adequate reiniging en ontsmetting van transportvoertuigen voor dieren en veeschepen is de meest geschikte manier om het gevaar voor snelle virusoverdracht over grote afstanden te verminderen.
(10)
Daarom moet worden gewaarborgd dat alle transportvoertuigen voor dieren en veeschepen die levende dieren naar bestemmingen in Algerije, Libië of Tunesië hebben vervoerd, naar behoren worden gereinigd en ontsmet, en dat die reiniging en ontsmetting met de nodige bewijsstukken worden gestaafd in de verklaring die de exploitant of bestuurder bij de bevoegde autoriteit op het punt van binnenkomst indient.
(11)
De exploitant of bestuurder moet ervoor zorgen dat voor elk transportvoertuig voor dieren en veeschip gedurende ten minste drie jaar een reinigings- en ontsmettingscertificaat wordt bijgehouden.
(12)
De lidstaten dienen de mogelijkheid te hebben voertuigen die diervoeders vervoeren uit of die diervoeders hebben vervoerd naar besmette landen en waarvoor een aanzienlijk risico op het binnenbrengen van mond-en-klauwzeer op het grondgebied van de Unie niet kan worden uitgesloten, te onderwerpen aan een ontsmetting ter plaatse van de wielen of enig ander onderdeel van het voertuig die noodzakelijk wordt geacht om dat risico te beperken.
(13)
Hoewel uit geen enkel land in Afrika levende dieren van voor mond-en-klauwzeer gevoelige soorten mogen worden ingevoerd, is het evenwel overeenkomstig Richtlijn 2009/156/EG van de Raad (3) toegestaan bepaalde categorieën paardachtigen uit Algerije, Libië en Tunesië in te voeren en mogen overeenkomstig Besluit 2010/57/EU van de Commissie (4) paardachtigen uit die derde landen met een ander derde land als bestemming door de Unie worden doorgevoerd. Daarom dienen de lidstaten de mogelijkheid te hebben transportvoertuigen voor dieren die uit die derde landen afkomstige paardachtigen vervoeren, te onderwerpen aan een ontsmetting ter plaatse van de wielen of enig ander onderdeel van het voertuig die noodzakelijk wordt geacht om het risico van het binnenbrengen van mond-en-klauwzeer in de Unie te beperken.
(14)
De in dit besluit vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Permanent Comité voor planten, dieren, levensmiddelen en diervoeders,
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
Voor de uitvoering van dit besluit wordt onder „transportvoertuig voor dieren” of „veeschip” verstaan elk voertuig of vaartuig dat wordt of is gebruikt voor het vervoer van levende landdieren.
Artikel 2
1. De lidstaten zorgen ervoor dat de exploitant of bestuurder van een transportvoertuig voor dieren of een veeschip bij aankomst uit Algerije, Marokko, Libië of Tunesië aan de bevoegde autoriteit van de lidstaat op het punt van binnenkomst in de Unie informatie verstrekt waaruit blijkt dat het compartiment voor de dieren of voor de lading, indien van toepassing de carrosserie, de laadbrug, de uitrusting die in contact is geweest met dieren, de wielen en de cabine van de bestuurder, alsmede de beschermende kleding/laarzen die bij het lossen zijn gebruikt, na de laatste lossing van dieren zijn gereinigd en ontsmet.
2. De in lid 1 bedoelde informatie wordt opgenomen in een overeenkomstig het model in bijlage I opgestelde verklaring of in enig ander document met gelijkwaardige vorm met daarin ten minste dezelfde gegevens als in het model.
3. Het origineel van de in lid 2 bedoelde verklaring wordt gedurende drie jaar door de bevoegde autoriteit bewaard.
Artikel 3
1. De bevoegde autoriteit van de lidstaat van het punt van binnenkomst in de Unie controleert visueel de uit Algerije, Libië, Marokko of Tunesië afkomstige transportvoertuigen voor dieren om vast te stellen of zij voldoende gereinigd en ontsmet zijn.
2. De bevoegde autoriteit die belast is met de afgifte van het diergezondheidscertificaat voor de invoer in Algerije, Libië, Marokko of Tunesië van levende dieren die moeten worden geladen, controleert visueel de veeschepen om vast te stellen of zij vóór de lading van de dieren voldoende gereinigd en ontsmet zijn.
3. Wanneer uit de in de leden 1 en 2 bedoelde controles blijkt dat de reiniging en de ontsmetting op bevredigende wijze zijn uitgevoerd of wanneer de bevoegde autoriteit naast de in lid 1 bedoelde maatregelen een verdere ontsmetting van reeds gereinigde transportvoertuigen voor dieren of veeschepen heeft gelast, georganiseerd en uitgevoerd, wordt dat door de bevoegde autoriteit geattesteerd door een certificaat overeenkomstig het model in bijlage II af te geven.
4. Wanneer uit de in de leden 1 en 2 bedoelde controles blijkt dat de reiniging en de ontsmetting van het transportvoertuig voor dieren of het veeschip niet op bevredigende wijze zijn uitgevoerd, neemt de bevoegde autoriteit een van de volgende maatregelen:
a)
het transportvoertuig voor dieren of het veeschip naar behoren laten reinigen en ontsmetten op een door de bevoegde autoriteit aangewezen plaats die zo dicht mogelijk bij het punt van binnenkomst in de betrokken lidstaat ligt en het in lid 3 bedoelde certificaat afgeven;
b)
bij gebrek aan een geschikte locatie voor de reiniging en de ontsmetting in de nabijheid van het punt van binnenkomst of wanneer er een risico bestaat dat overblijfsels van dierlijke producten het ongereinigde transportvoertuig voor dieren of veeschip verlaten:
i)
het transportvoertuig voor dieren of het veeschip de toegang tot de Unie weigeren, of
ii)
ter plaatse een voorlopige ontsmetting verrichten van het transportvoertuig voor dieren of het veeschip dat niet op bevredigende wijze is gereinigd en ontsmet in afwachting van de toepassing van de maatregelen bedoeld onder a).
5. Het origineel van het in lid 3 bedoelde certificaat wordt gedurende drie jaar door de exploitant of bestuurder van het transportvoertuig voor dieren bewaard. Een kopie van dat certificaat wordt gedurende drie jaar door de bevoegde autoriteit bewaard.
Artikel 4
De bevoegde autoriteit van de lidstaat van het punt van binnenkomst in de Unie kan voertuigen die diervoeders hebben vervoerd en die uit Algerije, Libië, Marokko of Tunesië afkomstig zijn, waarvoor een aanzienlijk risico op het binnenbrengen van mond-en-klauwzeer in de Unie niet kan worden uitgesloten, onderwerpen aan een ontsmetting ter plaatse van de wielen of enig ander onderdeel van het voertuig die noodzakelijk wordt geacht om dat risico te beperken.
Artikel 5
De bevoegde autoriteit van de lidstaat van de grensinspectiepost van binnenkomst kan transportvoertuigen voor dieren die paardachtigen uit Algerije, Libië of Tunesië vervoeren die overeenkomstig de bepalingen van Richtlijn 2009/156/EG en in geval van doorvoer overeenkomstig Besluit 2010/57/EU in de Unie mogen worden binnengebracht, waarvoor een aanzienlijk risico op het binnenbrengen van mond-en-klauwzeer op het grondgebied van de Unie niet kan worden uitgesloten, onderwerpen aan een ontsmetting ter plaatse van de wielen of enig ander onderdeel van het voertuig die noodzakelijk wordt geacht om dat risico te beperken.
Artikel 6
Dit besluit is van toepassing tot en met 1 oktober 2015.
Artikel 7
Dit besluit is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Brussel, 29 september 2014.