NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/585
ze dne 18. prosince 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o regulační technické normy vymezující období krytí rizika marží
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 304 odst. 5 čtvrtý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rámec pro výpočet období krytí rizika marží používaných pro výpočet kapitálových požadavků členů clearingového systému pro expozice vůči jejich klientům by měl být vhodný jak pro instituce používající metodu interního modelu, tak pro instituce používající standardizované metody. Měl by rovněž odrážet změny podmínek na trhu, aby představoval správný obezřetnostní přístup, aniž by zároveň na tyto instituce uvaloval nepřiměřenou provozní zátěž.
(2)
Ačkoli se definice likvidačních období používaných ústředními protistranami liší od definice období krytí rizika marží používaných členy clearingového systému pro účely výpočtu kapitálových požadavků pro expozice vůči jejich klientům, ve své podstatě jsou oba pojmy velmi podobné. Likvidační období totiž odrážejí změny podmínek na trhu a zohledňují období pro uzavření smluv a transakcí. Odhady likvidačních období provedené ústředními protistranami by proto měly sloužit jako zástupný ukazatel období krytí rizika marží pro účely výpočtu kapitálových požadavků členů clearingového systému pro expozice vůči jejich klientům.
(3)
Používání likvidačních období by navíc zajistilo komplexní pokrytí všech druhů produktů a transakcí uvedených v čl. 301 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013, u nichž clearing provádějí ústřední protistrany, a mělo by navíc tu výhodu, že by nevyžadovalo aktualizace tohoto nařízení v přenesené pravomoci, kdykoli by ústřední protistrana začala provádět clearing nového druhu produktu či transakce.
(4)
Na rozdíl od období krytí rizika marží zahrnují někdy likvidační období zveřejňovaná ústředními protistranami dodatečná období, jež mají umožnit novaci pozic vůči členovi clearingového systému, u něhož nedošlo k selhání. Jelikož jsou tato dodatečná období specifikem likvidačních období a neodrážejí rozdíly v riziku, jež členové clearingového systému podstupují, není nutné, aby byla doplňována k období krytí rizika marží, která mohou instituce použít při výpočtu svých kapitálových požadavků pro expozice vůči klientovi, pokud jednají jako členové clearingového systému.
(5)
Aby se zajistilo, že tyto odhady budou podléhat schválení ze strany orgánů dohledu, měla by být jako zástupné ukazatele pro období krytí rizika marží při výpočtu kapitálových požadavků členů clearingového systému pro expozice vůči jejich klientům povolena pouze likvidační období odhadovaná způsobilými ústředními protistranami, jak jsou definovány v čl. 4 odst. 1 bodě 88 nařízení (EU) č. 575/2013.
(6)
Jelikož cílem období krytí rizika marží je zachytit změny tržní hodnoty skupiny transakcí se započtením v období od poslední výměny kolaterálu, jenž pokrývá skupinu transakcí se započtením s protistranou, u níž došlo k selhání, do okamžiku, kdy se transakce uzavřou a provede se opětovné zajištění (re-hedging) výsledného tržního rizika, a jelikož trhy mohou být v některé kalendářní dny uzavřeny, měla by být období krytí rizika marží vyjádřena v obchodních dnech. Zajistí se tak, že kapitálové požadavky k těmto transakcím budou plně odrážet rizika, jimž je instituce během období krytí rizika marží vystavena. Je proto vhodné stanovit, že období krytí rizika marží používané pro účely čl. 304 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 trvá minimálně pět obchodních dní, tj. déle než minimálních pět dní stanovených v tomto článku. Minimální období krytí rizika marží by se tak sjednotilo s ustanoveními části třetí hlavy II kapitoly 6 oddílu 6 nařízení (EU) č. 575/2013, která se týkají požadavků na použití metody interního modelu.
(7)
V souladu s čl. 304 odst. 3 a 4 nařízení (EU) č. 575/2013 mohou instituce při výpočtu kapitálových požadavků pro své expozice vůči klientovi použít kratší období krytí rizika marží, avšak pouze pokud jednají jako členové clearingového systému. Proto se pravidla pro období krytí rizika marží, která podle těchto ustanovení mohou instituce použít, neuplatní, pokud instituce vypočítávají své kapitálové požadavky pro expozice vůči klientům, ale nejednají v případě těchto expozic jako členové clearingového systému. Nezáleží přitom na tom, zda tyto instituce uplatňují metodu interního modelu, či nikoli, ani na tom, zda je u příslušných expozic vůči klientům clearing prováděn centrálně, či nikoli.
(8)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem, které Komisi předložil Evropský orgán pro bankovnictví.
(9)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (2),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Období krytí rizika marží pro skupiny transakcí se započtením, která instituce mohou použít po účely čl. 304 odst. 3 až 4 nařízení (EU) č. 575/2013, musejí být stanovena v souladu s odstavci 2 a 3 tohoto článku.
2. Pokud příslušná skupina transakcí se započtením zahrnuje transakce, jejichž clearing provádí způsobilá ústřední protistrana definovaná v čl. 4 odst. 1 bodě 88 nařízení (EU) č. 575/2013, představuje období krytí rizika marží, jež může instituce použít, to z následujících období, které je delší:
a)
pět obchodních dnů;
b)
nejdelší likvidační období smluv nebo transakcí, jež jsou součástí skupiny transakcí se započtením, zveřejněné v souladu s čl. 10 odst. 1 písm. b) bodem vi) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 153/2013 (3) způsobilou ústřední protistranou, která provádí clearing těchto smluv nebo transakcí.
Pro účely prvního pododstavce písm. b), zahrnuje-li zveřejněné likvidační období dodatečné období za účelem novace pozic vůči členovi clearingového systému, u něhož nedošlo k selhání, se toto dodatečné období nezahrnuje do období, které instituce použijí jako období krytí rizika marží.
3. Pokud příslušná skupina transakcí se započtením zahrnuje transakce, jejichž clearing neprovádí způsobilá ústřední protistrana definovaná v čl. 4 odst. 1 bodě 88 nařízení (EU) č. 575/2013, je délka období krytí rizika marží, jež může instituce použít, nejméně deset obchodních dnů.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. prosince 2014.
GEDELEGEERDE VERORDENING (EU) 2015/585 VAN DE COMMISSIE
van 18 december 2014
tot aanvulling van Verordening (EU) nr. 575/2013 van het Europees Parlement en de Raad met technische reguleringsnormen tot nadere bepaling van margerisicoperiodes
(Voor de EER relevante tekst)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EU) nr. 575/2013 van het Europees Parlement en de Raad van 26 juni 2013 betreffende prudentiële vereisten voor kredietinstellingen en beleggingsondernemingen en tot wijziging van Verordening (EU) nr. 648/2012 (1), en met name artikel 304, lid 5, vierde alinea,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Het kader voor de berekening van de margerisicoperiodes (MPOR's, margin periods of risk) die voor de bepaling van de eigenvermogensvereisten van clearingleden voor blootstellingen ten aanzien van hun cliënten worden gebruikt, moet geschikt zijn voor zowel instellingen die de internemodellenmethode (IMM) volgen, als voor die welke de standaardmethoden hanteren. Dit kader moet ook veranderingen in de marktomstandigheden weerspiegelen om als een uit prudentieel oogpunt solide benadering te kunnen worden aangemerkt, waarbij tegelijkertijd moet worden vermeden dat het overdreven operationele lasten voor de betrokken instellingen met zich meebrengt.
(2)
De door centrale tegenpartijen (CTP's) gehanteerde definitie van liquidatieperiodes is weliswaar niet identiek aan de definitie van MPOR's welke clearingleden bij de berekening van hun eigenvermogensvereisten voor blootstellingen ten aanzien van hun cliënten gebruiken, maar dat neemt niet weg dat liquidatieperiodes in wezen zeer sterk vergelijkbaar zijn met MPOR's. Liquidatieperiodes weerspiegelen immers veranderingen in marktomstandigheden en houden rekening met afwikkelingsperiodes van contracten en transacties. CTP-schattingen van liquidatieperiodes dienen bijgevolg dienst te doen als substituut voor MPOR's bij de berekening van eigenvermogensvereisten van clearingleden voor blootstellingen ten aanzien van hun cliënten.
(3)
Het gebruik van liquidatieperiodes zou ook zorgen voor een brede dekking van alle in artikel 301, lid 1, van Verordening (EU) nr. 575/2013 vermelde typen door CTP's geclearde producten en transacties en zou als bijkomend voordeel hebben dat de onderhavige gedelegeerde verordening niet altijd moet worden geactualiseerd telkens als een CTP een nieuw type product of transactie begint te clearen.
(4)
Anders dan MPOR's, omvatten door CTP's openbaar gemaakte liquidatieperiodes soms ook extra perioden voor de vernieuwing van posities op een niet in gebreke blijvend clearinglid. Aangezien dergelijke extra perioden eigen zijn aan liquidatieperiodes en geen verschillen in door clearingleden gelopen risico's weergeven, behoeven zij niet bij de MPOR's te worden geteld die instellingen bij de berekening van de eigenvermogensvereisten voor hun blootstellingen ten aanzien van een cliënt kunnen gebruiken wanneer zij als clearinglid optreden.
(5)
Om te waarborgen dat de bovenbedoelde schattingen door de toezichthoudende autoriteiten zijn goedgekeurd, mag het alleen zijn toegestaan dat de liquidatieperiodes die door gekwalificeerde centrale tegenpartijen als omschreven in artikel 4, lid 1, punt 88, van Verordening (EU) nr. 575/2013 zijn geschat, als substituut voor de MPOR's dienst doen bij de berekening van de eigenvermogensvereisten van clearingleden voor blootstellingen ten aanzien van hun cliënten.
(6)
Aangezien met de MPOR's wordt beoogd veranderingen in de marktwaarde van een samenstel van verrekenbare transacties weer te geven vanaf de recentste uitwisseling van zekerheden ter dekking van het samenstel in kwestie totdat de transacties volledig zijn afgewikkeld en het resulterende marktrisico opnieuw is afgedekt, en aangezien markten op bepaalde kalenderdagen gesloten kunnen zijn, moeten MPOR's in werkdagen worden uitgedrukt. Aldus wordt gewaarborgd dat de eigenvermogensvereisten voor die transacties de risico's waaraan de instelling tijdens de MPOR blootstaat, volledig weergeven. Het is bijgevolg raadzaam voor te schrijven dat de voor de toepassing van artikel 304, lid 3, van Verordening (EU) nr. 575/2013 te hanteren minimumduur van de MPOR gelijk moet zijn aan vijf werkdagen, wat langer is dan de in genoemde bepaling vastgelegde minimumperiode van vijf dagen. De minimumduur van de MPOR moet derhalve ook worden afgestemd op het bepaalde in deel drie, titel II, hoofdstuk 6, afdeling 6, van Verordening (EU) nr. 575/2013, dat op de vereisten voor de toepassing van de IMM betrekking heeft.
(7)
Overeenkomstig artikel 304, leden 3 en 4, van Verordening (EU) nr. 575/2013 zijn de kortere MPOR's die instellingen bij de berekening van de eigenvermogensvereisten voor hun blootstellingen ten aanzien van een cliënt kunnen gebruiken, alleen van toepassing als instellingen als clearinglid optreden. De voorschriften betreffende de MPOR's die instellingen op grond van deze bepalingen kunnen gebruiken, zijn bijgevolg niet van toepassing ingeval instellingen eigenvermogensvereisten voor blootstellingen ten aanzien van een cliënt berekenen maar niet als clearinglid voor die blootstellingen optreden. Dit geldt ongeacht of deze instellingen al dan niet de IMM toepassen, en ongeacht of de desbetreffende blootstellingen ten aanzien van cliënten al dan niet centraal worden gecleard.
(8)
Deze verordening is gebaseerd op de ontwerpen van technische reguleringsnormen die de Europese Bankautoriteit aan de Commissie heeft voorgelegd.
(9)
De Europese Bankautoriteit heeft openbare publieksraadplegingen gehouden over de ontwerpen van technische reguleringsnormen waarop deze verordening is gebaseerd, de potentiële desbetreffende kosten en baten geanalyseerd en het advies van de overeenkomstig artikel 37 van Verordening (EU) nr. 1093/2010 van het Europees Parlement en de Raad (2) opgerichte Stakeholdergroep bankwezen ingewonnen,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
1. De margerisicoperiodes (MPOR's, margin periods of risk) van een samenstel van verrekenbare contracten of transacties welke instellingen voor de toepassing van artikel 304, leden 3 en 4, van Verordening (EU) nr. 575/2013 kunnen gebruiken, worden bepaald overeenkomstig de leden 2 en 3 van dit artikel.
2. Ingeval het desbetreffende samenstel transacties omvat die door een gekwalificeerde centrale tegenpartij als omschreven in artikel 4, lid 1, punt 88, van Verordening (EU) nr. 575/2013 worden gecleard, kunnen instellingen de langste van de volgende MPOR's hanteren:
a)
vijf werkdagen;
b)
de langste liquidatieperiode van de van het samenstel deel uitmakende contracten of transacties welke openbaar is gemaakt overeenkomstig artikel 10, lid 1, onder b), punt vi), van Gedelegeerde Verordening (EU) nr. 153/2013 van de Commissie (3) door de gekwalificeerde centrale tegenpartij die deze contracten of transacties heeft gecleard.
Voor de toepassing van de eerste alinea, onder b), geldt dat ingeval de openbaar gemaakt liquidatieperiode een extra periode omvat voor de vernieuwing van de posities op een niet in gebreke blijvend clearinglid, deze extra periode geen deel uitmaakt van de door instellingen als MPOR te gebruiken periode.
3. Ingeval het desbetreffende samenstel transacties omvat die niet door een gekwalificeerde centrale tegenpartij als omschreven in artikel 4, lid 1, punt 88, van Verordening (EU) nr. 575/2013 worden gecleard, bedraagt de duur van de MPOR's die instellingen kunnen hanteren, ten minste tien werkdagen.
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 18 december 2014.