PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 752/2013
ze dne 31. července 2013,
kterým se mění nařízení (ES) č. 555/2008, pokud jde o vnitrostátní programy podpory a obchod se třetími zeměmi v odvětví vína
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména na článek 103za a čl. 158a odst. 4 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Články 4 a 5 nařízení Komise (ES) č. 555/2008 (2) stanoví kritéria způsobilosti pro akce na propagaci vína na trzích třetích zemí zahrnuté do vnitrostátních programů podpory a kritéria pro výběrové řízení týkající se těchto akcí.
(2)
Vzhledem ke zvláštní povaze opatření propagace vína na trzích třetích zemí a s ohledem na zkušenosti získané při provádění vnitrostátních programů podpory by měla být stanovena pravidla způsobilosti pro personální a režijní náklady, které příjemci vznikly během provádění těchto opatření.
(3)
V čl. 19 odst. 2 nařízení (ES) č. 555/2008 je stanoveno finanční řízení investičních opatření. Aby se zjednodušilo provádění investičních projektů v rámci provádění programového období 2014-2018, je v roce 2014 a 2015 třeba zvýšit maximální stropy pro zálohy. V souvislosti s ukončením prvního programového období 2009-2013 by se měl stejný přístup použít i pro realizaci investičních projektů. Proto by maximální stropy pro zálohy měly být zvýšeny rovněž pro rok 2013.
(4)
Je vhodné zavést opatření, která by zaručila řádné finanční řízení a zlepšila kontrolu finančních prostředků poskytovaných Unií na zálohy příjemcům v rámci vnitrostátních programů podpory. Uvedená opatření by se vzhledem k době, kterou členské státy potřebují k jejich provedení, měla začít používat od roku 2014, s výjimkou případů, kdy se členské státy rozhodnou poskytnout zvýšené zálohy v roce 2013 až do výše maximálních stropů stanovených v čl. 19 odst. 2 nařízení (ES) č. 555/2008.
(5)
Hlava III kapitola II oddíl 2 nařízení (ES) č. 555/2008 stanoví požadavky, které musí být splněny pro dovoz vína, hroznové šťávy a hroznového moštu do Unie. Oddíl zejména stanoví povinnost předložit pro vinařské výrobky dovážené do Unie doklad V I 1, který byl vyplněn na formuláři V I 1, jenž odpovídá vzoru z přílohy IX uvedeného nařízení, a který byl podepsán odpovědným pracovníkem úředního subjektu a odpovědným pracovníkem uznané laboratoře, nebo zjednodušený tištěný doklad V I 1. S přihlédnutím k rozvoji systémů elektronického zpracování dat v uvedeném odvětví a s cílem usnadnit sledování pohybu a kontroly výrobků z révy vinné je vhodné povolit také použití systémů elektronického zpracování dat, a tudíž elektronických dokumentů. Nicméně použití systémů elektronického zpracování dat by mělo podléhat dodržování určitých podmínek a stanovisku Unie, že systém kontrol zavedený ve třetí zemi poskytuje dostatečné záruky, pokud jde o povahu, původ a sledovatelnost vinařských výrobků dovážených do Unie z uvedené třetí země. Je proto nezbytné stanovit minimální požadované podmínky pro to, aby Unie mohla úředně schválit rovnocennost systému kontrol používaného v dotyčné třetí zemi se systémem platným v Unii.
(6)
V zájmu jasnosti by třetí země, které zavedly systém kontrol uznaný Unií za rovnocenný, měly být zařazeny do seznamu.
(7)
Po posouzení žádosti, kterou podaly příslušné orgány Chile s cílem využívat zjednodušeného postupu podle článku 45 nařízení (ES) č. 555/2008, a poté, co Unie uznala, že systém kontrol používaný v Chile v odvětví vína poskytuje zvláštní záruky pro kontrolu a sledovatelnost vín vyrobených v Chile, by doklady V I 1 vystavené producenty vína v Chile, kteří od příslušných chilských orgánů obdrželi individuální schválení a u nichž byla těmito orgány provedena inspekce, měly být považovány za osvědčení a zprávy o výsledku rozboru vydané subjekty a laboratořemi, které jsou zařazeny na seznam uvedený v článku 48 daného nařízení. Seznam třetích zemí uvedený v čl. 43 odst. 2 a článku 45 nařízení (ES) č. 555/2008 a uvedený v příloze XII daného nařízení by měl být odpovídajícím způsobem doplněn.
(8)
Nařízení (ES) č. 555/2008 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(9)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 555/2008 se mění takto:
1)
V hlavě II kapitole II oddílu 1 se doplňuje článek 5a, který zní:
„Článek 5a
Způsobilé náklady
1. Personální náklady příjemce podle článku 4 se považují za způsobilé, pokud vzniknou v souvislosti s přípravou, prováděním nebo návazným opatřením konkrétního podporovaného propagačního projektu, včetně hodnocení. To zahrnuje náklady na personál, který příjemce najal konkrétně na propagační projekt, a náklady na podíl pracovních hodin, které v rámci propagačního projektu odpracovali stálí zaměstnanci příjemce.
Členské státy považují osobní náklady za způsobilé pouze tehdy, pokud příjemci předloží podklady podrobně uvádějící činnost skutečně provedenou v rámci konkrétního podporovaného propagačního projektu.
2. Režijní náklady, které příjemci vznikly, se považují za způsobilé pouze v případě, že:
a)
souvisejí s přípravou, prováděním nebo následným opatřením projektu a
b)
nepřesahují 4 % skutečných nákladů na provádění projektů.
O způsobilosti těchto režijních nákladů mohou členské státy rozhodnout na základě paušální sazby nebo na základě předložení podkladů. Pokud rozhodují na základě předložených podkladů, vychází výpočet těchto nákladů z účetních zásad, pravidel a metod používaných v zemi příjemce.“
2)
V čl. 19 odst. 2 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Částka zálohy nepřekročí 20 % veřejné podpory související s investicí a podmínkou jejího vyplacení je poskytnutí bankovní záruky nebo rovnocenné záruky ve výši 110 % částky zálohy. Avšak v případě investic, pro které bude individuální rozhodnutí o poskytnutí podpory přijato v rozpočtových letech 2013, 2014 nebo 2015, lze částku zálohy zvýšit až o 50 % veřejné podpory související s danou investicí. Pro účely prováděcího nařízení Komise (EU) č. 282/2012 (3) se stanoví povinnost vyčerpat celkovou částku zálohy při provádění dotčené akce do dvou let od jejího vyplacení.
3)
V hlavě II kapitole III se doplňuje článek 37b, který zní:
„Článek 37b
Sdělení týkající se záloh
1. V případě poskytnutí záloh v souladu s čl. 5 odst. 7, čl. 9 odst. 2, čl. 19 odst. 2 a čl. 24 odst. 3 jsou příjemci povinni poskytnout platebním agenturám každoročně pro každý projekt tyto informace:
a)
výkazy nákladů - pro jednotlivá opatření - zdůvodňující čerpání záloh do 15. října a
b)
potvrzení - pro jednotlivá opatření - o zůstatku nevyčerpaných záloh ke dni 15. října.
Členské státy ve svých vnitrostátních předpisech stanoví datum předání těchto informací, aby mohly být zařazeny do stávající ročních účetních závěrek platebních agentur uvedených v článku 6 nařízení (ES) č. 885/2006 ve lhůtě stanovené v čl. 7 odst. 2 zmíněného nařízení.
2. Odstavec 1 se nevztahuje na roční účetní závěrky za rok 2013, s výjimkou případů, kdy se zálohy na více než 20 % a až do výše 50 % veřejné podpory související s investicemi poskytují v souladu s čl. 19 odst. 2 druhým pododstavcem.
3. Pro účely čl. 18 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 282/2012 se jako doklady o prokázání nároku na konečné poskytnutí zálohy předkládá poslední výkaz nákladů a potvrzení o zůstatku uvedené v odstavci 1.
Pokud jde o zálohy podle čl. 9 odst. 2 a čl. 19 odst. 2 tohoto nařízení, předloží se poslední výkaz nákladů a potvrzení o zůstatku uvedené v odstavcích 1 a 2 do konce druhého rozpočtového roku po vyplacení záloh.“
4)
V hlavě III kapitole II se vkládá nový článek 45a, který zní:
„Článek 45a
Elektronický doklad
1. Doklady V I 1 vystavené v souladu s články 43 a 45 lze nahradit elektronickým dokladem pro dovoz vinařských výrobků do Unie ze třetích zemí, které používají systém kontrol uznaný Unií za rovnocenný se systémem, který byl pro stejné výrobky stanoven právními předpisy Unie.
Systém kontrol ve třetí zemi lze uznat za rovnocenný se systémem, který byl pro stejné výrobky stanoven Unií, pokud splňuje alespoň tyto podmínky:
a)
poskytuje dostatečné záruky, pokud jde o povahu, původ a sledovatelnost vinařských výrobků vyrobených na území dané třetí země nebo s nimiž se na tomto území obchoduje;
b)
zaručuje přístup k údajům shromážděným v používaném elektronickém systému, zejména pokud jde o registraci a identifikaci hospodářských subjektů, kontrolních subjektů a laboratoří provádějících analýzu;
c)
zaručuje možnost kontrolovat údaje uvedené v písmeni b) v rámci vzájemné administrativní spolupráce.
Třetí země, které používají systém kontrol uznaný Unií za rovnocenný v souladu s druhým pododstavcem, se zařadí na seznam uvedený v příloze XII části C.
2. Elektronický doklad uvedený v odstavci 1 obsahuje alespoň informace nezbytné pro vystavení dokladu V I 1.
Příslušné orgány třetí země vývozu přiřadí elektronickému dokladu jedinečný správní referenční kód nebo se tento kód přiřadí pod jejich dohledem. Tento kód je uveden v obchodních dokladech požadovaných pro dovoz na území Unie.
3. Přístup k elektronickému dokladu nebo k údajům nutným pro jeho vystavení se uděluje na žádost příslušných orgánů členského státu určení.
Údaje uvedené v prvním pododstavci lze požadovat v podobě tištěného dokladu, na němž jsou údaje uvedeny formou datových prvků vyjádřených stejným způsobem jako v elektronickém dokladu.“
5)
Příloha XII se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 31. července 2013.
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 752/2013 VAN DE COMMISSIE
van 31 juli 2013
tot wijziging van Verordening (EG) nr. 555/2008, wat betreft nationale steunprogramma’s en handel met derde landen in de wijnsector
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 1234/2007 van de Raad van 22 oktober 2007 houdende een gemeenschappelijke ordening van de landbouwmarkten en specifieke bepalingen voor een aantal landbouwproducten (integrale-GMO-verordening) (1), en met name artikel 103 octovicies en artikel 158 bis, lid 4, in samenhang met artikel 4,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
In de artikelen 4 en 5 van Verordening (EG) nr. 555/2008 van de Commissie (2) zijn de subsidiabiliteitscriteria en de selectieprocedure vastgesteld voor in nationale steunprogramma’s opgenomen acties ter bevordering van de afzet van wijn op markten van derde landen.
(2)
Gezien het specifieke karakter van de maatregel ter bevordering van de afzet van wijn op markten van derde landen en gezien de ervaring die met de tenuitvoerlegging van de nationale steunprogramma’s is opgedaan, moeten voorschriften worden vastgesteld inzake de subsidiabiliteit van personeelskosten en overheadkosten die bij de uitvoering van dergelijke maatregelen door de begunstigde worden gemaakt.
(3)
Artikel 19, lid 2, van Verordening (EG) nr. 555/2008 voorziet in het financiële beheer van investeringsmaatregelen. Om de uitvoering van investeringsprojecten in het kader van de tenuitvoerlegging in de programmeringsperiode 2014-2018 te vergemakkelijken, dient het maximumpercentage voor voorschotbetalingen voor de jaren 2014 en 2015 te worden verhoogd. Dezelfde aanpak moet worden toegepast voor de uitvoering van investeringsprojecten in het kader van het einde van de eerste programmeringsperiode 2009-2013. Bijgevolg moet het maximumpercentage voor voorschotbetalingen ook voor het jaar 2013 worden verhoogd.
(4)
Er moeten maatregelen worden ingevoerd om in het kader van nationale steunprogramma’s gezond financieel beheer te waarborgen en de controle van EU-financiering die in de vorm van voorschotten aan de begunstigden wordt betaald, te verbeteren. Deze maatregelen moeten, rekening houdend met de tijd die de lidstaten voor de tenuitvoerlegging ervan nodig hebben, met ingang van 2014 van toepassing zijn, behalve wanneer lidstaten besluiten om in 2013 voorschotten te verlenen die worden verhoogd tot de in artikel 19, lid 2, van Verordening (EG) nr. 555/2008 vastgestelde maxima.
(5)
In titel III, hoofdstuk II, deel 2, van Verordening (EG) nr. 555/2008 zijn de voorschriften vastgesteld voor de invoer van wijn, druivensap en druivenmost in de Unie. Met name moet hetzij op een formulier V I 1 volgens het model in bijlage IX bij die verordening een document V I 1 worden opgesteld dat wordt ondertekend door een ambtenaar van een officiële instantie en een ambtenaar van een erkend laboratorium, hetzij een vereenvoudigd papieren document V I 1 worden opgesteld voor wijnproducten die in de Unie worden ingevoerd. Om rekening te houden met de ontwikkeling van geautomatiseerde systemen in deze sector en om het toezicht op de overbrenging en de controles van wijnbouwproducten te vergemakkelijken, dient het gebruik van geautomatiseerde systemen en dus ook van elektronische documenten eveneens te worden toegestaan. Geautomatiseerde systemen mogen echter alleen worden gebruikt mits bepaalde voorwaarden in acht worden genomen en mits de Unie erkent dat het controlesysteem van het derde land voldoende garanties biedt met betrekking tot de aard, de oorsprong en de traceerbaarheid van de wijnproducten die uit dat derde land in de Unie worden ingevoerd. Tegen deze achtergrond dient te worden bepaald aan welke minimumvoorwaarden moet worden voldaan vooraleer de Unie officieel aanvaardt dat het controlesysteem van het betrokken derde land gelijkwaardig is aan dat van de Unie.
(6)
Omwille van de duidelijkheid moeten derde landen die beschikken over een door de Unie als gelijkwaardig erkend controlesysteem, in een lijst worden opgenomen.
(7)
Nadat het door de bevoegde autoriteiten van Chili ingediende verzoek om toepassing van de vereenvoudigde procedure van artikel 45 van Verordening (EG) nr. 555/2008 is onderzocht en nadat de Unie heeft erkend dat het in de Chileense wijnsector toegepaste controlesysteem speciale garanties biedt met betrekking tot de controle van in Chili geproduceerde wijnen en de traceerbaarheid van deze wijnen, moet worden bepaald dat documenten V I 1 die zijn opgesteld door individueel door hun bevoegde autoriteiten goedgekeurde en geïnspecteerde wijnproducenten uit Chili, dienen te worden beschouwd als certificaten of analyseverslagen die zijn opgesteld door instanties en laboratoria als vermeld op de in artikel 48 van die verordening bedoelde lijst. De in artikel 43, lid 2, en artikel 45 van Verordening (EG) nr. 555/2008 bedoelde lijst van derde landen die is opgenomen in bijlage XII bij die verordening, dient overeenkomstig te worden aangevuld.
(8)
Verordening (EG) nr. 555/2008 moet daarom dienovereenkomstig worden gewijzigd.
(9)
De in de onderhavige verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Beheerscomité voor de gemeenschappelijke ordening van de landbouwmarkten,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Verordening (EG) nr. 555/2008 wordt als volgt gewijzigd:
1)
In titel II, hoofdstuk II, deel 1, wordt het volgende artikel 5 bis toegevoegd:
„Artikel 5 bis
Subsidiabele kosten
1. Door in artikel 4 bedoelde begunstigden gedane personeelskosten worden als subsidiabel beschouwd als deze verband houden met de voorbereiding, tenuitvoerlegging of follow-up, inclusief evaluatie, van het specifieke afzetbevorderingsproject waarvoor steun wordt verleend. Deze kosten omvatten de kosten van het personeel dat de begunstigde specifiek naar aanleiding van het afzetbevorderingsproject aanwerft, alsmede de kosten voor het deel van de werkuren dat het vaste personeel van de begunstigde aan het afzetbevorderingsproject besteedt.
De lidstaten beschouwen personeelskosten alleen als subsidiabel, indien de begunstigden bewijsstukken overleggen met daarin nadere informatie over het werk dat daadwerkelijk is besteed aan het specifieke afzetbevorderingsproject waarvoor steun wordt verleend.
2. Door de begunstigden gedane overheadkosten worden alleen als subsidiabel beschouwd, indien deze:
a)
verband houden met de voorbereiding, tenuitvoerlegging of follow-up van het project, en
b)
niet meer bedragen dan 4 % van de daadwerkelijke kosten voor de tenuitvoerlegging van de projecten.
De lidstaten kunnen beslissen of deze overheadkosten worden gesubsidieerd op basis van een forfait of op basis van de overlegging van bewijsstukken. In het laatste geval worden deze kosten berekend aan de hand van de boekhoudbeginselen, -regels en -methoden van het land van de begunstigde.”.
2)
Artikel 19, lid 2, tweede alinea, wordt vervangen door:
„Het voorschot mag niet meer dan 20 % van de overheidssteun voor de investering bedragen en mag pas worden betaald wanneer een bankgarantie of een gelijkwaardige garantie ten belope van 110 % van het voor te schieten bedrag is gesteld. Voor investeringen waarvoor het individuele besluit tot steunverlening in de begrotingsjaren 2013, 2014 of 2015 wordt genomen, kan het bedrag van de voorschotten eventueel tot maximaal 50 % van de overheidssteun voor de betrokken investering worden verhoogd. Met het oog op de toepassing van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 282/2012 van de Commissie (3) moet het totale voorschot uiterlijk twee jaar na betaling ervan worden uitgegeven in het kader van de tenuitvoerlegging van de betrokken actie.
3)
In titel II, hoofdstuk III, wordt het volgende artikel 37 ter toegevoegd:
„Artikel 37 ter
Aanmelding met betrekking tot voorschotten
1. Indien overeenkomstig artikel 5, lid 7, artikel 9, lid 2, artikel 19, lid 2, of artikel 24, lid 3, voorschotten worden toegekend, verstrekken de begunstigden jaarlijks voor elk project de volgende informatie aan de betaalorganen:
a)
per maatregel een kostenstaat, met een motivering van het gebruik van de voorschotten in de periode tot en met 15 oktober, en
b)
per maatregel een bevestiging van het saldo van de voorschotten dat op 15 oktober nog niet is benut.
De lidstaten stellen in hun nationale voorschriften een datum voor toezending van deze informatie vast die het mogelijk maakt deze informatie tegen de in artikel 7, lid 2, van die verordening vastgestelde termijn op te nemen in de in artikel 6 van Verordening (EG) nr. 885/2006 bedoelde lopende jaarrekeningen van de betaalorganen.
2. Lid 1 is niet van toepassing op de jaarrekeningen van 2013, behalve wanneer voorschotten ten belope van meer dan 20 % en maximaal 50 % van de overheidssteun voor de investeringen worden toegekend overeenkomstig artikel 19, lid 2, tweede alinea.
3. Met het oog op de toepassing van artikel 18, lid 2, van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 282/2012 worden de laatste in lid 1 bedoelde kostenstaat en bevestiging van het saldo overgelegd als bewijs dat de betrokkene definitief recht heeft op het voorschot.
Met betrekking tot overeenkomstig artikel 9, lid 2, en artikel 19, lid 2, van de onderhavige verordening toegekende voorschotten worden de laatste in de leden 1 en 2 bedoelde kostenstaat en bevestiging van het saldo uiterlijk aan het einde van het tweede begrotingsjaar na de betaling van de voorschotten overgelegd.”.
4)
In titel III, hoofdstuk II, wordt het volgende artikel 45 bis toegevoegd:
„Artikel 45 bis
Elektronische documenten
1. Overeenkomstig de artikelen 43 en 45 opgestelde documenten V I 1 kunnen worden vervangen door een elektronisch document voor de invoer in de Unie van wijnproducten uit derde landen, mits deze derde landen beschikken over een controlesysteem dat door de Unie is aanvaard als gelijkwaardig aan het systeem dat bij de EU-wetgeving is ingesteld voor dezelfde producten.
Een controlesysteem van een derde land mag worden aanvaard als gelijkwaardig aan het systeem dat bij de EU-wetgeving voor dezelfde producten is ingesteld, indien dit systeem op zijn minst aan de volgende voorwaarden voldoet:
a)
het biedt voldoende garanties met betrekking tot de aard, de oorsprong en de traceerbaarheid van de wijnproducten die op het grondgebied van het betrokken derde land worden geproduceerd of verhandeld;
b)
het staat borg voor toegang tot de gegevens die in het gebruikte elektronische systeem worden bewaard, met name tot gegevens met betrekking tot de registratie en identificatie van marktdeelnemers, controle-instanties en analyselaboratoria;
c)
het garandeert dat de onder b) bedoelde gegevens kunnen worden gecontroleerd in het kader van onderlinge administratieve samenwerking.
Derde landen die beschikken over een controlesysteem dat door de Unie als gelijkwaardig in de zin van de tweede alinea wordt aanvaard, worden opgenomen in de lijst in bijlage XII, deel C.
2. Het in lid 1 bedoelde elektronische document bevat op zijn minst de informatie die voor het opstellen van het document V I 1 vereist is.
Aan het elektronische document wordt een unieke administratieve referentiecode toegekend door, of onder toezicht van, de bevoegde autoriteiten van het derde land van uitvoer. Deze code wordt vermeld op de handelsdocumenten die voor de invoer op het grondgebied van de Unie vereist zijn.
3. De bevoegde autoriteiten van de lidstaat van bestemming krijgen op verzoek toegang tot het elektronische document of tot de gegevens die voor het opstellen ervan vereist zijn.
De in de eerste alinea bedoelde gegevens kunnen worden opgevraagd in de vorm van een papieren document waarin de gegevens worden weergegeven in de vorm van data-elementen die op dezelfde manier worden uitgedrukt als in het elektronische document.”.
5)
Bijlage XII wordt vervangen door de tekst in de bijlage bij de onderhavige verordening.
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op de derde dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 31 juli 2013.