NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 748/2014
ze dne 10. července 2014
o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Jižním Súdánu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 215 této smlouvy,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2014/449/SZBP ze dne 10. července 2014 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Jižním Súdánu (1),
s ohledem na společný návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 18. července 2011 přijala Rada rozhodnutí 2011/423/SZBP (2), kterým byla rozšířena oblast působnosti zbrojního embarga vůči Súdánu tak, aby zahrnovala i Jižní Súdán.
(2)
Dne 24. listopadu 2011 přijala Rada nařízení (EU) č. 1215/2011 (3), kterým byla rozšířena oblast působnosti zbrojního embarga vůči Jižnímu Súdánu.
(3)
Dne 10. července 2014 přijala Rada rozhodnutí 2014/449/SZBP, kterým se oddělují opatření týkající se Jižního Súdánu a slučují se do jediného právního aktu a kterým se stanoví omezení vstupu a zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů osob, které brání politickému procesu v Jižním Súdánu, včetně násilných činů nebo porušení dohod o příměří, jakož i osob odpovědných za vážná porušování lidských práv v Jižním Súdánu.
(4)
Tato opatření spadají do oblasti působnosti Smlouvy o fungování Evropské unie, a proto je, především z důvodu zajištění jejich jednotného uplatňování ve všech členských státech, k jejich provádění nezbytné regulační opatření na úrovni Unie.
(5)
Pro větší jasnost by opatření týkající se Jižního Súdánu měla být oddělena od opatření týkajících se Súdánu. Nařízení Rady (ES) č. 131/2004 (4) by proto mělo být nahrazeno tímto nařízením v rozsahu, v němž se týká Jižního Súdánu. Nařízení (ES) č. 131/2004 by rovněž mělo být nahrazeno nařízením Rady (EU) č. 747/2014 (5) v rozsahu, v němž se týká Súdánu.
(6)
Toto nařízení ctí základní práva, jakož i zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, především právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces a právo na ochranu osobních údajů. Toto nařízení by mělo být uplatňováno v souladu s těmito základními právy.
(7)
S ohledem na konkrétní hrozbu mezinárodnímu míru a bezpečnosti, kterou představuje situace v Jižním Súdánu, a v zájmu zajištění soudržnosti s postupem v případě změny a přezkumu přílohy rozhodnutí 2014/449/SZBP, by pravomoc ke změně seznamů v příloze I tohoto nařízení měla vykonávat Rada.
(8)
Pro účely provádění tohoto nařízení a v zájmu zajištění co největší právní jistoty v rámci Unie musí být zveřejněna jména a další relevantní údaje týkající se fyzických a právnických osob, subjektů a orgánů, jejichž finanční prostředky a hospodářské zdroje musí být v souladu s tímto nařízením zmrazeny. Veškeré zpracovávání osobních údajů musí být v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (6) a se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (7).
(9)
Aby byla zajištěna účinnost opatření stanovených v tomto nařízení, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost okamžitě,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a)
„zprostředkovatelskými službami“ se rozumí:
i)
sjednávání nebo organizování operací týkajících se nákupu, prodeje nebo dodávek zboží a technologií nebo finančních a technických služeb ze třetí země do jakékoli jiné třetí země, nebo
ii)
prodej nebo nákup zboží a technologií nebo finančních a technických služeb, které jsou umístěny ve třetích zemích, za účelem jejich převodu do jiné třetí země;
b)
„nárokem“ se rozumí jakýkoli nárok, uplatňovaný právní cestou či nikoli, jenž vznikl přede dnem vstupu tohoto nařízení v platnost nebo po tomto dni, na základě smlouvy nebo operace nebo v souvislosti s nimi, a zejména:
i)
nárok na plnění závazku vyplývajícího ze smlouvy nebo operace nebo s nimi spojeného;
ii)
nárok na prodloužení doby platnosti nebo na vyplacení dluhopisů, finančních záruk nebo příslibu odškodnění v jakékoli formě;
iii)
nárok na náhradu škody související se smlouvou nebo operací;
iv)
protinárok;
v)
nárok na uznání nebo vymáhání, včetně využití postupů, jako je doložka vykonatelnosti, rozsudek či rozhodčí nález nebo jiné rovnocenné rozhodnutí bez ohledu na místo vydání;
c)
„smlouvou nebo operací“ se rozumí jakákoli operace bez ohledu na její formu a rozhodné právo a bez ohledu na to, zda zahrnuje jednu nebo více smluv nebo podobných závazků uzavřených mezi týmiž nebo různými stranami; v tomto smyslu se „smlouvou“ rozumí zejména dluhopis, záruka nebo příslib odškodnění, a to zejména finanční záruka nebo příslib finančního odškodnění a úvěr, ať už jsou právně nezávislé či nikoli, a jakékoli související ujednání vyplývající z dané operace nebo s ní související;
d)
„příslušnými orgány“ se rozumí příslušné orgány členských států uvedené na internetových stránkách, jejichž seznam je v příloze II;
e)
„hospodářskými zdroji“ se rozumí aktiva všeho druhu, hmotná či nehmotná, movitá či nemovitá, která nejsou finančními prostředky, ale lze je použít k získání finančních prostředků, zboží nebo služeb;
f)
„zmrazením hospodářských zdrojů“ se rozumí zabránění jejich použití k získání finančních prostředků, zboží nebo služeb jakýmkoli způsobem, zejména jejich prodejem, pronájmem nebo zastavením;
g)
„zmrazením finančních prostředků“ se rozumí zabránění jakémukoli pohybu, převodu, změně nebo použití finančních prostředků, přístupu k nim nebo zacházení s nimi jakýmkoli způsobem, které by vedly k jakékoli změně jejich objemu, výše, umístění, vlastnictví, držby, povahy, určení nebo k jiné změně, která by umožnila použití těchto prostředků, včetně správy portfolia;
h)
„finančními prostředky“ se rozumí finanční aktiva a hospodářské výhody všeho druhu, mimo jiné:
i)
peníze v hotovosti, šeky, finanční pohledávky, směnky, platební příkazy a jiné platební nástroje;
ii)
vklady u finančních institucí nebo jiných subjektů, zůstatky na účtech, pohledávky a závazky z pohledávek;
iii)
veřejně i soukromě obchodované cenné papíry a dluhové nástroje, včetně akcií a kapitálových podílů, certifikátů zastupujících cenné papíry, dluhopisů, směnek, opčních listů, dlužních úpisů a smluv o derivátových nástrojích;
iv)
úroky, dividendy nebo jiné výnosy či hodnoty pocházející z aktiv nebo jimi vytvářené;
v)
úvěry, práva na započtení, záruky, závazky plnění nebo jiné finanční závazky;
vi)
akreditivy, nákladní listy, dodací listy; a
vii)
dokumenty prokazující podíl na finančních prostředcích nebo na finančních zdrojích;
i)
„technickou pomocí“ se rozumí jakákoli technická pomoc týkající se oprav, vývoje, výroby, montáže, zkoušek, údržby nebo jiných technických služeb, která může mít podobu pokynů, poradenství, školení, předávání pracovních znalostí či dovedností nebo konzultací; technická pomoc zahrnuje též ústní formy pomoci;
j)
„územím Unie“ se rozumí území členských států, na něž se vztahuje Smlouva za podmínek v ní stanovených, včetně jejich vzdušného prostoru.
Článek 2
Zakazuje se:
a)
poskytovat technickou pomoc nebo zprostředkovatelské služby související s vojenskou činností a s poskytováním, výrobou, údržbou a užíváním zbraní a souvisejícího materiálu všech typů, včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů k výše uvedeným zbraním a materiálu, přímo či nepřímo jakékoli fyzické nebo právnické osobě, subjektu či orgánu v Jižním Súdánu nebo pro použití v Jižním Súdánu;
b)
poskytovat financování nebo finanční pomoc související s vojenskou činností, zejména včetně úvěrů, půjček a pojištění vývozních úvěrů, jakož i pojištění a zajištění, pro jakýkoliv prodej, dodávku, převod nebo vývoz zbraní a souvisejícího materiálu nebo na poskytnutí související technické pomoci přímo či nepřímo jakékoli fyzické nebo právnické osobě, subjektu či orgánu v Jižním Súdánu nebo pro použití v Jižním Súdánu.
Článek 3
Odchylně od článku 2 mohou příslušné orgány členských států povolit poskytnutí financování a finanční pomoci, technické pomoci a zprostředkovatelských služeb v souvislosti s:
a)
nesmrtícím vojenským vybavením určeným výhradně pro humanitární nebo ochranné účely či použití související s monitorováním dodržování lidských práv nebo pro programy na výstavbu institucí OSN, Africké unie, Mezivládního úřadu pro rozvoj (IGAD) a Evropské unie;
b)
materiálem určeným pro operace Evropské unie, OSN a Africké unie na řešení krizí;
c)
zařízením a materiálem na odminovávání a materiálem používaným při odminovávání;
d)
podporou procesu reformy bezpečnostního sektoru v Jižním Súdánu.
Článek 4
Článek 2 se nevztahuje na ochranné oděvy, včetně neprůstřelných vest a vojenských přileb, dočasně vyvážené do Jižního Súdánu zaměstnanci OSN, zaměstnanci Evropské unie nebo jejích členských států, zaměstnanci OSN nebo zaměstnanci Mezivládního úřadu pro rozvoj (IGAD), zástupci médií a pracovníky humanitárních a rozvojových organizací a přidruženým personálem pouze pro jejich osobní potřeby.
Článek 5
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které patří fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům či orgánům uvedeným na seznamu v příloze I nebo které jsou jimi vlastněny, drženy či ovládány.
2. Žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům či orgánům uvedeným v příloze I nebo v jejich prospěch.
3. V příloze I jsou uvedeny fyzické nebo právnické osoby, subjekty a orgány, které narušují politický proces v Jižnímu Súdánu, a to i prostřednictvím násilných činů nebo porušováním dohod o příměří, jakož i proti osobám odpovědným za závažná porušování lidských práv v Jižním Súdánu a osobám s nimi spojeným, jak jsou uvedeny v příloze, zabránily ve vstupu na svá území nebo jejich průjezdu přes ně.
4. V příloze I jsou uvedeny důvody pro zařazení dotčených fyzických nebo právnických osob, subjektů a orgánů na seznam.
5. V příloze I jsou uvedeny dostupné informace nezbytné k identifikaci dotčených fyzických nebo právnických osob, subjektů či orgánů. Pokud jde o fyzické osoby, tyto informace mohou zahrnovat jména včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, čísla pasu a průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci či povolání. Pokud jde o právnické osoby, subjekty a orgány, tyto informace mohou zahrnovat název, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání.
Článek 6
1. Odchylně od článku 5 mohou příslušné orgány členských států povolit za podmínek, které považují za vhodné, uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo zpřístupnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud rozhodnou o tom, že dotyčné finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou:
a)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb fyzických nebo právnických osob, subjektů či orgánů uvedených v příloze I a rodinných příslušníků závislých na těchto fyzických osobách, včetně plateb za potraviny, plateb nájemného nebo splácení hypoték, plateb za léky a lékařskou péči, plateb daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b)
určeny výlučně k hrazení přiměřených honorářů za odborné výkony či k náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb;
c)
určeny výlučně k hrazení poplatků za běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů;
d)
nezbytné k úhradě mimořádných výdajů, pokud dotčený příslušný orgán oznámil příslušným orgánům ostatních členských států a Komisi alespoň dva týdny před udělením povolení důvody, pro něž se domnívá, že by dané povolení mělo být uděleno.
2. Dotčený členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle odstavce 1.
Článek 8
1. Odchylně od článku 5 mohou příslušné orgány členských států povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
dané finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem rozhodčího nálezu, který byl vydán přede dnem zařazení fyzické nebo právnické osoby, subjektu či orgánu uvedených v článku 5 na seznam v příloze I, nebo předmětem soudního či správního rozhodnutí vydaného v členském státě EU nebo soudního rozhodnutí vykonatelného v příslušném členském státě před tímto dnem či po něm;
b)
dané finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení nároků zajištěných takovým nálezem či rozhodnutím nebo uznaných jako platné takovým nálezem či rozhodnutím, a to v mezích stanovených platnými právními a správními předpisy, kterými se řídí práva osob majících takové nároky;
c)
rozhodnutí není ve prospěch fyzické nebo právnické osoby, subjektu nebo orgánu uvedených v příloze I; a
d)
uznání nálezu či rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v dotčeném členském státě.
2. Dotčený členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle odstavce 1.
Článek 8
1. Odchylně od článku 5 a v případě, kdy je splatná platba fyzické nebo právnické osoby, subjektu či orgánu uvedených v příloze I na základě smlouvy nebo dohody, která byla uzavřena dotčenou fyzickou nebo právnickou osobou, subjektem či orgánem, nebo povinnosti, která dotčené fyzické nebo právnické osobě, subjektu či orgánu vznikla přede dnem, kdy byly tyto fyzické nebo právnické osoby, subjekty či orgány zařazeny do přílohy I, mohou příslušné orgány členských států za podmínek, které považují za vhodné, povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud daný příslušný orgán shledal, že:
a)
finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity na platbu provedenou fyzickou nebo právnickou osobou, subjektem či orgánem uvedenými v příloze I; a
b)
platba není v rozporu s čl. 5 odst. 2.
2. Dotčený členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle odstavce 1.
Článek 9
1. Ustanovení čl. 5 odst. 2 nebrání finančním nebo úvěrovým institucím, aby na zmrazené účty připisovaly finanční prostředky, které byly na daný účet fyzické nebo právnické osoby, subjektu či orgánu uvedených na seznamu převedeny třetími stranami, budou-li přírůstky těchto účtů rovněž zmrazeny. Dotčená finanční nebo úvěrová instituce neprodleně uvědomí o těchto operacích příslušný orgán.
2. Ustanovení čl. 5 odst. 2 se nepoužije na připisování prostředků na zmrazené účty v případě:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů;
b)
plateb splatných na základě smluv, dohod nebo závazků, které byly uzavřeny nebo vznikly přede dnem, kdy byly fyzické nebo právnické osoby, subjekty či orgány uvedené v článku 5 zařazeny do přílohy I; nebo
c)
plateb splatných na základě soudních nebo správních rozhodnutí nebo rozhodčích nálezů vydaných v členském státě EU nebo vykonatelných v dotčeném členském státě
jsou-li veškeré takové úroky, jiné výnosy nebo platby zmrazeny podle čl. 5 odst. 1.
Článek 10
1. Aniž jsou dotčena příslušná pravidla týkající se ohlašování, důvěrnosti údajů a služebního tajemství, fyzické a právnické osoby, subjekty a orgány:
a)
neprodleně poskytnou příslušnému orgánu členského státu, ve kterém mají bydliště nebo sídlo, veškeré informace, které mohou usnadnit zajištění souladu s tímto nařízením, jako jsou informace o účtech a částkách zmrazených v souladu s článkem 5, a předají tyto informace přímo nebo prostřednictvím dotčeného členského státu Komisi; a
b)
spolupracují s příslušným orgánem při ověřování těchto informací.
2. Veškeré dodatečné informace, které obdrží přímo Komise, se zpřístupní členským státům.
3. Veškeré informace poskytnuté nebo získané v souladu s tímto článkem se použijí pouze pro účely, pro něž byly poskytnuty nebo získány.
Článek 11
Zakazuje se vědomá a úmyslná účast na činnostech, jejichž cílem nebo výsledkem je obcházení opatření uvedených v článcích 2 a 5.
Článek 12
1. Zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů nebo odmítnutí zpřístupnit finanční prostředky nebo hospodářské zdroje učiněné v dobré víře, že je takové jednání v souladu s tímto nařízením, nezakládá odpovědnost fyzické nebo právnické osoby, subjektu či orgánu, které je provádějí, ani jejich vedoucích pracovníků či zaměstnanců, ledaže se prokáže, že tyto finanční prostředky a hospodářské zdroje byly zmrazeny nebo zadrženy v důsledku nedbalosti.
2. Jednání fyzických nebo právnických osob, subjektů či orgánů nezakládá jejich odpovědnost, pokud nevěděly a neměly žádný důvod se domnívat, že svým jednáním porušují opatření stanovená v tomto nařízení.
Článek 13
1. Nesmí být uspokojen žádný nárok vyplývající ze smlouvy nebo operace, jejichž plnění nebo uskutečnění bylo přímo nebo nepřímo, zcela nebo částečně dotčeno opatřeními uloženými tímto nařízením, a to včetně náhrady škody nebo jiných nároků tohoto druhu, jako je nárok na náhradu nebo nárok vyplývající ze záruky, zejména nárok na prodloužení doby platnosti nebo vyplacení dluhopisů, záruk nebo příslibu odškodnění v jakékoli formě, zejména finančních záruk nebo příslibů finančního odškodnění, je-li uplatněn:
a)
určenými fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty či orgány uvedenými na seznamu v příloze I;
b)
jakýmikoli fyzickými nebo právnickými osobami, subjekty či orgány jednajícími prostřednictvím nebo jménem osob, subjektů či orgánů uvedených v písmeni a).
2. Ve všech řízeních týkajících se uplatnění nároku nese důkazní břemeno ohledně toho, že uspokojení nároku není zakázáno odstavcem 1, fyzická nebo právnická osoba, subjekt či orgán uplatňující tento nárok.
3. Tímto článkem není dotčeno právo fyzických nebo právnických osob, subjektů a orgánů uvedených v odstavci 1 na soudní přezkum legálnosti neplnění smluvních závazků v souvislosti s tímto nařízením.
Článek 14
1. Komise a členské státy se navzájem informují o opatřeních přijatých podle tohoto nařízení a sdílejí všechny další důležité informace, které mají k dispozici v souvislosti s tímto nařízením, zejména informace o:
a)
finančních prostředcích zmrazených na základě článku 5 a povoleních na základě článků 6, 7 a 8;
b)
porušování tohoto nařízení, o problémech s jeho vymáháním a o rozhodnutích vydaných vnitrostátními soudy.
2. Členské státy a Komise si navzájem poskytují veškeré další důležité informace, které mají k dispozici a které by mohly ovlivnit účinné provádění tohoto nařízení.
Článek 15
Komise je oprávněna měnit přílohu II na základě informací poskytnutých členskými státy.
Článek 16
1. Pokud Rada rozhodne o tom, že se na fyzickou nebo právnickou osobu, subjekt či orgán mají vztahovat opatření uvedená v článku 5, změní odpovídajícím způsobem přílohu I.
2. Rada sdělí své rozhodnutí fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům či orgánům uvedeným v odstavci 1, včetně důvodů jejich zařazení na seznam, a to buď přímo, je-li známa jejich adresa, nebo zveřejněním oznámení, čímž této fyzické nebo právnické osobě, subjektu či orgánu umožní se k této záležitosti vyjádřit.
3. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotčenou fyzickou nebo právnickou osobu, subjekt či orgán o této skutečnosti informuje.
4. Seznam uvedený v příloze I se pravidelně přezkoumává, a to nejméně každých 12 měsíců.
Článek 17
1. Členské státy stanoví sankce za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
2. Členské státy oznámí Komisi takto stanovené sankce neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí rovněž jakékoli následné změny.
Článek 18
1. Členské státy určí příslušné orgány pro účely tohoto nařízení a údaje o nich zveřejní na internetových stránkách, jejichž seznam je v příloze II. Členské státy oznámí Komisi veškeré změny adres svých internetových stránek, jejichž seznam je v příloze II.
2. Členské státy oznámí Komisi své příslušné orgány včetně jejich kontaktních údajů neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí rovněž jakékoli následné změny.
3. Pokud se v tomto nařízení ukládá povinnost oznámit určité skutečnosti Komisi, informovat ji nebo s ní jinak komunikovat, použije se pro tyto účely adresa a další kontaktní údaje uvedené v příloze II.
Článek 19
Toto nařízení se použije:
a)
na území Unie, včetně jejího vzdušného prostoru;
b)
na palubě jakéhokoli letadla nebo plavidla v pravomoci některého z členských států;
c)
na každou osobu nacházející se na území Unie nebo mimo něj, která je státním příslušníkem některého členského státu;
d)
na všechny právnické osoby, subjekty či orgány zapsané nebo zřízené podle práva některého členského státu, ať se nacházejí na území Unie nebo mimo něj;
e)
pro každou právnickou osobu, subjekt nebo orgán v souvislosti s jakoukoli podnikatelskou činností vykonávanou zcela nebo částečně v rámci Unie.
Článek 20
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 10. července 2014.
VERORDENING (EU) Nr. 748/2014 VAN DE RAAD
van 10 juli 2014
betreffende beperkende maatregelen in verband met de situatie in Zuid-Sudan
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, en met name artikel 215,
Gezien Besluit 2014/449/GBVB van de Raad van 10 juli 2014 betreffende beperkende maatregelen in het licht van de situatie in Zuid-Sudan (1),
Gezien het gezamenlijk voorstel van de hoge vertegenwoordiger van de Unie voor buitenlandse zaken en veiligheidsbeleid en de Europese Commissie,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Op 18 juli 2011 heeft de Raad zijn goedkeuring gehecht aan Besluit 2011/423/GBVB (2), waarbij het wapenembargo tegen Sudan werd uitgebreid tot Zuid-Sudan.
(2)
Op 24 november 2011 heeft de Raad zijn goedkeuring gehecht aan Verordening (EU) nr. 1215/2011 (3), waarbij het toepassingsgebied van het wapenembargo tegen Zuid-Sudan werd uitgebreid.
(3)
De Raad heeft op 10 juli 2014 zijn goedkeuring gehecht aan Besluit 2014/449/GBVB, waarbij de maatregelen ten aanzien van Zuid-Sudan worden gescheiden van die ten aanzien van Sudan en samengebracht in één rechtshandeling; het besluit omvat reisbeperkingen en de bevriezing van tegoeden en economische middelen van personen die het politieke proces in Zuid-Sudan belemmeren, bijvoorbeeld door daden van geweld of schendingen van staakt-het-vuren-overeenkomsten, alsook van personen die verantwoordelijk zijn voor ernstige schendingen van de mensenrechten in Zuid-Sudan.
(4)
Deze maatregelen vallen onder het toepassingsgebied van het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie en dus is regelgeving op het niveau van de Unie noodzakelijk voor de tenuitvoerlegging van de maatregelen, met name om te garanderen dat zij in alle lidstaten uniform worden toegepast.
(5)
Omwille van de duidelijkheid moeten de maatregelen tegen Zuid-Sudan worden gescheiden van die tegen Sudan. Verordening (EG) nr. 131/2004 van de Raad (4) moet derhalve worden vervangen door deze verordening voor wat betreft Zuid-Sudan. Verordening (EG) nr. 131/2004 moet daarnaast worden vervangen door Verordening (EU) nr. 747/2014 (5) voor wat betreft Sudan.
(6)
Deze verordening eerbiedigt de grondrechten en beginselen die met name in het Handvest van de grondrechten van de Europese Unie zijn erkend, in het bijzonder de rechten op een effectief rechtsmiddel, op een eerlijk proces en op de bescherming van persoonsgegevens. Deze verordening moet worden toegepast overeenkomstig deze rechten.
(7)
Aangezien de situatie in Zuid-Sudan een specifieke bedreiging vormt voor de internationale vrede en de veiligheid in de regio, en om te zorgen voor samenhang met het wijzigings- en herzieningsproces van de bijlage bij Besluit 2014/449/GBVB, dient de bevoegdheid tot wijziging van bijlage I bij deze verordening te worden uitgeoefend door de Raad.
(8)
Met het oog op de tenuitvoerlegging van deze verordening en op een zo groot mogelijke rechtszekerheid binnen de Unie moeten de namen en andere relevante gegevens openbaar worden gemaakt van de natuurlijke personen, rechtspersonen, entiteiten en lichamen waarvan de tegoeden en economische middelen krachtens deze verordening moeten worden bevroren. Bij de verwerking van de persoonsgegevens moet worden voldaan aan Verordening (EG) nr. 45/2001 van het Europees Parlement en de Raad (6) en Richtlijn 95/46/EG van het Europees Parlement en de Raad (7).
(9)
Om de doeltreffendheid van de in deze verordening vastgestelde maatregelen te garanderen, dient deze verordening onmiddellijk in werking te treden,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Voor de toepassing van deze verordening wordt verstaan onder:
a)
„tussenhandeldiensten”:
i)
het onderhandelen over of regelen van transacties met het oog op de verwerving, verkoop of levering van goederen en technologie, of van financiële en technische diensten, van een derde land aan een ander derde land; of
ii)
het verkopen of aankopen van goederen en technologie, of van financiële en technische diensten, die zich in derde landen bevinden, met het oog op de overbrenging ervan naar een ander derde land;
b)
„vordering”: elke vóór of na de datum van inwerkingtreding van deze verordening ingediende vordering, ook wanneer deze de vorm van een rechtsvordering heeft, die voortvloeit uit of verband houdt met de uitvoering van een contract of transactie, en met name:
i)
elke vordering tot nakoming van een verplichting die voortvloeit uit of verband houdt met een contract of transactie;
ii)
elke vordering tot verlenging of uitbetaling van financiële garanties of contragaranties, ongeacht de vorm;
iii)
elke vordering tot schadeloosstelling in verband met een contract of een transactie;
iv)
elke tegenvordering;
v)
elke vordering, ook via een exequatur, waarmee wordt beoogd erkenning of uitvoering van een rechterlijke of arbitrale uitspraak of van een gelijkwaardige beslissing te verkrijgen, ongeacht de plaats van uitspraak;
c)
„contract of transactie”: elke verrichting, ongeacht de vorm en het recht dat erop van toepassing is, die een of meer contracten of soortgelijke verplichtingen tussen al dan niet dezelfde partijen omvat; in dit verband worden onder „contract” tevens begrepen alle - ook de uit juridisch oogpunt op zichzelf staande - met name financiële garanties of contragaranties en kredieten, alsmede alle uit een dergelijke transactie voortkomende of daarmee verband houdende bepalingen;
d)
„bevoegde autoriteiten”: de bevoegde autoriteiten van de lidstaten als aangegeven op de websites die zijn opgesomd in bijlage II;
e)
„economische middelen”: activa van enigerlei aard, materieel of immaterieel, roerend of onroerend, die geen tegoeden zijn, maar kunnen worden gebruikt om tegoeden, goederen of diensten te verkrijgen;
f)
„bevriezing van economische middelen”: voorkomen dat economische middelen worden gebruikt om op enigerlei wijze tegoeden, goederen of diensten te verkrijgen, onder meer door deze te verkopen, te verhuren of te verhypothekeren;
g)
„bevriezing van tegoeden”: voorkoming van mutatie, overmaking, wijziging, gebruik of inzet van of omgang met tegoeden, op welke wijze ook, met als gevolg wijziging van hun omvang, bedrag, locatie, eigenaar, bezit, onderscheidende kenmerken, bestemming of andere wijzigingen waardoor het gebruik van bedoelde tegoeden, inclusief het beheer van een beleggingsportefeuille, mogelijk wordt gemaakt;
h)
„tegoeden”: financiële activa en economische voordelen van enigerlei aard, met inbegrip van, maar niet beperkt tot:
i)
contanten, cheques, geldvorderingen, wissels, postwissels en andere betaalmiddelen;
ii)
deposito's bij financiële instellingen of andere entiteiten, saldi op rekeningen, schulden en schuldbewijzen;
iii)
in het openbaar en onderhands verhandelde waardepapieren en schuldbewijzen, inclusief aandelen, certificaten van waardepapieren, obligaties, promesses, warrants, schuldbekentenissen en derivatencontracten;
iv)
rente, dividend of andere inkomsten uit of waarde voortkomende uit of gegenereerd door activa;
v)
krediet, recht op compensatie, garanties, uitvoeringsgaranties of andere financiële verplichtingen;
vi)
kredietbrieven, cognossementen, koopbrieven; en
vii)
bewijsstukken van belangen in fondsen of financiële middelen;
i)
„technische bijstand”: elke technische steun in verband met reparaties, ontwikkeling, vervaardiging, assemblage, beproeving, onderhoud of enige andere technische dienst; technische bijstand kan de vorm aannemen van bijvoorbeeld instructies, advies, opleiding, overdracht van praktische kennis of vaardigheden of adviesdiensten, met inbegrip van mondelinge vormen van bijstand;
j)
„grondgebied van de Unie”: het grondgebied van de lidstaten waarop het Verdrag van toepassing is, onder de in het Verdrag bepaalde voorwaarden, met inbegrip van hun luchtruim.
Artikel 2
Er geldt een verbod op het verstrekken van:
a)
technisch advies of tusssenhandeldiensten in verband met militaire activiteiten en het verstrekken, fabriceren, onderhouden en gebruiken van wapentuig en alle soorten aanverwant materieel, met inbegrip van wapens en munitie, militaire voertuigen en uitrusting, paramilitaire uitrusting en reserveonderdelen daarvoor, direct of indirect, aan natuurlijke of rechtspersonen, entiteiten of lichamen in of voor gebruik in Zuid-Sudan;
b)
financiering of financiële steun in verband met militaire activiteiten, met inbegrip van met name subsidies, leningen en exportkredietverzekering, alsmede verzekering en herverzekering, voor de verkoop, de levering, de overdracht of de uitvoer van wapentuig en aanverwant materieel, of voor de levering van verwante technische bijstand, direct of indirect, aan natuurlijke of rechtspersonen, entiteiten of lichamen in of voor gebruik in Zuid-Sudan.
Artikel 3
Bij wijze van afwijking van artikel 2 kunnen de bevoegde autoriteiten van de lidstaten toestemming verlenen voor het verstrekken van financiering en financiële bijstand, technische bijstand en tussenhandeldiensten in verband met:
a)
niet-dodelijke militaire uitrusting die uitsluitend is bedoeld voor humanitair of beschermend gebruik, voor toezicht op de mensenrechten of voor programma's voor institutionele opbouw van de VN, de Afrikaanse Unie (AU), de Europese Unie of de Intergouvernementele Ontwikkelingsautoriteit (IGAD);
b)
materieel bedoeld voor crisisbeheeroperaties van de Europese Unie, de VN en de AU;
c)
mijnopruimingsuitrusting en materieel voor gebruik bij mijnopruimingsoperaties;
d)
steun voor de hervorming van de veiligheidssector in Zuid-Sudan.
Artikel 4
Artikel 2 is niet van toepassing op beschermende kleding, waaronder scherfwerende vesten en militaire helmen, die door personeel van de Europese Unie of haar lidstaten, VN-personeel, of personeel van de IGAD, vertegenwoordigers van de media, medewerkers van humanitaire organisaties en ontwikkelingswerkers en aanverwant personeel louter voor hun eigen bescherming tijdelijk naar Zuid-Sudan wordt uitgevoerd.
Artikel 5
1. Alle tegoeden en economische middelen die toebehoren aan of eigendom zijn, in het bezit zijn of onder zeggenschap staan van een in bijlage I vermelde natuurlijke persoon, rechtspersoon, entiteit of lichaam, worden bevroren.
2. Aan of ten behoeve van een in bijlage I vermelde natuurlijke persoon, rechtspersoon, entiteit of lichaam worden geen tegoeden of economische middelen direct of indirect ter beschikking gesteld.
3. Bijlage I omvat natuurlijke personen, rechtspersonen, entiteiten en lichamen die het politieke proces in Zuid-Sudan belemmeren, onder meer door daden van geweld of schendingen van staakt-het-vuren-overeenkomsten, alsook tegen personen die verantwoordelijk zijn voor ernstige schendingen van de mensenrechten in Zuid-Sudan en met hen geassocieerde natuurlijke personen, rechtspersonen, entiteiten en lichamen.
4. In bijlage I worden de redenen vermeld voor het op de lijst plaatsen van betrokken natuurlijke personen of rechtspersonen, entiteiten of lichamen.
5. Bijlage I bevat, indien beschikbaar, informatie die nodig is om de betrokken natuurlijke personen of rechtspersonen, entiteiten of lichamen te identificeren. Met betrekking tot natuurlijke personen kan die informatie bestaan uit namen, inclusief aliassen, geboortedatum en geboorteplaats, nationaliteit, paspoort- en identiteitskaartnummers, geslacht, adres (indien bekend)en functie of beroep. Met betrekking tot rechtspersonen, entiteiten en lichamen kan dergelijke informatie bestaan uit namen, plaats en datum van registratie, registratienummer en plaats van vestiging.
Artikel 6
1. In afwijking van artikel 5 kunnen de bevoegde autoriteiten van de lidstaten, onder voorwaarden die zij passend achten, toestemming verlenen voor de vrijgave van bepaalde bevroren tegoeden of economische middelen of de beschikbaarstelling van bepaalde tegoeden of economische middelen, indien zij hebben vastgesteld dat de betrokken tegoeden of economische middelen:
a)
noodzakelijk zijn voor het dekken van uitgaven voor de basisbehoeften van de in de bijlage I genoemde natuurlijke personen, rechtspersonen, entiteiten of lichamen, en de gezinsleden die van deze natuurlijke personen afhankelijk zijn, zoals betalingen voor levensmiddelen, huur of hypotheeklasten, geneesmiddelen of medische behandelingen, belastingen, verzekeringspremies en nutsvoorzieningen;
b)
uitsluitend bestemd zijn voor de betaling van redelijke honoraria of de vergoeding van gemaakte kosten in verband met de verlening van juridische diensten;
c)
uitsluitend bestemd zijn voor de betaling van honoraria of kosten voor alleen het aanhouden of beheren van bevroren tegoeden of economische middelen;
d)
noodzakelijk zijn voor de betaling van buitengewone lasten, mits de relevante bevoegde autoriteit de bevoegde autoriteiten van de andere lidstaten en de Commissie ten minste twee weken vóór zij de toestemming verleent, in kennis stelt van de redenen waarom zij meent dat specifieke toestemming moet worden verleend.
2. De betrokken lidstaat stelt de andere lidstaten en de Commissie in kennis van elke op grond van lid 1 verleende toestemming.
Artikel 7
1. In afwijking van artikel 5 kunnen de bevoegde autoriteiten van de lidstaten toestemming verlenen voor de vrijgave van bepaalde bevroren tegoeden of economische middelen, mits aan de volgende voorwaarden is voldaan:
a)
de tegoeden of economische middelen zijn het voorwerp van een arbitragebesluit dat is vastgesteld vóór de datum waarop de in artikel 5 bedoelde natuurlijke persoon, rechtspersoon, entiteit of lichaam werd opgenomen in bijlage I, of van een rechterlijk of administratief besluit dat in een EU-lidstaat is uitgesproken, of van een rechterlijk besluit dat in de betrokken lidstaat uitvoerbaar is, en dat van voor of na die datum dateert;
b)
de tegoeden of economische middelen zullen uitsluitend worden aangewend om te voldoen aan vorderingen die bij een dergelijke beslissing zijn gewaarborgd of geldig zijn verklaard, overeenkomstig de wettelijke en bestuursrechtelijke voorschriften betreffende de rechten van de houders van dergelijke vorderingen;
c)
het besluit komt niet ten goede aan een natuurlijke persoon, rechtspersoon, entiteit of lichaam vermeld in bijlage I; en
d)
erkenning van het vonnis is niet in strijd met de openbare orde van de betrokken lidstaat.
2. De betrokken lidstaat stelt de andere lidstaten en de Commissie in kennis van elke op grond van lid 1 verleende toestemming.
Artikel 8
1. In afwijking van artikel 5 en mits een betaling verschuldigd is door een in bijlage I vermelde natuurlijke persoon, rechtspersoon, entiteit of lichaam op grond van een contract of overeenkomst die door deze is gesloten of een verplichting die voor hem is ontstaan vóór de datum waarop de betrokken natuurlijke persoon, rechtspersoon, entiteit of lichaam in bijlage I werd opgenomen, kunnen de bevoegde autoriteiten van de lidstaten, onder door hen passend geachte voorwaarden, toestemming verlenen voor de vrijgave van bepaalde bevroren tegoeden of economische middelen, indien de betrokken bevoegde autoriteit heeft vastgesteld dat:
a)
de tegoeden of economische middelen worden gebruikt voor een betaling door een natuurlijke persoon, rechtspersoon, entiteit of lichaam van bijlage I; en
b)
de betaling niet in strijd is met artikel 5, lid 2.
2. De betrokken lidstaat stelt de andere lidstaten en de Commissie in kennis van elke op grond van lid 1 verleende toestemming.
Artikel 9
1. Artikel 5, lid 2, vormt geen belemmering voor de creditering van bevroren rekeningen door financiële instellingen of kredietinstellingen die tegoeden ontvangen die door derden naar de rekening van een in bijlage I vermelde natuurlijke persoon, rechtspersoon, entiteit of lichaam zijn overgemaakt, mits de bijgeboekte bedragen eveneens worden bevroren. De financiële instelling of kredietinstelling brengt de bevoegde autoriteiten onverwijld op de hoogte van dergelijke verrichtingen.
2. Artikel 5, lid 2, is niet van toepassing op de bijboeking op bevroren rekeningen van:
a)
rente of andere inkomsten op die rekeningen;
b)
betalingen op grond van contracten, overeenkomsten of verplichtingen die zijn gesloten of ontstaan vóór de datum waarop de in artikel 5 bedoelde natuurlijke personen, rechtspersonen, entiteiten of lichamen werden opgenomen in bijlage I, of
c)
betalingen die verschuldigd zijn uit hoofde van rechterlijke, administratieve of arbitragebesluiten die in een EU-lidstaat zijn uitgesproken of in de betrokken lidstaat uitvoerbaar zijn;
mits deze rente, andere inkomsten en betalingen overeenkomstig artikel 5, lid 1, worden bevroren.
Artikel 10
1. Onverminderd de geldende voorschriften inzake rapportage, vertrouwelijkheid en beroepsgeheim zijn natuurlijke personen, rechtspersonen, entiteiten en lichamen verplicht:
a)
alle informatie die de naleving van deze verordening vergemakkelijkt, zoals informatie in verband met rekeningen en bedragen die overeenkomstig artikel 5 zijn bevroren, onverwijld te verstrekken aan de bevoegde autoriteit van de lidstaat waar zij hun woonplaats hebben of gevestigd zijn, en al deze informatie, direct of via de autoriteiten van de lidstaat, aan de Commissie te doen toekomen; en
b)
samen te werken met de bevoegde autoriteit bij de verificatie van deze informatie.
2. Alle rechtstreeks door de Commissie ontvangen aanvullende informatie wordt ter beschikking gesteld van de lidstaten.
3. Overeenkomstig dit artikel verstrekte en ontvangen informatie mag uitsluitend worden gebruikt voor de doeleinden waarvoor de informatie is verstrekt of ontvangen.
Artikel 11
Het is verboden bewust en opzettelijk deel te nemen aan activiteiten die ertoe strekken of tot gevolg hebben dat de in de artikelen 2 en 5 opgenomen maatregelen worden omzeild.
Artikel 12
1. De bevriezing van tegoeden en economische middelen of de weigering om tegoeden of economische middelen beschikbaar te stellen, die plaatsvindt in vertrouwen en ervan uitgaand dat die maatregel in overeenstemming is met deze verordening, geeft geen aanleiding tot enigerlei aansprakelijkheid van de natuurlijke personen, rechtspersonen, entiteiten of lichamen die die maatregel uitvoeren, of van directeuren of werknemers daarvan, tenzij het bewijs wordt geleverd dat de tegoeden of economische middelen als gevolg van nalatigheid zijn bevroren of ingehouden.
2. Handelingen van natuurlijke personen, rechtspersonen, entiteiten of lichamen geven geen aanleiding tot enigerlei aansprakelijkheid van de betrokkenen, indien zij niet wisten en geen gegronde reden hadden om te vermoeden dat hun handelingen een inbreuk zouden vormen op de bij deze verordening ingestelde maatregelen.
Artikel 13
1. Vorderingen in verband met contracten of transacties aan de uitvoering waarvan, direct of indirect, geheel of gedeeltelijk, afbreuk is gedaan door de maatregelen die uit hoofde van onderhavige verordening zijn ingesteld, met inbegrip van vorderingen tot schadeloosstelling of soortgelijke vorderingen, zoals een vordering tot schuldvergelijking of een garantievordering, met name een vordering tot verlenging of uitbetaling van een obligatie, garantie of contragarantie, in het bijzonder een financiële garantie of contragarantie, ongeacht de vorm hiervan, worden niet toegewezen indien deze vorderingen worden ingesteld door:
a)
de in bijlage I opgenomen natuurlijke personen, rechtspersonen, entiteiten of lichamen;
b)
een natuurlijke persoon, rechtspersoon, entiteit of lichaam, handelend voor rekening of ten behoeve van een van de onder a)bedoelde personen, entiteiten of lichamen.
2. In de procedure waartoe een vordering aanleiding geeft, wordt het bewijs dat de vordering niet op grond van lid 1 hoort te worden afgewezen, door de eisende natuurlijke persoon of rechtspersoon, de eisende entiteit of het eisende lichaam geleverd.
3. Dit artikel geldt onverminderd het recht van de in lid 1 bedoelde natuurlijke personen, rechtspersonen, entiteiten en lichamen op toetsing door de rechter van de rechtmatigheid van de niet-nakoming van contractuele verplichtingen in overeenstemming met onderhavige verordening.
Artikel 14
1. De Commissie en de lidstaten stellen elkaar om de drie maanden in kennis van de maatregelen die uit hoofde van deze verordening worden genomen en verstrekken elkaar alle relevante informatie waarover zij beschikken in verband met deze verordening, in het bijzonder informatie over:
a)
in het kader van artikel 5 bevroren tegoeden en in het kader van de artikelen 6, 7 en 8 verleende toestemmingen;
b)
inbreuken, handhavingsproblemen en uitspraken van nationale rechtbanken.
2. De lidstaten stellen elkaar en de Commissie onverwijld in kennis van alle andere relevante informatie waarover zij beschikken en die van invloed kan zijn op de doeltreffende tenuitvoerlegging van deze verordening.
Artikel 15
De Commissie wordt gemachtigd bijlage II te wijzigen op basis van door de lidstaten verstrekte informatie.
Artikel 16
1. Wanneer de Raad besluit een natuurlijke persoon of rechtspersoon, entiteit of lichaam te onderwerpen aan de in artikel 5 bedoelde maatregelen, wijzigt hij bijlage I dienovereenkomstig.
2. De Raad stelt de in lid 1 bedoelde natuurlijke persoon of rechtspersoon, entiteit of lichaam in kennis van zijn besluit, hetzij rechtstreeks, indien het adres bekend is, hetzij door een kennisgeving te publiceren, zodat de betrokken natuurlijke persoon of rechtspersoon, entiteit of lichaam daarover opmerkingen kunnen indienen.
3. Indien er opmerkingen worden ingediend of nieuw substantieel bewijsmateriaal wordt overgelegd, evalueert de Raad zijn besluit en stelt hij de natuurlijke persoon of rechtspersoon, entiteit of lichaam van het resultaat in kennis.
4. De lijst in bijlage I wordt op gezette tijden, en ten minste om de twaalf maanden, geëvalueerd.
Artikel 17
1. De lidstaten stellen de regels vast betreffende de sancties die van toepassing zijn op inbreuken op deze verordening en nemen alle nodige maatregelen om ervoor te zorgen dat de regels ten uitvoer worden gelegd. De aldus vastgestelde sancties moeten doeltreffend, evenredig en afschrikkend zijn.
2. De lidstaten stellen de Commissie onverwijld na de inwerkingtreding van de verordening in kennis van deze regels, en stellen haar in kennis van alle latere wijzigingen.
Artikel 18
1. De lidstaten wijzen de in deze verordening bedoelde bevoegde autoriteiten aan en identificeren hen op de in bijlage II vermelde websites. De lidstaten stellen de Commissie in kennis van elke wijziging van het adres van de in bijlage II genoemde websites.
2. De lidstaten delen de Commissie na de inwerkingtreding van deze verordening onverwijld mede wie hun bevoegde autoriteiten zijn en hoe deze kunnen worden bereikt, en delen haar alle latere wijzigingen mede.
3. Waar deze verordening een meldingsplicht vaststelt, of de verplichting de Commissie te informeren of op een andere wijze met haar te communiceren, wordt daartoe gebruikgemaakt van het adres en de andere contactgegevens die zijn vermeld in bijlage II.
Artikel 19
Deze verordening is van toepassing:
a)
op het grondgebied van de Unie, met inbegrip van haar luchtruim;
b)
aan boord van vlieg- of vaartuigen die onder de rechtsbevoegdheid van een lidstaat vallen;
c)
op alle zich op of buiten het grondgebied van de Unie bevindende natuurlijke personen die onderdaan van een lidstaat zijn;
d)
op alle volgens het recht van een lidstaat erkende of opgerichte rechtspersonen, entiteiten of lichamen, binnen of buiten het grondgebied van de Unie;
e)
op alle rechtspersonen, entiteiten of lichamen ten aanzien van alle geheel of gedeeltelijk binnen de Unie verrichte zakelijke transacties.
Artikel 20
Deze verordening treedt in werking op de dag van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 10 juli 2014.