PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1195/2014
ze dne 29. října 2014
o uložení prozatímního vyrovnávacího cla na dovoz některých pstruhů duhových pocházejících z Turecka
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 12 uvedeného nařízení,
po konzultaci s členskými státy,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení řízení
(1)
Dne 15. února 2014 informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) prostřednictvím oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu některých pstruhů duhových pocházejících z Turecka („dotčená země“) do Unie na základě článku 10 nařízení (ES) č. 597/2009 („základní nařízení“). Dne 4. září 2014 byla v Úředním věstníku zveřejněna oprava oznámení o zahájení řízení (3).
(2)
Komise zahájila šetření na základě podnětu, který podalo dne 3. ledna 2014 Dánské sdružení akvakultury (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové produkce některých pstruhů duhových v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování některých pstruhů duhových a o podstatné újmě, jež tímto subvencováním vznikla, které Komise považovala za dostatečné pro zahájení šetření.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 základního nařízení Komise před zahájením řízení oznámila vládě Turecka („turecká vláda“), že obdržela podnět s náležitými podklady, v němž se tvrdí, že subvencovaný dovoz některých pstruhů duhových pocházejících z Turecka působí výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Komise vyzvala tureckou vládu ke konzultacím s cílem vyjasnit situaci, pokud jde o obsah podnětu, a dosáhnout řešení na základě vzájemné dohody.
(4)
Turecká vláda nabídku konzultací přijala a konzultace se následně uskutečnily. Během konzultací se nepodařilo dosáhnout řešení na základě vzájemné dohody. Po konzultacích bylo od turecké vlády obdrženo podání. Komise příslušné připomínky náležitě zohlednila.
2. Souběžné antidumpingové řízení
(5)
Dne 15. února 2014 Komise prostřednictvím oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie (4) informovala rovněž o zahájení antidumpingového šetření týkajícího se dovozu téhož výrobku pocházejícího z Turecka do Unie.
(6)
Definice výrobního odvětví Unie, zástupci výrobců v Unii a období šetření byli titíž při analýze újmy provedené v rámci tohoto antisubvenčního šetření i při analýze újmy provedené v rámci souběžného antidumpingového šetření, a obě analýzy dospěly ke stejným závěrům, není-li uvedeno jinak. Tento přístup byl považován za vhodný pro zefektivnění analýzy újmy a dosažení konzistentních zjištění. Z tohoto důvodu byly připomínky k aspektům týkajícím se újmy vznesené v rámci jednoho z těchto řízení brány v potaz v obou šetřeních.
3. Zúčastněné strany
(7)
Komise v oznámení o zahájení řízení vyzvala zúčastněné strany, aby ji za účelem účasti v šetření kontaktovaly. Kromě toho Komise o zahájení šetření zvláště informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, uživatele a dovozce, vyvážející výrobce v Turecku a turecké orgány, jakož i sdružení, o nichž je známo, že se jich záležitost týká, a vyzvala je k účasti v šetření.
(8)
Všechny zúčastněné strany měly možnost se k zahájení šetření vyjádřit a požádat o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních. Nebyly vzneseny žádné připomínky.
4. Výběr vzorku
(9)
Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že v souladu s článkem 27 základního nařízení může přistoupit k výběru vzorku zúčastněných stran, zejména výrobců v Unii, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a vyvážejících výrobců v Turecku.
4.1 Výběr vzorku výrobců v Unii
(10)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. V souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení a vzhledem k velké roztříštěnosti výrobního odvětví Unie, jež zahrnuje více než 700 malých a středních podniků, které jsou výrobci, vybrala Komise vzorek na základě největšího reprezentativního objemu výroby, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán, a přihlédla rovněž k zeměpisnému rozložení a dostatečnému zastoupení různých kroků a typů výroby (produkce živých, čerstvých, zmrazených a uzených pstruhů a filé). Tento vzorek sestával z devíti výrobců v Unii. Na výrobce v Unii zařazené do vzorku připadalo na základě údajů uvedených v podnětu více než 12 % celkové výroby v Unii. Komise zúčastněné strany vyzvala, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Ve stanovené lhůtě nebyly obdrženy žádné připomínky, a předběžný vzorek byl tedy potvrzen. Vzorek je reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
4.2 Výběr vzorku dovozců
(11)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(12)
Požadované informace poskytli tři dovozci, kteří nejsou ve spojení, a rovněž souhlasili se zařazením do vzorku. Vzhledem k takto nízkému počtu Komise rozhodla, že výběr vzorku není nutný.
4.3 Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(13)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny vyvážející výrobce v Turecku, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zastoupení Turecké republiky při Evropské unii, aby identifikovalo a/nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem účastnit se šetření.
(14)
Požadované informace poskytlo osmnáct skupin vyvážejících výrobců v Turecku a rovněž souhlasilo se zařazením do vzorku. Celkový deklarovaný objem vývozu příslušných pstruhů duhových do Unie uskutečněného v roce 2013 těmito společnostmi představuje veškerý vývoz z Turecka do Unie.
(15)
V souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř skupin vyvážejících výrobců na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán, a přihlédla rovněž k zeměpisnému rozložení. Na skupiny společností zařazené do vzorku, které se nacházejí ve dvou různých regionech, připadá téměř 64 % deklarovaného prodeje na vývoz do Unie.
(16)
V souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení byl výběr vzorku projednán se všemi známými dotčenými vyvážejícími výrobci a s tureckými orgány. Jedna společnost výběr společností zařazených do vzorku zpochybnila a uvedla, že by měla být do vzorku rovněž zahrnuta. Argumentovala tím, že výhradně produkuje, zpracovává a prodává pstruhy (tj. že neprovozuje žádnou jinou činnost), a to již od roku 1971, což znamená, že je prvním výrobcem dotčeného výrobku v Turecku. Dále uvedla, že má značný podíl prodeje na domácím trhu, a konečně, že je největším výrobcem v regionu Marmara.
(17)
Komise připomíná, že v souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení se výběr společností zařazených do vzorku uskutečnil na základě největších objemů s přihlédnutím k počtu výrobců, jenž mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán. Vzhledem k tomu, že navržený vzorek představuje 64 % vývozu dotčeného výrobku do Unie, je tento vzorek pro situaci tureckého průmyslu reprezentativní. Společnosti zařazené do vzorku se navíc nacházejí ve dvou různých regionech (ze tří zastoupených celkem), což se pro účely šetření považuje za dostačující. Komise proto trvá na tom, že společnosti zařazené do vzorku odpovídají největším reprezentativním objemům dovozu, které mohly být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumány.
5. Individuální zjišťování
(18)
Jedenáct společností nebo skupin společností požádalo o individuální zjišťování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení. V této fázi šetření Komise ohledně těchto žádostí o individuální zjišťování nepřijala žádné rozhodnutí. Komise se rozhodne, zda žádostem o individuální zjišťování vyhoví, až v konečné fázi šetření.
6. Odpovědi na dotazník
(19)
Komise turecké vládě, všem společnostem v Unii zařazeným do vzorku, třem dovozcům a skupinám vyvážejících výrobců v Turecku zařazeným do vzorku zaslala dotazníky.
(20)
Tři společnosti v rámci jedné skupiny tureckých vyvážejících výrobců požádaly o zproštění povinnosti poskytnout odpověď na dotazník. První z těchto společností namítala, že její hlavní činností je produkce mořčáků a mořanů a že produkuje pouze malý objem dotčeného výrobku. Druhá společnost provozuje malý supermarket a produkce dotčeného výrobku pro ni představuje pouze okrajovou aktivitu a třetí společnost byla dovozcem ve spojení a její prodej dotčeného výrobku v období šetření nebyl významný. Komise se rozhodla zprostit povinnosti vyplnit dotazník zmíněnou společnost provozující malý supermarket. Trvala však na svém stanovisku, že další zmíněná společnost, jejíž hlavní činností je produkce mořčáků a mořanů, musí dotazník vyplnit, a rovněž tak zmíněný dovozce ve spojení, neboť vyprodukovaný objem (v případě vyvážejícího výrobce), respektive objem prodeje (v případě dovozce ve spojení) byl stále významný.
(21)
Odpovědi na dotazník byly obdrženy od turecké vlády a od všech ostatních skupin vyvážejících výrobců v Turecku zařazených do vzorku a od společností žádajících o individuální zjišťování.
7. Inspekce na místě
(22)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro předběžné stanovení existence subvencí, jimi způsobené újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 26 základního nařízení se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a)
výrobci v Unii:
-
Aqualande SAS, Roquefort, Francie
-
Danaqua, Grindsted, Dánsko
-
Danforel A/S, Grindsted, Dánsko
-
Kongeåens Dambrug, ApS, Brørup, Dánsko
-
LaFo Forellen GmbH, Oberndorf, Německo
-
Hofer Forellen GmbH, Oberndorf, Německo
-
Zakład Hodowli Pstrąga w Zaporze - Mylof, Rytel, Polsko
-
Piszolla, S.L., Guadalajara, Španělsko
-
Az.Agr. Trot. Erede Rossi Silvio Di Rossi Niccola, Sefro, Itálie
-
Grupo Tres Mares, S.A., La Coruña, Španělsko
b)
vyvážející výrobci v Turecku:
-
skupina společností ve spojení „GMS“, Bodrum, Turecko:
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taș.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Ști
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Ști
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Ști
-
Gűműsdoga Su Űrűnleri Űretim Ihracat Ithalat AȘ
-
Gümüș-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Ști
-
Hakan Komandit Șirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inș.Paz.Ihr.Ltd.Ști
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Ști
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taș. Komis. İth. İhr. Paz. San. Ve Tic. Ltd. Ști
-
skupina společností ve spojení „Kilic“, Bodrum, Turecko:
-
Bafa Su Ürünleri Yavru Űretim Merkezi San Tic A.S,
-
Kilic Deniz Űrűnleri Űretimi Ihracat Ithalat ve Ticaret AȘ,
-
KLC Gida Ürünleri Ith.Ihr.Ve Tic.A.Ș,
-
Kilic Erșen Su Űrűnleri Ithalat Ihr. San ve Tic, Ltd. Ști,
-
skupina společností ve spojení „Özpekler“, Denizli, Turecko:
-
Özpekler Ins.Taah.Day. Tük. Mall.Su Ürün.San.ve Tic.,
-
Özpekler Ithalat Ihracat Su Ürünleri San.Ve Tic. Ltd. Sti,
-
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ith. Ihr. San. ve Tic. Ltd. Ști („Ternaeben“), Kayseri, Turecko
c)
vláda Turecka:
-
Ministerstvo hospodářství, Ankara, Turecko
-
Ministerstvo potravinářství, zemědělství a živočišné výroby, Ankara, Turecko
d)
dovozci v Unii, kteří jsou ve spojení s tureckými vývozci:
-
Spador S.R.L. („Spador“)
-
Ternäben Service GmbH („TSG“)
-
Ternäben Vertrieb GmbH („TVG“)
e)
výrobce v Unii (zpracovatel), který je ve spojení s vyvážejícím výrobcem v Turecku (Ternäben):
-
Ternäben Spółka z.o.o., Polsko („TPL“)
8. Období šetření a posuzované období
(23)
Šetření subvencí a újmy se týkalo období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2013 („období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do konce období šetření („posuzované období“).
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(24)
Dotčeným výrobkem je pstruh duhový (Oncorhynchus mykiss):
-
živý o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg nebo
-
čerstvý, chlazený, zmrazený a/nebo uzený:
-
ve formě celé ryby (s hlavou), též bez žaber, též vykuchaný, o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg, nebo
-
bez hlavy, též bez žaber, též vykuchaný, o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1 kg, nebo
-
ve formě filé o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 400 g,
pocházející z Turecka, v současnosti kódů KN ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 a ex 0305 43 00 (dále jen „dotčený výrobek“).
(25)
Jak již bylo uvedeno v 1. bodě odůvodnění, definice dotčeného výrobku byla předmětem opravy. Tato oprava byla čistě redakční a neměla vliv na rozsah definice.
2. Obdobný výrobek
(26)
Šetřením bylo zjištěno, že výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v Turecku a/nebo vyvážený do Unie a výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie mají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti a stejná základní použití.
(27)
Komise v této fázi rozhodla, že uvedené výrobky jsou proto obdobnými výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. Tvrzení týkající se definice výrobku
(28)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že uzení pstruzi by měli být z definice výrobku vyloučeni. Podle těchto stran u nich existují v porovnání s neuzenými pstruhy rozdíly ve výrobním postupu a ve fyzikálních, technických a chemických vlastnostech. Turecké orgány dále tvrdily, že struktura nákladů výrobců uzeného filé a struktura nákladů jiných výrobců se podstatně liší, což by nasvědčovalo tomu, že uzené a neuzené výrobky nejsou tímtéž výrobkem. Dotyčné strany se také odvolávaly na dvě předchozí antidumpingová šetření dokončená v roce 2004 (5), respektive 2005 (6), která se týkala podobných výrobků (velký duhový pstruh a losos) a při nichž uzené výrobky do definice výrobku nespadaly. Strany se odvolávaly zejména na 9. bod odůvodnění nařízení Rady (ES) č. 437/2004 (7), kde se konstatuje, že uzení by změnilo základní vlastnosti příslušného výrobku. Na tomto základě by uzení pstruzi měli být vyloučeni z definice výrobku v tomto šetření.
(29)
Šetření ukázalo, že výrobky v různých úpravách - „živí“, „chlazení“, „zmrazení“ nebo „uzení“ - na něž se vztahuje definice dotčeného výrobku, mají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti. Všichni pstruzi mají především stejné základní vlastnosti (chemické, výživové nebo jiné) a příslušné zpracování je těchto vlastností nezbavuje, nýbrž jeho výsledkem jsou pouze různé úpravy, které jsou pouze různými způsoby uchování ryb před dalším zpracováním, přípravou, tepelným zpracováním či konzumací. Proto byl učiněn závěr, že konzervace uzením nemění podstatným způsobem základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti výrobku.
(30)
Pokud jde o odlišné výrobní postupy a odlišnou strukturu nákladů, dotyčné strany nevysvětlily, jak by toto mohlo ovlivnit závěr, že uzené a neuzené výrobky jsou týmž výrobkem. V každém případě nemají případné rozdíly ve výrobních postupech jako takové žádný dopad na definici výrobku. V tomto konkrétním případě se navíc výrobní postup a struktura nákladů u uzeného filé ve skutečnosti významně nelišily od výrobního postupu a struktury nákladů u jiných úprav pstruhů. U každé úpravy byly hlavní nákladovou položkou náklady na chov, tvořené v zásadě náklady na krmivo (rybí moučka a rybí tuk), náklady na energie a náklady na jikry nebo nedospělé jedince. Tvrzení v tomto ohledu by proto měla být odmítnuta.
(31)
V předchozích šetřeních, na která se zúčastněné strany odvolávají, nebyly na rozdíl od tohoto šetření uzené výrobky zahrnuty v podnětu, který vedl k zahájení těchto případů. Proto nespadaly do rámce těchto šetření, a nebyly tedy šetřeny. V 9. bodě odůvodnění nařízení (ES) č. 437/2004 se řeší tvrzení jedné ze zúčastněných stran, že zmrazené celé ryby a filé měly být z řízení vyloučeny. Uvedené šetření však neshledalo, ani specificky nekonstatovalo, že by uzené výrobky měly být z definice výrobku vyloučeny. Na základě toho, že při současném šetření bylo zjištěno, že všechny úpravy pstruhů mají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti, by tento argument měl být odmítnut.
(32)
Z výše uvedených důvodů bylo tvrzení, že uzené produkty by měly být vyloučeny z rozsahu definice výrobku, v této fázi odmítnuto.
C. SUBVENCE
1. Úvod
(33)
Žadatel tvrdil, že turecká vláda subvencuje tureckou akvakulturu. Podnět obsahoval důkazy prima facie o několika praktikách subvencování, jež jsou obsaženy jak v právních předpisech, tak i v řadě politických dokumentů, které tvoří základ pro poskytování státní podpory pro uvedené odvětví.
(34)
Komise provedla přezkoumání a rozbor dokumentů poskytnutých v podnětu, jakož i dalších dokumentů, které poskytli v průběhu šetření turecká vláda a vyvážející výrobci zařazení ve vzorku, a shledala, že ze všech těchto dokumentů plyne, že odvětví akvakultury je v Turecké republice zvýhodňované v mnoha směrech.
(35)
Rozhodnutí tureckých orgánů subvencovat specificky akvakulturu sahá zpět do roku 2003, a v jeho důsledku plynuly v posledních deseti letech tureckým producentům a vývozcům značné objemy veřejných peněz.
(36)
V rámci konzultací před zahájením šetření mezi tureckou vládou a Komisí zmíněných výše ve 3. a 4. bodě odůvodnění turecká vláda existenci žádného z šetřených režimů nezpochybnila.
2. Šetřené režimy
(37)
Komise zaslala turecké vládě a vyvážejícím výrobcům zařazeným ve vzorku dotazníky a vyžádala si informace týkající se následujících režimů, které údajně zahrnovaly poskytování subvencí odvětví akvakultury:
-
Státní podpora investic do akvakultury
-
osvobození od cla
-
osvobození od DPH
-
snížení daní
-
příspěvky na odvody na sociální zabezpečení (příspěvky zaměstnavatele)
-
příspěvky na úroky
-
přidělení pozemků
-
příspěvky na daň z příjmu
-
příspěvky na platby sociálního zabezpečení (příspěvky zaměstnanců)
-
Přímé dotace poskytované producentům pstruhů
-
přímé dotace pro chovatele pstruhů
-
přímé dotace na ekologickou produkci pstruhů
-
zvláštní podpora na nedospělé jedince
-
Subvencované půjčky a pojištění pro producenty pstruhů
-
investiční úvěry s nízkou úrokovou sazbou a obchodní půjčky poskytované bankou Ziraat Bankasi
-
investiční úvěry s nízkou úrokovou sazbou a obchodní půjčky poskytované Zemědělskými úvěrovými družstvy
-
Zemědělský pojišťovací pool a zvýhodněné sazby pojistného
-
Dotace na poradenské služby
-
Dotace na rybářská plavidla
-
nákup pohonných hmot pro rybářské lodě (sleva na spotřební dani z lodních pohonných hmot)
-
vyřazování rybářských plavidel
-
Jiné subvence a jiné programy subvencí
3. Státní podpora investic do akvakultury
3.1 Úvod
(38)
Turecká vláda zavedla režim podpory pro podniky, které investují prostředky do určitých odvětví a určitých regionů, přičemž jedním z těchto odvětví je akvakultura. Účelem tohoto režimu je:
-
zvýšit výrobu a zaměstnanost,
-
podpořit rozsáhlé investice napomáhající mezinárodní konkurenceschopnosti,
-
podnítit přímé zahraniční investice,
-
podporovat investice do ochrany životního prostředí a činností v oblasti výzkumu a vývoje v souladu s cíli vymezenými v různých tureckých rozvojových plánech a ročních programech, které jsou podrobněji popsány níže.
3.2 Právní základ
(39)
Ustanovení o státní podpoře investic do akvakultury obsahují následující právní předpisy: Nařízení Turecké republiky č. 2012/3305 o státní podpoře investic, zveřejněné dne 19. června 2012 v Úřední sbírce č. 28328, a sdělení č. 2012/1 o provádění nařízení o státní podpoře investic, zveřejněné dne 20. června 2012v Úřední sbírce č. 28329.
3.3 Zjištění v rámci šetření
(40)
Ačkoli pro období šetření je relevantním režimem podpory nařízení Turecké republiky č. 2012/3305, podobné předpisy existovaly od roku 2006 a i předtím. Tento údaj je důležitý, neboť subvence související s nákupem stálých aktiv, například investiční subvence, mohou být vztaženy k období šetření, přestože byly uděleny již před jeho začátkem.
(41)
Šetření potvrdilo existenci zmíněných režimů státní podpory. Produkce akvakultury je výslovně uvedena v příloze 2/A nařízení č. 2012/3305 na seznamu odvětví, pro něž jsou určeny pobídky, jako je osvobození od daně z přidané hodnoty („DPH“) osvobození od cla, snížení daní, příspěvky na investice, příspěvky na odvody na sociální zabezpečení (příspěvky zaměstnavatele), přidělení pozemků, příspěvky na úroky, příspěvky na daň z příjmu a příspěvky na platby sociálního zabezpečení (příspěvky zaměstnanců). Na základě úrovně hospodářského rozvoje šesti regionů určených nařízením č. 2012/3305 se intenzita podpory může lišit.
(42)
Přestože šetření potvrdilo existenci programů „regionálních investic“, žádná ze společností zařazených ve vzorku nevyužívala všech režimů. Několik těchto společností využívalo osvobození od DPH a osvobození od cla, která platí stejným způsobem pro všechny uvedené regiony v Turecku. Jelikož však společnosti zařazené do vzorku nakupovaly stroje a vybavení od společností v Unii v rámci celní unie EU-Turecko, clo nebylo vyměřeno. Kromě toho, jelikož Turecko aplikuje systém výběru DPH na vstupu a jejího vracení na výstupu, spočívaly výhody získané během období šetření pouze v tom, že společnosti získaly čas dva měsíce, než jim byla daňovými orgány DPH vrácena. Skutečnou výhodou by byl úrok splatný obchodní bance za období, než je DPH vrácena. Tato výhoda je zanedbatelná, a nebyla dále analyzována.
(43)
Jedna společnost zařazená ve vzorku využila zvýhodněnou daňovou sazbu díky nákupu strojního zařízení, který se uskutečnil v rámci výše zmíněného nařízení o státní podpoře investic. Namísto obecně platné sazby daně z příjmů právnických osob ve výši 20 % zaplatila pouze 4 %.
(44)
Tatáž společnost zařazená ve vzorku rovněž využívala program příspěvků na platby sociálního zabezpečení. Jako držitel osvědčení o podpoře investic využívala nárok na příspěvky na platby sociálního zabezpečení jak pro příspěvek zaměstnavatele, tak pro příspěvek zaměstnanců. Poté, co uskutečnila svoji investici, byla společnost úřadem sociálního zabezpečení v případě nově vytvořených pracovních míst osvobozena od platby části příspěvků zaměstnavatele i zaměstnanců na sociální zabezpečení, jež odpovídala minimální mzdě. Tento režim financovalo ministerstvo hospodářství.
3.4 Závěr
(45)
Státní podpora investic se předběžně pokládá za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v případech, kdy má státní podpora formu daňové pobídky, tj. kdy vláda své jinak splatné příjmy promine nebo je nevybere.
(46)
Subvence je specifická a napadnutelná, jelikož její výhody jsou výslovně omezeny na určitá hospodářská odvětví. Přístup k subvenci je dále omezen na určité podniky působící v určitých odvětvích. Subvence navíc nesplňuje požadavky na nespecifičnost podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení, vzhledem k počtu a povaze omezení platných pro určitá odvětví, zejména těch omezení, jež omezují buď na určitý typ podniku, nebo zcela vylučují některá odvětví.
(47)
Akvakultura je v příloze 2 A nařízení výslovně uvedena jako jedna z činností, u nichž je možné využívat tento typ osvobození od daní. V příloze 4 nařízení jsou uvedena odvětví, která nemohou využívat žádné pobídky v rámci tohoto režimu.
(48)
Podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení se proto výše uvedené subvence pokládají za finanční příspěvek vlády, jenž poskytuje příjemcům výhodu.
3.5 Výpočet výše subvence
(49)
Jedna společnost využívala výhody v rámci výše uvedených režimů. Zvýhodnění této společnosti bylo však podle zjištění zanedbatelné.
4. Přímé dotace poskytované producentům pstruhů
4.1 Úvod
(50)
Přímé dotace na vyprodukovaný 1 kg pstruha jsou hlavním subvenčním režimem, z nějž plynou výhody pro dotčený výrobek. Tyto subvence jsou každý rok revidovány v rámci každoročního přezkumu zemědělských dotací.
4.2 Právní základ
(51)
Ustanovení o přímých dotacích jsou obsažena v následujících právních předpisech: nařízení Turecké republiky č. 2013/4463 o zemědělských dotacích v roce 2013 ze dne 7. března 2013, zveřejněné v Úřední sbírce č. 28612 dne 8. dubna 2013 (použitelné se zpětnou účinností od 1. ledna 2013).
4.3 Zjištění v rámci šetření
(52)
Šetření potvrdilo existenci přímých dotací na pstruhy. Bylo zjištěno, že pro období šetření byla výše dotací na 1 kg pstruha stanovena na 0,65 TRY/kg pro produkci do výše 250 tun ročně. Pro vyprodukovaná množství v rozmezí 251-500 tun za rok byla poskytována polovina této částky (0,325 TRY/kg) a na vyprodukovaná množství nad 500 tun nebyly poskytovány žádné dotace. Dotace byly poskytovány výrobcům dotčeného výrobku, kteří mají licenci od Ministerstva potravinářství, zemědělství a živočišné výroby.
(53)
Než může být provedena případná platba, musí být výrobci zaregistrováni v registračním systému pro akvakulturu Ministerstva potravinářství, zemědělství a živočišné výroby. Výrobci jsou podrobováni pravidelným a neohlášeným inspekcím.
(54)
Tři ze čtyř skupin společností zařazených ve vzorku využívaly v období šetření přímé dotace, jelikož samy pstruhy chovaly. Největší skupina, Ternaeben, však pstruhy nechová, nýbrž je nakupuje (převážně živé pstruhy a zmrazené celé ryby) od zemědělců, kteří nejsou ve spojení, a poté je zpracovává. Přímé dotace proto nedostávala. Nebylo tudíž zřejmé, zda výhod přímých dotací může využívat ve stejné míře skupina Ternaeben i ostatní tři skupiny společností zařazené ve vzorku, které pstruhy nejen samy chovaly, ale taktéž je nakupovaly od společností, s nimiž nejsou ve spojení, pro zpracování.
(55)
V tomto ohledu Komise zdůrazňuje, že dotčený výrobek zahrnuje jak surovinu, na niž jsou poskytovány přímé dotace, tedy živé pstruhy, tak i výrobky z ní (čerstvé, zmrazené celé ryby, filé, uzené pstruhy). Vzhledem k tomu, že produkce živých pstruhů je dotována a prakticky všichni chovatelé pstruhů v Turecku tento režim využívají, plynou výhody z tohoto režimu přímých dotací všem výrobcům dotčeného výrobku (tj. živých pstruhů a výrobků z nich), bez ohledu na to, zda pstruhy sami chovají, nebo je nakupují pro další zpracování.
(56)
Výhody plynoucí výrobcům dotčeného výrobku lze v každém případě prokázat. V této souvislosti Komise provedla srovnání nákladů chovu zmíněných tří společností zařazených ve vzorku, které pstruhy samy chovají (včetně přiměřené a konzervativní výše prodejních, správních a režijních nákladů a zisku), s cenou placenou za nákup živých nebo chlazených ryb od dodavatelů, kteří nejsou ve spojení. Komise zjistila, že u všech tří společností byla cena za nákup živých nebo chlazených ryb nižší než průměrné náklady chovu.
(57)
Pokud jde o skupinu Ternaeben, Komise porovnala průměrné náklady chovu ostatních tří skupin společností zařazených ve vzorku (včetně přiměřené a konzervativní výše prodejních, správních a režijních nákladů a zisku) s jednotlivými průměrnými nákupními cenami, které skupina Ternaeben zaplatila za chlazené nebo živé ryby. Bylo zjištěno, že průměrné náklady chovu ostatních tří skupin společností zařazených ve vzorku byly vyšší než průměrná nákupní cena skupiny Ternaeben. Její průměrná nákupní cena podle zjištění odpovídala ostatním společnostem zařazeným ve vzorku.
(58)
Komise se proto domnívá, že společnostem zařazeným ve vzorku, a to i pokud nakupovaly pstruhy od společností, s nimiž nejsou ve spojení, plynuly z režimu přímých dotací výhody.
(59)
Žadatel tvrdil, že byla poskytnuta ještě zvláštní finanční podpora na ekologickou produkci pstruhů a na kusovou produkci nedospělých jedinců. Šetření potvrdilo existenci zvláštní finanční podpory na ekologickou produkci pstruhů. Bylo však zjištěno, že v Turecku existuje pouze jedna společnost provozující ekologickou produkci pstruhů, která však nedávno zkrachovala. V období šetření tudíž nebyly poskytnuty žádné dotace na ekologickou produkci pstruhů.
(60)
Komise navíc zjistila, že zvláštní podpora na produkci nedospělých jedinců existovala v roce 2012, avšak v roce 2013 byla zrušena, jelikož úroveň produkce mladých jedinců v Turecku již uspokojovala potřeby trhu.
4.4 Závěr
(61)
Na základě zjištění v rámci šetření dospěla Komise k předběžnému závěru, že výše uvedené veřejné příspěvky mají formu přímého daru ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení, a tudíž poskytují přímou výhodu tureckým producentům pstruhů podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Je poskytnuta „výhoda“, protože přímé financování (dotace) poskytují veřejné orgány bez úroku nebo licenčních poplatků. Takovéto volné finanční prostředky obvykle nejsou na trhu k dispozici.
(62)
Popsaný režim přímých dotací je specifický a napadnutelný ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož přístup k němu je omezen na určité podniky. Podniky působící v akvakultuře jsou výslovně jmenovány a pstruh je jasně uveden jako jeden z druhů, na něž je možné využívat tento subvenční režim. Tyto přímé dotace jsou specifické, jelikož orgán, který subvenci poskytuje, a právní předpisy, kterými se tento orgán řídí, výslovně omezují přístup k těmto dotacím na podniky působící v odvětví akvakultury.
4.5 Výpočet výše subvence
(63)
Celkovou výhodou každé společnosti byla průměrná výše přímých dotací obdržená v období šetření na vlastní chov živých ryb a průměrná výše dotací poskytnutých tureckou vládou na nákup živých ryb, vypočtená jako celkové poskytnuté dotace vydělené celkovým objemem produkce pstruhů v Turecku.
(64)
V tabulce níže je uvedena předběžně stanovená výše výhody u těchto výše uvedených dotací, přičemž výhodou se rozumí částka, kterou dotčené společnosti obdržely v průběhu období šetření.
Přímé a nepřímé dotace
Název společnosti
Subvenční rozpětí
GMS
7,0 %
Kilic
9,6 %
Özpekler
6,8 %
Ternaeben
9,5 %
5. Subvencované půjčky
5.1 Úvod
(65)
Některé veřejné a soukromé subjekty poskytovaly preferenční půjčky společnostem působícím v odvětví akvakultury. Hlavní dotčené subjekty jsou popsány níže.
(66)
Zemědělská úvěrová družstva jsou soukromoprávní subjekty zřizované zemědělskými producenty (tj. fyzickými nebo právnickými osobami, které se zabývají zemědělskou produkcí) v Turecku za účelem podpory jejich finančních potřeb při podnikání.
(67)
Zemědělská banka Turecké republiky (Türkiye Cumhurriyeti Ziraat Bankasi nebo jen „Ziraat Bankasi“) je státem vlastněná banka a veřejnoprávní subjekt, jehož akcie zcela vlastní Podsekretariát Úřadu předsedy vlády pro státní pokladnu. V rámci vládního programu uvedeného níže v 70. bodě odůvodnění, jenž byl v platnosti i v období šetření, poskytuje Ziraat Bankasi preferenční půjčky subjektům z odvětví akvakultury za účelem podpory zemědělské produkce a podnikání v zemědělství. Rada ministrů každoročně stanovuje dobu trvání, postupy a zásady programu a státní pokladna převádí zbývající výši platby úroku v závislosti na příslušné snížené úrokové sazbě, bance Ziraat Bankasi. Má se tudíž za to, že banka Ziraat Bankasi je pověřena výkonem veřejné moci, a považuje se proto za veřejnoprávní subjekt.
(68)
Organizace pro rozvoj malých a středních podniků (KOSGEB) je veřejnoprávní subjekt, jehož cílem je posílit zapojení malých a středních podniků do hospodářského a společenského rozvoje prostřednictvím poskytování kvalitních služeb a podpory při posilování konkurenceschopnosti malých a středních podniků a šíření kultury podnikání. KOSGEB spadá pod Ministerstvo vědy, průmyslu a technologií a je částečně nezávislé.
(69)
Türk Eximbank (dále jen „Eximbank“) založila turecká vláda dne 21. srpna 1987 nařízením č. 87/11914 podle zákona č. 3332 a jedná se o banku zcela vlastněnou státem, jež je veřejnoprávním subjektem, který je hlavním nástrojem vývozních pobídek turecké vlády v rámci turecké strategie udržitelného vývozu. Eximbank byla vládou pověřena, aby podporovala zahraniční obchod a turecké dodavatele/investory působící v zámoří, za účelem zvýšení vývozu tureckých podniků a posílení jejich mezinárodní konkurenceschopnosti. Má se tudíž za to, že Eximbank je pověřena výkonem veřejné moci, a považuje se proto za veřejnoprávní subjekt.
5.2 Právní základ
(70)
Ustanovení o subvencovaných půjčkách jsou obsažena v následujících právních předpisech: nařízení Turecké republiky č. 2013/4271 ze dne 16. února o rozšíření investičních půjček s nízkou úrokovou sazbou a obchodních půjček poskytovaných Ziraat Bankasi a Zemědělskými úvěrovými družstvy v roce 2013, zveřejněné v Úřední sbírce č. 28561, nařízení Turecké republiky č. 2010/27612 o bezúročných půjčkách pro malé a střední podniky, zveřejněné v Úřední sbírce dne 15. června 2010 a zákon Turecké republiky č. 3332 o vývozních úvěrech poskytovaných Eximbank, tureckou státní bankou pro vývozní úvěry, zveřejněný dne 31. března 1987 v Úřední sbírce č.19417 (bis).
5.3 Zjištění v rámci šetření
(71)
Preferenční půjčky poskytované Eximbank a KOSGEB byly šetřeny na základě příslušných tvrzení v podnětu týkajících se subvencovaných půjček. Šetření potvrdilo existenci půjček s nízkou úrokovou sazbou. Žádný z vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku však dle zjištění nevyužil žádné půjčky poskytované Zemědělskými úvěrovými družstvy.
(72)
Komise zjistila, že jedna společnost zařazená ve vzorku získala během období šetření čtyři preferenční půjčky od Ziraat Bankasi na základě ustanovení nařízení č. 4271/2013. V rámci půjček na akvakulturu Ziraat Bankasi rozšířila investiční půjčky, pokud jde o nákup strojů a zařízení, a rovněž dále rozšířila provozní půjčky za účelem financování provozních nákladů.
(73)
Kromě preferenčních půjček od Ziraat Bankasi využila jedna společnost zařazená ve vzorku bezúročnou půjčku podle nařízení č. 2010/27612, na jehož základě KOSGEB provádí zmíněné programy podpory malých a středních podniků. Malé a střední podniky působící v odvětví akvakultury jsou rovněž oprávněny využívat tyto programy podpory.
(74)
Během šetření bylo navíc zjištěno, že dvě společnosti zařazené ve vzorku získaly dvě, respektive šest půjček s nízkou úrokovou sazbou od Eximbank. Zástupci Eximbank během inspekce na místě uskutečněné společně s tureckou vládou potvrdili, že Eximbank poskytuje tureckým vývozcům půjčky za lepších podmínek, než jaké jsou běžně dostupné na trhu.
5.4 Závěr
(75)
Výše uvedené půjčky s nízkou úrokovou sazbou se předběžně považují za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(76)
Na základě zjištění v rámci šetření Komise konstatuje, že výhoda pro příjemce má formu snížených úrokových sazeb půjček poskytovaných pro produkci v oblasti akvakultury. Uvedený režim, tj. státem podporované půjčky, poskytuje příjemci výhodu, jelikož tyto půjčky jsou poskytovány za finančních podmínek, které neodpovídají tržním podmínkám pro půjčky se srovnatelnou dobou splatnosti. Tyto půjčky jsou poskytovány za nižší než tržní sazby.
(77)
Tyto režimy jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož orgány poskytující subvenci nebo právní předpisy, kterými se tyto orgány řídí, výslovně omezují přístup na určité podniky.
(78)
Všechny výše uvedené půjčky se proto považují za napadnutelné subvence, které poskytují výhodu, a jsou specifické ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení.
5.5 Výpočet výše subvence
(79)
Podle ustanovení čl. 6 písm. b) základního nařízení byla výhoda u preferenčních půjček předběžně vypočtena jako rozdíl mezi částkou zaplacených úroků a částkou, která by byla zaplacena za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by společnosti mohly získat na trhu. Jako referenční hodnotu Komise použila vážený průměr úrokových sazeb půjček poskytnutých v Turecku v období šetření, zjištěný pomocí elektronické obchodní platformy Bloomberg (index WAIRCOMM).
(80)
Výhoda byla vypočtena pro období šetření jako rozdíl mezi úroky skutečně zaplacenými v období šetření a úroky, které by byly zaplaceny při použití referenční hodnoty.
(81)
Subvenční rozpětí vypočtená pro vyvážející výrobce zařazené ve vzorku na základě této metodiky jsou tato:
Preferenční půjčky
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Kilic
0,1 %
Özpekler
0,3 %
6. Zemědělský pojišťovací pool a zvýhodněné sazby pojistného
6.1 Úvod
(82)
Zákon o zemědělském pojištění a nařízení o prováděcích zásadách Zemědělského pojišťovacího poolu stanoví vládní cíl poskytovat pojistné krytí proti veškerému úbytku rybí populace a veškerým ztrátám z odlovu pstruhů v důsledku četných možných nákaz, přírodních katastrof, nehod apod.
(83)
Typy pojištění poskytovanými v rámci Zemědělského pojišťovacího poolu jsou i) pojištění úrody, ii) pojištění úrody ve sklenících, iii) pojištění velkých hospodářských zvířat, iv) pojištění malých hospodářských zvířat, v) pojištění drůbeže a vi) pojištění akvakultury.
6.2 Právní základ
(84)
Právní základ tohoto programu tvoří zákon o zemědělském pojištění č. 5363 a nařízení Turecké republiky č.2012/4138 týkající se rizik, produktů a regionů, jež pokrývá Zemědělský pojišťovací pool a zvýhodněné sazby pojistného, ze dne 23. ledna 2013, zveřejněné v Úřední sbírce č. 28537.
6.3 Zjištění v rámci šetření
(85)
Šetření potvrdilo existenci tohoto subvenčního režimu. Podle článků 12 a 13 zákona o zemědělském pojištění č. 5363 a nařízení č. 2012/4138 týkajícího se rizik, produktů a regionů, jež pokrývá Zemědělský pojišťovací pool a zvýhodněné sazby pojistného („nařízení č. 2012/4138“), mohou producenti produktů akvakultury využívat podporu, již vláda poskytuje na platbu pojistného, jak stanoví článek 1/6 nařízení č. 2012/4138.
(86)
Společnost, která chce podat žádost u Zemědělského pojišťovacího poolu, předloží návrh pojistky, o niž má zájem. Následně je společnost Zemědělským pojišťovacím poolem prošetřena za účelem posouzení rizika a je jí nabídnuta pojistka s uvedením splatné částky pojistného. Pokud společnost působící v odvětví zemědělství nabídku přijme, hradí vláda polovinu pojistného.
(87)
Komise zjistila, že zemědělci v Turecku obvykle své produkty nepojišťují. Pouze jedna ze společností zařazených do vzorku využívala během období šetření po dobu 3 měsíců program vládní podpory na platbu pojistného. Poté přešla k soukromému pojistiteli.
6.4 Závěr
(88)
V praxi má výhoda, již poskytuje tento režim, formu snížení finančních nákladů na životní pojištění populace akvakultury. Tento režim představuje subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení ve formě přímého daru, který poskytuje vláda producentům pstruhů, a „finanční příspěvek“ ve smyslu základního nařízení, protože příjemce subvence získává výhodu ze zvýhodněných sazeb pojistného, které jsou podstatně nižší než sazby za pojistné krytí srovnatelných rizik dostupné na trhu. Režim poskytuje výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato výhoda se rovná rozdílu mezi sazbami nabízenými v rámci komerčního pojištění a subvencovanou sazbou.
(89)
Tato subvence je specifická, jelikož orgán, který subvenci poskytuje, a právní předpisy, kterými se tento orgán řídí, výslovně omezují přístup k této subvenci na podniky působící v zemědělství, a subvence je dokonce výslovně zaměřena na rizika, jimž čelí producenti v akvakultuře.
6.5 Výpočet výše subvence
(90)
Jedna společnost využívala výhody v rámci tohoto režimu. Zvýhodnění této společnosti bylo však podle zjištění zanedbatelné.
6.6 Dotace na poradenské služby
(91)
Tento režim je zaměřen na poskytování nezbytných znalostí a know-how producentům v akvakultuře za účelem modernizace a zvýšení jejich produkce a zvýšení jejich efektivnosti. Žádný z vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku dle zjištění tento režim v období šetření nevyužíval.
6.7 Dotace na pohonné hmoty a vyřazování rybářských plavidel
(92)
Tyto dotace jsou spojené s nákupem pohonných hmot pro rybářské lodě nebo s vyřazováním rybářských plavidel. Tyto dotace přinášejí výhody specificky pro činnosti v oblasti rybolovu. Žádný z vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku dle zjištění tyto dotace v období šetření nevyužíval.
6.8 Závěr ohledně subvencování
(93)
Komise vypočetla výše napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního nařízení pro šetřené společnosti podle jednotlivých režimů a sečtením těchto údajů vypočetla celkovou výši subvence za období šetření pro každou skupinu.
(94)
Pro výpočet níže uvedených celkových subvenčních rozpětí Komise nejprve vypočetla procento subvencování, což je podíl výše subvence na celkovém obratu společnosti. Tato procentuální hodnota byla poté použita k výpočtu subvence, jež připadá na vývoz dotčeného výrobku do Unie v období šetření.
(95)
Poté byla vypočtena výše subvence na dotčený výrobek v ekvivalentu celé ryby vyvezený do Unie v průběhu období šetření a níže uvedená rozpětí vypočtená jako procento hodnoty CIF téhož vývozu v ekvivalentu celé ryby.
(96)
Pro spolupracující vyvážející výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku, Komise subvenční rozpětí vypočetla na základě váženého průměru. Toto rozpětí bylo tudíž stanoveno na základě rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené ve vzorku.
(97)
U všech ostatních vyvážejících výrobců Komise subvenční rozpětí v souladu s článkem 28 základního nařízení stanovila na základě dostupných údajů. Za tímto účelem Komise určila úroveň spolupráce vyvážejících výrobců. Úroveň spolupráce je objem vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie vyjádřený jako podíl na celkovém objemu vývozu - jak je uveden v dovozních statistikách Eurostatu - z dotčené země do Unie.
(98)
Úroveň spolupráce je v tomto případě vysoká, protože dovoz spolupracujících vyvážejících výrobců představoval více než 80 % celkového vývozu do Unie v období šetření. Na tomto základě se Komise rozhodla použít pro určení subvenčního rozpětí pro zbývající podniky úroveň té ze společností zařazených ve vzorku, jejíž subvenční rozpětí je nejvyšší.
Název společnosti
Subvenční rozpětí
GMS
7,0 %
Kilic
9,7 %
Özpekler
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
vážený průměr vzorku
8,2 %
celostátní subvenční rozpětí
9,7 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroby v Unii
(99)
Obdobný výrobek v Unii v období šetření vyrábělo více než 700 výrobců. Tito výrobci tvoří „výrobní odvětví Unie“ ve smyslu čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(100)
Celková výroba v Unii v období šetření byla odhadována přibližně na 170 milionů kg v ekvivalentu celé ryby („whole fish equivalents“, dále jen „WFE“), na základě údajů, které poskytla národní a evropská sdružení výrobců a jednotlivé společnosti. Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, do vzorku bylo vybráno devět výrobců v Unii, kteří představují více než 12 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
2. Spotřeba v Unii
(101)
Komise stanovila spotřebu v Unii na základě celkového odhadovaného objemu prodeje unijních výrobců na trhu Unie a celkového objemu dovozu na základě údajů Eurostatu.
(102)
Celkový objem prodeje unijních výrobců byl odhadnut postupem uvedeným ve 130. bodě odůvodnění.
(103)
Co se týče objemu dovozu, Eurostat vykazuje čistou hmotnost pro šest různých kódů KN, a sice živé, čerstvé, chlazené, zmrazené a/nebo uzené, ve formě celých a/nebo vykuchaných ryb nebo filé. Pro účely porovnávání byly čisté hmotnosti převedeny na WFE vydělením dovezeného množství zaznamenaného v Eurostatu podle níže uvedených přepočítacích koeficientů. Tyto přepočítací koeficienty byly poskytnuty v podnětu a jsou v daném odvětví běžně používány.
Tabulka 1
Přepočítací koeficienty
Úprava výrobku
Koeficient
živí
1,00
čerství/chlazení/zmrazení (vykuchaní)
0,85
filé: čerstvé/chlazené/zmrazené
0,47
filé: uzené
0,40
(104)
Příslušné kódy KN zahrnují rovněž jiné druhy ryb, na které se toto šetření nevztahuje, jako je například pstruh obecný (salmo trutta), pstruh žlutohrdlý (oncorhynchus clarki), pstruh aguabonita (oncorhynchus aguabonita) a pstruh gilský (oncorhynchus gilae). Na základě šetření však bylo zjištěno, že jiné druhy než dotčený výrobek nebyly v Turecku produkovány, nebo pouze v zanedbatelném množství. Toto zjištění vycházelo z údajů, které poskytlo turecké výrobní odvětví Svazu evropských producentů v akvakultuře (Federation of European Aquaculture Producers, „FEAP“), a dalších veřejných zdrojů informací (8), které byly pokud možno porovnávány s příslušnými tureckými úředními statistikami. Na tomto základě se dospělo k závěru, že statistiky Eurostatu poskytují dostatečně spolehlivé a úplné údaje o dovozu.
(105)
Spotřeba v Unii byla v období 2010-2011 dle zjištění konstantní, poté se v letech 2011-2012 snížila o 5 % a od roku 2012 a v období šetření zaznamenala další pokles o 7 %. Celkově se spotřeba během posuzovaného období snížila o 12 %.
Tabulka 2
Spotřeba v Unii (v kg WFE)
2010
2011
2012
Období šetření
Celková spotřeba v Unii
183 399 382
183 932 215
173 599 493
162 108 475
Index
100
100
95
88
Zdroj: FEAP, Eurostat
3. Dovoz z dotčené země
3.1 Objem dovozu z dotčené země a jeho podíl na trhu
(106)
Jak je uvedeno ve 103. bodě odůvodnění, Komise stanovila objem dovozu na základě údajů Eurostatu, vyjádřených v kg WFE. Podíl dovozu na trhu byl stanoven na základě objemu dovozu z Turecka a celkové spotřeby v Unii.
(107)
Dovoz z dotčené země do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka 3
Objem dovozu (v kg WFE) a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem dovozu z Turecka (v kg WFE)
15 664 502
21 510 620
22 113 656
27 008 376
Index
100
137
141
172
Podíl na trhu
9 %
12 %
13 %
17 %
Index
100
137
149
195
Zdroj: Eurostat
(108)
Navzdory poklesu spotřeby se objem dovozu dotčeného výrobku do Unie v posuzovaném období soustavně zvyšoval, a celkem vzrostl o 72 %. To vedlo k nárůstu příslušného podílu na trhu z 9 % v roce 2010 na 17 % v období šetření, tj. k nárůstu o 8 procentních bodů nebo o 95 % během posuzovaného období.
3.2 Ceny dovozu z dotčené země a cenové podbízení
(109)
Komise určila průměrné ceny dovozu na základě údajů Eurostatu vydělením celkového objemu tureckého dovozu vyjádřeného v kg WFE celkovou hodnotou tohoto dovozu. Cenové podbízení tohoto dovozu bylo stanoveno na základě údajů vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku.
(110)
Průměrná cena dovozu z dotčené země do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka 4
Dovozní ceny (EUR/kg WFE)
2010
2011
2012
Období šetření
Turecko
2,63
2,78
2,83
2,75
Index
100
106
108
105
Zdroj: Eurostat
(111)
Průměrná dovozní cena dotčeného výrobku se mezi rokem 2010 a 2012 zvýšila o 8 % a následně mezi rokem 2012 a obdobím šetření klesla o 3 %. Celkově se průměrná dovozní cena během posuzovaného období zvýšila o 5 %.
(112)
Cenové podbízení během období šetření Komise stanovila srovnáním: a) váženého průměru prodejních cen výrobců v Unii zařazených ve vzorku účtovaných odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, podle typu výrobku, upravených na úroveň ceny ze závodu; a b) odpovídajícího váženého průměru cen dovozu od vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, podle typu výrobku, stanovených na základě CIF (cost, insurance, freight).
(113)
Toto srovnání cen bylo provedeno podle typu výrobku u transakcí na stejné obchodní úrovni, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev. Výsledek srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených ve vzorku v období šetření. Ukázal, že vážený průměr rozpětí cenového podbízení činil 5 až 18 % dovozu z dotčené země na trh Unie.
(114)
Jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku namítal, že Komise by měla náležitě zohlednit veškeré rozdíly v obchodní úrovni. Šetření však ukázalo, že v obchodní úrovni neexistují mezi výrobci v Unii zařazenými do vzorku a vyvážejícími výrobci v Turecku zařazenými do vzorku žádné rozdíly. Zmíněný argument je proto nutné odmítnout.
(115)
Egejské sdružení vývozců (zastupující turecké vývozce) a jeden vyvážející výrobce tvrdili, že výrobní odvětví Unie se zaměřuje hlavně na ekologickou produkci pstruhů a na produkci růžových pstruhů, které mají v porovnání se pstruhy vyváženými z Turecka výrazně vyšší ceny. Proto tvrdili, že ceny nejsou srovnatelné. Jak je však vysvětleno výše ve 113. bodě odůvodnění, cenové srovnání bylo provedeno zvlášť podle typu výrobku u transakcí na téže obchodní úrovni, v případě potřeby s náležitými úpravami. Jakékoli cenové rozdíly vyplývající z odlišnosti různých typů výrobku tedy byly náležitě zohledněny.
(116)
Egejské sdružení vývozců rovněž tvrdilo, že výrobní odvětví Unie používá odlišné výrobní postupy, jejichž výsledkem jsou odlišné optické a organoleptické vlastnosti a odlišná doba skladovatelnosti. Tvrdili, že pstruzi, které produkuje výrobní odvětví Unie, mají rovněž odlišná hmotnostní rozpětí v porovnání se pstruhy produkovanými v Turecku. Všechny tyto aspekty měly mít dopad na srovnání cen, a měly by být proto vzaty v úvahu. Tato tvrzení však nebyla podložena žádnými důkazy, a ani během šetření nebyly zjištěny žádné skutečnosti, které by je prokazovaly. Jak je vysvětleno ve 113. bodě odůvodnění, cenové srovnání bylo provedeno zvlášť podle typu výrobku u transakcí na téže obchodní úrovni, v případě potřeby s náležitými úpravami. Jakékoli rozdíly vyplývající z odlišnosti různých typů výrobku byly tedy náležitě zohledněny.
(117)
Uvedená tvrzení týkající se srovnání cen by proto měla být odmítnuta.
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
4.1 Obecné poznámky
(118)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení zahrnovalo posouzení dopadu subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie v posuzovaném období.
(119)
Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, byl za účelem stanovení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku.
(120)
Pro účely stanovení újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Makroekonomické ukazatele Komise posuzovala na základě údajů obsažených v podnětu, FEAP a Eurostatu. Údaje se týkaly všech výrobců v Unii. Mikroekonomické ukazatele Komise posuzovala na základě údajů obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených ve vzorku. Údaje se týkaly výrobců v Unii zařazených ve vzorku. Oba soubory údajů byly shledány jako reprezentativní pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(121)
Posuzovanými makroekonomickými ukazateli jsou: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita a výše subvenčního rozpětí.
(122)
Posuzovanými mikroekonomickými ukazateli jsou: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.
4.2 Makroekonomické ukazatele
4.2.1 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(123)
Objem výroby výrobního odvětví Unie byly zjištěny od FEAP a od žadatele. Údaje FEAP se shromažďují na základě ceny z farmy a vztahují se na živé ryby vylovené v každém členském státě. Jelikož údaje FEAP se týkaly pouze části období šetření, byly doplněny na základě odhadů žadatele. Kromě toho, vzhledem k tomu, že se údaje FEAP shromažďují na základě ceny z farmy a vztahují se na vylovené živé ryby, a za účelem zamezení dvojímu započtení byla k produkci živých ryb v EU připočtena část dovozu ze všech zdrojů určená k dalšímu zpracování (na základě údajů, které poskytli vyvážející výrobci zařazení ve vzorku v odpovědích na dotazník, přibližně 20 % celkového objemu dovozu, s výjimkou „uzených“).
(124)
Na tomto základě se celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 5
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
Období šetření
Objem výroby (v kg WFE)
168 291 314
161 896 836
151 960 522
136 950 842
Index
100
96
90
81
Výrobní kapacita (v kg WFE)
220 309 323
215 689 275
209 607 237
183 616 771
Index
100
98
95
83
Využití kapacity
76 %
75 %
72 %
75 %
Index
100
98
95
98
Zdroj: podnět, FEAP, údaje výrobců v Unii zařazených do vzorku a vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, Eurostat
(125)
Výroba během posuzovaného období každoročně klesala. V období šetření se výroba snížila o 19 % v porovnání s rokem 2010. Tento pokles byl výraznější než pokles spotřeby v posuzovaném období.
(126)
Výrobní kapacita byla odhadnuta na základě vydělení objemu výroby mírou využití kapacity u výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(127)
Výrobní kapacita výrobního odvětví Unie se za posuzované období snížila o 17 %. Ze zjištění v rámci šetření vyplývá, že řada výrobců v Unii během posuzovaného období uzavřela své výrobní závody, čímž se snížila celková výrobní kapacita Unie.
(128)
Míra využití kapacity u výrobců v Unii činila v posuzovaném období přibližně 75 %, a od roku 2010 do konce období šetření tedy klesla o 1 procentní bod.
4.2.2 Objem prodeje a podíl na trhu
(129)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 6
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem prodeje na trhu Unie (v kg WFE)
163 321 913
156 440 124
146 677 898
130 729 993
Index
100
96
90
80
Podíl na trhu
89 %
85 %
84 %
81 %
Index
100
96
95
91
Zdroj: podnět, FEAP, údaje výrobců v Unii zařazených do vzorku, Eurostat
(130)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie byl stanoven na základě celkového objemu výroby, jak je popsán ve 123. bodě odůvodnění, odečtením prodeje výrobního odvětví Unie na vývoz.
(131)
Objem prodeje na vývoz vychází z údajů Eurostatu převedených na kg WFE. Jiné druhy pstruhů, jež mohly být zahrnuty v dotčených kódech KN, byly považovány za zanedbatelné, neboť nebyly v Unii produkovány nebo byly produkovány pouze ve velmi malých množstvích. Mělo se tudíž za to, že Eurostat poskytl dostatečně spolehlivé údaje o vývozu pstruha duhového během posuzovaného období.
(132)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie se tedy mezi rokem 2010 a obdobím šetření neustále snižoval, a v posuzovaném období klesl celkem o 20 %. Tento nepříznivý trend byl výraznější než pokles celkové spotřeby za stejné období popsaný ve 105. bodě odůvodnění.
(133)
V důsledku toho se tržní podíl výrobního odvětví Unie během posuzovaného období rovněž snižoval a celkově klesl ve stejném období o 8 procentních bodů. Zároveň se o 72 % zvýšil turecký dovoz a jeho odpovídající podíl na trhu vzrostl o 8 procentních bodů, jak je uvedeno ve 108. bodě odůvodnění výše, což odpovídalo ztrátě podílu na trhu, již zaznamenalo výrobní odvětví Unie.
4.2.3 Růst
(134)
Spotřeba v Unii se od roku 2011 do konce období šetření snížila. Navzdory klesající poptávce na trhu Unie se dovoz z Turecka téměř zdvojnásobil, a výsledkem byl nárůst podílu na trhu v posuzovaném období. Výrobní odvětví Unie tedy přišlo o část svého podílu na trhu, zatímco dotčenému dovozu se podařilo svůj podíl na klesajícím trhu Unie zvýšit. Současně se objem výroby výrobního odvětví Unie snížil více, než se zmenšil trh, zatímco objem tureckého dovozu se zvýšil v absolutním i v relativním měřítku.
4.2.4 Zaměstnanost a produktivita
(135)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 7
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
Období šetření
Počet zaměstnanců
3 692
3 413
3 144
2 862
Index
100
92
85
78
Produktivita (v kg WFE na zaměstnance)
45 578
47 431
48 332
47 847
Index
100
104
106
105
Zdroj: podnět, FEAP, údaje výrobců v Unii zařazených do vzorku
(136)
Zaměstnanost výrobního odvětví Unie byla odhadnuta na základě celkového objemu výroby vyděleného produktivitou výrobců v Unii zařazených ve vzorku. Vzhledem k poklesu objemu výroby (tabulka 5) se míra zaměstnanosti ve výrobním odvětví Unie během posuzovaného období snížila o 22 %.
(137)
Jelikož se zaměstnanost snižovala rychleji než objem výroby, zvýšila se odhadovaná produktivita na zaměstnance, měřená jako produkce v kg WFE na zaměstnance, během posuzovaného období o 5 %.
4.2.5. Výše napadnutelných subvencí a překonání účinků dřívějšího subvencování nebo dumpingu
(138)
Všechna subvenční rozpětí jsou podstatně vyšší než úroveň považovaná za nepatrnou. Pokud jde o dopad výše napadnutelných subvencí na výrobní odvětví Unie, nelze ho vzhledem k objemu a cenám dovozu z Turecka považovat za zanedbatelný.
(139)
Jelikož se jedná o první antisubvenční šetření týkající se dotčeného výrobku, nejsou k dispozici žádné údaje pro posouzení účinků případného dřívějšího subvencování nebo dumpingu.
4.3 Mikroekonomické ukazatele
4.3.1 Ceny a činitele ovlivňující ceny
(140)
Vážený průměr jednotkových prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka 8
Prodejní ceny v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné jednotkové prodejní ceny pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, v EUR/kg WFE
2,76
2,91
2,89
2,95
Index
100
105
105
107
Jednotkové náklady výroby v EUR/kg WFE
2,73
2,84
2,89
2,98
Index
100
104
106
109
Zdroj: údaje výrobců v Unii zařazených ve vzorku
(141)
Průměrná jednotková prodejní cena výrobců v Unii zařazených ve vzorku se nejprve zvýšila z 2,76 EUR na kg WFE v roce 2010 na 2,91 EUR v roce 2011, poté v roce 2012 klesla na 2,89 EUR a v období šetření se znovu zvýšila na 2,95 EUR. Celkově se průměrná prodejní cena výrobců v Unii zařazených ve vzorku za posuzované období zvýšila o 7 %. Toto zvýšení však nestačilo k vyrovnání současného nárůstu nákladů výroby o 9 % během téhož období. V důsledku toho klesla během období šetření průměrná čistá jednotková prodejní cena pod úroveň jednotkových nákladů výroby.
(142)
Výrobní náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostly z 2,73 EUR na kg WFE v roce 2010 na 2,84 EUR v roce 2011. V roce 2012 byl zaznamenán mírný nárůst na 2,89 EUR. K většímu nárůstu na 2,98 EUR došlo v období šetření, kdy náklady výroby přesáhly průměrné jednotkové prodejní ceny, čímž se výroba v Unii stala celkově nerentabilní. Nejvýznamnějším prvkem nákladů výroby jsou náklady na krmivo (rybí moučku a rybí tuk) společně s náklady na energie a náklady na jikry nebo nedospělé jedince, které se během posuzovaného období zvýšily, což se tedy odrazilo v nárůstu průměrných výrobních nákladů.
4.3.2 Náklady práce
(143)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených ve vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 9
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (v EUR)
26 585
26 958
28 276
27 757
Index
100
101
106
104
Zdroj: údaje výrobců v Unii zařazených ve vzorku
(144)
Mezi rokem 2010 a obdobím šetření se průměrné náklady práce na zaměstnance u výrobců v Unii zařazených do vzorku zvýšily o 4 %. Tento celkový nárůst během posuzovaného období je relativně nízký a v každém případě nižší než obecný nárůst nákladů práce (7,5 %) (9) a míry inflace (9,6 %) (10) v Unii za stejné období.
4.3.3 Zásoby
(145)
Pstruh je produkt rychle podléhající zkáze, jehož skladovatelnost je, není-li zmrazen, kratší než dva týdny. Jelikož výrobci v Unii zařazení ve vzorku si po výlovu pstruhů nevytvářejí zásoby a svoji produkci nezmrazují ve významné míře, nepovažuje se úroveň zásob v tomto šetření za významný ukazatel újmy.
4.3.4 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál
(146)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se u výrobců v Unii zařazených ve vzorku v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 10
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
1,1 %
2,5 %
- 0,1 %
- 0,8 %
Index
100
230
- 13
- 88
Peněžní tok (v tis. EUR)
- 1 242
2 828
1 715
- 5 210
Index
100
428
338
- 220
Investice (v tis. EUR)
3 952
4 158
4 371
10 265
Index
100
105
111
260
Návratnost investic
1,8 %
4,3 %
- 0,2 %
- 1,3 %
Index
100
238
- 13
- 74
Zdroj: údaje výrobců v Unii zařazených ve vzorku
(147)
Komise stanovila ziskovost výrobců v Unii zařazených ve vzorku tak, že čistý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, před zdaněním vyjádřila jako procentní podíl z obratu tohoto prodeje. V letech 2010 a 2011 se ziskovost mírně zvýšila, zůstávala však na nízké úrovni, jen mírně nad hranicí rentability. Situace se dále zhoršila v roce 2012, kdy se ziskovost dostala do záporných hodnot, a v období šetření, kdy se ztráty dále zvýšily. Byl to, jak je objasněno ve 142. bodě odůvodnění, důsledek trendu zvyšujících se výrobních nákladů, přičemž výrobní odvětví Unie nemohlo zároveň odpovídajícím způsobem zvýšit ceny. Během dotčeného období řada výrobců v Unii ukončila činnost.
(148)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobců v Unii financovat svoji činnost z vlastních zdrojů. Čistý peněžní tok vykazoval od roku 2010 do roku 2011 rostoucí trend a poté klesal. Mezi rokem 2012 a obdobím šetření prudce klesl, čímž se celkový kumulativní peněžní tok v dotčeném období dostal do záporných hodnot. Obecně lze říci, že nepříznivý vývoj peněžního toku odpovídá klesajícímu trendu ziskovosti, ačkoli záporný peněžní tok v roce 2010 a podstatný pokles mezi rokem 2012 a obdobím šetření byl rovněž výsledkem investic provedených v rámci úsilí o konsolidaci, jak je vysvětleno ve 149. bodě odůvodnění.
(149)
Investice se v letech 2010 až 2012 zvýšily pouze mírně, zatímco v období šetření došlo k jejich výraznému nárůstu. Investice souvisely s akvizicemi výrobních závodů společností, jež přerušily výrobu, a/nebo s konsolidací společností ve spojení, nikoli s nahrazováním stávajícího majetku nebo s pořizováním dalšího a/nebo nového vybavení. Vrchol investičních aktivit zaznamenaný během období šetření tedy souvisel v prvé řadě s konsolidací. To potvrzuje skutečnost, že celková výrobní kapacita se během posuzovaného období snížila o 17 %.
(150)
Návratnost investic je zisk vyjádřený v procentech z čisté účetní hodnoty investic. Návratnost investic vykazovala tentýž trend jako ziskovost, tj. od roku 2010 do roku 2011 se zvýšila, avšak zůstávala pouze mírně nad hranicí rentability. Návratnost investic se poté snížila a v roce 2012 se dostala do záporných hodnot. V období šetření dále klesla. Tento nepříznivý vývoj byl důsledkem skutečnosti, že výrobní odvětví Unie nemohlo zvýšit své ceny navzdory vzestupnému trendu výrobních nákladů.
(151)
Co se týče schopnosti opatřit si kapitál, snižující se schopnost výrobců v Unii zařazených do vzorku vytvářet hotovost pro výrobu obdobného výrobku zhoršovala jejich finanční situaci tím, že vedla k poklesu jejich interně vytvářených prostředků. Pokud jde o finanční prostředky od bank, byly zaznamenány rostoucí obtíže s jejich získáváním. Šetřením bylo zjištěno, že celkově se schopnost opatřit si kapitál zhoršila.
5. Závěr ohledně újmy
(152)
Šetření v této fázi jasně prokázalo, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu. Tato újma se projevila zejména jako ztráta podílu na trhu a pokles ziskovosti. Zároveň rostl podíl dovozu dotčeného výrobku na trhu a bylo zjištěno, že při tomto dovozu dochází na trhu Unie k cenovému podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie.
(153)
Některé ukazatele újmy, například jednotkové prodejní ceny, průměrné náklady práce na zaměstnance, produktivita a investice zaznamenaly příznivý vývoj. Pokud jde o jednotkové prodejní ceny, jejich nárůst byl důsledkem nárůstu výrobních nákladů. Tento nárůst však nevyrovnal celkový nárůst jednotkových nákladů, a v důsledku toho se ziskovost v roce 2012 dostala do záporných hodnot. Jak je vysvětleno ve 144. bodě odůvodnění, nárůst průměrných nákladů práce na zaměstnance, který zaznamenalo výrobní odvětví Unie, byl nižší než obecný nárůst nákladů práce a míry inflace v Unii. Výrobní odvětví Unie muselo snížit počet svých zaměstnanců, což vedlo k nárůstu produktivity na zaměstnance. Nárůst investic souvisel hlavně s akvizicemi výrobních závodů společností, jež přerušily výrobu, a s konsolidací, nikoli s nahrazováním stávajícího majetku nebo s pořizováním nového vybavení.
(154)
Většina ukazatelů újmy vykázala nepříznivý vývoj. Výrobní odvětví Unie zaznamenalo pokles ziskovosti, peněžního toku a návratnosti investic. Ziskovost a návratnost investic, které byly v letech 2010 a 2011 pouze mírně nad hranicí rentability, se v roce 2012 dostaly do záporných hodnot v období šetření dále klesaly. Pod tlakem subvencovaného dovozu se zároveň snížil objem výroby, výrobní kapacita, zaměstnanost a podíly na trhu.
(155)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 4 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(156)
V souladu s čl. 8 odst. 5 základního nařízení Komise zkoumala, zda subvencovaný dovoz z dotčené země způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. V souladu s čl. 8 odst. 6 základního nařízení Komise rovněž zkoumala, zda výrobní odvětví Unie mohlo být souběžně s tím poškozeno i jinými známými činiteli. Komise dbala na to, aby případná újma, kterou mohly způsobit jiné činitele než subvencovaný dovoz z dotčené země, nebyla přičítána na vrub tomuto subvencovanému dovozu. Zmíněnými činiteli jsou:
a)
dovoz z jiných třetích zemí
b)
vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
c)
vývoj spotřeby
d)
konkurence jiných druhů ryb
e)
administrativní a regulační zátěž, zeměpisná omezení
f)
tlak na ceny vyvíjený velkými maloobchodníky
g)
nadměrné investice, finanční výdaje, kolísání směnných kurzů a mimořádné ztráty související se soudními spory.
1. Účinek subvencovaného dovozu
(157)
Komise za účelem určení příčinné souvislosti mezi subvencovaným dovozem dotčeného výrobku z Turecka a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, analyzovala objem a cenové hladiny subvencovaného dovozu a míru, do jaké tyto činitele mohly způsobit podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(158)
Šetření ukázalo, že se subvencovaný dovoz z dotčené země v posuzovaném období téměř zdvojnásobil. To vedlo ke zvýšení jeho podílu na trhu o 8 procentních bodů, z 9 % v roce 2010 na 17 % v období šetření. K tomuto zvýšení došlo navzdory klesajícímu trendu spotřeby. Výrobní odvětví Unie ve stejném období ztratilo 8 procentních bodů svého podílu na trhu.
(159)
Průměrné ceny subvencovaného dovozu se mezi rokem 2010 a obdobím šetření zvýšily o 5 %. Tento nárůst byl způsoben celkovým nárůstem výrobních nákladů. Dovozní ceny však zůstaly na výrazně nižší úrovni než ceny výrobního odvětví Unie. Subvencovaný dovoz představoval cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie, jehož průměrné rozpětí činilo během období šetření 9 %. Zároveň kvůli zvýšenému objemu subvencovaného dovozu dotčeného výrobku, který na trhu Unie vytvářel značný cenový tlak, nemohlo výrobní odvětví Unie dostatečně zvýšit své prodejní ceny tak, aby pokrylo své zvýšené výrobní náklady, a v žádném případě nad ceny subvencovaného dovozu z Turecka.
(160)
Bylo zjištěno, že nárůst subvencovaného dovozu z Turecka a jeho podílu na trhu se jasně kryje se ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu, poklesem jeho objemu výroby, výrobní kapacity a zaměstnanosti a klesajícím trendem ziskovosti, peněžního toku a návratnosti investic. Mělo se tudíž za to, že subvencovaný dovoz vytváří tlak na výrobní odvětví Unie, což následně přispělo k jeho neschopnosti zvýšit své prodejní ceny tak, aby odpovídaly nákladům, ke ztrátě podílu na trhu a ke zhoršení jeho celkové hospodářské a finanční situace.
(161)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že zhoršující se stav výrobního odvětví Unie je třeba přičíst nárůstu dovozu z Turecka za subvencované ceny a že pokud jde o podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, měl tento dovoz rozhodující úlohu.
2. Účinky jiných činitelů
2.1 Dovoz ze třetích zemí
(162)
Objem dovozu z jiných třetích zemí (Chile, Norska, Bosny a Hercegoviny a dalších) se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 11
Dovoz ze třetích zemí
Země
2010
2011
2012
Období šetření
Celkem za všechny třetí země kromě dotčené země
Objem (v kg WFE)
4 412 967
5 981 471
4 807 938
4 370 106
Index
100
136
109
99
Podíl na trhu
2,4 %
3,3 %
2,8 %
2,7 %
Index
100
135
115
112
Průměrná cena (v EUR/kg WFE)
2,63
2,85
2,80
2,94
Index
100
108
106
112
Zdroj: Eurostat
(163)
Objem dovozu ze všech ostatních třetích zemí byl nízký a v posuzovaném období dokonce ještě mírně klesl. Mezi roky 2010 a 2011 se zvýšil, ale následně se opět snížil a v období šetření byl jeho objem mírně nižší než na začátku posuzovaného období, v roce 2010. Podíl na trhu vykazoval obdobný trend. Mezi roky 2010 a 2011 se zvýšil, avšak v roce 2012 a v období šetření se opět snížil. Celkem se jejich podíl na trhu v posuzovaném období mírně zvýšil, z 2,4 % na 2,7 %. Ve stejném období dosahoval dovoz z Turecka mnohem vyšší úrovně jak z hlediska objemu, tak z hlediska podílů na trhu a vykazoval stálý rostoucí trend.
(164)
Průměrné dovozní ceny v posuzovaném období rostly. Celkem se průměrné dovozní ceny za posuzované období zvýšily o 12 %. Ceny dovozu z jiných třetích zemí byly nižší než průměrné jednotkové prodejní ceny výrobců v Unii zařazených ve vzorku, avšak vyšší než turecké dovozní ceny, s výjimkou roku 2012, kdy byly o něco nižší.
(165)
S ohledem na nízký a stálý objem dovozu a nízké a poměrně stálé tržní podíly všech ostatních třetích zemí a jejich cenové hladiny, které odpovídaly celkovým cenovým hladinám v Unii, dospěla Komise v této fázi k závěru, že dovoz z ostatních třetích zemí k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, nepřispěl.
2.2 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(166)
Objem vývozu výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 12
Vývozní výkonnost výrobců v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Objem vývozu (v kg WFE)
4 969 401
5 456 712
5 282 624
6 220 849
Index
100
110
106
125
Průměrná cena (v EUR/kg WFE)
4,08
4,60
4,13
4,16
Index
100
113
101
102
Zdroj: Eurostat
(167)
Prodej výrobního odvětví Unie na vývoz se během posuzovaného období zvýšil o 25 %. Hlavním trhem pro výrobní odvětví Unie je nicméně trh Unie, přičemž vývoz představoval v letech 2010-2011 pouze přibližně 3 % jeho výroby a v období šetření přibližně 5 %. Vývozní prodejní ceny výrobního odvětví Unie byly přibližně o 30 % vyšší než jeho průměrná prodejní cena v Unii, a vytvářely tedy vyšší zisky než prodej na trhu Unie.
(168)
Z těchto důvodů Komise v této fázi dospěla k závěru, že vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie neruší příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, již utrpělo výrobní odvětví Unie.
2.3 Vývoj spotřeby
(169)
Spotřeba v Unii vykazovala od roku 2010 do roku 2011 stálé hodnoty, zatímco mezi rokem 2011 a obdobím šetření klesla o 12 %, a celkově tedy klesla o 12 %. Navzdory klesající spotřebě se však subvencovanému dovozu z Turecka podařilo zvýšit podíl na trhu o 8 procentních bodů nebo 95 %, zatímco výrobní odvětví Unie z podílu na trhu ztratilo rovněž 8 procentních bodů. Pokles objemu prodeje výrobního odvětví Unie a ztrátu jeho podílu na trhu proto nelze vysvětlit výhradně celkovým poklesem spotřeby. Stálý nárůst subvencovaného dovozu na zmenšujícím se trhu, při němž docházelo k cenovému podbízení vůči prodejním cenám výrobního odvětví Unie na trhu Unie, tudíž způsobil újmu sám o sobě a, jak se konstatuje ve 160. bodě odůvodnění, měl rozhodující úlohu.
(170)
Na základě těchto skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že ačkoli klesající spotřeba mohla přispět k újmě, již utrpělo výrobní odvětví Unie, nemohla sama o sobě tuto újmu vysvětlit, a tudíž nemohla narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, již utrpělo výrobní odvětví Unie.
2.4 Konkurence jiných druhů ryb
(171)
Egejské sdružení vývozců tvrdilo, že příčinou podstatné újmy, již utrpělo výrobní odvětví Unie, byla konkurence jiných druhů ryb, například pangase, velkého pstruha a lososa.
(172)
Pokud jde pangase, jeho dovoz klesl v posuzovaném období přibližně o 24 %. To je v kontrastu s nárůstem dovozu dotčeného výrobku v témže období.
(173)
Pokud jde o jiné druhy ryb, je třeba poznamenat, že podle dostupných informací, konkrétně podle veřejně dostupné studie ústavu Fødevareøkonomisk Institut Kodaňské univerzity (11), jsou velký pstruh a losos vzájemně nahraditelní a konkurují si ve stejném segmentu trhu. Naproti tomu pstruh, který je předmětem současného šetření, se prodává v rámci jiných segmentů trhu a neexistuje žádný přímý vzájemný vztah mezi cenou velkých pstruhů nebo lososů a cenou pstruha, který je předmětem současného šetření.
(174)
Proto by tato tvrzení měla být odmítnuta.
(175)
Na základě těchto skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že konkurence jiných druhů ryb k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, nepřispěla.
2.5 Administrativní a regulační zátěž, zeměpisná omezení
(176)
Egejské sdružení vývozců dále tvrdilo, že příčinou podstatné újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla administrativní a regulační zátěž a rovněž omezené možnosti využívání některých zeměpisných oblastí pro účely akvakultury.
(177)
Údajná souvislost mezi zmíněnými administrativními a regulačními požadavky a újmou nebyla doložena. Zejména nebylo prokázáno, že by se správní a regulační rámec včetně zeměpisných omezení týkajících se oblastí, které jsou k dispozici pro účely akvakultury, v průběhu posuzovaného období změnil takovým způsobem, že by to mohlo způsobit popsanou újmu. Tyto prvky ve skutečnosti pouze charakterizují celkové hospodářské a regulační prostředí odvětví akvakultury v Unii, a nemohou vysvětlit zhoršení situace výrobního odvětví Unie v posuzovaném období. Toto tvrzení by proto mělo být odmítnuto.
(178)
Z těchto důvodů Komise v této fázi dospěla k závěru, že údajná administrativní a regulační zátěž a zeměpisná omezení neruší příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, již utrpělo výrobní odvětví Unie.
2.6 Tlak na ceny vyvíjený velkými maloobchodníky
(179)
Egejské sdružení vývozců a jeden vyvážející výrobce zařazený ve vzorku tvrdili, že velcí maloobchodníci v Unii mají silnou vyjednávací pozici, a že příčinou újmy, již utrpěli výrobci v Unii, byl tlak na ceny, který vyvinuli tito maloobchodníci, a nikoli dovoz z Turecka.
(180)
Žádný z velkých maloobchodníků se nepřihlásil a nespolupracoval při tomto šetření. V každém případě ceny tureckého dovozu byly subvencovány a byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie během celého posuzovaného období. Během období šetření byla rozpětí cenového podbízení v rozmezí 5 až 18 %. Za těchto okolností nemohl údajný tlak na ceny ze strany velkých maloobchodníků vysvětlit celkové zhoršení hospodářské a finanční situace, a zejména ztrátu podílu na trhu, nýbrž mohl k utrpěné újmě přispět pouze okrajově, pokud vůbec.
(181)
Z těchto důvodů Komise v této fázi dospěla k závěru, že jakýkoli případný tlak na ceny ze strany velkých maloobchodníků nemohl narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, již utrpělo výrobní odvětví Unie.
2.7 Nadměrné investice, finanční výdaje, kolísání směnných kurzů a mimořádné ztráty související se soudními spory
(182)
Egejské sdružení vývozců tvrdilo, že přinejmenším u některých výrobců v Unii byla klesající výkonnost způsobena nadměrnými investicemi, a nikoli dovozem z Turecka. Tatáž strana dále tvrdila, že pokles ziskovosti výrobního odvětví Unie zčásti zapříčinily zvýšené finanční výdaje, kolísání směnných kurzů a náklady vzniklé v důsledku soudních sporů.
(183)
Tvrzení týkající se údajných nadměrných investic a nákladů vzniklých v důsledku soudních sporů nebyla doložena. A ve prospěch tvrzení, že by tyto činitele mohly mít jakýkoli podstatný dopad na ziskovost výrobců v Unii zařazených ve vzorku, nehovoří ani zjištění v rámci šetření.
(184)
Tvrzení týkající se zvýšených finančních výdajů a kolísání směnných kurzů nebyla upřesněna ani nijak podložena. A ve prospěch tvrzení, že by tyto činitele mohly mít jakýkoli dopad na ziskovost výrobců v Unii zařazených ve vzorku, nehovoří ani zjištění v rámci šetření.
(185)
Na tato tvrzení by proto neměl být brán zřetel.
(186)
Z těchto důvodů Komise v této fázi dospěla k závěru, že údajné nadměrné investice, finanční výdaje, kolísání směnných kurzů a mimořádné ztráty související se soudními spory nepřispěly ke vzniklé újmě, a tudíž nemohly narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
3. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(187)
Výše uvedená analýza prokázala, že došlo k výraznému nárůstu objemu subvencovaného dovozu z dotčené země a jeho podílu na trhu. Nárůst tohoto dovozu za ceny, které představovaly podbízení vůči prodejním cenám výrobního odvětví Unie, vedl ke zhoršení situace výrobního odvětví Unie. Na tomto základě byl učiněn závěr, že dovoz z Turecka měl na podstatné újmě, již utrpělo výrobní odvětví Unie, rozhodující podíl.
(188)
Analyzovány byly i další činitele, které mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu. V tomto ohledu bylo zjištěno, že dovoz z jiných třetích zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, konkurence jiných druhů ryb, administrativní a regulační zátěž, zeměpisná omezení, nadměrné investice, finanční výdaje, kolísání směnných kurzů ani mimořádné ztráty související se soudními spory k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, nepřispěly. Další činitele, jako například vývoj spotřeby v Unii a tlak na ceny vyvíjený velkými maloobchodníky, mohly ke způsobené újmě přispět, nemohly však narušit zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie během období šetření.
(189)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že příčinou podstatné újmy výrobního odvětví Unie byl subvencovaný dovoz z dotčené země a že žádné další činitele tuto příčinnou souvislost neruší. Zmíněná újma spočívá zejména v poklesu výroby, výrobní kapacity, objemu prodeje, podílu na trhu a zaměstnanosti, přičemž zisk a návratnost investic se během posuzovaného období dostaly do záporných hodnot.
F. ZÁJEM UNIE
(190)
V souladu s článkem 31 základního nařízení Komise zkoumala, zda je navzdory zjištění, že dochází k subvencování, jež působí újmu, možné učinit jednoznačný závěr, že přijmout v tomto případě příslušná opatření není v zájmu Unie. Zájem Unie byl stanoven na základě posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(191)
Šetřením bylo zjištěno, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou subvencovaným dovozem z Turecka.
(192)
Uložení opatření by obnovilo spravedlivou hospodářskou soutěž na trhu. Sestupný trend ukazatelů finanční výkonnosti, který zaznamenalo výrobní odvětví Unie, je důsledkem obtížné soutěže se subvencovaným dovozem z dotčené země. Uložení vyrovnávacích cel by proto výrobnímu odvětví Unie umožnilo zvýšit ceny tak, aby pokrývaly náklady výroby, a tudíž zvýšit podíl na trhu, zaměstnanost a výrobu a zlepšit ukazatele finanční výkonnosti, jako je ziskovost, peněžní tok a návratnost investic.
(193)
Pokud by opatření uložena nebyla, cenový tlak tureckého dovozu by pravděpodobně pokračoval a měl by další nepříznivý dopad na ziskovost výrobního odvětví Unie. Tento další pokles výkonnosti by v konečném důsledku vedl k dalšímu snižování výroby a dalšímu rušení výrobních podniků, což by ohrozilo zaměstnanost a investice v Unii.
(194)
Na tomto základě Komise v této fázi dospěla k závěru, že vyrovnávací opatření jsou v zájmu výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(195)
Komise v oznámení o zahájení řízení vyzvala dovozce a sdružení zastupující dovozce, aby se přihlásili. Jak je uvedeno výše ve 12. bodě odůvodnění, přihlásily se tři společnosti, a to tak, že vyplnily formulář pro výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení. Následně byly všem těmto třem společnostem, které se přihlásily, zaslány dotazníky, ale odpověděla pouze jedna z nich. Z odpovědi vyšlo najevo, že ačkoli tato strana v období šetření dovezla velmi malé množství pstruhů, obvykle nedováží pstruhy, nýbrž jiné rybí produkty. Množství pstruhů, které tato společnost dovezla, není dostačující na to, aby mohlo být považováno za celkově reprezentativní.
(196)
V pozdější fázi se přihlásil další dovozce, aniž by však odpověděl na dotazník. Tento dovozce tvrdil, že uložení cel na pstruhy z Turecka by vedlo k přerušení jeho dovozní činnosti, aniž by však toto tvrzení podrobněji rozvedl či poskytl jakékoli informace relevantní pro posouzení případných dopadů na jeho obchodní činnost, například údaje o ziskovosti, dovozních cenách a cenách dalšího prodeje.
(197)
Přestože nelze vyloučit, že dovozců, kteří nejsou ve spojení, se uložení vyrovnávacích cel dotkne, je cílem těchto cel obnovit rovné podmínky na trhu Unie. Existují i jiné zdroje dodávek a dovozci v Unii by měli být schopni přejít v reakci na uložení cel k jiným dodavatelům. Celkově šetření neodhalilo žádné významné negativní účinky uložení cel pro dovozce/obchodníky v Unii, kteří nejsou ve spojení.
(198)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a vzhledem k tomu, že nebyly k dispozici jiné údaje od dovozců/obchodníků, kteří nejsou ve spojení, dospěla Komise v této fázi k závěru, že uložení opatření nebude mít pro dovozce/obchodníky, kteří nejsou ve spojení, celkový významný nepříznivý účinek.
3. Zájem uživatelů, spotřebitelů, dodavatelů
(199)
Komise v oznámení o zahájení řízení vyzvala uživatele a sdružení zastupující uživatele a organizace zastupující spotřebitele, aby se přihlásili. Kromě toho Komise kontaktovala všechny známé relevantní strany. Žádná z těchto stran se však nepřihlásila.
(200)
Po uplynutí lhůty uvedené v oznámení o zahájení řízení se přihlásily dvě strany, které tvrdily, že jsou dodavateli strojního zařízení pro turecké producenty/zpracovatelé pstruhů.
(201)
Jedna strana uvedla, že uložení cel povede ke zvýšení cen pro konečné spotřebitele. Tato strana však toto tvrzení nedoložila. Šetření neodhalilo žádné významné negativní účinky uložení cel pro konečné spotřebitele. Jak je uvedeno výše, spotřebitelské organizace nespolupracovaly a neposkytly žádné informace, na jejichž základě by bylo možné dopady opatření podrobně posoudit. Každopádně přestože vyrovnávací cla mohou mít vliv na dovozní ceny, takové případné zvýšení cen by mohlo být alespoň částečně absorbováno distribučním řetězcem, takže případný nárůst ceny pro konečného spotřebitele nemusí být významný.
(202)
Kromě toho cílem vyrovnávacích cel je obnovit rovné podmínky na trhu Unie, avšak neomezit přitom dovoz do Unie za přiměřené ceny.
(203)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a k nespolupráci uživatelů a spotřebitelských organizací při šetření a zejména k úrovni opatření dospěla Komise v této fázi k závěru, že uložení opatření nebude mít pro uživatele, spotřebitele nebo dodavatele celkový významný nepříznivý účinek.
4. Závěr ohledně zájmu Unie
(204)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k závěru, že není žádný přesvědčivý důvod se domnívat, že uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku z Turecka v této fázi šetření není v zájmu Unie.
G. PROZATÍMNÍ VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
(205)
Na základě závěrů, k nimž Komise dospěla v otázce subvencování, újmy, příčinné souvislosti a zájmu Unie, by měla být uložena prozatímní vyrovnávací opatření, která zabrání tomu, aby subvencovaný dovoz způsoboval výrobnímu odvětví Unie další újmu.
1. Úroveň pro odstranění újmy (rozpětí újmy)
(206)
Za účelem stanovení úrovně opatření určila Komise nejprve výši cla potřebnou k odstranění újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
(207)
Újma by byla odstraněna v případě, že by výrobní odvětví Unie bylo schopno pokrýt své výrobní náklady a dosahovat takového zisku před zdaněním, jakého lze v tomto výrobním odvětví přiměřeně dosáhnout z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez subvencovaného dovozu.
(208)
Objem dovozu z Turecka se začal významně zvyšovat hlavně v roce 2008, tedy před začátkem posuzovaného období. Ziskovost výrobního odvětví Unie na začátku posuzovaného období v roce 2010 se proto nepovažovala za reprezentativní. Jelikož před rokem 2008 nebyl tlak dovozu z Turecka na trhu Unie podstatný, mělo se za to, že přiměřená by mohla být zisková rozpětí dosahovaná před tímto obdobím. Podle podnětu ziskové rozpětí dánského odvětví produkce pstruhů v letech 2006 a 2007 v průměru dosahovalo nebo přesahovalo úroveň 12 %. Na tomto základě se tedy v této fázi usuzovalo, že ziskové rozpětí ve výši 12 % z obratu by mohlo být považováno za vhodnou úroveň, kterou by výrobní odvětví Unie mohlo očekávat v případě absence poškozujícího subvencování.
(209)
Egejské sdružení vývozců a jeden vyvážející výrobce tvrdili, že cílový zisk by měl být nižší než 12 % z důvodu, že i) při předchozích šetřeních (lososi; velcí duhoví pstruzi) byl použit nižší cílový zisk, ii) skutečné ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie na začátku posuzovaného období bylo rovněž nižší a iii) ziskové rozpětí ve výši 12 % odpovídá pouze dánskému odvětví produkce pstruhů, a nikoli výrobnímu odvětví Unie jako celku, a proto není reprezentativní. A zmíněný vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že by mělo být použito ziskové rozpětí ve výši 3 %, jelikož takový zisk odpovídá průměrnému ziskovému rozpětí potravinářského průmyslu jako celku.
(210)
Za prvé, pokud jde o srovnání s šetřeními týkajícími se velkého pstruha a lososa, je třeba poznamenat, že každé šetření musí dospět k vlastním závěrům, na základě vlastní skutkové podstaty. V tomto konkrétním případě byly k dispozici údaje obsažené ve vyšetřovacím spise současného šetření, které byly shledány jako přiměřené, a byly proto použity.
(211)
Za druhé, cílovou úrovní zisku z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie by měla být úroveň, které by podnik tohoto typu v daném odvětví mohl přiměřeně dosáhnout za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez subvencovaného dovozu. Vzhledem k tomu, že v posuzovaném období a dokonce ještě předtím docházelo k subvencovanému dovozu podstatných množství výrobku, nelze přijmout tvrzení, že podmínky hospodářské soutěže byly standardní. Úrovně zisku ve výši 12 % bylo dosahováno, dokud nedocházelo k podstatnému dovozu z Turecka na trh Unie, a tento cílový zisk se tudíž v kontextu tohoto případu považuje v této fázi za přiměřený.
(212)
Za třetí, dánské odvětví produkce pstruhů bylo považováno za dostatečně reprezentativní pro trh Unie, neboť Dánsko je jedním z hlavních producentů pstruhů v Unii. Vzhledem k tomu, že v této fázi nebyly k dispozici žádné další informace, bylo Dánsko použito pro účely stanovení cílové úrovně zisku.
(213)
Konečně tvrzení, že obecné ziskové rozpětí potravinářského průmyslu je mnohem nižší, nebylo doloženo. Komise se domnívala, že ziskové rozpětí, jehož dosahovalo dánské odvětví produkce pstruhů, by mělo v každém případě lépe zohledňovat specifika tohoto odvětví, a bude proto přiměřenější. Potravinářský průmysl totiž tvoří různá odvětví, kterým odpovídají různé segmenty trhu, v nichž panují různé tržní podmínky, které nemusí platit pro odvětví produkce pstruhů.
(214)
Z výše uvedených důvodů dospěla Komise v této fázi k závěru, že je odůvodněné použít cílové ziskové rozpětí ve výši 12 % obratu.
(215)
Na tomto základě Komise vypočetla pro výrobní odvětví Unie cenu obdobného výrobku nepůsobící újmu, a to tak, že od prodejních cen Unie odečetla ziskové rozpětí dosahované během období šetření a nahradila ho ziskovým rozpětím ve výši 12 %.
(216)
Úroveň pro odstranění újmy poté Komise určila na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny vyvážejících výrobců v Turecku zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, s váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného v období šetření na trhu Unie výrobci v Unii zařazenými do vzorku nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty dovozu zahrnující CIF.
(217)
Úroveň pro odstranění újmy pro „společnosti v příloze I“ a pro „všechny ostatní společnosti“ je definována stejným způsobem jako subvenční rozpětí pro tyto společnosti (viz 96. a 97. bod odůvodnění).
2. Prozatímní opatření
(218)
Na dovoz pstruhů duhových (Oncorhynchus mykiss), živých o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg nebo čerstvých, chlazených, zmrazených a/nebo uzených ve formě celých ryb nebo bez hlavy nebo ve formě filé pocházejících z Turecka by mělo být uloženo prozatímní vyrovnávací clo, a to v souladu s pravidlem nižšího cla podle čl. 12 odst. 1 základního nařízení. Komise porovnala rozpětí újmy a subvenční rozpětí. Výše cel by měla být stanovena na úrovni nižšího z těchto rozpětí.
(219)
Na základě výše uvedených skutečností by sazby prozatímního vyrovnávacího cla vyjádřené v cenách CIF na hranici Unie před proclením měly být tyto:
Společnost
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Vyrovnávací clo
GMS
7,0 %
27 %
7,0 %
Kilic
9,7 %
41 %
9,7 %
Özpekler
7,1 %
26 %
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
20 %
9,5 %
Jiné spolupracující společnosti
8,2 %
26 %
8,2 %
Všechny ostatní společnosti
9,7 %
41 %
9,7 %
(220)
Výše uvedená vyrovnávací opatření se stanoví ve formě valorického cla, tj. v poměru k hodnotě dovozu.
(221)
Individuální sazby vyrovnávacího cla uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí proto situaci zjištěnou při tomto šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby jsou výlučně použitelné na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčené země a vyráběného uvedenými právnickými osobami.
(222)
Na dovoz dotčeného výrobku vyrobeného jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení s těmito konkrétně uvedenými společnostmi, by se měla vztahovat celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“. Neměla by se na něj vztahovat žádná z uvedených individuálních sazeb vyrovnávacího cla.
(223)
Pokud některá společnost následně změní název svého subjektu, může požádat o uplatňování těchto individuálních sazeb vyrovnávacího cla. Taková žádost musí být zaslána Komisi (12). Žádost musí obsahovat veškeré příslušné informace umožňující prokázat, že daná změna nemá vliv na právo dotyčné společnosti využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje. Pokud změna názvu společnosti nemá vliv na její právo využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje, bude oznámení o změně názvu zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
(224)
Za účelem minimalizace rizika obcházení opatření kvůli rozdílům v celních sazbách je zapotřebí přijmout zvláštní opatření, která zajistí uplatňování individuálních vyrovnávacích cel. Společnosti, na něž se vztahují individuální sazby vyrovnávacího cla, musí celním orgánům členských států předložit platnou obchodní fakturu. Faktura musí splňovat požadavky stanovené v příloze II. Na dovoz, k němuž není přiložena taková faktura, se vztahuje vyrovnávací clo platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(225)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacích cel, mělo by se zbytkové clo pro všechny ostatní společnosti použít nejen na vyvážející výrobce, kteří při tomto šetření nespolupracovali, ale i na výrobce, jejichž produkty nebyly do Unie v období šetření vyváženy.
H. ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
(226)
Komise v zájmu řádné správy vyzve zúčastněné strany k tomu, aby v pevně stanovené lhůtě předložily písemné připomínky nebo aby požádaly o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
(227)
Zjištění týkající se uložení prozatímního cla jsou prozatímní a mohou být v konečné fázi šetření změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní vyrovnávací clo na dovoz pstruhů duhových (Oncorhynchus mykiss):
-
živých o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg nebo
-
čerstvých, chlazených, zmrazených a/nebo uzených:
-
ve formě celé ryby (s hlavou), též bez žaber, též vykuchaných, o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg, nebo
-
bez hlavy, též bez žaber, též vykuchaných, o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1 kg, nebo
-
ve formě filé o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 400 g,
v současnosti kódů KN ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 a ex 0305 43 00 (kódy TARIC 0301919011, 0302118011, 0303149011, 0304429010, 0304829010 a 0305430011) pocházejících z Turecka.
2. Sazby prozatímního vyrovnávacího cla, které se použijí na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, jsou pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanoveny takto:
Společnost
Prozatímní vyrovnávací clo
Doplňkový kód TARIC
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taş.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Şti
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Gümüşdoga Su Ürünleri Üretim Ihracat Ithalat AŞ
-
Gümüş-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Şti
-
Hakan Komandit Şirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inş.Paz.Ihr.Ltd.Şti
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Şti
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taş. Komis. İth. İhr. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
7,0 %
B964
BAFA Su Ürünleri Yavru Üretim Merkezi Sanayi Ticaret AŞ
9,7 %
B965
Özpekler İnşaat Taahhüd Dayanıklı Tüketim Malları Su Ürünleri Sanayi ve Ticaret Limited Şirketi
7,1 %
B966
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ithalat ve Ihracat Sanayi Ticaret AŞ
9,5 %
B967
Společnosti uvedené v příloze I
8,2 %
Všechny ostatní společnosti
9,7 %
B999
3. Uplatnění individuálních celních sazeb stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která musí splňovat požadavky stanovené v příloze II, celním orgánům členských států. V případě nepředložení takové faktury se použije celní sazba vztahující se na „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se příslušné platné celní předpisy.
Článek 2
1. Aniž je dotčen článek 30 nařízení (ES) č. 597/2009, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. V souladu s čl. 31 odst. 4 nařízení (ES) č. 597/2009 se mohou zúčastněné strany vyjádřit k používání tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 se použije po dobu čtyř měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. října 2014.
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 1195/2014 VAN DE COMMISSIE
van 29 oktober 2014
tot instelling van een voorlopig compenserend recht op bepaalde regenboogforel van oorsprong uit Turkije
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 597/2009 van de Raad van 11 juni 2009 betreffende bescherming tegen invoer met subsidiëring uit landen die geen lid van de Europese Gemeenschap zijn (1), en met name artikel 12,
In overleg met de lidstaten,
Overwegende hetgeen volgt:
A. PROCEDURE
1. Inleiding van de procedure
(1)
Op 15 februari 2014 heeft de Europese Commissie („de Commissie”) met een bericht in het Publicatieblad van de Europese Unie (2) („het bericht van inleiding”) de inleiding aangekondigd van een antisubsidieprocedure betreffende de invoer in de Unie van bepaalde regenboogforel van oorsprong uit Turkije („het betrokken land”) op basis van artikel 10 van Verordening (EG) nr. 597/2009 („de basisverordening”). Een rectificatie van het bericht van inleiding is bekendgemaakt in het Publicatieblad op 4 september 2014 (3).
(2)
De Commissie leidde de procedure in naar aanleiding van een klacht die door de Deense vereniging voor aquacultuur („de klager”) op 3 januari 2014 heeft ingediend namens producenten die meer dan 25 % van de totale productie van bepaalde regenboogforel in de Unie voor hun rekening nemen. De Commissie achtte het bij de klacht gevoegde voorlopige bewijsmateriaal over subsidiëring van bepaalde regenboogforel en de aanmerkelijke schade als gevolg daarvan voldoende om een onderzoek te openen.
(3)
Overeenkomstig artikel 10, lid 7, van de basisverordening heeft de Commissie de Turkse overheid er vóór de inleiding van de procedure van in kennis gesteld dat zij een naar behoren gedocumenteerde klacht had ontvangen dat met subsidiëring ingevoerde regenboogforel van oorsprong uit Turkije de bedrijfstak van de Unie aanmerkelijke schade zou toebrengen. De Commissie heeft de Turkse Overheid uitgenodigd voor overleg teneinde de in de klacht omschreven situatie op te helderen en overeenstemming te bereiken over een oplossing.
(4)
De Turkse overheid ging op de uitnodiging in, waarna overleg werd gepleegd. Daarbij kon geen overeenstemming worden bereikt. Na het overleg heeft de Turkse overheid opmerkingen ingediend. De Commissie heeft akte genomen van de opmerkingen.
2. Parallelle antidumpingprocedure
(5)
Op 15 februari 2014 heeft de Commissie met een bericht in het Publicatieblad van de Europese Unie (4) ook de opening aangekondigd van een antidumpingonderzoek betreffende de invoer in de Unie van hetzelfde product van oorsprong uit Turkije.
(6)
De schadeanalysen die in het onderhavige antisubsidie- en het parallelle antidumpingonderzoek werden uitgevoerd, zijn gebaseerd op dezelfde omschrijving van de bedrijfstak van de Unie, dezelfde representatieve producenten in de Unie en hetzelfde onderzoektijdvak, en hebben (tenzij anders aangegeven) tot identieke conclusies geleid. Dit werd passend geacht om de analyse van de schade te stroomlijnen en tot consistente bevindingen te komen. Daarom werd in beide onderzoeken rekening gehouden met opmerkingen inzake schadeaspecten die in het kader van één van deze procedures werden gemaakt.
3. Belanghebbenden
(7)
In het bericht van inleiding werden de belanghebbenden uitgenodigd om met de Commissie contact op te nemen om aan het onderzoek mee te werken. Daarnaast informeerde de Commissie specifiek de klagers, andere haar bekende producenten, gebruikers en importeurs in de Unie, producenten-exporteurs in Turkije en de Turkse autoriteiten, alsook de verenigingen die bij haar weten belang hebben bij de opening van het onderzoek. Ook zij werden uitgenodigd om aan het onderzoek mee te werken.
(8)
Alle belanghebbenden werden in de gelegenheid gesteld hun opmerkingen over de opening van het onderzoek kenbaar te maken en een hoorzitting met de Commissie en/of de raadadviseur-auditeur in handelsprocedures aan te vragen. Er werden geen opmerkingen ontvangen.
4. Steekproeven
(9)
In het bericht van inleiding heeft de Commissie aangekondigd dat zij overeenkomstig artikel 27 van de basisverordening een steekproef zou kunnen samenstellen van de belanghebbenden, met name de producenten in de Unie, de niet-verbonden importeurs en de producenten-exporteurs in Turkije.
4.1. Steekproef van producenten in de Unie
(10)
In het bericht van inleiding verklaarde de Commissie dat zij een voorlopige steekproef van producenten in de Unie had samengesteld. Overeenkomstig artikel 27, lid 1, van de basisverordening en gezien de sterke fragmentering van de bedrijfstak van de Unie met meer dan 700 midden- en kleinbedrijven (mkb's), heeft de Commissie de steekproef samengesteld op basis van de grootste representatieve productiehoeveelheden die redelijkerwijs binnen de beschikbare tijd konden worden onderzocht. Hierbij hield zij ook rekening met de geografische spreiding en zorgde zij ervoor dat verschillende productiefasen en -typen (productie van levende, verse, bevroren en gerookte forellen of filets) vertegenwoordigd waren. Deze steekproef bestond uit negen producenten in de Unie. De in de steekproef opgenomen producenten in de Unie vertegenwoordigden meer dan 12 % van de totale productie in de Unie, althans volgens de gegevens in de klacht. De Commissie heeft de belanghebbenden aangemaand hun opmerkingen over de voorlopige steekproef te maken. Er werden binnen de vastgestelde uiterste termijn geen opmerkingen ontvangen. Bijgevolg werd de voorlopige steekproef bevestigd. De steekproef is representatief voor de bedrijfstak van de Unie.
4.2. Steekproef van importeurs
(11)
Om de Commissie in staat te stellen te beslissen of een steekproef noodzakelijk was en, zo ja, deze samen te stellen, verzocht de Commissie niet-verbonden importeurs de in het bericht van inleiding vermelde informatie te verstrekken.
(12)
Drie niet-verbonden importeurs leverden de gevraagde informatie en stemden ermee in om in de steekproef te worden opgenomen. De Commissie besloot dat, gezien het lage aantal, een steekproef niet noodzakelijk was.
4.3. Steekproef van producenten-exporteurs
(13)
Om de Commissie in staat te stellen te beslissen of een steekproef noodzakelijk was en, zo ja, deze samen te stellen, verzocht de Commissie alle producenten-exporteurs in Turkije de in het bericht van inleiding vermelde informatie te verstrekken. Daarnaast verzocht de Commissie de missie van de Republiek Turkije bij de Europese Unie om, in voorkomend geval, nog andere producenten-exporteurs te identificeren en/of te contacteren die zouden willen meewerken aan het onderzoek.
(14)
Achttien groepen producenten-exporteurs in Turkije hebben de gevraagde informatie verstrekt en ermee ingestemd om in de steekproef te worden opgenomen. Het door deze ondernemingen totale aangegeven uitvoervolume van bepaalde regenboogforel naar de Unie in 2013 vertegenwoordigde de totale uitvoer uit Turkije naar de Unie.
(15)
Overeenkomstig artikel 27, lid 1, van de basisverordening heeft de Commissie een steekproef van vier groepen producenten-exporteurs samengesteld op basis van het grootste representatieve uitvoervolume naar de Unie dat binnen de beschikbare tijd redelijkerwijs kon worden onderzocht. Hierbij hield zij ook rekening met de geografische spreiding. De ondernemingen die in de steekproef werden opgenomen, vertegenwoordigden bijna 64 % van de aangegeven uitvoer naar de Unie, en zijn gevestigd in twee verschillende regio's.
(16)
Overeenkomstig artikel 27, lid 2, van de basisverordening pleegde de Commissie met alle haar bekende producenten-exporteurs en de Turkse autoriteiten overleg over de samenstelling van de steekproef. Eén onderneming betwistte de samenstelling van de steekproef en meende dat zij in de steekproef moest worden opgenomen. Zij voerde aan dat zij al sinds 1971 exclusief forel produceert, verwerkt en verkoopt (m.a.w. dat zij geen andere activiteiten uitvoert) en bijgevolg de nummer één producent van het betrokken product in Turkije is. Bovendien is haar nationale omzet aanzienlijk en is zij de grootste producent in de regio Marmara.
(17)
De Commissie roept in herinnering dat de selectie van de ondernemingen voor de steekproef was gemaakt op basis van het grootste uitvoervolume, overeenkomstig artikel 27, lid 1, van de basisverordening, waarbij rekening was gehouden met het aantal producenten dat binnen de beschikbare tijd redelijkerwijs kon worden onderzocht. Aangezien de voorgestelde steekproef 64 % van de uitvoer van het betrokken product naar de Unie vertegenwoordigt, is de steekproef representatief voor de Turkse bedrijfstak. Bovendien zijn de in de steekproef opgenomen ondernemingen gevestigd in twee verschillende regio's (van de drie die zijn vertegenwoordigd), wat voldoende is voor het onderzoek. De Commissie blijft dan ook bij haar standpunt dat de in de steekproef opgenomen ondernemingen overeenkomen met het grootste representatieve invoervolume dat binnen de beschikbare tijd redelijkerwijs kon worden onderzocht
5. Individueel onderzoek
(18)
Elf ondernemingen of groepen ondernemingen hebben op grond van artikel 27, lid 3, van de basisverordening om een individueel onderzoek verzocht. In dit stadium van het onderzoek heeft de Commissie nog geen besluit genomen over het verzoek om een individueel onderzoek. De Commissie zal in het slotstadium van het onderzoek beslissen of zij tot een individueel onderzoek zal overgaan.
6. Ingevulde vragenlijsten
(19)
De Commissie stuurde een vragenlijst naar de Turkse overheid, alle in de steekproef opgenomen ondernemingen in de Unie, drie importeurs en de in de steekproef opgenomen groepen producenten-exporteurs in Turkije.
(20)
Drie ondernemingen van een groep Turkse producenten-exporteurs vroegen te worden vrijgesteld van de verplichting om op de vragenlijst te antwoorden. Een van hen voerde aan dat zij voornamelijk zeebaars en zeebrasem produceert, en slechts een klein volume van het betrokken product. Een andere onderneming baat een kleine supermarkt uit en is slechts in zeer beperkte mate betrokken bij het betrokken product. De derde onderneming was een verbonden importeur met geen al te grote verkoop van het betrokken product in het onderzoektijdvak. De Commissie besliste de onderneming met de kleine supermarkt vrij te stellen van de verplichting de vragenlijst in te vullen. Zij bleef echter bij haar standpunt dat de onderneming die voornamelijk zeebaars en zeebrasem produceert, de vragenlijst diende in te vullen, alsook de verbonden importeur, aangezien de geproduceerde volumen (in het geval van de producent-exporteur) of de verhandelde volumen (in het geval van de verbonden importeur) nog aanzienlijk waren.
(21)
Er werden ingevulde vragenlijsten ontvangen van de Turkse overheid, en van alle andere in de steekproef opgenomen groepen producenten-exporteurs in Turkije en de ondernemingen die om individueel onderzoek hebben verzocht.
7. Controlebezoeken
(22)
De Commissie heeft alle gegevens die zij voor de voorlopige vaststelling van subsidie, de schade als gevolg hiervan en het belang van de Unie nodig achtte, verzameld en gecontroleerd. Krachtens artikel 26 van de basisverordening werden controlebezoeken ter plaatse verricht bij de volgende ondernemingen:
a)
producenten in de Unie:
-
Aqualande SAS, Roquefort, Frankrijk,
-
Danaqua, Grindsted, Denemarken,
-
Danforel A/S, Grindsted, Denemarken,
-
Kongeåns Dambrug ApS, Brørup, Denemarken,
-
LaFo Forellen GmbH, Oberndorf, Duitsland,
-
Hofer Forellen GmbH, Oberndorf, Duitsland,
-
Zakład Hodowli Pstrąga w Zaporze - Mylof, Rytel, Polen,
-
Piszolla, S.L., Guadalajara, Spanje,
-
Az.Agr. Trot. Erede Rossi Silvio Di Rossi Niccola, Sefro, Italië,
-
Grupo Tres Mares, SA, La Coruña, Spanje;
b)
producenten-exporteurs in Turkije:
-
groep verbonden bedrijven „GMS”, Bodrum, Turkije:
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taș.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd Ști,
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. LtdȘti,
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd Ști,
-
Gűműsdoga Su Űrűnleri Űretim Ihracat Ithalat AȘ,
-
Gümüș-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd Ști,
-
Hakan Komandit Șirketi,
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inș.Paz.Ihr.LtdȘti,
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.LtdȘti,
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taș. Komis. İth. İhr. Paz. San. Ve Tic. Ltd Ști;
-
groep verbonden bedrijven „Kilic”, Bodrum, Turkije:
-
Bafa Su Ürünleri Yavru Űretim Merkezi San Tic A.S,
-
Kilic Deniz Űrűnleri Űretimi Ihracat Ithalat ve Ticaret AȘ,
-
KLC Gida Ürünleri Ith.Ihr.Ve Tic.A.Ș,
-
Kilic Erșen Su Űrűnleri Ithalat Ihr. San ve Tic, Ltd Ști;
-
groep verbonden bedrijven „Özpekler” Denizli, Turkije:
-
Özpekler Ins.Taah.Day. Tük. Mall.Su Ürün.San.ve Tic.,
-
Özpekler Ithalat Ihracat Su Ürünleri San.Ve Tic. Ltd Sti;
-
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ith. Ihr. San. ve Tic. Ltd Ști („Ternaeben”), Kayseri, Turkey;
c)
Turkse overheid:
-
ministerie van Economische Zaken, Ankara, Turkije,
-
ministerie van Voedselvoorziening, Landbouw en Veeteelt, Ankara, Turkije;
d)
importeurs in de Unie die verbonden zijn met Turkse exporteurs:
-
Spador S.R.L. („Spador”),
-
Ternäben Service GmbH („TSG”),
-
Ternäben Vertrieb GmbH („TVG”);
e)
producent (verwerker) in de Unie die verbonden is met een producent-exporteur in Turkije (Ternäben):
-
Ternäben Spółka z. o.o., Polen („TPL”).
8. Onderzoektijdvak en beoordelingsperiode
(23)
Het onderzoek naar de subsidie en schade had betrekking op de periode van 1 januari 2013 tot en met 31 december 2013 („het onderzoektijdvak” of „OT”). Het onderzoek naar ontwikkelingen die relevant zijn voor de schadebeoordeling had betrekking op de periode van 1 januari 2010 tot het eind van het onderzoektijdvak („de beoordelingsperiode”).
B. BETROKKEN PRODUCT EN SOORTGELIJK PRODUCT
1. Betrokken product
(24)
Het betrokken product is regenboogforel (Oncorhynchus mykiss):
-
levend, wegende 1,2 kg of minder per stuk, of
-
vers, gekoeld, bevroren en/of gerookt:
-
in gehele staat (met kop („with heads on”)), ook indien ontdaan van kieuwen („whether or not gilled”), ook indien ontdaan van ingewanden („whether or not gutted”), wegende 1,2 kg of minder per stuk, of
-
ontdaan van de kop („heads off”), ook indien ontdaan van kieuwen, ook indien ontdaan van ingewanden, wegende 1 kg of minder per stuk, dan wel
-
in de vorm van filets, wegende 400 g of minder per stuk,
van oorsprong uit Turkije en momenteel ingedeeld onder de GN-codes ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 en ex 0305 43 00 („het betrokken product”).
(25)
Zoals reeds in overweging 1 vermeld, is de omschrijving van het betrokken product gerectificeerd. De correctie was louter van redactionele aard en had geen invloed op het toepassingsgebied.
2. Soortgelijk product
(26)
Het onderzoek toonde aan dat het product dat in Turkije wordt geproduceerd en aldaar op de binnenlandse markt wordt verkocht en/of naar de Unie wordt uitgevoerd, en het product dat door de bedrijfstak van de Unie in de Unie wordt geproduceerd en verkocht, dezelfde fysische, technische en chemische basiseigenschappen bezitten en voor dezelfde doeleinden worden gebruikt.
(27)
De Commissie besliste in dit stadium dan ook dat die producten soortgelijke producten zijn in de zin van artikel 2, onder c), van de basisverordening.
3. Argumenten betreffende de productomschrijving
(28)
Sommige belanghebbenden stelden dat gerookte forel van de productomschrijving diende te worden uitgesloten. Volgens hen zijn het productieproces en de fysische, technische en chemische eigenschappen van gerookte forel anders dan die van niet-gerookte forel. Bovendien argumenteerden de Turkse autoriteiten dat de kostenstructuur van producenten van gerookte filets sterk verschilt van die van andere producenten en dat gerookte en niet-gerookte producten dus geen soortgelijk producten zijn. Tot slot verwezen deze partijen naar eerdere antidumpingonderzoeken betreffende vergelijkbare producten (grote regenboogforel en zalm) die in respectievelijk 2004 (5) en 2005 (6) werden gevoerd en waarbij de gerookte producten niet tot de productomschrijving behoorden. Deze partijen verwezen met name naar overweging 9 van Verordening (EG) nr. 437/2004 van de Raad (7) waarin zou worden erkend dat het rookproces de basiseigenschappen van het betrokken product wijzigt. Op basis hiervan mocht voor het huidige onderzoek gerookte forel niet worden opgenomen in de productomschrijving.
(29)
Uit het onderzoek bleek dat de verschillende aanbiedingsvormen, met name „levend”, „gekoeld”, „bevroren” of „gerookt”, als opgenomen in de omschrijving van het betrokken product, dezelfde fysische, technische en chemische basiseigenschappen bezitten. Alle forellen hadden met name dezelfde intrinsieke kwaliteiten (chemisch, met betrekking tot voedingswaarde, enz.) en de verwerkingsmethode deed hieraan geen afbreuk, maar leidde slechts tot verschillende aanbiedingsvormen die gewoon verschillende manieren zijn om de vis te verduurzamen voordat hij verder wordt verwerkt, bereid, klaargemaakt of opgegeten. Bijgevolg is de Commissie tot de conclusie gekomen dat het verduurzamen van de vis door middel van roken de fysische, technische en chemische basiseigenschappen van het product niet wezenlijk verandert.
(30)
Wat de verschillende productieprocessen en kostenstructuren betreft, hebben de partijen niet uitgelegd wat het effect daarvan zou zijn op de conclusie dat gerookte en niet-gerookte producten soortgelijke producten zijn. Eventuele verschillen in productieprocessen hebben in elk geval op zich geen effect op de productomschrijving. Bovendien bleek in dit specifieke geval dat de productieprocessen en de kostenstructuren van gerookte filets en andere aanbiedingsvormen van forel eigenlijk niet veel verschilden. De grootste kosten van elke aanbiedingsvorm zijn de kosten voor het kweken van de vis, voornamelijk de kosten van het voer (vismeel en visolie), energiekosten en de kosten van eitjes of jonge vissen. De desbetreffende argumenten moeten derhalve worden afgewezen.
(31)
In de vorige onderzoeken waarnaar de belanghebbenden verwezen, had de klacht die leidde tot de opening van de onderzoeken, in tegenstelling tot het huidige onderzoek, geen betrekking op gerookte producten. Daarom werden ze niet opgenomen in het toepassingsgebied van deze onderzoeken en bijgevolg niet onderzocht. Overweging 9 van Verordening (EG) nr. 437/2004 van de Raad was een antwoord op een argument van een belanghebbende dat bevroren hele vissen en filets van de procedure dienden te worden uitgesloten. Op basis van het onderzoek werd echter niet vastgesteld of specifiek geconcludeerd dat gerookte producten van de productomschrijving dienden te worden uitgesloten. Aangezien uit het huidige onderzoek is gebleken dat alle aanbiedingsvormen van forel dezelfde fysische, technische en chemische basiseigenschappen hebben, moet dit argument worden afgewezen.
(32)
Om deze redenen werd het argument dat de gerookte producten van de productomschrijving dienden te worden uitgesloten, in dit stadium afgewezen.
C. SUBSIDIE
1. Inleiding
(33)
Volgens de klager subsidieert de Turkse overheid de Turkse aquacultuursector. De klacht bevatte voorlopig bewijsmateriaal voor verschillende subsidiepraktijken, die zowel zijn opgenomen in de wetgeving als in een aantal beleidsdocumenten die de basis vormen voor overheidssteun aan de sector.
(34)
De Commissie heeft de in de klacht opgenomen documenten, alsmede aanvullende documenten die de Turkse overheid en de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs tijdens het onderzoek hebben ingediend, gecontroleerd en geanalyseerd, waarbij zij heeft vastgesteld dat uit al deze documenten blijkt dat de aquacultuursector in de Republiek Turkije op veel vlakken een voorkeursbehandeling krijgt.
(35)
Het besluit van de Turkse autoriteiten om specifiek de aquacultuursector te subsidiëren dateert van 2003 en heeft ertoe geleid dat het voorbije decennium heel wat overheidsgeld aan Turkse producenten en exporteurs werd toegekend.
(36)
Tijdens het aan de inleiding van de procedure voorafgaande overleg tussen de Turkse overheid en de Commissie als vermeld in overwegingen 3 en 4, heeft de Turkse overheid het bestaan van de onderzochte regelingen niet betwist.
2. Onderzochte regelingen
(37)
De Commissie heeft aan de Turkse overheid en de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs vragenlijsten toegestuurd, teneinde informatie in te winnen over de onderstaande regelingen in het kader waarvan aan de aquacultuursector subsidies zouden worden toegekend:
-
overheidssteun voor investeringen in de aquacultuursector:
-
vrijstelling van douanerechten,
-
btw-vrijstelling,
-
belastingvermindering,
-
steun voor socialezekerheidspremies (werkgeversbijdrage),
-
rentesubsidies,
-
toewijzing van grond,
-
steun voor inkomstenbelasting,
-
steun voor socialezekerheidspremies (werknemersbijdrage);
-
rechtstreekse subsidies voor forelproducenten:
-
rechtstreekse subsidies voor forelkwekers,
-
rechtstreekse subsidies voor de organische productie van forel,
-
specifieke ondersteuning voor jonge vissen;
-
gesubsidieerde leningen en verzekeringen voor forelproducenten:
-
laagrentende leningen voor investeringen en bedrijfskredieten door Ziraat Bankasi,
-
laagrentende leningen voor investeringen en bedrijfskredieten door coöperatieve boerenleenbanken,
-
landbouwverzekeringspool en premieondersteuning;
-
subsidies voor consultancy
-
subsidies voor vissersvaartuigen:
-
aankoop van brandstof voor vissersboten (restitutie van verbruiksbelasting op brandstof voor vaartuigen),
-
verwijdering van vissersvaartuigen;
-
andere subsidies en andere subsidieprogramma's.
3. Overheidssteun voor investeringen in de aquacultuursector
3.1. Inleiding
(38)
De Turkse overheid voerde een steunregeling in voor bedrijven die investeren in bepaalde sectoren en regio's, zoals de aquacultuursector. De doelstelling van deze regeling is:
-
het verhogen van de productie en de werkgelegenheid,
-
het aanmoedigen van grote investeringen die bijdragen aan het internationale concurrentievermogen,
-
het bevorderen van directe buitenlandse investeringen,
-
het ondersteunen van investeringen in milieubescherming en O&O-activiteiten, overeenkomstig de doelen in de verschillende Turkse ontwikkelingsplannen en jaarprogramma's die hieronder worden besproken.
3.2. Rechtsgrondslag
(39)
De volgende wettelijke bepalingen leggen overheidssteun vast voor investeringen in de aquacultuursector: Turks Besluit nr. 2012/3305 betreffende overheidssteun voor investeringen, bekendgemaakt op 19 juni 2012 in Staatsblad nr. 28328 en Communiqué nr. 2012/1 betreffende de uitvoering van het besluit betreffende overheidssteun voor investeringen, bekendgemaakt op 20 juni 2012 in Staatsblad nr. 28329.
3.3. Bevindingen van het onderzoek
(40)
Hoewel Turks Besluit nr. 2012/3305 de steunregeling voor het onderzoektijdvak is, bestaonden er ook soortgelijke bepalingen sinds 2006 en zelfs daarvoor. Dat is van belang omdat subsidies voor de aankoop van vaste activa, zoals investeringssubsidies, aan het onderzoektijdvak kunnen worden toegerekend, ook al werden ze ervoor al toegekend.
(41)
Het onderzoek bevestigde dat er verschillende overheidssteunregelingen zijn. De aquacultuurproductie is uitdrukkelijk opgenomen in bijlage 2/A bij Besluit nr. 2012/3305 als een van de sectoren die kan gebruikmaken van stimulansen zoals btw-vrijstelling, vrijstelling van douanerechten, belastingvermindering, bijdragen voor investeringen, steun voor socialezekerheidspremies (werkgeversbijdrage), toewijzing van grond, rentesubsidies, steun voor inkomstenbelasting en steun voor socialezekerheidspremies (werknemersbijdrage). De steunintensiteit is gebaseerd op de economischeontwikkelingsgraad van de zes regio's, als bepaald in Besluit nr. 2012/3305, en kan dus variëren.
(42)
Het onderzoek bevestigde weliswaar het bestaan van „regionale investeringsprogramma's”, maar geen enkele in de steekproef opgenomen onderneming maakte gebruik van alle regelingen. Enkele kregen een btw-vrijstelling en vrijstelling van douanerechten, een regeling die in gelijke mate van toepassing is op alle zes regio's in Turkije. Aangezien de in de steekproef opgenomen ondernemingen machines en uitrusting kochten van bedrijven in de Unie in het kader van de douane-unie EU-Turkije, waren er echter geen douanerechten verschuldigd. Bovendien is er in Turkije een btw-systeem op basis van verschuldigde belasting en voorbelasting van toepassing, waardoor de verkregen voordelen tijdens het onderzoektijdvak slechts bestonden uit een tijdwinst van twee maanden, de tijd die de belastingautoriteiten nodig hebben om btw te restitueren. Het werkelijke voordeel zou dus de aan een commerciële bank te betalen interest zijn voor de periode totdat de btw is gerestitueerd. Dit voordeel is verwaarloosbaar en werd niet verder geanalyseerd.
(43)
Eén in de steekproef opgenomen onderneming kreeg een belastingvermindering omdat ze machines kocht in het kader van genoemd besluit betreffende overheidssteun voor investeringen. De onderneming betaalde 4 % in plaats van het algemeen toepasselijke vennootschapsbelastingstarief van 20 %.
(44)
Die in de steekproef opgenomen onderneming maakte ook gebruik van het steunprogramma voor socialezekerheidspremies. Ze was in het bezit van een getuigschrift ter aanmoediging van investeringen en genoot daarom van de steun voor de socialezekerheidsbijdragen van werkgevers en werknemers. Nadat de investering was voltooid, werden de socialezekerheidspremies van de onderneming voor werkgevers en werknemers die overeenstemden met het minimumloon door de socialezekerheidsinstelling vrijgesteld omdat nieuwe werkgelegenheid was gecreëerd. Het ministerie van Economische Zaken financierde deze regeling.
3.4. Conclusie
(45)
De overheidssteun voor investeringen wordt voorlopig beschouwd als een subsidie in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), ii), en artikel 3, lid 2, van de basisverordening, wanneer de overheidssteun een fiscale stimulus is en de overheid m.a.w. afstand doet van inkomsten die haar normaal toekomen of deze niet int.
(46)
De subsidie is specifiek en geeft aanleiding tot compenserende maatregelen aangezien zij specifiek beperkt is tot een lijst van economische sectoren. De subsidie is bovendien enkel toegankelijk voor bepaalde ondernemingen in bepaalde sectoren. Daarnaast voldoet de subsidie niet aan de niet-specificiteitsvereisten van artikel 4, lid 2, onder b), van de basisverordening, gezien het aantal en de aard van de beperkingen die van toepassing zijn op bepaalde sectoren, voornamelijk de beperkingen waardoor slechts bepaalde soorten ondernemingen in aanmerking komen of bepaalde sectoren volledig worden uitgesloten.
(47)
Aquacultuur is in bijlage 2A bij het besluit uitdrukkelijk vermeld als een van de activiteiten waarvoor dergelijke belastingvrijstellingen kunnen worden verleend. In bijlage 4 bij het besluit zijn de sectoren opgesomd die nog van een stimulans op grond van deze regeling kunnen genieten.
(48)
Bijgevolg worden, overeenkomstig artikel 3, lid 2, van de basisverordening de hiervoor genoemde subsidies beschouwd als een financiële bijdrage van de overheid die aan de ontvangers een voordeel toekent.
3.5. Berekening van het subsidiebedrag
(49)
Eén onderneming maakte gebruik van de voordelen van de hiervoor genoemde regelingen. Dit voordeel was echter verwaarloosbaar.
4. Rechtstreekse subsidies voor forelproducenten
4.1. Inleiding
(50)
Het betrokken product wordt voornamelijk gesubsidieerd via rechtstreekse subsidies per kg geproduceerde forel. Deze subsidies worden jaarlijks herzien in het kader van de jaarlijkse herziening van landbouwsubsidies.
4.2. Rechtsgrondslag
(51)
De rechtstreekse subsidies worden toegekend op basis van de volgende wettelijke bepalingen: Turks Besluit nr. 2013/4463 betreffende landbouwsubsidies in 2013 van 7 maart 2013, als bekendgemaakt in Staatsblad nr. 28612 op 8 april 2013 (met terugwerkende kracht van toepassing vanaf 1 januari 2013).
4.3. Bevindingen van het onderzoek
(52)
Het onderzoek bevestigde het bestaan van rechtstreekse subsidies voor forel. De Commissie heeft vastgesteld dat tijdens het onderzoektijdvak het subsidiebedrag per kg forel 0,65 TL/kg bedroeg bij een productie van maximaal 250 ton per jaar. De helft van dit bedrag (0,325 TL/kg) werd toegekend voor geproduceerde hoeveelheden van 251 tot 500 ton/jaar en er werden geen subsidies toegekend voor hoeveelheden van meer dan 500 ton. De subsidie werd toegekend aan de producenten van het betrokken product met een vergunning van het ministerie van Voedselvoorziening, Landbouw en Veeteelt.
(53)
Om betalingen te kunnen ontvangen, moeten de producenten zich eerst laten opnemen in het aquacultuurregistratiesysteem van het ministerie van Voedselvoorziening, Landbouw en Veeteelt. Ze kunnen op regelmatige basis onaangekondigde controlebezoeken krijgen.
(54)
Drie van de vier in de steekproef opgenomen ondernemingen kregen tijdens het onderzoektijdvak rechtstreekse subsidies omdat ze zelf forel kweekten. De grootste groep, Ternaeben, kweekte de forel echter niet zelf, maar betrok hem aan (voornamelijk levende forel en bevroren hele vissen) van niet-verbonden kwekers om hem dan te verwerken. Deze groep ontving dus geen rechtstreekse subsidies. Bijgevolg werd de vraag gesteld of het voordeel van rechtstreekse subsidies ook van toepassing was op Ternaeben en op de drie andere in de steekproef opgenomen groepen ondernemingen die niet alleen forel kweekten, maar ook aankochten van niet-verbonden bedrijven voor de verwerking ervan.
(55)
De Commissie benadrukt in dit verband dat het betrokken product zowel de rechtstreeks gesubsidieerde grondstof, namelijk levende forel, als de afgeleide producten (verse vis, bevroren hele vis, filets, gerookte forel) omvat. Aangezien de productie van levende forel wordt gesubsidieerd en praktisch alle forelkwekers in Turkije profiteren van deze regeling, genieten alle producenten van het betrokken product (met name levende forel en de afgeleide producten) van deze rechtstreekse subsidieregeling, ongeacht of ze de forel zelf kweken of hem aankopen voor verdere verwerking.
(56)
Het voordeel voor de producenten van het betrokken product kan in elk geval worden aangetoond. De Commissie vergeleek hiertoe de kweekkosten van de drie in de steekproef opgenomen ondernemingen die zelf forel kweken (met inbegrip van een redelijk, voorzichtig bedrag voor de verkoop-, algemene en administratieve kosten („de VAA-kosten”) en de winst) met de aankoopprijs van levende of gekoelde vis van niet-verbonden leveranciers. De Commissie stelde vast dat voor de drie ondernemingen de aankoopprijs van levende of gekoelde vis lager was dan de gemiddelde kweekkosten.
(57)
Voor de Ternaebengroep vergeleek de Commissie de gemiddelde kweekkosten van de drie andere in de steekproef opgenomen ondernemingen (met inbegrip van een redelijk, voorzichtig bedrag voor de VAA-kosten en de winst) met de individuele gemiddelde aankoopprijs die Ternaeben betaalde voor gekoelde of levende vis. Zij stelde vast dat de gemiddelde kweekkosten van de drie andere in de steekproef opgenomen ondernemingen hoger was dan de gemiddelde aankoopprijs van Ternaeben. De gemiddelde aankoopprijs bleek in overeenstemming te zijn met die van de andere in de steekproef opgenomen ondernemingen.
(58)
Daarom is de Commissie van mening dat de in de steekproef opgenomen ondernemingen, ook in de mate waarin ze forel van niet-verbonden ondernemingen kochten, voordeel hadden bij de rechtstreekse subsidieregeling.
(59)
De klager beweerde dat de organische productie van forel en de productie van jonge vissen per stuk bijkomend financieel werden ondersteund. Uit het onderzoek bleek dat er een bijkomende financiële ondersteuning bestaat voor de organische productie van forel. Er werd echter vastgesteld dat er in Turkije maar één onderneming was die forel op een organische manier produceerde, maar deze onderneming ging onlangs failliet. Bijgevolg werden tijdens het onderzoektijdvak geen subsidies voor de organische productie van forel toegekend.
(60)
Daarnaast stelde de Commissie vast dat de specifieke steun voor de productie van jonge vissen bestond in 2012 maar in 2013 werd afgeschaft omdat er in Turkije al voldoende jonge vissen werden geproduceerd voor de marktbehoeften.
4.4. Conclusie
(61)
Op basis van de bevindingen van het onderzoek besluit de Commissie voorlopig dat de hiervoor genoemde overheidsbijdrage de vorm aanneemt van een rechtstreekse subsidie in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), i), van de basisverordening en bijgevolg een rechtstreeks voordeel biedt aan Turkse forelproducenten overeenkomstig artikel 3, lid 2, van de basisverordening. Een „voordeel” wordt toegekend omdat de rechtstreekse financiering (subsidie) door de overheid wordt verstrekt zonder interesten of royalty's. Dergelijke gratis financieringen zijn doorgaans niet te vinden op de markt.
(62)
De rechtstreekse subsidies zijn specifiek en geven aanleiding tot compenserende maatregelen in de zin van artikel 4, lid 2, onder a), van de basisverordening, aangezien de toegang ertoe is beperkt tot bepaalde ondernemingen. Aquacultuurondernemingen worden uitdrukkelijk genoemd en forel is duidelijk aangewezen als een van de soorten die in aanmerking komen voor de subsidieregeling. De rechtstreekse subsidie is specifiek, aangezien de subsidieverlenende autoriteit, en de wetgeving waarop de subsidieverlenende autoriteit zich baseert, de toegang tot deze subsidies uitdrukkelijk beperkt tot ondernemingen in de aquacultuursector.
4.5. Berekening van het subsidiebedrag
(63)
Het totale voordeel voor elke onderneming was het tijdens het onderzoektijdvak ontvangen gemiddelde rechtstreekse subsidiebedrag voor de eigen gekweekte levende vis en, voor de aangekochte levende vis, het gemiddelde subsidiebedrag dat de Turkse overheid heeft toegekend, berekend op basis van de totale toegekende subsidies gedeeld door de totale forelproductie in Turkije.
(64)
Onderstaande tabel bevat het voorlopig vastgestelde bedrag van het voordeel voor deze subsidies zoals hierboven uiteengezet; daarbij is het genoten voordeel gelijk aan het in het onderzoektijdvak door de betrokken ondernemingen ontvangen bedrag.
Rechtstreekse en onrechtstreekse subsidies
Naam van de onderneming
Subsidiemarge
GMS
7,0 %
Kilic
9,6 %
Özpekler
6,8 %
Ternaeben
9,5 %
5. Zachte leningen
5.1. Inleiding
(65)
Bepaalde overheids- en privé-instellingen verstrekten preferentiële leningen aan bedrijven in de aquacultuursector. De belangrijkste worden hieronder beschreven.
(66)
Coöperatieve boerenleenbanken zijn privaatrechtelijke entiteiten die zijn opgericht door landbouwproducenten (d.w.z. natuurlijke personen of rechtspersonen die betrokken zijn bij landbouwproductie) in Turkije ter ondersteuning van de financiële behoeften in hun bedrijven.
(67)
De landbouwbank van de Republiek Turkije (Türkiye Cumhurriyeti Ziraat Bankasi of „Ziraat Bankasi”) is een staatsbank en overheidsinstelling die voor 100 % in handen is van het Staatssecretariaat van Financiën. In het kader van het in overweging 70 genoemde overheidsprogramma, dat ook in het onderzoektijdvak van toepassing was, verstrekt Ziraat Bankasi preferentiële leningen aan de aquacultuursector om landbouwproductie en de agro-industrie te bevorderen. In het kader van dit programma bepaalt de ministerraad jaarlijks de looptijd, de procedures en de beginselen van het programma, en de Schatkist betaalt het resterende bedrag van de rentebetaling, dat overeenkomt met de verdisconteerde rente, aan Ziraat Bankasi. Daarom wordt Ziraat Bankasi aangezien als een entiteit met overheidsgezag en is ze dus een overheidsorgaan.
(68)
De ontwikkelingsorganisatie voor het mkb (Kosgeb) is een overheidsorgaan dat het aandeel van het midden- en kleinbedrijf (mkb) in de economische en maatschappelijke ontwikkeling wil vergroten door kwalitatieve diensten en steun te bieden om het concurrentievermogen van het mkb te ontwikkelen en een cultuur van ondernemerschap te verspreiden. Kosgeb ressorteert onder het ministerie van Wetenschap, Industrie en Technologie en is deels onafhankelijk.
(69)
De Türk Eximbank („Eximbank”) werd op 21 augustus 1987 bij Besluit nr. 87/11914 op grond van Wet nr. 3332 door de Turkse overheid opgericht en is voor 100 % een staatsbank en overheidsorgaan dat, als onderdeel van de Turkse duurzame uitvoerstrategie, het belangrijkste instrument is waarmee de Turkse overheid de uitvoer stimuleert. Eximbank heeft van de overheid de opdracht gekregen om de buitenlandse handel en Turkse contractanten/investeerders die in het buitenland actief zijn, te ondersteunen met het oog op een grotere uitvoer door Turkse bedrijven en een sterker internationaal concurrentievermogen. Daarom wordt Eximbank aangezien als een entiteit met overheidsgezag en is ze dus een overheidsorgaan.
5.2. Rechtsgrondslag
(70)
De zachte leningen worden toegekend op basis van de volgende wettelijke bepalingen: Turks Besluit nr. 2013/4271, van 16 februari 2013 betreffende de verlenging van leningen met verlaagde rente voor investeringen en bedrijfskredieten door Ziraat Bankasi en coöperatieve boerenleenbanken in 2013 bekendgemaakt in Staatsblad nr. 28561, Turks Besluit nr. 2010/27612 betreffende renteloze leningen voor het mkb, bekendgemaakt in het Staatsblad op 15 juni 2010, en Turkse Wet nr. 3332 betreffende uitvoerkredieten door Eximbank, de Turkse uitvoerkredietbank, bekendgemaakt op 31 maart 1987 in Staatsblad nr. 19417 (bis).
5.3. Bevindingen van het onderzoek
(71)
De preferentiële leningen van Eximbank en Kosgeb werden onderzocht op basis van de desbetreffende beweringen in de klacht over zachte leningen. Het onderzoek bevestigde het bestaan van laagrentende leningen. Geen enkele van de in de steekproef opgenomen producenten bleek echter leningen te hebben gekregen van coöperatieve boerenleenbanken.
(72)
De Commissie stelde vast dat tijdens het onderzoektijdvak één in de steekproef opgenomen onderneming vier preferentiële leningen kreeg van Ziraat Bankasi op grond van Besluit nr. 4271/2013. In het kader van de aquacultuurleningen verstrekte Ziraat Bankasi investeringsleningen voor de aankoop van machines en uitrusting, en operationele leningen om operationele kosten te financieren.
(73)
Naast de preferentiële leningen van Ziraat Bankasi genoot één in de steekproef opgenomen onderneming een rentevrije lening op grond van Besluit nr. 2010/27612, het besluit waarop Kosgeb zich baseert om de verschillende mkb-ondersteuningsprogramma's te beheren. Het mkb in de aquacultuursector komt ook in aanmerking voor deze ondersteuningsprogramma's.
(74)
Bovendien werd tijdens het onderzoek vastgesteld dat twee in de steekproef opgenomen ondernemingen respectievelijk twee en zes leningen met lage rente van Eximbank ontvingen. De vertegenwoordigers van Eximbank bevestigden tijdens het controlebezoek dat samen met de Turkse overheid werd uitgevoerd, dat Eximbank aan Turkse exporteurs leningen toekent tegen betere voorwaarden dan wat doorgaans op de markt beschikbaar is.
5.4. Conclusie
(75)
De hiervoor genoemde laagrentende leningen worden voorlopig beschouwd als een subsidie in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), i), en artikel 3, lid 2, van de basisverordening.
(76)
Op basis van de bevindingen van het onderzoek concludeert de Commissie dat het voordeel voor de ontvangers de vorm aanneemt van een vermindering van de rente op leningen voor aquacultuurproductie. De regeling, door de overheid gesteunde leningen, kent de ontvanger van de leningen een voordeel toe, aangezien de financiële voorwaarden van deze leningen niet overeenstemmen met de marktvoorwaarden voor leningen met een vergelijkbare looptijd. Ze worden verstrekt tegen een lagere rente dan de marktrente.
(77)
Deze regelingen zijn specifiek in de zin van artikel 4, lid 2, onder a), van de basisverordening, aangezien de subsidieverlenende autoriteiten, of de wetgeving waarop de subsidieverlenende autoriteiten zich baseren, de toegang uitdrukkelijk beperkt tot bepaalde ondernemingen.
(78)
Alle hiervoor genoemde leningen worden dus gezien als tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidies, die een voordeel toekennen en specifiek zijn in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), ii), van de basisverordening.
5.5. Berekening van het subsidiebedrag
(79)
Overeenkomstig artikel 6, onder b), van de basisverordening werd het voordeel van preferentiële leningen voorlopig berekend als het verschil tussen de betaalde rente en de rente die zou worden betaald voor een vergelijkbare commerciële lening die de ondernemingen daadwerkelijk op de markt zouden kunnen verkrijgen. Als benchmark paste de Commissie voor het onderzoektijdvak de gewogen gemiddelde rentevoet voor Turkse leningen toe. Hiervoor baseerde zij zich op het elektronische handelsplatform Bloomberg (Waircomm Index).
(80)
Het voordeel in het onderzoektijdvak werd berekend als het verschil tussen de in het onderzoektijdvak werkelijk betaalde rente en de rente die volgens de benchmark had moeten worden betaald.
(81)
Met deze methode werden voor de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs de volgende subsidiemarges berekend:
Preferentiële leningen
Naam van de onderneming
Subsidiemarge
Kilic
0,1 %
Özpekler
0,3 %
6. Landbouwverzekeringspool en premieondersteuning
6.1. Inleiding
(82)
De landbouwverzekeringswet en de verordening tot uitvoering van de landbouwverzekeringspool zijn door de overheid in het leven geroepen om forelproducenten te verzekeren tegen verlies van visbestanden en opbrengsten als gevolg van talrijke mogelijke ziekten, natuurrampen, incidenten, enz.
(83)
De soorten verzekeringen die in de landbouwverzekeringspool zijn opgenomen, zijn i) oogstverzekering, ii) broeikasverzekering, iii) grootveeverzekering, iv) kleinveeverzekering, v) pluimveeverzekering, en vi) aquacultuurverzekering.
6.2. Rechtsgrondslag
(84)
De rechtsgrondslag van dit programma is Wet nr. 5363 betreffende landbouwverzekeringen en Turks Besluit nr. 2012/4138 van 23 januari 2013 betreffende risico's, producten en regio's waarop de landbouwverzekeringspool en de premieondersteuning van toepassing zijn, bekendgemaakt in Staatsblad nr. 28537.
6.3. Bevindingen van het onderzoek
(85)
Het onderzoek bevestigde het bestaan van deze subsidieregeling. Overeenkomstig de artikelen 12 en 13 van Wet nr. 5363 betreffende landbouwverzekeringen en Besluit nr. 2012/4138 betreffende risico's, producten en regio's waarop de landbouwverzekeringspool en de premieondersteuning van toepassing zijn (Besluit nr. 2012/4138), kunnen producenten van aquacultuurproducten een verzekeringspremieondersteuning door de overheid krijgen als bepaald in artikel 1/6 van Besluit nr. 2012/4138.
(86)
Een onderneming die wenst in te tekenen op de landbouwverzekeringspool, verzoekt om een voorstel voor de verzekeringspolis naar keuze. De onderneming wordt vervolgens gecontroleerd door de landbouwverzekeringspool, die een risicobeoordeling uitvoert en een verzekeringspolis, met inbegrip van de te betalen premie, voorstelt. Als de onderneming die actief is in de landbouwsector het voorstel aanvaardt, betaalt de overheid de helft van de verzekeringspremie.
(87)
De Commissie stelde vast dat kwekers in Turkije hun producten doorgaans niet verzekeren. Slechts één in de steekproef opgenomen bedrijf genoot tijdens het onderzoektijdvak gedurende drie maanden van het ondersteuningsprogramma voor verzekeringspremies van de overheid. Daarna schakelde de onderneming over op een privéverzekeraar.
6.4. Conclusie
(88)
In de praktijk neemt het voordeel dat in het kader van deze regeling wordt toegekend, de vorm aan van een verlaging van de financiële kosten voor een levensverzekeringsdekking van aquacultuurbestanden. Deze regeling is een subsidie in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), i), van de basisverordening in de vorm van een rechtstreekse subsidie van de overheid aan forelproducenten, en een „financiële bijdrage” in de zin van de basisverordening omdat de ontvanger van de subsidie een gunstige verzekeringspremie krijgt aangeboden, die een flink stuk onder de op de markt beschikbare verzekeringspremies voor de dekking van vergelijkbare risico's ligt. De regeling kent een voordeel toe in de zin van artikel 3, lid 2, van de basisverordening. Het voordeel is gelijk aan het verschil tussen de aangeboden premies in de context van een commerciële verzekeringspolis en de gesubsidieerde premie.
(89)
De subsidie is specifiek, aangezien de subsidieverlenende autoriteit en de wetgeving waarop de subsidieverlenende autoriteit zich baseert, de toegang tot deze subsidie uitdrukkelijk beperken tot ondernemingen in de landbouwsector en zich zelfs uitdrukkelijk richten op de risico's die de aquacultuurproducenten lopen.
6.5. Berekening van het subsidiebedrag
(90)
Eén onderneming maakte gebruik van de voordelen van deze regeling. Dit voordeel was echter verwaarloosbaar.
6.6. Subsidies voor consultancy
(91)
Deze regeling beoogt de aquacultuurproducenten met de nodige kennis en knowhow bij te staan om hun productie te moderniseren en te vergroten en om doeltreffender te worden. Geen enkele van de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs bleek tijdens het onderzoektijdvak van deze regeling genoten te hebben.
6.7. Subsidies voor brandstof en verwijdering van vissersvaartuigen
(92)
Deze subsidies hebben betrekking op de aankoop van brandstof voor vissersboten of op het verwijderen van vissersvaartuigen. Ze zijn voornamelijk voordelig voor visserijactiviteiten. Geen enkele van de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs bleek tijdens het onderzoektijdvak van deze subsidies genoten te hebben.
6.8. Conclusie over subsidiëring
(93)
De Commissie heeft de bedragen van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidies voor de onderzochte ondernemingen per regeling berekend overeenkomstig de bepalingen van de basisverordening, en heeft deze cijfers opgeteld om voor elke groep het totale bedrag van de subsidie in het onderzoektijdvak te berekenen.
(94)
Om de onderstaande totale subsidiemarges te berekenen, heeft de Commissie eerst het percentage van de subsidiëring berekend, namelijk het subsidiebedrag gedeeld door de totale omzet van de onderneming. Dat percentage werd vervolgens gebruikt om de subsidie te berekenen die werd toegekend voor de uitvoer van het betrokken product naar de Unie in het onderzoektijdvak.
(95)
Vervolgens werd het subsidiebedrag berekend per helevisequivalent van het betrokken product dat in het onderzoektijdvak naar de Unie werd uitgevoerd, alsook de onderstaande marges als percentage van de cif-waarde van dezelfde uitvoer per helevisequivalent.
(96)
Voor de medewerkende producenten-exporteurs die niet in de steekproef waren opgenomen, berekende de Commissie de gewogen gemiddelde subsidiemarge. Die marge werd vastgesteld op basis van de marges die waren vastgesteld voor de producenten-exporteurs in de steekproef.
(97)
Voor alle andere producenten-exporteurs werd de subsidiemarge overeenkomstig artikel 28 van de basisverordening vastgesteld op basis van de beschikbare gegevens. Hiertoe bepaalde de Commissie de mate van medewerking van de producenten-exporteurs. De mate van medewerking is het volume van de uitvoer van de medewerkende producenten-exporteurs naar de Unie, uitgedrukt als een deel van het totale uitvoervolume - als weergegeven in de invoerstatistieken van Eurostat - van het betrokken land naar de Unie.
(98)
De mate van medewerking is in dit geval hoog aangezien de invoer van de medewerkende producenten-exporteurs goed was voor meer dan 80 % van de totale uitvoer naar de Unie tijdens het onderzoektijdvak. De Commissie besliste op deze basis om de residuele subsidiemarge gelijk te stellen aan het niveau van de in de steekproef opgenomen onderneming met de hoogste subsidiemarge.
Naam van de onderneming
Subsidiemarge
GMS
7,0 %
Kilic
9,7 %
Özpekler
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
Gewogen gemiddelde van de steekproef
8,2 %
Nationale subsidiemarge
9,7 %
D. SCHADE
1. Definitie van de bedrijfstak van de Unie en de productie in de Unie
(99)
Het soortgelijke product werd tijdens het onderzoektijdvak door meer dan 700 producenten in de Unie geproduceerd. Zij vormen de „bedrijfstak van de Unie” in de zin van artikel 8, lid 1, van de basisverordening.
(100)
De totale productie in de Unie tijdens het onderzoektijdvak werd, op basis van gegevens van nationale en Europese producentenverenigingen en individuele ondernemingen, geraamd op ongeveer 170 miljoen kg „helevisequivalenten”. Zoals in overweging 10 is opgemerkt, zijn in de steekproef negen producenten in de Unie opgenomen, die samen meer dan 12 % van de totale productie van het soortgelijke product in de Unie vertegenwoordigen.
2. Verbruik in de Unie
(101)
De Commissie stelde het verbruik in de Unie vast op basis van het totale geraamde verkoopvolume van de producenten in de Unie op de markt van de Unie en het totale invoervolume op basis van Eurostatgegevens.
(102)
Het totale verkoopvolume van de producenten in de Unie werd geraamd als beschreven in overweging 130.
(103)
Wat het invoervolume betreft, geeft Eurostat de nettogewichten voor zes verschillende GN-codes weer, met name levende, verse, gekoelde, bevroren en/of gerookte hele vis en/of vis ontdaan van ingewanden of filets. De nettogewichten werden, om te kunnen vergelijken, omgerekend naar helevisequivalenten door de invoerhoeveelheid als weergegeven in Eurostat te delen door de omrekeningsfactoren hieronder. Deze omrekeningsfactoren werden gehaald uit de klacht en worden in de bedrijfstak algemeen gebruikt.
Tabel 1
Omrekeningsfactoren
Aanbiedingsvorm van het product
Factor
Levend
1,00
Vers/gekoeld/bevroren (ontdaan van ingewanden)
0,85
Filets: vers/gekoeld/bevroren
0,47
Filets: gerookt
0,40
(104)
De betrokken GN-codes bestrijken ook andere soorten vis die niet zijn opgenomen in dit onderzoek, zoals de zee-, rivier-, meer- en beekforel (Salmo trutta), de cutthroatforel (Oncorhynchus clarki), de goudforel (Oncorhynchus aguabonita) en de forel van de soort „Oncorhynchus gilae”. Uit het onderzoek bleek echter dat de soorten die niet tot het betrokken product behoren, niet werden geproduceerd in Turkije, of slechts in verwaarloosbare hoeveelheden. Hiervoor baseerde de Commissie zich op de informatie die de Turkse bedrijfstak aan de Federatie van Europese aquacultuurproducenten („FEAP”) had verstrekt en op andere beschikbare openbare informatiebronnen (8), die waar mogelijk zijn vergeleken met relevante Turkse officiële statistieken. Op basis hiervan is de Commissie tot de conclusie gekomen dat de Eurostatstatistieken voldoende betrouwbare en volledige invoergegevens bevatten.
(105)
Het verbruik in de Unie, zoals deze is vastgesteld, bleef tussen 2010 en 2011 stabiel, daalde vervolgens met 5 % tussen 2011 en 2012, en daalde daarna met nog eens 7 % tussen 2012 en het eind van het onderzoektijdvak. Over de gehele beoordelingsperiode is het verbruik met 12 % gedaald.
Tabel 2
Verbruik in de Unie (kg helevisequivalent)
2010
2011
2012
Onderzoektijdvak
Totaal verbruik in de Unie
183 399 382
183 932 215
173 599 493
162 108 475
Index
100
100
95
88
Bron: FEAP, Eurostat.
3. Invoer uit het betrokken land
3.1. Volume en marktaandeel van de invoer uit het betrokken land
(106)
Zoals vermeld in overweging 103 stelde de Commissie het invoervolume vast op basis van Eurostatgegevens, uitgedrukt in kg helevisequivalent. Het marktaandeel van de invoer werd vastgesteld op basis van het invoervolume vanuit Turkije en het totale verbruik in de Unie.
(107)
De invoer in de Unie vanuit het betrokken land heeft zich als volgt ontwikkeld:
Tabel 3
Invoervolume (kg helevisequivalent) en marktaandeel
2010
2011
2012
Onderzoektijdvak
Invoervolume vanuit Turkije (kg helevisequivalent)
15 664 502
21 510 620
22 113 656
27 008 376
Index
100
137
141
172
Marktaandeel
9 %
12 %
13 %
17 %
Index
100
137
149
195
Bron: Eurostat.
(108)
Ondanks het lagere verbruik nam het invoervolume van het betrokken product naar de Unie tijdens de beoordelingsperiode gestaag toe en in totaal met 72 %. Dit heeft geleid tot een toename van het overeenstemmende marktaandeel, namelijk van 9 % in 2010 tot 17 % aan het eind van het onderzoektijdvak, d.w.z. een toename van 8 procentpunten of van 95 % tijdens de beoordelingsperiode.
3.2. Prijs van de invoer uit het betrokken land en prijsonderbieding
(109)
De Commissie stelde de gemiddelde prijzen van de invoer vast op basis van Eurostatgegevens door het totale volume van Turkse invoer uitgedrukt in kg helevisequivalent te delen door de totale waarde van deze invoer. De prijsonderbieding van de invoer werd vastgesteld op basis van de gegevens van de producenten-exporteurs in de steekproef.
(110)
De gemiddelde prijzen van de invoer in de Unie uit het betrokken land hebben zich als volgt ontwikkeld:
Tabel 4
Invoerprijzen (EUR/kg helevisequivalent)
2010
2011
2012
Onderzoektijdvak
Turkije
2,63
2,78
2,83
2,75
Index
100
106
108
105
Bron: Eurostat.
(111)
De gemiddelde invoerprijs van het betrokken product nam van 2010 tot 2012 met 8 % toe en kende vervolgens een daling van 3 % tussen 2012 en het eind van het onderzoektijdvak. De gemiddelde invoerprijs nam in de beoordelingsperiode in het geheel genomen met 5 % toe.
(112)
De Commissie stelde de prijsonderbieding tijdens het onderzoektijdvak vast aan de hand van een vergelijking van: a) de gewogen gemiddelde verkoopprijzen af fabriek per productsoort die de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie vroegen aan niet-verbonden afnemers op de markt van de Unie, en b) de overeenstemmende gewogen gemiddelde prijzen per productsoort van de invoer door de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs aan de eerste onafhankelijke afnemer op de markt van de Unie, vastgesteld op basis van de cif-waarden (kosten, verzekering, vracht).
(113)
De prijzen werden per productsoort vergeleken na aftrek van rabatten en kortingen, voor transacties in hetzelfde handelsstadium en ze zijn, indien nodig, gecorrigeerd. Het resultaat van de vergelijking werd uitgedrukt als een percentage van de omzet van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie tijdens het onderzoektijdvak. Daaruit bleek een gewogen gemiddelde prijsonderbiedingsmarge van 5 % tot 18 % van de invoer uit het betrokken land op de markt van de Unie.
(114)
Eén in de steekproef opgenomen producent-exporteur argumenteerde dat de Commissie voldoende rekening diende te houden met eventuele verschillen in het handelsstadium. Uit het onderzoek bleek echter dat er geen verschillen waren in het handelsstadium tussen de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie en de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs in Turkije. Dit argument moet derhalve worden verworpen.
(115)
De exporteursvereniging van de Egeïsche Zee (die de Turkse exporteurs vertegenwoordigt) en één producent-exporteur argumenteerden dat de bedrijfstak van de Unie voornamelijk was gericht op de productie van organische forel en zalmforel, die, in vergelijking met de forel die uit Turkije wordt uitgevoerd, tegen een meerprijs worden verkocht. Op basis daarvan argumenteerden ze dat de prijzen niet vergelijkbaar waren. De prijzen werden echter, als uitgelegd in overweging 113, vergeleken per productsoort voor transacties in hetzelfde handelsstadium, zo nodig na correctie. Bijgevolg zijn eventuele prijsverschillen op basis van verschillende productsoorten voldoende in acht genomen.
(116)
De exporteursvereniging van de Egeïsche Zee argumenteerde ook dat de bedrijfstak van de Unie andere productieprocessen gebruikte, waardoor de vis andere optische en zintuiglijke eigenschappen en een verschillende houdbaarheid had. Ze beweerde ook dat de forel van de bedrijfstak van de Unie andere gewichtsklassen had dan de in Turkije geproduceerde forel. Al deze elementen hadden zogezegd een effect op de prijsvergelijking en dienden dus in acht te worden genomen. Deze beweringen waren echter niet onderbouwd met bewijsmateriaal, noch werden ze ondersteund door het tijdens het onderzoektijdvak verkregen bewijsmateriaal. De prijzen werden, als uitgelegd in overweging 113, vergeleken per productsoort voor transacties in hetzelfde handelsstadium, zo nodig na correctie. Eventuele verschillen op basis van verschillende productsoorten werden bijgevolg voldoende in acht genomen.
(117)
De argumenten betreffende prijsvergelijkingen moeten derhalve worden afgewezen.
4. Economische situatie van de bedrijfstak van de Unie
4.1. Algemene opmerkingen
(118)
Overeenkomstig artikel 8, lid 4, van de basisverordening omvatte het onderzoek naar de weerslag van de invoer met subsidie op de bedrijfstak van de Unie een beoordeling van alle economische factoren die tijdens de beoordelingsperiode van invloed waren op de situatie van de bedrijfstak van de Unie.
(119)
Zoals in overweging 10 is vermeld, werd voor de vaststelling van mogelijke door de bedrijfstak van de Unie geleden schade gebruikgemaakt van een steekproef.
(120)
Voor de schadevaststelling heeft de Commissie onderscheid gemaakt tussen macro- en micro-economische schade-indicatoren. De Commissie evalueerde de macro-economische indicatoren op basis van de gegevens in de klacht en die van de FEAP en Eurostat. De gegevens hadden betrekking op alle producenten in de Unie. De Commissie evalueerde de micro-economische indicatoren op basis van de gegevens in de antwoorden op de vragenlijsten die de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie hebben overgelegd. De gegevens hadden betrekking op de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie. Beide gegevensreeksen bleken representatief te zijn voor de economische situatie van de bedrijfstak van de Unie.
(121)
De macro-economische indicatoren zijn: productie, productiecapaciteit, bezettingsgraad, verkoopvolume, marktaandeel, groei, werkgelegenheid, productiviteit en hoogte van de subsidiemarge.
(122)
De micro-economische indicatoren zijn: gemiddelde eenheidsprijzen, kosten per eenheid, arbeidskosten, voorraden, winstgevendheid, kasstroom, investeringen, rendement van investeringen en vermogen om kapitaal aan te trekken.
4.2. Macro-economische indicatoren
4.2.1. Productie, productiecapaciteit en bezettingsgraad
(123)
De gegevens over het productievolume van de bedrijfstak van de Unie waren afkomstig van de FEAP en de klager. De FEAP-gegevens hadden betrekking op levende vis af boerderij die in elke lidstaat wordt geproduceerd. Aangezien de FEAP-gegevens slechts op een deel van het onderzoektijdvak betrekking hadden, werden ze aangevuld op basis van ramingen van de klager. Omdat de FEAP-gegevens betrekking hadden op levende vis af boerderij, en om een dubbele telling te vermijden, werd bovendien het deel van de invoer uit alle bronnen dat bestemd is voor opwerking (ongeveer 20 % van het totale invoervolume, met uitzondering van „gerookte” vis, op basis van de informatie in de antwoorden van de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs op de vragenlijsten) toegevoegd aan de productie van levende vis in de Unie.
(124)
Op basis hiervan ontwikkelden de totale productie in de Unie, de productiecapaciteit en de bezettingsgraad zich gedurende de beoordelingsperiode als volgt:
Tabel 5
Productie, productiecapaciteit en bezettingsgraad
2010
2011
2012
Onderzoektijdvak
Productievolume (kg helevisequivalent)
168 291 314
161 896 836
151 960 522
136 950 842
Index
100
96
90
81
Productiecapaciteit (kg helevisequivalent)
220 309 323
215 689 275
209 607 237
183 616 771
Index
100
98
95
83
Bezettingsgraad
76 %
75 %
72 %
75 %
Index
100
98
95
98
Bron: De klacht, FEAP, gegevens van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie en producenten-exporteurs, Eurostat.
(125)
De productie nam tijdens de beoordelingsperiode jaarlijks af. In het onderzoektijdvak nam de productie af met 19 % ten opzichte van 2010. Deze daling was sterker dan de daling in het verbruik tijdens de beoordelingsperiode.
(126)
De productiecapaciteit werd geraamd door het productievolume te delen door de bezettingsgraad van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie.
(127)
De productiecapaciteit van de bedrijfstak van de Unie daalde tijdens de beoordelingsperiode met 17 %. Uit het onderzoek blijkt dat tijdens de beoordelingsperiode een aantal producenten in de Unie zijn productiefaciliteiten heeft gesloten, waardoor de totale productiecapaciteit in de Unie is gedaald.
(128)
De bezettingsgraad van de producenten in de Unie bedroeg tijdens de beoordelingsperiode ongeveer 75 % en daalde tussen 2010 en het eind van het onderzoektijdvak met 1 procentpunt.
4.2.2. Verkoopvolume en marktaandeel
(129)
Het verkoopvolume en het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie ontwikkelden zich tijdens de beoordelingsperiode als volgt:
Tabel 6
Verkoopvolume en marktaandeel
2010
2011
2012
Onderzoektijdvak
Verkoopvolume op de markt van de Unie (kg helevisequivalent)
163 321 913
156 440 124
146 677 898
130 729 993
Index
100
96
90
80
Marktaandeel
89 %
85 %
84 %
81 %
Index
100
96
95
91
Bron: De klacht, FEAP, gegevens van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie, Eurostat.
(130)
Het verkoopvolume van de bedrijfstak van de Unie werd vastgesteld op basis van het totale productievolume, als beschreven in overweging 123, minus de uitvoer van de bedrijfstak van de Unie.
(131)
Het uitvoervolume was gebaseerd op Eurostatgegevens, omgerekend naar kg helevisequivalent. De andere forelsoorten waarop de betrokken GN-codes eventueel betrekking hadden, werden als verwaarloosbaar beschouwd, aangezien ze in de Unie niet, of slechts in heel kleine hoeveelheden werden geproduceerd. Bijgevolg werden de gegevens van Eurostat als voldoende betrouwbaar aangezien voor de uitvoer van regenboogforel tijdens de beoordelingsperiode.
(132)
Het verkoopvolume van de bedrijfstak van de Unie kende dus tussen 2010 en het eind van het onderzoektijdvak een constante daling en nam in totaal over de hele beoordelingsperiode met 20 % af. Deze negatieve ontwikkeling was meer uitgesproken dan de daling in het totale verbruik over dezelfde periode, als beschreven in overweging 105.
(133)
Als gevolg hiervan nam ook het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie over de hele beoordelingsperiode af en daalde deze tijdens dezelfde periode in totaal met 8 procentpunten. Tegelijkertijd nam de Turkse invoer met 72 % en het overeenstemmende marktaandeel met 8 procentpunten toe, als beschreven in overweging 108, wat overeenkomt met het verlies aan marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie.
4.2.3. Groei
(134)
Het verbruik in de Unie daalde vanaf 2011 tot het einde van het onderzoektijdvak. Ondanks de dalende vraag op de markt van de Unie, verdubbelde bijna de invoer uit Turkije, wat leidde tot een toenemend marktaandeel tijdens de beoordelingsperiode. De bedrijfstak van de Unie verloor dus een deel van zijn marktaandeel, terwijl de betrokken importeurs erin slaagden hun marktaandeel op de krimpende markt van de Unie te laten toenemen. Tegelijkertijd daalde het productievolume van de bedrijfstak van de Unie sterker dan de markt kromp, terwijl het volume van de Turkse invoer zowel in absolute als in relatieve termen toenam.
4.2.4. Werkgelegenheid en productiviteit
(135)
De werkgelegenheid en productiviteit lieten tijdens de beoordelingsperiode de volgende ontwikkeling zien:
Tabel 7
Werkgelegenheid en productiviteit
2010
2011
2012
Onderzoektijdvak
Aantal werknemers
3 692
3 413
3 144
2 862
Index
100
92
85
78
Productiviteit (kg helevisequivalent per werknemer)
45 578
47 431
48 332
47 847
Index
100
104
106
105
Bron: De klacht, FEAP, gegevens van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie.
(136)
De werkgelegenheid in de bedrijfstak van de Unie werd geraamd op basis van het totale productievolume, gedeeld door de productiviteit van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie. Gezien het dalende productievolume (tabel 5), nam tijdens de beoordelingsperiode de werkgelegenheidsgraad van de bedrijfstak van de Unie af met 22 %.
(137)
Aangezien de werkgelegenheid sterker daalde dan het productievolume, nam tijdens de beoordelingsperiode de geraamde productiviteit per werknemer, berekend als de productie per werknemer in kg helevisequivalent, met 5 % toe.
4.2.5. Hoogte van het bedrag van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidies en herstel na eerdere subsidiëring of dumping
(138)
Alle subsidiemarges liggen aanzienlijk boven de de-minimisdrempel. Gezien de hoogte van de vastgestelde tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidies en het volume en de prijzen van de invoer uit Turkije, kan de weerslag voor de bedrijfstak van de Unie als niet-verwaarloosbaar worden beschouwd.
(139)
Aangezien dit het eerste antisubsidieonderzoek is met betrekking tot het betrokken product, zijn er geen gegevens beschikbaar die kunnen worden gebruikt om de gevolgen van eventuele subsidiëring of dumping in het verleden te beoordelen.
4.3. Micro-economische indicatoren
4.3.1. Prijzen en factoren die prijzen beïnvloeden
(140)
De gewogen gemiddelde verkoopprijs per eenheid van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie aan niet-verbonden afnemers ontwikkelde zich tijdens de beoordelingsperiode als volgt:
Tabel 8
Verkoopprijzen in de Unie
2010
2011
2012
Onderzoektijdvak
Gemiddelde verkoopprijzen per eenheid aan niet-verbonden afnemers (EUR/kg helevisequivalent)
2,76
2,91
2,89
2,95
Index
100
105
105
107
Productiekosten per eenheid (EUR/kg helevisequivalent)
2,73
2,84
2,89
2,98
Index
100
104
106
109
Bron: Gegevens van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie.
(141)
De gemiddelde verkoopprijs per eenheid van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie nam eerst toe van 2,76 EUR per kg helevisequivalent in 2010 tot 2,91 EUR in 2011, daalde vervolgens naar 2,89 EUR in 2012 en steeg daarna weer naar 2,95 EUR in het onderzoektijdvak. Over de gehele beoordelingsperiode bezien zijn de gemiddelde verkoopprijzen van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie met 7 % gestegen. Deze toename was echter niet voldoende om de parallelle toename van de productiekosten ter hoogte van 9 % tijdens dezelfde periode te compenseren. Bijgevolg daalde tijdens het onderzoektijdvak de gemiddelde netto verkoopprijs per eenheid tot onder de productiekosten per eenheid.
(142)
De productiekosten van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie namen toe van 2,73 EUR per kg helevisequivalent in 2010 tot 2,84 EUR in 2011. In 2012 was de toename meer gematigd, namelijk van 2,84 EUR tot 2,89 EUR. Een sterkere toename, namelijk tot 2,98 EUR, vond plaats in het onderzoektijdvak. De productiekosten overstegen nu de gemiddelde verkoopprijzen per eenheid, waardoor de productie in de Unie in het algemeen verlieslatend werd. De belangrijkste elementen van de productiekosten zijn de kosten van het voer (vismeel en visolie) en de energiekosten en kosten van de eieren of jonge vissen. Deze kosten namen tijdens de beoordelingsperiode toe en zijn dus verantwoordelijk voor de toename van de gemiddelde productiekosten.
4.3.2. Arbeidskosten
(143)
De gemiddelde arbeidskosten van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie ontwikkelden zich tijdens de beoordelingsperiode als volgt:
Tabel 9
Gemiddelde arbeidskosten per werknemer
2010
2011
2012
Onderzoektijdvak
Gemiddelde loonkosten per werknemer (EUR)
26 585
26 958
28 276
27 757
Index
100
101
106
104
Bron: Gegevens van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie.
(144)
De gemiddelde arbeidskosten per werknemer van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie zijn tussen 2010 en het eind van het onderzoektijdvak toegenomen met 4 %. Deze algemene toename tijdens de beoordelingsperiode is relatief gering en is in elk geval kleiner dan de algemene toename van de arbeidskosten (7,5 %) (9) en de inflatie (9,6 %) (10) in de Unie gedurende dezelfde periode.
4.3.3. Voorraden
(145)
Forel is een beperkt houdbaar product, dat, tenzij bevroren, een houdbaarheid heeft van minder dan twee weken. Aangezien de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie na de oogst geen forelvoorraden bijhouden en geen belangrijke hoeveelheden van hun productie bevriezen, worden voorraden in dit onderzoek niet als een zinvolle schade-indicator beschouwd.
4.3.4. Winstgevendheid, kasstroom, investeringen, rendement van investeringen en vermogen om kapitaal aan te trekken
(146)
De winstgevendheid, kasstroom, investeringen en het rendement van investeringen van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie lieten tijdens de beoordelingsperiode de volgende ontwikkeling zien:
Tabel 10
Winstgevendheid, kasstroom, investeringen en rendement van investeringen
2010
2011
2012
Onderzoektijdvak
Winstgevendheid van verkoop in de Unie aan niet-verbonden afnemers (% van de omzet)
1,1 %
2,5 %
- 0,1 %
- 0,8 %
Index
100
230
- 13
- 88
Kasstroom (1 000 EUR)
- 1 242
2 828
1 715
- 5 210
Index
100
428
338
- 220
Investeringen (1 000 EUR)
3 952
4 158
4 371
10 265
Index
100
105
111
260
Rendement van investeringen
1,8 %
4,3 %
- 0,2 %
- 1,3 %
Index
100
238
- 13
- 74
Bron: Gegevens van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie.
(147)
De Commissie stelde de winstgevendheid van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie vast door de nettowinst vóór belastingen van de verkoop van het soortgelijke product aan niet-verbonden afnemers in de Unie uit te drukken als percentage van de omzet. De winstgevendheid nam tussen 2010 en 2011 licht toe, maar bleef laag en slechts een beetje boven het break-evenpoint. De situatie ging er in 2012 op achteruit en de winstgevendheid daalde tot onder nul. De verliezen werden nog groter tijdens het onderzoektijdvak. Dit is, als uitgelegd in overweging 142, het gevolg van de toenemende productiekosten, terwijl de bedrijfstak van de Unie zijn prijzen niet dienovereenkomstig kon optrekken. Tijdens de beoordelingsperiode stopte een aantal producenten in de Unie zijn activiteiten.
(148)
De nettokasstroom is het vermogen van de producenten in de Unie om hun activiteiten zelf te financieren. De nettokasstroom nam tussen 2010 en 2011 toe en nam daarna af. Tussen 2012 en het eind van het onderzoektijdvak kwam de nettokasstroom in een vrije val, waardoor de totale cumulatieve kasstroom van de beoordelingsperiode negatief was. De negatieve kasstroomontwikkeling volgt in het algemeen de negatieve ontwikkeling van de winstgevendheid, hoewel de negatieve kasstroom in 2010 en de grote daling tussen 2012 en het eind van het onderzoektijdvak ook het gevolg waren van de investeringen naar aanleiding van de in overweging 149 beschreven consolidatie-inspanningen.
(149)
De investeringen namen tussen 2010 en 2012 slechts licht toe, maar kenden een aanzienlijke toename in het onderzoektijdvak. De investeringen hadden betrekking op de aankoop van productiefaciliteiten van stilgelegde ondernemingen en/of consolidatie van verbonden ondernemingen, en niet op de vervanging van bestaande activa of de aankoop van aanvullende en/of nieuwe uitrusting. De in het onderzoektijdvak waargenomen piek in de investeringen hield dus voornamelijk verband met consolidatie. Dit wordt bevestigd door het feit dat de totale productiecapaciteit tijdens de beoordelingsperiode met 17 % afnam.
(150)
Het rendement van investeringen is de winst in procenten van de nettoboekwaarde van de investeringen. Het rendement van investeringen volgde dezelfde ontwikkeling als de winstgevendheid: het nam toe tussen 2010 en 2011, maar bleef maar licht boven het break-evenpoint. Het rendement van investeringen nam daarna sterk af en kwam in 2012 onder nul uit. Het daalde verder tijdens het onderzoektijdvak. Deze negatieve ontwikkeling was het gevolg van het feit dat de bedrijfstak van de Unie zijn prijzen niet kon optrekken, ondanks de toenemende productiekosten.
(151)
Wat het vermogen om kapitaal aan te trekken betreft, zorgde het zwakkere vermogen van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie om liquide middelen te genereren voor het soortgelijke product, voor een zwakkere financiële situatie omdat de intern gegenereerde fondsen kleiner werden. Voor financieringen van banken, ondervonden de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie steeds meer moeilijkheden. Uit het onderzoek bleek dat het vermogen om kapitaal aan te trekken in het algemeen zwakker werd.
5. Conclusie inzake schade
(152)
Het onderzoek toonde in dit stadium duidelijk aan dat de bedrijfstak van de Unie aanmerkelijke schade heeft geleden. De schade nam met name de vorm aan van verlies aan marktaandeel en een daling van de winstgevendheid. Tegelijk nam het marktaandeel van de invoer van het betrokken product toe en werden de prijzen van de bedrijfstak van de Unie op de markt van de Unie door de invoer onderboden.
(153)
Bepaalde schade-indicatoren, zoals de verkoopprijs per eenheid, de gemiddelde arbeidskosten per werknemer, de productiviteit en investeringen kenden een positieve ontwikkeling. De toename van de verkoopprijzen per eenheid was het gevolg van de stijgende productiekosten. Deze toename kon echter de stijgende eenheidskosten niet volledig compenseren, waardoor de winstgevendheid in 2012 negatief werd. Als uitgelegd in overweging 144, was de toename van de gemiddelde arbeidskosten per werknemer van de bedrijfstak van de Unie lager dan de algemene toename van de arbeidskosten en de inflatie in de Unie. De bedrijfstak van de Unie diende te snoeien in zijn aantal werknemers, wat leidde tot een grotere productiviteit per werknemer. De toename van de investeringen hield voornamelijk verband met de aankoop van productiefaciliteiten van stilgelegde ondernemingen en consolidatie, en niet met de vervanging van bestaande activa of de aankoop van nieuwe uitrusting.
(154)
De meeste schade-indicatoren vertoonden een negatieve ontwikkeling. De bedrijfstak van de Unie had te maken met een daling in winstgevendheid, kasstroom en rendement van investeringen. De winstgevendheid en het rendement van investeringen, die in 2010 en 2011 maar net boven het break-evenpoint uitkwamen, werden negatief in 2012 en daalden verder tijdens het onderzoektijdvak. Tegelijkertijd gingen het productievolume, de productiecapaciteit, de werkgelegenheid en de marktaandelen erop achteruit onder de druk van de invoer met subsidiëring.
(155)
Rekening houdend met het bovenstaande is de Commissie in dit stadium tot de conclusie gekomen dat de bedrijfstak van de Unie aanmerkelijke schade heeft geleden in de zin van artikel 8, lid 4, van de basisverordening.
E. OORZAKELIJK VERBAND
(156)
Overeenkomstig artikel 8, lid 5, van de basisverordening ging de Commissie na of de bedrijfstak van de Unie door de invoer met subsidie uit het betrokken land aanmerkelijke schade heeft geleden. Overeenkomstig artikel 8, lid 6, van de basisverordening ging de Commissie ook na of de bedrijfstak van de Unie door andere haar bekende factoren tegelijkertijd aanmerkelijke schade heeft geleden. De Commissie heeft ervoor gezorgd dat eventuele schade die werd veroorzaakt door andere factoren dan de invoer met subsidie uit het betrokken land, niet werd toegeschreven aan de invoer met subsidie. Deze factoren zijn:
a)
invoer uit andere derde landen,
b)
uitvoerprestaties van de bedrijfstak van de Unie,
c)
ontwikkeling van het verbruik,
d)
concurrentie met andere vissoorten,
e)
administratieve en regelgevingslasten, geografische beperkingen,
f)
prijsdruk door grote detailhandelaren,
g)
overinvesteringen, financiële kosten, wisselkoersschommelingen en buitengewone verliezen als gevolg van geschillen.
1. Gevolgen van de invoer met subsidie
(157)
Om het bestaan vast te stellen van een oorzakelijk verband tussen de invoer met subsidiëring van het betrokken product van oorsprong uit Turkije en de schade die de bedrijfstak van de Unie heeft geleden, heeft de Commissie het volume en het prijsniveau van de invoer met subsidiëring en de mate waarin deze de aanmerkelijke schade die de bedrijfstak van de Unie heeft geleden, zouden hebben veroorzaakt, geanalyseerd.
(158)
Uit het onderzoek bleek dat de invoer met subsidiëring uit het betrokken land tijdens de beoordelingsperiode bijna is verdubbeld. Dit leidde tot een winst in marktaandeel van 8 procentpunten, van 9 % in 2010 tot 17 % in het onderzoektijdvak, en dit ondanks de negatieve ontwikkeling van het verbruik. Tegelijk verloor de bedrijfstak van de Unie 8 procentpunten van zijn marktaandeel.
(159)
De gemiddelde prijzen van de invoer met subsidiëring namen tussen 2010 en het eind van het onderzoektijdvak toe met 5 %. Deze toename was het gevolg van de algemene stijging van de productiekosten. De invoerprijzen bleven echter een stuk onder het niveau van die van de bedrijfstak van de Unie. De invoer met subsidiëring onderbood tijdens het onderzoektijdvak de prijzen van de bedrijfstak van de Unie met een gemiddelde prijsonderbiedingsmarge van 9 %. Op hetzelfde moment kon de bedrijfstak van de Unie, gezien de toenemende invoer met subsidiëring van het betrokken product en de daaruit resulterende grote prijsdruk op de markt van de Unie, zijn verkoopprijzen onvoldoende optrekken om de toenemende productiekosten te compenseren en in elk geval niet tot boven de prijzen van de Turkse invoer met subsidiëring.
(160)
Er werd vastgesteld dat de toename van de invoer met subsidiëring van oorsprong uit Turkije en de winst in marktaandeel duidelijk samenvielen met het verlies aan marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie, de daling van het productievolume, de productiecapaciteit en de werkgelegenheid, en de negatieve ontwikkeling van de winstgevendheid, de kasstroom en het rendement van investeringen. De invoer met subsidiëring oefende dus druk uit op de bedrijfstak van de Unie, wat vervolgens het onvermogen van deze bedrijfstak in de hand werkte om zijn verkoopprijzen op te trekken in overeenstemming met de kosten, zorgde voor een verlies aan marktaandeel en bijdroeg aan een algemene economische en financiële verslechtering.
(161)
Op basis van het bovenstaande is de Commissie in dit stadium tot de conclusie gekomen dat de verslechterende toestand van de bedrijfstak van de Unie moest worden toegeschreven aan de stijging van de invoer met subsidiëring van oorsprong uit Turkije en dat deze invoer een bepalende rol speelde in de aanmerkelijke schade die de bedrijfstak van de Unie heeft geleden.
2. Gevolgen van andere factoren
2.1. Invoer uit derde landen
(162)
Het volume van de invoer uit andere derde landen (Chili, Noorwegen, Bosnië en Herzegovina en andere) liet tijdens de beoordelingsperiode de volgende ontwikkeling zien:
Tabel 11
Invoer uit derde landen
Land
2010
2011
2012
Onderzoektijdvak
Totaal van alle derde landen behalve het betrokken land
Volume (kg helevisequivalent)
4 412 967
5 981 471
4 807 938
4 370 106
Index
100
136
109
99
Marktaandeel
2,4 %
3,3 %
2,8 %
2,7 %
Index
100
135
115
112
Gemiddelde prijs (EUR/kg helevisequivalent)
2,63
2,85
2,80
2,94
Index
100
108
106
112
Bron: Eurostat.
(163)
Het invoervolume van alle andere derde landen was klein en nam tijdens de beoordelingsperiode zelfs licht af. Het nam toe tussen 2010 en 2011, maar nam in het onderzoektijdvak vervolgens af tot een volume net onder het volume van aan het begin van de beoordelingsperiode in 2010. Het marktaandeel volgde een soortgelijke ontwikkeling. Het nam toe tussen 2010 en 2011, maar daalde opnieuw in 2012 en het onderzoektijdvak. Over de gehele beoordelingsperiode genomen, nam het marktaandeel licht toe van 2,4 % tot 2,7 %. Op dat moment was de invoer van oorsprong uit Turkije groter voor wat zowel volume als marktaandeel betreft, en kende deze een constante toename.
(164)
De gemiddelde invoerprijzen namen over de gehele beoordelingsperiode toe. In totaal was dat met 12 % over die periode. De invoerprijzen van de andere derde landen waren lager dan de gemiddelde verkoopprijzen per eenheid van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie, maar hoger dan de Turkse invoerprijzen, behalve in 2012, toen ze een beetje lager waren.
(165)
Gezien het lage, stabiele invoervolume en de lage, eerder stabiele marktaandelen van alle andere derde landen, alsook hun prijsniveaus die overeenkwamen met de algemene prijsniveaus in de Unie, is de Commissie in dit stadium tot de conclusie gekomen dat de invoer uit andere derde landen niet bijdroeg aan de schade die de bedrijfstak van de Unie heeft geleden.
2.2. Uitvoerprestaties van de bedrijfstak van de Unie
(166)
Het volume van de uitvoer van de bedrijfstak van de Unie ontwikkelde zich tijdens de beoordelingsperiode als volgt:
Tabel 12
Uitvoerprestaties van de producenten in de Unie
2010
2011
2012
Onderzoektijdvak
Uitvoervolume (kg helevisequivalent)
4 969 401
5 456 712
5 282 624
6 220 849
Index
100
110
106
125
Gemiddelde prijs (EUR/kg helevisequivalent)
4,08
4,60
4,13
4,16
Index
100
113
101
102
Bron: Eurostat.
(167)
De uitvoer van de bedrijfstak van de Unie is tijdens de beoordelingsperiode met 25 % gestegen. De markt van de Unie is echter de voornaamste markt voor de bedrijfstak van de Unie, die in 2010-2011 slechts ongeveer 3 % en in het onderzoektijdvak ongeveer 5 % van zijn productie uitvoerde. De uitvoerprijzen van de bedrijfstak van de Unie lagen ongeveer 30 % hoger dan de gemiddelde verkoopprijs in de Unie, waardoor uitvoer winstgevender was dan verkoop op de markt van de Unie.
(168)
Op basis hiervan is de Commissie in dit stadium tot de conclusie gekomen dat de uitvoerprestaties van de bedrijfstak van de Unie het oorzakelijke verband tussen de invoer met subsidiëring en de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade niet verbraken.
2.3. Ontwikkeling van het verbruik
(169)
Het verbruik in de Unie bleef stabiel tussen 2010 en 2011 en daalde met 12 % tussen 2011 en het eind van het onderzoektijdvak. De totale daling bedroeg dan ook 12 %. Ondanks het dalende verbruik nam het marktaandeel van de Turkse invoer met subsidiëring toe met 8 procentpunten of 95 %, terwijl de bedrijfstak van de Unie evenveel procentpunten aan marktaandeel verloor. Bijgevolg kon het verlies aan verkoopvolume en marktaandelen door de bedrijfstak van de Unie niet alleen worden verklaard door het algemeen lagere verbruik. De gestage toename van invoer met subsidiëring in een krimpende markt tegen prijzen die de prijzen van de bedrijfstak van de Unie op de markt van de Unie onderboden, veroorzaakte dus op een onafhankelijke manier schade en had, als geconcludeerd in overweging 160, een bepalende rol.
(170)
Op basis hiervan is de Commissie in dit stadium tot de conclusie gekomen dat het dalende verbruik, dat misschien wel bijdroeg aan de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade, op zich niet de oorzaak kon zijn van de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade en bijgevolg het oorzakelijke verband tussen de invoer met subsidiëring en de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade niet kon verbreken.
2.4. Concurrentie met andere vissoorten
(171)
De exporteursvereniging van de Egeïsche Zee argumenteerde dat de door de bedrijfstak van de Unie geleden aanmerkelijke schade werd veroorzaakt door de concurrentie met andere vissoorten, zoals pangasius, grote forel en zalm.
(172)
De invoer van pangasius daalde tijdens de beoordelingsperiode met ongeveer 24 %. Dit staat in contrast met de toenemende invoer van het betrokken product gedurende dezelfde periode.
(173)
Wat de andere vissoorten betreft, werd vastgesteld dat volgens de beschikbare informatie, met name een algemeen toegankelijke studie van het Fødevareøkonomisk Institut van de Universiteit van Kopenhagen (11), grote forel en zalm alternatieven zijn die in hetzelfde marktsegment meedingen. De forel waarop het huidige onderzoek betrekking heeft, wordt daarentegen in andere marktsegmenten verkocht en er is geen rechtstreekse correlatie tussen de prijs van grote forel of zalm en de prijs van de forel waarop het huidige onderzoek betrekking heeft.
(174)
Deze argumenten worden derhalve van de hand gewezen.
(175)
Op basis hiervan is de Commissie in dit stadium tot de conclusie gekomen dat de concurrentie met andere vissoorten niet bijdroeg aan de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade.
2.5. Administratieve en regelgevingslasten, geografische beperkingen
(176)
De exporteursvereniging van de Egeïsche Zee argumenteerde ook nog dat de door de bedrijfstak van de Unie geleden aanmerkelijke schade werd veroorzaakt door administratieve en regelgevingslasten en doordat bepaalde geografische gebieden niet mogen worden gebruikt voor aquacultuurdoeleinden.
(177)
Het gestelde oorzakelijke verband tussen de genoemde administratieve en regelgevingsvoorschriften en de schade werd niet bewezen. Er werd met name niet aangetoond dat het administratieve en regelgevingskader, met inbegrip van de geografische beperkingen voor wat de beschikbare gebieden voor aquacultuurdoeleinden betreft, tijdens de beoordelingsperiode in die mate zouden zijn gewijzigd dat het schade kon veroorzaken. Deze elementen kenmerken eigenlijk gewoon de algemene economische en regelgevende situatie van de aquacultuursector in de Unie en zijn geen verklaring voor de verslechtering van de situatie van de bedrijfstak van de Unie tijdens de beoordelingsperiode. Dit argument wordt derhalve van de hand gewezen.
(178)
Op basis hiervan is de Commissie in dit stadium tot de conclusie gekomen dat de gestelde administratieve en regelgevingslasten en de geografische beperkingen het oorzakelijke verband tussen de invoer met subsidiëring en de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade niet verbraken.
2.6. Prijsdruk door grote detailhandelaren
(179)
De exporteursvereniging van de Egeïsche Zee en één van de in steekproef opgenomen producenten-exporteurs argumenteerden dat grote detailhandelaren in de Unie een sterke onderhandelingspositie hebben en dat de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade het gevolg was van de prijsdruk die van dergelijke grote detailhandelaren uitging, en niet van de invoer van oorsprong uit Turkije.
(180)
Geen enkele grote detailhandelaar maakte zich kenbaar en werkte mee aan onderhavig onderzoek. De Turkse invoerprijzen werden tijdens de beoordelingsperiode in elk geval gesubsidieerd en lagen onder de prijzen van de bedrijfstak van de Unie. Tijdens het onderzoektijdvak bedroegen de prijsonderbiedingsmarges 5 tot 18 %. In een dergelijk scenario kon de vermeende prijsdruk door grote detailhandelaren geen verklaring zijn voor de algemene economische en financiële verslechtering en in het bijzonder voor het verlies aan marktaandeel, en als die vermeende prijsdruk al zou hebben bijgedragen aan de geleden schade, zou dit slechts in zeer beperkte mate zijn.
(181)
Op basis hiervan is de Commissie in dit stadium tot de conclusie gekomen dat de eventuele prijsdruk die uitging van de grote detailhandelaren het oorzakelijke verband tussen de invoer met subsidiëring en de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade niet kon verbreken.
2.7. Overinvesteringen, financiële kosten, wisselkoersschommelingen en buitengewone verliezen als gevolg van geschillen
(182)
De exporteursvereniging van de Egeïsche Zee argumenteerde dat de slechtere prestaties van minstens een paar producenten in de Unie eerder het gevolg waren van overinvesteringen dan van de invoer uit Turkije. Dezelfde partij argumenteerde ook dat de dalende winstgevendheid van de bedrijfstak van de Unie deels het gevolg was van toenemende financiële kosten, wisselkoersschommelingen en kosten als gevolg van geschillen.
(183)
De argumenten betreffende vermeende overinvesteringen en kosten als gevolg van geschillen werden niet onderbouwd, noch ondersteunden de bevindingen van het onderzoek het argument dat deze factoren een aanmerkelijk effect zouden hebben op de winstgevendheid van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie.
(184)
De argumenten betreffende de toenemende financiële kosten en wisselkoersschommelingen werden op geen enkele manier gespecificeerd of bewezen, noch ondersteunden de bevindingen van het onderzoek het argument dat deze factoren een effect zouden hebben op de winstgevendheid van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie.
(185)
Deze argumenten worden derhalve van de hand gewezen.
(186)
Op basis hiervan is de Commissie in dit stadium tot de conclusie gekomen dat de gestelde overinvesteringen, financiële kosten, wisselkoersschommelingen en buitengewone verliezen als gevolg van geschillen niet bijdroegen aan de geleden schade en dus het oorzakelijke verband tussen de invoer met subsidiëring en de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade niet konden verbreken.
3. Conclusie inzake het oorzakelijk verband
(187)
Uit bovenstaande analyse is gebleken dat het volume en het marktaandeel van de invoer met subsidiëring uit het betrokken land aanzienlijk zijn toegenomen. De toegenomen invoer tegen prijzen die de verkoopprijzen van de Unie onderboden, heeft geleid tot een slechtere situatie voor de bedrijfstak van de Unie. Op basis hiervan is de Commissie tot de conclusie gekomen dat de invoer uit Turkije een bepalende rol heeft gespeeld in de door de bedrijfstak van de Unie geleden aanmerkelijke schade.
(188)
Andere factoren die de bedrijfstak van de Unie schade konden hebben toegebracht, werden eveneens geanalyseerd. In dit verband werd vastgesteld dat de invoer uit andere derde landen, de uitvoerprestaties van de bedrijfstak van de Unie, de concurrentie met andere vissoorten, administratieve en regelgevingslasten, geografische beperkingen, overinvesteringen, financiële kosten, wisselkoersschommelingen en buitengewone verliezen als gevolg van geschillen niet bijdroegen aan de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade. Andere factoren, zoals de ontwikkeling van het verbruik van de Unie en de prijsdruk die uitging van grote detailhandelaren, hebben misschien wel bijgedragen aan de geleden schade, maar konden het vastgestelde oorzakelijke verband tussen de invoer met subsidiëring en de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade tijdens het onderzoektijdvak niet verbreken.
(189)
Op basis van het bovenstaande is de Commissie in dit stadium tot de conclusie gekomen dat de aanmerkelijke schade die de bedrijfstak van de Unie heeft geleden, werd veroorzaakt door de invoer met subsidiëring uit het betrokken land en dat andere factoren dat oorzakelijk verband niet verbreken. De schade bestaat met name uit een lagere productie en productiecapaciteit, een kleiner verkoopvolume, en verlies aan marktaandeel en werkgelegenheid, terwijl de winst en het rendement van investeringen tijdens de beoordelingsperiode negatief werden.
F. BELANG VAN DE UNIE
(190)
Overeenkomstig artikel 31 van de basisverordening heeft de Commissie onderzocht of duidelijk kon worden geconcludeerd dat het, ondanks de vaststelling van schade veroorzakende subsidiëring, niet in het belang van de Unie was om in dit geval maatregelen te nemen. Het belang van de Unie werd vastgesteld aan de hand van een afweging van de belangen van alle betrokkenen, met inbegrip van die van de bedrijfstak van de Unie, de importeurs en de gebruikers.
1. Belang van de bedrijfstak van de Unie
(191)
Uit het onderzoek is gebleken dat de bedrijfstak van de Unie aanmerkelijke schade heeft geleden als gevolg van de invoer met subsidiëring uit Turkije.
(192)
De instelling van maatregelen zou de eerlijke mededinging op de markt herstellen. De bedrijfstak van de Unie heeft te maken met een negatieve ontwikkeling van zijn financiële prestatie-indicatoren omdat hij maar moeilijk kan concurreren met de invoer met subsidiëring uit het betrokken land. Door compenserende rechten in te stellen, zou de bedrijfstak van de Unie in een positie worden gebracht waarin hij zijn prijzen kan optrekken zodat de productiekosten worden gedekt en bijgevolg het marktaandeel, de werkgelegenheid en de productie kunnen toenemen en de financiële prestatie-indicatoren, zoals winstgevendheid, kasstroom en rendement van investeringen, kunnen verbeteren.
(193)
Als er geen maatregelen worden ingesteld, zal de prijsdruk van de Turkse invoer wellicht blijven bestaan, met nog meer negatieve gevolgen voor de winstgevendheid van de bedrijfstak van de Unie. Deze verdere achteruitgang in de prestaties zal uiteindelijk leiden tot productiedalingen en meer bedrijfssluitingen, wat schadelijk zal zijn voor de werkgelegenheid en de investeringen in de Unie.
(194)
Op basis hiervan is de Commissie in dit stadium tot de conclusie gekomen dat compenserende maatregelen in het belang van de bedrijfstak van de Unie zijn.
2. Belang van de niet-verbonden importeurs
(195)
In het bericht van inleiding nodigde de Commissie de importeurs en hun representatieve verenigingen uit om zich kenbaar te maken. Zoals vermeld in overweging 12, hebben drie ondernemingen zich kenbaar gemaakt en het steekproefformulier voor niet-verbonden importeurs beantwoord. Daarop zijn vragenlijsten verstuurd naar deze drie ondernemingen, maar slechts een van hen stuurde een antwoord. Uit dit antwoord bleek dat deze partij tijdens het onderzoektijdvak wel een zeer kleine hoeveelheid forel had ingevoerd, maar normaal geen importeur van forel, maar van andere visproducten was. De onderneming voerde te weinig forel in om als algemeen representatief te kunnen worden beschouwd.
(196)
In een later stadium maakte een andere importeur zich kenbaar, maar deze beantwoordde de vragenlijst niet. Deze importeur argumenteerde dat het instellen van rechten op forel uit Turkije zijn invoeractiviteiten zou belemmeren. Hij trad echter niet in detail en verstrekte geen relevante informatie om te beoordelen wat de eventuele gevolgen zouden zijn voor zijn bedrijfsactiviteiten en zijn winstgevendheid, invoer en wederverkoopprijzen.
(197)
Hoewel niet kan worden uitgesloten dat niet-verbonden importeurs door de instelling van compenserende rechten zullen worden beïnvloed is het doel van dergelijke rechten het herstellen van het gelijke speelveld op de markt van de Unie. Er bestaan ook nog andere leveranciers, dus kunnen de importeurs in de Unie, als reactie op de instelling van rechten, overstappen naar een andere leverancier. Uit het onderzoek kwamen in het algemeen geen aanzienlijke negatieve gevolgen voor niet-verbonden importeurs/handelaren in de Unie door de instelling van rechten aan het licht.
(198)
In het licht van het voorgaande en aangezien andere gegevens van niet-verbonden importeurs/handelaren ontbreken, is de Commissie in dit stadium tot de conclusie gekomen dat de instelling van maatregelen voor niet-verbonden importeurs/handelaren geen algemeen aanzienlijk negatieve gevolgen zou hebben.
3. Belang van gebruikers, consumenten, leveranciers
(199)
In het bericht van inleiding nodigde de Commissie de gebruikers en hun representatieve verenigingen en representatieve consumentenorganisaties uit om zich kenbaar te maken. Daarnaast nam de Commissie contact op met alle haar bekende betrokken partijen. Geen enkele partij maakte zich echter kenbaar.
(200)
Na de in het bericht van inleiding vermelde uiterste termijn, maakten zich twee partijen bekend, die beweerden leverancier te zijn van machines aan Turkse forelproducenten/-verwerkers.
(201)
Een partij argumenteerde dat het instellen van rechten zou leiden tot hogere prijzen voor de eindconsument. Deze partij onderbouwde dit argument echter niet. Uit het onderzoek kwamen geen aanzienlijke negatieve gevolgen voor de eindconsument door het instellen van rechten aan het licht. Zoals hiervoor vermeld, was er geen enkele consumentenorganisatie die meewerkte of informatie verstrekte op basis waarvan de gevolgen van de maatregelen in detail hadden kunnen worden beoordeeld. Terwijl compenserende rechten een effect kunnen hebben op de invoerprijzen, kan een dergelijke mogelijke prijsstijging in elk geval minstens gedeeltelijk worden opgevangen doorheen de distributieketen en dus voor de eindconsument beperkt blijven.
(202)
Het doel van compenserende rechten is bovendien het herstellen van het gelijke speelveld op de markt van de Unie, en niet het beperken van de invoer in de Unie van producten met een eerlijke prijs.
(203)
In het licht van het voorgaande, het feit dat gebruikers en consumentenorganisaties niet hebben meegewerkt aan het onderzoek en met name het niveau van de maatregelen, is de Commissie in dit stadium tot de conclusie gekomen dat de instelling van maatregelen geen algemeen aanzienlijk negatieve gevolgen zou hebben voor gebruikers, consumenten of leveranciers.
4. Conclusie inzake het belang van de Unie
(204)
Op basis van het bovenstaande is de Commissie tot de conclusie gekomen dat er geen dwingende redenen zijn om te besluiten dat het niet in het belang van de Unie zou zijn om in dit stadium van het onderzoek maatregelen in te stellen op de invoer van het betrokken product van oorsprong uit Turkije.
G. VOORLOPIGE COMPENSERENDE MAATREGELEN
(205)
Gelet op de conclusies van de Commissie inzake subsidiëring, schade, het oorzakelijk verband en het belang van de Unie, moeten voorlopige compenserende maatregelen worden ingesteld om te voorkomen dat de bedrijfstak van de Unie nog meer schade lijdt door de invoer met subsidiëring.
1. Schade opheffend prijsniveau (schademarge)
(206)
Om het niveau van de maatregelen te bepalen, stelde de Commissie eerst het bedrag van het recht vast dat nodig is om de schade voor de bedrijfstak van de Unie op te heffen.
(207)
De schade zou worden opgeheven indien de bedrijfstak van de Unie in staat zou zijn om zijn productiekosten te dekken en op de verkoop van het soortgelijke product in de markt van de Unie een winst vóór belasting te verkrijgen die onder normale concurrentievoorwaarden, namelijk bij afwezigheid van invoer met subsidiëring, redelijkerwijs kan worden bereikt door een bedrijfstak van dit type in de sector.
(208)
De invoer uit Turkije begon voornamelijk in 2008 aanzienlijk toe te nemen, dus vóór de beoordelingsperiode. De winstgevendheid van de bedrijfstak van de Unie aan het begin van de beoordelingsperiode in 2010 was dus niet representatief. Aangezien vóór 2008 de druk van de invoer uit Turkije op de markt van de Unie niet substantieel was, werden de winstmarges vóór die periode als redelijk beschouwd. Volgens de klacht bedroeg de gemiddelde winstmarge van de Deense forelproducenten in 2006 en 2007 minstens 12 %. Bijgevolg werd in dit stadium geconcludeerd dat een winstmarge van 12 % van de omzet kon worden beschouwd als een passend niveau dat de bedrijfstak van de Unie in afwezigheid van enige schade veroorzakende subsidiëring kon behalen.
(209)
De exporteursvereniging van de Egeïsche Zee en één producent-exporteur argumenteerden dat de nagestreefde winst lager zou moeten zijn dan 12 % omdat i) in vorige onderzoeken (zalm, grote regenboogforel) de gebruikte nagestreefde winstniveaus lager waren, ii) de werkelijke winstmarge die de bedrijfstak van de Unie behaalde aan het begin van de beoordelingsperiode ook lager was, en iii) de winstmarge van 12 % slechts betrekking heeft op de Deense forelproducenten en niet op de gehele bedrijfstak van de Unie en dus niet representatief is. Tot slot argumenteerde de producent-exporteur ook dat een winstmarge van 3 % moet worden gebruikt, aangezien een dergelijk winstniveau in overeenstemming zou zijn met de gemiddelde winstmarge van de gehele voedingssector.
(210)
Ten eerste moet wat de vergelijking met de onderzoeken betreffende grote forel en zalm betreft, worden opgemerkt dat de conclusies van elk onderzoek gebaseerd zijn op de eigen merites van het onderzoek. In dit specifieke geval werd de informatie die beschikbaar was in het onderzoekdossier van het huidige onderzoek als redelijk beschouwd en dus gebruikt.
(211)
Ten tweede moet het nagestreefde winstniveau op de verkoop van het soortgelijke product op de markt van de Unie het niveau zijn dat onder normale concurrentievoorwaarden, namelijk bij afwezigheid van invoer met subsidiëring, redelijkerwijs kan worden bereikt bij normale mededinging door een bedrijfstak van dit type in de sector. Aangezien tijdens de beoordelingsperiode en zelfs ervoor in grote hoeveelheden met subsidiëring, was er geen sprake van normale concurrentievoorwaarden. Het winstniveau van 12 % werd verkregen toen er geen substantiële hoeveelheden uit Turkije in de Unie werden ingevoerd en wordt in dit geval en in dit stadium dus als een redelijk nagestreefd winstniveau beschouwd.
(212)
Ten derde werden de Deense forelproducenten als voldoende representatief voor de markt van de Unie beschouwd, aangezien Denemarken een van de grootste forelproducerende landen in de Unie was. Omdat er in dit stadium geen andere informatie beschikbaar was, werden zij gebruikt voor het bepalen van het nagestreefde winstniveau.
(213)
Tot slot werd de bewering dat de algemene winstmarge van de voedingssector veel lager zou zijn, niet onderbouwd. De Commissie meende dat de winstmarge van de Deense forelproducenten in elk geval de specifieke kenmerken van deze bedrijfssector beter weerspiegelt en dus geschikter is. De voedingssector bestaat immers uit verschillende subcategorieën in verschillende marktsegmenten die onderhevig zijn aan verschillende marktvoorwaarden die niet noodzakelijk van toepassing zijn op de forelproducenten.
(214)
Om deze redenen is de Commissie in dit stadium tot de conclusie gekomen dat het gebruik van een nagestreefde winstmarge van 12 % van de omzet redelijk was.
(215)
De Commissie berekende op deze basis een geen schade veroorzakende prijs van het soortgelijke product voor de bedrijfstak van de Unie door van de verkoopprijs in de Unie de werkelijke winstmarge die tijdens het onderzoektijdvak werd behaald, af te trekken en te vervangen door de winstmarge van 12 %.
(216)
De Commissie bepaalde vervolgens het schade opheffende prijsniveau aan de hand van een vergelijking van de gewogen gemiddelde invoerprijs van de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs in Turkije, zoals vastgesteld bij de berekening van de prijsonderbieding, met de gewogen gemiddelde, geen schade veroorzakende prijs van het soortgelijke product dat gedurende het onderzoektijdvak door de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie op de markt van de Unie werd verkocht. Elk verschil dat uit deze vergelijking naar voren kwam, werd uitgedrukt als een percentage van de gewogen gemiddelde cif-waarde van de invoer.
(217)
Het schade opheffende prijsniveau voor „ondernemingen in bijlage I” en voor „alle andere ondernemingen” wordt op dezelfde manier vastgesteld als de subsidiemarge voor deze ondernemingen (zie overwegingen 96 en 97).
2. Voorlopige maatregelen
(218)
Voorlopige compenserende rechten moeten worden ingesteld op de invoer van regenboogforel (Oncorhynchus mykiss) levend, wegende 1,2 kg of minder per stuk, of vers, gekoeld, bevroren en/of gerookt, in gehele staat of ontdaan van de kop („heads off”) of in de vorm van filets van oorsprong uit Turkije, overeenkomstig de regel van het laagste recht in artikel 12, lid 1, van de basisverordening. De Commissie heeft de schademarges en de subsidiemarges vergeleken. Het bedrag van de rechten moet worden vastgesteld op het niveau van de subsidiemarge, die lager is.
(219)
Gelet op het voorgaande moeten de voorlopige compenserende rechten, uitgedrukt in cif-prijs grens Unie, vóór inklaring, worden vastgesteld als volgt:
Onderneming
Subsidiemarge
Schademarge
Compenserend recht
GMS
7,0 %
27 %
7,0 %
Kilic
9,7 %
41 %
9,7 %
Özpekler
7,1 %
26 %
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
20 %
9,5 %
Andere medewerkende ondernemingen
8,2 %
26 %
8,2 %
Alle andere ondernemingen
9,7 %
41 %
9,7 %
(220)
De bovenstaande compenserende maatregelen worden ingesteld in de vorm van ad-valoremrechten, met andere woorden in verhouding tot de waarde van de invoer.
(221)
De bij deze verordening voor bepaalde ondernemingen vastgestelde individuele compenserende rechten zijn gebaseerd op de bevindingen van dit onderzoek. Zij weerspiegelen dan ook de situatie die bij het onderzoek voor die ondernemingen werd vastgesteld. Deze rechten zijn uitsluitend van toepassing op de invoer van het betrokken product van oorsprong uit het betrokken land en vervaardigd door de genoemde rechtspersonen.
(222)
Op de invoer van het betrokken product dat is geproduceerd door andere ondernemingen die in het dispositief van deze verordening niet uitdrukkelijk worden genoemd, met inbegrip van entiteiten die aan de specifiek genoemde ondernemingen zijn verbonden, is het recht van toepassing dat voor „alle andere ondernemingen” geldt. Zij mogen niet worden onderworpen aan de individuele compenserende rechten.
(223)
Een onderneming die haar naam wijzigt, mag vragen deze individuele compenserende rechten te blijven toepassen. Het verzoek moet worden ingediend bij de Commissie (12). Dit verzoek moet alle relevante informatie bevatten waaruit blijkt dat de wijziging geen invloed heeft op het recht van de onderneming om te genieten van het recht dat op haar van toepassing is. Als de naamswijziging van de onderneming geen invloed heeft op het recht om te genieten van het recht dat op haar van toepassing is, zal een bericht over de naamswijziging worden bekendgemaakt in het Publicatieblad van de Europese Unie.
(224)
Om het risico op ontwijking als gevolg van het verschil in rechten zo veel mogelijk te beperken, zijn speciale maatregelen nodig om de toepassing van de individuele compenserende rechten te garanderen. De bedrijven met individuele compenserende rechten moeten aan de douaneautoriteiten van de lidstaten een geldige handelsfactuur overleggen. De factuur moet voldoen aan de voorschriften in bijlage II. Voor invoer die niet van die factuur vergezeld gaat, geldt het compenserende recht dat van toepassing is op „alle andere ondernemingen”.
(225)
Om een goede toepassing van het compenserende recht te garanderen, moet het voor alle andere ondernemingen vastgestelde residuele recht niet alleen gelden voor de niet-medewerkende producenten-exporteurs in dit onderzoek, maar ook voor producenten die in het onderzoektijdvak geen producten naar de Unie hebben uitgevoerd.
H. SLOTBEPALINGEN
(226)
In het belang van een behoorlijk bestuur nodigt de Commissie de belanghebbende partijen uit schriftelijk te reageren en/of binnen een vaste termijn een hoorzitting met de Commissie en/of de raadadviseur-auditeur in handelsprocedures aan te vragen.
(227)
De bevindingen betreffende de instelling van voorlopige rechten zijn voorlopig en kunnen in het definitieve stadium van het onderzoek worden gewijzigd,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
1. Er wordt een voorlopig compenserend recht ingesteld op regenboogforel (Oncorhynchus mykiss):
-
levend, wegende 1,2 kg of minder per stuk, of
-
vers, gekoeld, bevroren en/of gerookt:
-
in gehele staat (met kop („with heads on”)), ook indien ontdaan van kieuwen („whether or not gilled”), ook indien ontdaan van ingewanden („whether or not gutted”), wegende 1,2 kg of minder per stuk, of
-
ontdaan van de kop („heads off”), ook indien ontdaan van kieuwen, ook indien ontdaan van ingewanden, wegende 1 kg of minder per stuk, dan wel
-
in de vorm van filets, wegende 400 g of minder per stuk,
momenteel ingedeeld onder de GN-codes ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 en ex 0305 43 00 (Taric-codes 0301919011, 0302118011, 0303149011, 0304429010, 0304829010 en 0305430011) en van oorsprong uit Turkije.
2. Het voorlopige compenserende recht dat van toepassing is op de nettoprijs, franco grens Unie, vóór inklaring, van het in lid 1 genoemde en door de hieronder vermelde ondernemingen vervaardigde product is als volgt:
Onderneming
Voorlopig compenserend recht
Aanvullende Taric-code
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taş.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd Şti
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. LtdŞti
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd Şti
-
Gümüşdoga Su Ürünleri Üretim Ihracat Ithalat AŞ
-
Gümüş-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd Şti
-
Hakan Komandit Şirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inş.Paz.Ihr.LtdŞti
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.LtdŞti
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taş. Komis. İth. İhr. Paz. San. ve Tic. Ltd Şti
7,0 %
B964
BAFA Su Ürünleri Yavru Üretim Merkezi Sanayi Ticaret AŞ
9,7 %
B965
Özpekler İnşaat Taahhüd Dayanıklı Tüketim Malları Su Ürünleri Sanayi ve Ticaret Limited Şirketi
7,1 %
B966
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ithalat ve Ihracat Sanayi Ticaret AŞ
9,5 %
B967
Ondernemingen in bijlage I
8,2 %
Alle andere ondernemingen
9,7 %
B999
3. De individuele rechten voor de in lid 2 genoemde ondernemingen zijn uitsluitend van toepassing indien aan de douaneautoriteiten van de lidstaten een geldige handelsfactuur, opgesteld conform de voorschriften in bijlage II, wordt overgelegd. Wanneer een dergelijke factuur niet wordt overgelegd, wordt het recht toegepast dat voor „alle andere ondernemingen” geldt.
4. Tenzij anders vermeld, zijn de geldende bepalingen inzake douanerechten van toepassing.
Artikel 2
1. Onverminderd artikel 30 van Verordening (EG) nr. 597/2009 kunnen belanghebbenden binnen een maand na de inwerkingtreding van deze verordening verzoeken in kennis te worden gesteld van de belangrijkste feiten en overwegingen op grond waarvan deze verordening werd vastgesteld, schriftelijk opmerkingen maken en vragen door de Commissie te worden gehoord.
2. Ingevolge artikel 31, lid 4, van Verordening (EG) nr. 597/2009 kunnen de betrokken partijen binnen een maand na de inwerkingtreding van deze verordening opmerkingen indienen over de toepassing ervan.
Artikel 3
Deze verordening treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Artikel 1 van deze verordening is van toepassing gedurende een periode van vier maanden.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 29 oktober 2014.