ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 26. března 2013
o stanovení ročních emisních přídělů členských států na období 2013-2020 v souladu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES
(oznámeno pod číslem C(2013) 1708)
(2013/162/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES ze dne 23. dubna 2009 o úsilí členských států snížit emise skleníkových plynů, aby byly splněny závazky Společenství v oblasti snížení emisí skleníkových plynů do roku 2020 (1), a zejména na čl. 3 odst. 2 čtvrtý pododstavec uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Údaje o emisích skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (2), získané z registru Unie, rozhodnutí Komise, národních alokačních plánů a úřední korespondence mezi Komisí a příslušnými členskými státy, představují ověřené údaje o emisích ve smyslu čl. 3 odst. 2 čtvrtého pododstavce rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(2)
Údaje o celkovém množství emisí skleníkových plynů z plynů a činností uvedených v čl. 2 odst. 1 rozhodnutí č. 406/2009/ES, předložené v souladu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 280/2004/ES ze dne 11. února 2004 o mechanismu monitorování emisí skleníkových plynů ve Společenství a provádění Kjótského protokolu (3), sestavené v návaznosti na počáteční přezkum z roku 2012 provedený Komisí v souladu s pokyny k technickému přezkumu inventur emisí skleníkových plynů z roku 2012 (4), představují přehodnocené údaje o emisích skleníkových plynů v letech 2005, 2008, 2009 a 2010 ve smyslu čl. 3 odst. 2 čtvrtého pododstavce rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(3)
Aby byla zajištěna soudržnost mezi stanovením ročních emisních přídělů a vykazovanými emisemi skleníkových plynů za každý rok, měly by být roční emisní příděly členských států vypočteny rovněž s pomocí hodnot potenciálu globálního oteplování uvedených ve čtvrté hodnotící zprávě IPCC přijaté rozhodnutím 15/CP.17. Takto vypočtené roční emisní příděly by měly být použitelné od prvního roku, za který se vykazování inventur skleníkových plynů s pomocí těchto nových hodnot potenciálu globálního oteplování stane povinným v souladu s článkem 3 rozhodnutí č. 280/2004/ES.
(4)
Údaje aktuálně vykazované v rámci národní inventury skleníkových plynů a národních a unijních registrů nedostačují na úrovni členských států k tomu, aby bylo možno na národní úrovni stanovit emise CO2 z civilního letectví, na které se nevztahuje směrnice 2003/87/ES. Emise CO2 z letů, na které se nevztahuje směrnice 2003/87/ES, představují pouze zanedbatelnou část celkového množství emisí skleníkových plynů a shromažďování dodatečných informací o těchto emisích by přineslo nepřiměřenou administrativní zátěž. Množství emisí CO2 spadající do kategorie „1.A.3.A civilní letectví“ inventury by proto mělo být za účelem stanovení ročních emisních přídělů považováno za rovné nule.
(5)
Roční emisní příděly členského státu pro rok 2020 by měly být vypočteny odečtením množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení, která v roce 2005 již existovala, od přehodnocených emisí skleníkových plynů v roce 2005 a upravením výsledku podle procentního podílu stanoveného v příloze II rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(6)
Množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení by se mělo stanovit takto:
-
V případě členských států, které jsou zapojeny do systému obchodování s emisemi od roku 2005: množství emisí ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/EC, v roce 2005 upravené o množství emisí skleníkových plynů ze zařízení, která se po úpravě oblasti působnosti použité členskými státy zařadila do systému obchodování s emisemi v období 2008-2012 nebo se z něj vyloučila, a množství emisí skleníkových plynů ze zařízení dočasně vyloučených ze systému obchodování s emisemi v roce 2005, avšak zařazených do systému obchodování s emisemi v období 2008-2012,
-
v případě členských států, které jsou zapojeny do systému obchodování s emisemi od roku 2007: množství emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v roce 2007,
-
v případě členských států, které jsou zapojeny do systému obchodování s emisemi od roku 2013: množství emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v roce 2005 (podle údajů oznámených příslušným členským státem a ověřených Komisí).
(7)
Průměrné množství emisí skleníkových plynů členského státu v roce 2009, který má kladnou mezní hodnotu emisí skleníkových plynů podle přílohy II rozhodnutí č. 406/2009/ES, by mělo být vypočteno odečtením průměrného množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v letech 2008, 2009 a 2010 v příslušném členském státě, od jeho průměrného množství celkových ověřených emisí skleníkových plynů v letech 2008, 2009 a 2010.
(8)
Roční emisní příděly členského státu s kladnou mezní hodnotou emisí skleníkových plynů podle přílohy II rozhodnutí č. 406/2009/ES na období 2013-2019 by se měly určit z lineární spojnice, která začíná průměrným množstvím emisí skleníkových plynů uvedeného členského státu v roce 2009 a končí jeho ročním emisním přídělem pro rok 2020.
(9)
Roční emisní příděl členského státu se zápornou mezní hodnotou emisí skleníkových plynů podle přílohy II rozhodnutí č. 406/2009/ES pro rok 2013 by měl být vypočten odečtením průměrného množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v letech 2008, 2009 a 2010 v příslušném členském státě od jeho průměrného množství celkových ověřených emisí skleníkových plynů v letech 2008, 2009 a 2010.
(10)
Roční emisní příděl členského státu se zápornou mezní hodnotou emisí skleníkových plynů podle přílohy II rozhodnutí č. 406/2009/ES na období 2014-2019 by se měl určit z lineární spojnice, která začíná ročním emisním přídělem uvedeného členského státu pro rok 2013 a končí jeho ročním emisním přídělem pro rok 2020.
(11)
Ověřené emise skleníkových plynů ze zařízení jednostranně zapojených do systému obchodování s emisemi v souladu s článkem 24 směrnice 2003/87/ES během období 2008-2012 by se neměly započítávat do průměrného množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v letech 2008, 2009 a 2010, neboť by to mělo za následek dvojnásobné započtení emisí skleníkových plynů během budoucích úprav ročních emisních přídělů v souladu s článkem 10 rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(12)
S ohledem na přistoupení Chorvatska k Unii by se jeho roční emisní příděl za každý rok období 2013-2020 měl stanovit stejnou metodou jako v případě ostatních členských států. Tyto hodnoty by měly být použitelné od data přistoupení Chorvatska.
(13)
Vzhledem k tomu, že Evropská rada přijala rozhodnutí 2012/419/EU ze dne 11. července 2012, kterým se mění status ostrova Mayotte vůči Evropské unii (5) od roku 2014, zohlední se při výpočtu ročních emisních přídělů pro Francii od roku 2014 příslušné ověřené emise skleníkových plynů.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Roční emisní příděly každého členského státu pro každý rok období 2013-2020 jsou stanoveny v příloze I a použijí se s výhradou případných úprav zveřejněných v souladu s článkem 10 rozhodnutí č. 406/2009/ES.
Článek 2
Bez ohledu na článek 1 se v případě, že akt přijatý v souladu s článkem 3 rozhodnutí č. 280/2004/ES stanoví pro členské státy povinnost předložit inventury emisí skleníkových plynů určené s pomocí hodnot potenciálu globálního oteplování uvedených ve čtvrté hodnotící zprávě IPCC přijaté rozhodnutím 15/CP.17 konference smluvních stran Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu, použijí roční emisní příděly stanovené v příloze II od prvního roku, za který se toto vykazování inventur skleníkových plynů stane povinným.
Článek 3
Roční emisní příděly Chorvatska stanovené v příloze I se použijí od data, kdy vstoupí v platnost smlouva o přistoupení Chorvatska.
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 26. března 2013.
BESLUIT VAN DE COMMISSIE
van 26 maart 2013
tot vaststelling van de jaarlijkse emissieruimte van de lidstaten voor de periode 2013 tot en met 2020 overeenkomstig Beschikking nr. 406/2009/EG van het Europees Parlement en de Raad
(Kennisgeving geschied onder nummer C(2013) 1708)
(2013/162/EU)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Beschikking nr. 406/2009/EG van het Europees Parlement en de Raad van 23 april 2009 inzake de inspanningen van de lidstaten om hun broeikasgasemissies te verminderen om aan de verbintenissen van de Gemeenschap op het gebied van het verminderen van broeikasgassen tot 2020 te voldoen (1), en met name artikel 3, lid 2, vierde alinea,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
De op basis van het EU-register, besluiten van de Commissie, nationale toewijzingsplannen en de officiële briefwisseling tussen de Commissie en de verschillende lidstaten gekwantificeerde broeikasgasemissies van installaties die onder Richtlĳn 2003/87/EG van het Europees Parlement en de Raad van 13 oktober 2003 tot vaststelling van een regeling voor de handel in broeikasgasemissierechten binnen de Gemeenschap en tot wĳziging van Richtlĳn 96/61/EG van de Raad (2) vallen, zijn geverifieerde emissiegegevens als bedoeld in artikel 3, lid 2, vierde alinea, van Beschikking nr. 406/2009/EG.
(2)
De in 2012 op grond van Beschikking nr. 280/2004/EG van het Europees Parlement en de Raad van 11 februari 2004 betreffende een bewakingssysteem voor de uitstoot van broeikasgassen in de Gemeenschap en de uitvoering van het Protocol van Kyoto (3) gerapporteerde gegevens over de totale broeikasgasemissies uit gassen en activiteiten als gedefinieerd in artikel 2, lid 1, van Beschikking nr. 406/2009/EG, als gekwantificeerd na de eerste evaluatie van de Commissie in 2012 op basis van de „Technical Review of Greenhouse Gas Emission Inventories” (4) zijn herziene emissiegegevens voor de jaren 2005, 2008, 2009 en 2010 als bedoeld in artikel 3, lid 2, vierde alinea, van Beschikking nr. 406/2009/EG.
(3)
Om de samenhang te verzekeren tussen de bepaling van de jaarlijkse emissieruimte en de voor elk jaar gerapporteerde broeikasgasemissies, moet de jaarlijkse emissieruimte van de lidstaten eveneens worden berekend aan de hand van de GWP-waarden (Global Warming Potential, aardopwarmingsvermogen) van het bij Besluit 15/CP.17 aangenomen vierde evaluatierapport van de IPCC. De op die manier berekende jaarlijkse emissieruimte dient van toepassing te zijn vanaf het eerste jaar waarvoor de lidstaten op grond van artikel 3 van Beschikking nr. 208/2004/EG verplicht zijn een op basis van deze nieuwe GWP-waarden opgestelde nationale broeikasgasinventaris in te dienen.
(4)
De gegevens die momenteel in de nationale broeikasgasinventarissen en de nationale en Europese registers worden gerapporteerd, volstaan niet om op lidstaatniveau te bepalen hoeveel CO2 wordt uitgestoten door de burgerluchtvaart die niet onder Richtlijn 2003/87/EG valt. De CO2-emissies van vluchten die niet onder Richtlijn 2003/87/EG vallen, vertegenwoordigen slechts een fractie van de totale uitstoot van broeikasgassen en het verzamelen van extra informatie over deze emissies zou onevenredige administratieve lasten veroorzaken. Derhalve dient de hoeveelheid CO2-emissies van inventariscategorie „I.A.3.A burgerluchtvaart” voor de bepaling van de jaarlijkse emissieruimte als nihil te worden beschouwd.
(5)
De jaarlijkse emissieruimte voor een lidstaat voor het jaar 2020 moet worden berekend door de hoeveelheid geverifieerde broeikasgasemissies van de installaties die in 2005 bestonden in mindering te brengen van de herziene broeikasgasemissies voor het jaar 2005 en op het resultaat daarvan het in bijlage II van Beschikking nr. 406/2009/EG vastgestelde percentage toe te passen.
(6)
De hoeveelheid geverifieerde broeikasgassen van installaties moet als volgt worden bepaald:
-
voor lidstaten die sinds 2005 aan de regeling voor de emissiehandel deelnemen: de hoeveelheid emissies in 2005 van installaties die onder Richtlijn 20003/87/EG vallen, als bijgesteld op basis van de hoeveelheid broeikasgasemissies van die installaties die van 2008 tot en met 2012 onder de regeling voor emissiehandel vielen, dan wel daarvan waren uitgesloten, vanwege een door de lidstaten aangepaste werkingssfeer en de hoeveelheid broeikasgasemissies van installaties die in het jaar 2005 tijdelijk waren uitgesloten maar in de jaren 2008 tot en met 2012 wel onder die regeling vielen;
-
voor lidstaten die sinds 2007 aan de regeling voor de emissiehandel deelnemen: de hoeveelheid broeikasgasemissies van installaties die in 2007 onder Richtlijn 2003/87/EG vielen;
-
voor lidstaten die vanaf 2013 aan de regeling voor de emissiehandel deelnemen: de hoeveelheid broeikasgasemissies van installaties die in 2005 onder Richtlijn 2003/87/EG vielen (zoals door de betrokken lidstaten meegedeeld en door de Commissie beoordeeld).
(7)
Voor lidstaten waarvan de emissiegrenswaarde op grond van bijlage II van Beschikking nr. 406/2009/EG positief is, moet de gemiddelde hoeveelheid broeikasgasemissies voor het jaar 2009 worden berekend door de gemiddelde hoeveelheid geverifieerde broeikasgasemissies van installaties die in de jaren 2008, 2009 en 2010 in de betrokken lidstaten onder Richtlijn 2003/87/EG vielen in mindering te brengen van hun gemiddelde van de totale herziene hoeveelheid broeikasgasemissies voor de jaren 2008, 2009 en 2010.
(8)
Voor lidstaten waarvan de emissiegrenswaarde voor de jaren 2013 tot en met 2019 op grond van bijlage II van Beschikking nr. 406/2009/EG positief is, moet de jaarlijkse emissieruimte worden bepaald door een lineair traject beginnend met de gemiddelde jaarlijkse broeikasgasemissie van die lidstaat in het jaar 2009 en eindigend met zijn jaarlijkse emissieruimte voor het jaar 2020.
(9)
Voor lidstaten waarvan de emissiegrenswaarde voor het jaar 2013 op grond van bijlage II van Beschikking nr. 406/2009/EG negatief is, moet de jaarlijkse emissieruimte worden berekend door de gemiddelde hoeveelheid geverifieerde broeikasgasemissies van de installaties die in de jaren 2008, 2009 en 2010 in de betrokken lidstaten onder Richtlijn 2003/87/EG vielen in mindering te brengen van zijn gemiddelde van de totale herziene hoeveelheid broeikasgasemissies voor de jaren 2008, 2009 en 2010.
(10)
Voor lidstaten waarvan de emissiegrenswaarde voor de jaren 2014 tot en met 2019 op grond van bijlage II van Beschikking nr. 406/2009/EG negatief is, moet de jaarlijkse emissieruimte worden bepaald door een lineair traject beginnend met de jaarlijkse emissieruimte van die lidstaat voor het jaar 2013 en eindigend met zijn jaarlijkse emissieruimte voor het jaar 2020.
(11)
De geverifieerde broeikasgasemissies van installaties die tijdens de periode 2008 tot en met 2012 overeenkomstig artikel 24 van Richtlijn 2003/87/EG unilateraal in de regeling voor de emissiehandel zijn opgenomen, mogen niet worden meegenomen bij de berekening van de gemiddelde geverifieerde broeikasgasemissies van installaties die voor de jaren 2008, 2009 en 2010 onder Richtlijn 2003/87/EG vallen aangezien de broeikasgasemissies hierdoor bij toekomstige aanpassingen van de jaarlijkse emissieruimte overeenkomstig artikel 10 van Beschikking nr. 406/2009/EG dubbel zouden worden geteld.
(12)
Met het oog op de toetreding van Kroatië tot de Unie moet de jaarlijkse emissieruimte voor dat land voor elk jaar van de periode van 2013 tot en met 2020 aan de hand van dezelfde methode als voor de andere lidstaten worden bepaald. Deze waarden worden van toepassing vanaf de datum waarop Kroatië toetreedt.
(13)
Gelet op de vaststelling door de Europese Raad van Besluit 2012/419/EU van 11 juli 2012 tot wijziging van de status van Mayotte ten aanzien van de Europese Unie (5) vanaf 2014, wordt bij de berekening van de jaarlijkse emissieruimte voor Frankrijk vanaf 2014 rekening gehouden met de desbetreffende herziene broeikasgasemissies.
(14)
De in dit besluit vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Comité klimaatverandering,
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
De jaarlijkse emissieruimte voor elke lidstaat en voor elk jaar van de periode 2013 tot en met 2020 is vastgesteld in bijlage I en is van toepassing onder voorbehoud van overeenkomstig artikel 10 van Beschikking nr. 406/2009/EG gepubliceerde aanpassingen.
Artikel 2
Wanneer in een krachtens artikel 3 van Beschikking nr. 280/2004/EG vastgesteld besluit is bepaald dat de lidstaten inventarissen van broeikasgasemissies dienen over te leggen op basis van de GWP-waarden van het bij Besluit 15/CP.17 aangenomen vierde IPCC-evaluatierapport van de Conferentie van de partijen bij het Raamverdrag van de Verenigde Naties inzake klimaatverandering is, onverminderd artikel 1, de in bijlage II vastgestelde jaarlijkse emissieruimte van toepassing vanaf het eerste jaar waarvoor een inventaris van broeikasgasemissies moet worden ingediend.
Artikel 3
De in bijlage I vastgestelde jaarlijkse emissieruimte voor Kroatië geldt vanaf de inwerkingtreding van het Verdrag betreffende de toetreding van Kroatië.
Dit besluit is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Brussel, 26 maart 2013.