PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 17. prosince 2014
o uznání Japonska podle směrnice 2008/106/ES Evropského parlamentu a Rady, pokud jde o systémy výcviku a vydávání průkazů způsobilosti námořníkům
(oznámeno pod číslem C(2014) 9590)
(Text s významem pro EHP)
(2014/935/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/106/ES ze dne 19. listopadu 2008 o minimální úrovni výcviku námořníků (1), a zejména na čl. 19 odst. 3 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle směrnice 2008/106/ES mohou členské státy rozhodnout, zda potvrdí odpovídající průkazy způsobilosti námořníků vydané třetími zeměmi za předpokladu, že dotčená třetí země je uznána Komisí. Uvedené třetí země musí splňovat všechny požadavky Úmluvy Mezinárodní námořní organizace (IMO) o normách výcviku, kvalifikace a strážní služby námořníků z roku 1978 (dále jen „úmluva STCW“) v pozměněném znění.
(2)
Dopisem ze dne 13. května 2005 Kyperská republika požádala o uznání Japonska. Na základě této žádosti Komise kontaktovala japonské orgány s cílem posoudit systémy výcviku a vydávání průkazů způsobilosti, aby ověřila, zda Japonsko splňuje všechny požadavky úmluvy STCW a zda byla přijata vhodná opatření k zabránění podvodům s průkazy způsobilosti. Bylo vysvětleno, že posouzení by vycházelo z výsledků vyšetřovací inspekce provedené odborníky z Evropské agentury pro námořní bezpečnost. Po dlouhých jednáních ohledně právního rámce Evropské unie japonské orgány přijaly inspekční cestu dopisem ze dne 8. března 2011. Komise poté přistoupila k posouzení systémů výcviku a vydávání průkazů způsobilosti v Japonsku, které vycházelo z výsledků inspekce provedené odborníky z Evropské agentury pro námořní bezpečnost v únoru 2012 a z odpovědi japonských orgánů ze dne 10. ledna 2014 na žádost ze dne 25. října 2012 o dobrovolný plán nápravných opatření.
(3)
Z posouzení nevyplynuly vážné obavy, nicméně odhalilo některé oblasti vyžadující pozornost. Zejména jde o to, že systém norem kvality námořní správy a námořních vzdělávacích a výcvikových institucí neuplatňoval některé postupy. Osnovy a praktický výcvik stanovené vnitrostátními normami nezajistily dosažení předepsaných norem způsobilosti pro kurzy „záchrany života“ a „požární ochrany“.
(4)
Japonské právní předpisy umožňovaly uchazeči o průkaz způsobilosti dokončit námořní službu na palubě lodí o nižší tonáži nebo hnacím výkonu, než je limit odpovídající průkazu, který má být vydán, nebo na palubě rybářských plavidel nebo lodí pobřežní stráže. S cílem zajistit, aby tento typ námořní služby odpovídal průkazu způsobilosti, o který bylo požádáno, a aby byly během námořní služby získány všechny odpovídající dovednosti, uplatnily správní orgány některá kritéria na uchazeče, kteří absolvovali 12 měsíců námořní služby v rámci schváleného výcvikového programu. Nicméně z analýzy dokumentace, kterou poskytly japonské orgány, vyplynulo, že tyto správní orgány nezajistily, aby tento typ námořní služby odpovídal požadovanému průkazu způsobilosti a aby uchazeči, kteří absolvovali 36 měsíců námořní služby, získali během této námořní služby všechny odpovídající dovednosti. Rovněž se ukázalo, že správní orgány nezajistily, aby tento typ námořní služby odpovídal požadovanému průkazu způsobilosti a aby bylo během této námořní služby nabyto všech odpovídajících dovedností v případě prodloužení či rozšíření platnosti průkazů způsobilosti pro všechny uchazeče.
(5)
Správní orgány požadovaly po uchazečích, kteří absolvovali schválenou 12měsíční námořní službu v rámci výcvikového programu, dokončení schváleného vzdělávání, pokud měli zájem požádat o vydání průkazu způsobilosti na provozní úrovni. Ukázalo se však, že správní orgány dokončení schváleného vzdělávání před požádáním o vydání průkazu způsobilosti na provozní úrovni nepožadovaly po uchazečích, kteří absolvovali námořní službu v délce 36 měsíců.
(6)
Dopisem ze dne 5. června 2014 Komise vyzvala japonské orgány, aby poskytly nezbytné objasnění týkající se otázek, které vyvstaly v rámci posouzení na základě příslušné dokumentace. Dne 4. srpna 2014 japonské orgány předložily svou odpověď.
(7)
V uvedené odpovědi japonské orgány poskytly dokumenty dokládající, že na všechny chybějící postupy se nyní vztahuje systém norem kvality. Kromě toho byly vypracovány nové právní předpisy a modernizována zařízení, takže již uplatňují chybějící normy týkající se kurzů „záchrany života“ a „požární ochrany“.
(8)
Co se týče ověření toho, že v případě uchazečů, kteří absolvovali 36 měsíců námořní služby, a těch, kteří požádali o prodloužení či rozšíření platnosti průkazů způsobilosti, námořní služba odpovídá požadovanému průkazu způsobilosti a že je při ní nabyto všech odpovídajících dovedností, japonské orgány uvedly, že uplatňují kritéria pro udělení průkazů způsobilosti a prodloužení a rozšíření jeho platnosti ve vztahu k rozměru lodě, plavební oblasti a vykonávané funkci. Poskytnutými informacemi však nebylo toto uplatňování dostatečně prokázáno.
(9)
Pokud jde o dokončení schváleného vzdělání uchazečů, kteří požádali o vydání průkazu způsobilosti na provozní úrovni a absolvovali námořní službu v délce 36 měsíců, japonské orgány uvedly, že splňují příslušné požadavky úmluvy STCW. Poskytnutými informacemi však nebylo splnění požadavků dostatečně prokázáno.
(10)
I když odůvodnění, pokud jde o poslední dva body, nerozptylují zcela obavy, které byly vyjádřeny v průběhu posuzování, o celkové úrovni dodržování požadavků úmluvy STCW na výcvik a vydávání průkazů způsobilosti námořníků ze strany Japonska není pochyb.
(11)
Konečné výsledky posouzení prokazují, že Japonsko splňuje požadavky úmluvy STCW a že přijalo vhodná opatření k zabránění podvodům s průkazy způsobilosti.
(12)
Členským státům byla předána zpráva o výsledcích posouzení.
(13)
Opatření stanovené tímto rozhodnutím je v souladu se stanoviskem Výboru pro námořní bezpečnost a zabránění znečištění z lodí,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Pro účely článku 19 směrnice 2008/106/ES se Japonsko uznává, pokud jde o systémy výcviku a vydávání průkazů způsobilosti námořníkům.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 17. prosince 2014.
UITVOERINGSBESLUIT VAN DE COMMISSIE
van 17 december 2014
betreffende de erkenning van Japan overeenkomstig Richtlijn 2008/106/EG van het Europees Parlement en de Raad wat betreft de opleiding en diplomering van zeevarenden
(Kennisgeving geschied onder nummer C(2014) 9590)
(Voor de EER relevante tekst)
(2014/935/EU)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Richtlijn 2008/106/EG van het Europees Parlement en de Raad van 19 november 2008 inzake het minimumopleidingsniveau van zeevarenden (1), en met name artikel 19, lid 3,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Op grond van Richtlijn 2008/106/EG kunnen lidstaten besluiten door derde landen afgegeven passende vaarbevoegdheidsbewijzen te erkennen wanneer de betrokken landen door de Commissie zijn erkend. Die derde landen moeten voldoen aan alle vereisten van het Verdrag van de Internationale Maritieme Organisatie (IMO) over de normen voor zeevarenden inzake opleiding, diplomering en wachtdienst van 1978 (het STCW-verdrag), als gewijzigd.
(2)
In een brief van vrijdag 13 mei 2005 heeft Cyprus gevraagd om Japan te erkennen. De Commissie heeft daarop contact opgenomen met de Japanse autoriteiten met het oog op een onderzoek van hun opleidings- en diplomeringssysteem, om na te gaan of het land voldoet aan alle vereisten van het STCW-verdrag en of passende maatregelen zijn getroffen om fraude met diploma's tegen te gaan. Daarbij werd uitgelegd dat de beoordeling zou gebeuren op grond van de resultaten van een onderzoeksinspectie door deskundigen van het Europees Agentschap voor maritieme veiligheid. Na lange discussies over het regelgevingskader van de Europese Unie gingen de Japanse autoriteiten bij brief van 8 maart 2011 akkoord met een inspectiebezoek. Vervolgens beoordeelde de Commissie het Japanse opleidings- en diplomeringssysteem voor zeevarenden op grond van de resultaten van een inspectie door deskundigen van het Europees Agentschap voor maritieme veiligheid in februari 2012 en het antwoord van de Japanse autoriteiten van 10 januari 2014 op het verzoek van 25 oktober 2012 om een vrijwillig actieplan met corrigerende maatregelen.
(3)
De beoordeling bracht geen ernstige problemen aan het licht, hoewel er enkele aandachtspunten waren. Vooral het stelsel voor kwaliteitsnormen van de maritieme instanties en de maritieme studie- en opleidingsinstellingen dekte bepaalde procedures niet. Ook de syllabi en de praktische opleiding die zijn vastgesteld in de nationale normen, garandeerden niet dat bepaalde voorgeschreven bekwaamheidsniveaus voor reddings- en brandbestrijdingscursussen werden gehaald.
(4)
Volgens de Japanse wetgeving konden kandidaten voor een vaarbevoegdheidsbewijs hun diensttijd voltooien aan boord van schepen die lichter of minder krachtig waren dan vermeld in het af te geven diploma of aan boord van vissersvaartuigen of schepen van de kustwacht. Om ervoor te zorgen dat deze diensttijd relevant was voor het aangevraagde vaarbevoegdheidsbewijs en dat alle nodige vaardigheden tijdens de diensttijd werden verworven, paste de administratie bepaalde criteria toe voor kandidaten die twaalf maanden diensttijd hadden voltooid als onderdeel van een goedgekeurd opleidingsprogramma. Uit een analyse van de documentatie van de Japanse autoriteiten is echter gebleken dat de administratie niet kon garanderen dat deze diensttijd relevant is voor het aangevraagde vaarbevoegdheidsbewijs en dat alle relevante vaardigheden tijdens deze diensttijd zijn verworven in het geval van kandidaten die 36 maanden diensttijd hebben voltooid. Ook bleek dat de administratie niet kon garanderen dat deze diensttijd relevant was voor het aangevraagde vaarbevoegdheidsbewijs en dat alle relevante vaardigheden tijdens deze diensttijd zijn verworven met het oog op de verlenging en aanpassing van de diploma's van alle kandidaten.
(5)
Ten slotte eiste de administratie van kandidaten die een goedgekeurde diensttijd van twaalf maanden hadden voltooid als onderdeel van een goedgekeurd opleidingsprogramma, dat zij een goedgekeurde opleiding voltooiden om in aanmerking te komen voor diplomering op operationeel niveau. De administratie bleek echter van kandidaten die een goedgekeurde diensttijd van 36 maanden hadden voltooid, niet te eisen dat zij een goedgekeurde opleiding voltooiden om in aanmerking te komen voor diplomering op operationeel niveau.
(6)
De Commissie verzocht de Japanse autoriteiten bij brief van 5 juni 2014 om aan de hand van relevante documentatie de nodige uitleg te geven over de kwesties die in de beoordeling aan bod kwamen. De Japanse autoriteiten hebben op 4 augustus 2014 geantwoord.
(7)
De Japanse autoriteiten hebben documenten ingediend waaruit moet blijken dat alle ontbrekende procedures nu worden gedekt door een stelsel van kwaliteitsnormen. Ook hebben zij nieuwe wetgeving opgesteld en hun faciliteiten aangepast om de ontbrekende normen in de reddings- en brandbestrijdingscursussen op te nemen.
(8)
Wat betreft de controle door de administratie dat de diensttijd relevant voor het aangevraagde vaarbevoegdheidsbewijs is en dat alle relevante vaardigheden zijn verworven tijdens de diensttijd in het geval van kandidaten die 36 maanden diensttijd hebben voltooid en degenen die de verlenging en aanpassing van hun vaarbevoegdheidsbewijs hebben aangevraagd, hebben de Japanse autoriteiten geantwoord dat zij de criteria voor diplomering, aanpassing en verlenging met betrekking tot de omvang van het schip, het navigatiegebied en de capaciteit, wel degelijk toepassen. De toepassing van deze criteria werd in de verstrekte informatie echter niet voldoende aangetoond.
(9)
Wat betreft de voltooiing van een goedgekeurde opleiding door kandidaten met 36 maanden diensttijd die diplomering op operationeel niveau aanvragen, hebben de Japanse autoriteiten geantwoord dat dit in overeenstemming is met de desbetreffende voorschriften van het STCW-verdrag. Die overeenstemming werd in de verstrekte informatie echter niet voldoende aangetoond.
(10)
Hoewel de bezorgdheid die in de beoordeling werd geuit niet volledig wordt weggenomen door de antwoorden op de laatste twee punten, wordt het algemene niveau van naleving door Japan van de voorschriften van het STCW-verdrag inzake de opleiding en diplomering van zeevarenden niet in vraag gesteld.
(11)
Uit de eindbeoordeling blijkt dat Japan aan de eisen van het STCW-verdrag voldoet en dat het land passende maatregelen heeft getroffen om fraude met diploma's te voorkomen.
(12)
De lidstaten hebben een verslag gekregen met de resultaten van de beoordeling.
(13)
De in dit besluit vervatte maatregel is in overeenstemming met het advies van het Comité maritieme veiligheid en voorkoming van verontreiniging door schepen.
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
Voor de toepassing van artikel 19 van Richtlijn 2008/106/EG wordt Japan erkend wat betreft de opleiding en diplomering van zeevarenden.
Artikel 2
Deze beschikking is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Brussel, 17 december 2014.