SMĚRNICE RADY 2013/61/EU
ze dne 17. prosince 2013,
kterou se mění směrnice 2006/112/ES a 2008/118/ES, pokud jde o francouzské nejvzdálenější regiony, a zejména Mayotte
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 113 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada svým rozhodnutím 2012/419/EU (3), rozhodla, že Mayotte bude mít od 1. ledna 2014 namísto statusu zámořské země nebo území ve smyslu čl. 355 odst. 2 Smlouvy o fungování EU status nejvzdálenějšího regionu ve smyslu článku 349 Smlouvy o fungování EU. Po změně tohoto statusu se budou na Mayotte vztahovat daňové předpisy Unie.
(2)
Pokud jde o daň z přidané hodnoty (DPH) a spotřební daně, Mayotte se nachází v podobné situaci jako ostatní francouzské nejvzdálenější regiony (Guadeloupe, Francouzská Guyana, Martinik, Réunion a Svatý Martin), které jsou vyloučeny z územní působnosti směrnice Rady 2006/112/ES (4) a směrnice Rady 2008/118/ES (5), a měl by být proto vyloučen z územní působnosti uvedených směrnic ode dne změny jeho statusu podle Smlouvy o fungování EU. Příslušná ustanovení směrnice 2006/112/EC a směrnice 2008/118/EC by proto měly být upraveny a současně by měla být vyjasněna jejich použitelnost na francouzská zámořská území.
(3)
Aby bylo jasné, že Mayotte a ostatní francouzské nejvzdálenější regiony jsou vyloučeny z působnosti směrnic 2006/112/ES a 2008/118/ES bez ohledu na případné změny jejich statusu podle francouzského práva, je třeba ohledně těchto regionů použít v uvedených směrnicích odkaz na článek 349 a čl. 355 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.
(4)
Směrnice 2006/112/ES a 2008/118/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
V čl. 6 odst. 1 směrnice 2006/112/ES se písmeno c) nahrazuje tímto:
„c)
francouzská území uvedená v článku 349 a čl. 355 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie,“.
Článek 2
Článek 5 směrnice 2008/118/ES se mění takto:
a)
v odstavci 2 se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
francouzská území uvedená v článku 349 a čl. 355 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie,“;
b)
odstavec 5 se nahrazuje tímto:
„Francie může svým prohlášením oznámit, že se tato směrnice a směrnice uvedené v článku 1 vztahují na území uvedená v odst. 2 písm. b) - s výhradou opatření k přizpůsobení mimořádné odlehlosti těchto území - s ohledem na veškeré zboží podléhající spotřební dani uvedené v článku 1 či jeho část, a to od prvního dne druhého měsíce po uložení tohoto prohlášení.“
Článek 3
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí s účinkem od 1. ledna 2014. Sdělí Komisi jejich znění do 1. ledna 2015.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 4
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2014.
Článek 5
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 17. prosince 2013.
RICHTLIJN 2013/61/EU VAN DE RAAD
van 17 december 2013
tot wijziging van de Richtlijnen 2006/112/EG en 2008/118/EG wat betreft de Franse ultraperifere gebieden en met name Mayotte
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, en met name artikel 113,
Gezien het voorstel van de Europese Commissie,
Na toezending van het ontwerp van wetgevingshandeling aan de nationale parlementen,
Gezien het advies van het Europees Parlement (1),
Gezien het advies van het Europees Economisch en Sociaal Comité (2),
Handelend volgens een bijzondere wetgevingsprocedure,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Bij Besluit 2012/419/EU van de Europese Raad (3) heeft de Europese Raad besloten dat Mayotte met ingang van 1 januari 2014 niet langer de status van LGO (land of gebied overzee) in de zin van artikel 355, lid 2, van het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie (VWEU) zal hebben, maar die van ultraperifeer gebied in de zin van artikel 349 VWEU. Belastingbepalingen van de Unie zullen dus na die statuswijziging van toepassing zijn op Mayotte.
(2)
Wat de belasting over de toegevoegde waarde (btw) en de accijnzen betreft, bevindt Mayotte zich in een situatie die vergelijkbaar is met die van andere Franse ultraperifere gebieden (Guadeloupe, Frans Guyana, Martinique, Réunion en Saint-Martin), die buiten het territoriale toepassingsgebied vallen van Richtlijn 2006/112/EG van de Raad (4) en Richtlijn 2008/118/EG van de Raad (5), en dus moet Mayotte vanaf de ingangsdatum van zijn status volgens het VWEU buiten het territoriale toepassingsgebied van die richtlijnen worden gehouden. De relevante bepalingen van Richtlijn 2006/112/EG en Richtlijn 2008/118/EG moeten derhalve worden aangepast en tegelijk verduidelijkt wat betreft de toepassing ervan op de Franse overzeese gebieden.
(3)
Teneinde duidelijk te maken dat Mayotte en de andere Franse ultraperifere gebieden van het toepassingsgebied van de Richtlijnen 2006/112/EG en 2008/118/EG zijn uitgesloten, ongeacht eventuele wijzigingen van hun status in het Franse recht, dient in deze richtlijnen voor al die gebieden te worden verwezen naar artikel 349 en artikel 355, lid 1, VWEU.
(4)
De Richtlijnen 2006/112/EG en 2008/118/EG moeten derhalve dienovereenkomstig worden gewijzigd,
HEEFT DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD:
Artikel 1
In artikel 6, lid 1, van Richtlijn 2006/112/EG wordt punt c) vervangen door:
„c)
de Franse gebieden bedoeld in artikel 349 en artikel 355, lid 1, van het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie;”.
Artikel 2
Artikel 5 van Richtlijn 2008/118/EG wordt als volgt gewijzigd:
a)
de tekst in lid 2, onder b), wordt vervangen door:
„b)
de Franse gebieden bedoeld in artikel 349 en artikel 355, lid 1, van het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie;”;
b)
lid 5 wordt vervangen door:
„Frankrijk kan er door een verklaring kennis van geven dat deze richtlijn en de in artikel 1 genoemde richtlijnen vanaf de eerste dag van de tweede maand volgende op de neerlegging van een dergelijke verklaring van toepassing zijn op de in lid 2, onder b), bedoelde gebieden - onder voorbehoud van maatregelen inzake aanpassing aan de ultraperifere ligging van deze gebieden - ter zake van alle of sommige van de in artikel 1 genoemde accijnsgoederen.”.
Artikel 3
1. De lidstaten doen de nodige wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen in werking treden om per 1 januari 2014 aan deze richtlijn te voldoen. Zij delen de Commissie de tekst van die bepalingen voor 1 januari 2015 mede.
Wanneer de lidstaten die bepalingen aannemen, wordt in die bepalingen zelf of bij de officiële bekendmaking ervan naar deze richtlijn verwezen. De regels voor die verwijzing worden vastgesteld door de lidstaten.
2. De lidstaten delen de Commissie de tekst van de belangrijkste bepalingen van intern recht mede die zij op het onder deze richtlijn vallende gebied vaststellen.
Artikel 4
Deze richtlijn treedt in werking op 1 januari 2014.
Artikel 5
Deze richtlijn is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Brussel, 17 december 2013.