PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 15. července 2014,
kterým se určují priority Unie pro politiku vynucování a kontroly v rámci Evropského námořního a rybářského fondu
(2014/464/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 508/2014 ze dne 15. května 2014 o Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2328/2003, (ES) č. 861/2006, (ES) č. 1198/2006 a (ES) č. 791/2007 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1255/2011 (1), a zejména na čl. 17 odst. 3 uvedeného nařízení,
po konzultaci s Výborem pro Evropský námořní a rybářský fond,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Je nutné stanovit priority Unie pro politiku vynucování a kontroly, aby členské státy mohly připravit operační programy týkající se opatření financovaných v souladu s nařízením (EU) č. 508/2014.
(2)
Podpora Unie by měla být přednostně poskytována na nejúčinnější opatření s cílem zlepšit efektivitu kontrolních činností, přičemž se musí zohlednit, jakého pokroku dosáhly členské státy při provádění nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 (2) a nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 (3).
(3)
Priority Unie pro politiku vynucování a kontroly by měly zahrnovat:
-
provádění akčních plánů vypracovaných v souladu s čl. 102 odst. 4 nařízení (ES) č. 1224/2009 za účelem odstranění nedostatků v kontrolním režimu určitého členského státu,
-
provádění zvláštních opatření vedoucích ke splnění určitých předběžných podmínek stanovených v příloze IV nařízení (EU) č. 508/2014, jak je stanoveno v čl. 19 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013 Evropského parlamentu a Rady (4). Ustanovení čl. 19 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013 stanoví, že pokud nejsou splněny použitelné předběžné podmínky, jsou v programu popsána opatření, jež je nutné přijmout, včetně opatření, jež mají být financována,
-
zavádění systémů potvrzování údajů podle článku 109 nařízení (ES) č. 1224/2009, a zejména projektů, jejichž cílem je zajistit interoperabilitu mezi systémy jednotlivých členských států, neboť úplné a spolehlivé hlášení o úlovcích a intenzitě rybolovu je základním prvkem řízení rybolovných zdrojů Unie,
-
vynucování a kontrolu povinnosti vykládat všechny úlovky podle článku 15 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 (5). Tato nová povinnost je velmi důležitým doplněním nové společné rybářské politiky a jejím cílem je přispět k udržitelnému využívání rybolovných zdrojů. Provádění této nové povinnosti povede k úpravám v kontrolním systému členských států, které budou vyžadovat nové výdaje,
-
vynucování a kontrolu systému osvědčení o úlovku pro dovoz a vývoz produktů rybolovu podle kapitoly III nařízení (ES) č. 1005/2008. Provádění systému osvědčení o úlovku je základem boje proti NNN rybolovu;
-
účinná opatření, jejichž cílem je prosazování omezení kapacity loďstev. Za účelem zajištění rovnováhy mezi rybolovnými právy a rybolovnou kapacitou musí členské státy zajistit dodržování omezení kapacity a měly by provádět projekty, jejichž cílem je vydávání osvědčení, ověřování a měření výkonu motoru, které vyžadují financování;
-
provádění stanovených kontrolních a inspekčních programů (SCIP) nebo koordinace kontrol ve vztahu k lovišti nebo oblasti nespadajícím do programu SCIP podle čl. 95 odst. 4 nařízení (ES) č. 1224/2009 a článku 15 nařízení Rady (ES) č. 768/2005 (6). Tyto druhy opatření přispívají k rozvoji kultury dodržování pravidel, posílení spolupráce mezi členskými státy a vytváření synergie mezi různými kontrolními nástroji.
-
vynucování a kontrolu požadavků na sledovatelnost stanovených v článku 58 nařízení (ES) č. 1224/2009 a čl. 67 odst. 6 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 404/2011 (7). Podle článku 58 nařízení (ES) č. 1224/2009 musí být všechny partie produktů rybolovu a akvakultury sledovatelné ve všech fázích produkce, zpracování a distribuce, od odlovu nebo sběru až po maloobchodní prodej. Podle čl. 67 odst. 6 prováděcího nařízení (EU) č. 404/2011 provozovatelé připojí informace o produktech rybolovu a akvakultury uvedené v čl. 58 odst. 5 nařízení (ES) č. 1224/2009 prostřednictvím identifikačního nástroje, jako je například kód, čárový kód, elektronický čip nebo podobné zařízení či označovací systém; tento požadavek je uplatňován od 1. ledna 2013 na produkty rybolovu, na které se vztahuje víceletý plán, a od 1. ledna 2015 na ostatní produkty rybolovu a akvakultury. Vynucování a kontrola požadavků na sledovatelnost by měly být prioritou Unie. Provádění systému sledovatelnosti je základním prvkem politiky kontroly rybolovu s cílem zajistit transparentnost původu produktů rybolovu.
(4)
Priority Unie by měly být uplatňovány flexibilně v závislosti na silných a slabých stránkách politiky vynucování a kontroly v každém členském státě. Jestliže se členský stát již některým prioritám věnoval, pak by se měl v zásadě soustředit na jiné priority.
(5)
Podle čl. 20 odst. 2 nařízení (EU) č. 508/2014 lze priority Unie pro politiku vynucování a kontroly měnit každé dva roky prostřednictvím prováděcích aktů v zájmu jejich přizpůsobení vyvíjejícím se potřebám v oblasti kontroly.
(6)
S cílem zajistit rychlé uplatňování opatření tohoto rozhodnutí by toto rozhodnutí mělo vstoupit v platnost prvním dnem po jeho vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Priority Unie pro politiku vynucování a kontroly podle čl. 17 odst. 3 nařízení (EU) č. 508/2014 jsou následující:
a)
provádění akčních plánů přijatých v souladu s čl. 102 odst. 4 nařízení (ES) č. 1224/2009 za účelem odstranění nedostatků v kontrolním režimu určitého členského státu;
b)
provádění opatření stanovených podle čl. 19 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013 s cílem zajistit dostupnost správní kapacity umožňující dodržovat provádění systému Unie pro kontrolu, inspekci a vynucování, jak je stanoveno v příloze IV nařízení (EU) č. 508/2014;
c)
zavádění systémů potvrzování údajů podle článku 109 nařízení (ES) č. 1224/2009, a zejména provádění projektů používajících společné standardní formuláře nebo zvyšujících interoperabilitu mezi systémy členských států;
d)
kontrola a vynucování povinnosti vykládky všech úlovků, jak stanoví článek 15 nařízení (EU) č. 1380/2013, včetně úpravy kontrolních systémů členských států týkajících se provádění této povinnosti;
e)
kontrola a vynucování systému osvědčení o úlovku stanoveného v kapitole III nařízení (ES) č. 1005/2008;
f)
provádění projektů, jejichž cílem je vydávání osvědčení, ověřování a měření výkonu motoru;
g)
provádění stanovených kontrolních a inspekčních programů podle čl. 95 odst. 4 nařízení (ES) č. 1224/2009;
h)
koordinace kontrol v souladu s článkem 15 nařízení (ES) č. 768/2005;
i)
kontrola a vynucování požadavků na sledovatelnost, včetně systémů označování, aby měli spotřebitelé k dispozici spolehlivé informace, jak je stanoveno v článku 58 nařízení (ES) č. 1224/2009 a čl. 67 odst. 6 nařízení (EU) č. 404/2011.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 15. července 2014.
UITVOERINGSBESLUIT VAN DE COMMISSIE
van 15 juli 2014
tot vaststelling van de prioriteiten van de Unie voor het handhavings- en controlebeleid in het kader van het Europees Fonds voor Maritieme Zaken en Visserij
(2014/464/EU)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EU) nr. 508/2014 van het Europees Parlement en de Raad van 15 mei 2014 inzake het Europees Fonds voor Maritieme Zaken en Visserij en tot intrekking van de Verordeningen (EG) nr. 2328/2003, (EG) nr. 861/2006, (EG) nr. 1198/2006 en (EG) nr. 791/2007 van de Raad en Verordening (EU) nr. 1255/2011 van het Europees Parlement en de Raad (1), en met name artikel 17, lid 3,
Na raadpleging van het Comité voor het Europees Fonds voor Maritieme Zaken en Visserij,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
De prioriteiten van de Unie voor het handhavings- en controlebeleid moeten worden bepaald om de lidstaten is staat te stellen de operationele programma's inzake maatregelen die overeenkomstig Verordening (EU) nr. 508/2014 worden gefinancierd, voor te bereiden.
(2)
Om de doelmatigheid van de controleactiviteiten te verbeteren, moet de Unie, rekening houdend met de wijze waarop de lidstaten Verordeningen (EG) nr. 1005/2008 (2) en (EG) nr. 1224/2009 (3) van de Raad ten uitvoer hebben gelegd, prioritair bijstand verlenen voor de meest doeltreffende acties.
(3)
De Unie dient onder meer de volgende prioriteiten te stellen voor het handhavings- en controlebeleid:
-
uitvoering van krachtens artikel 102, lid 4, van Verordening (EG) nr. 1224/2009 vastgestelde actieplannen voor het opheffen van tekortkomingen in het controlesysteem van een lidstaat;
-
uitvoering van specifieke acties voor het voldoen aan bepaalde in bijlage IV bij Verordening (EU) nr. 508/2014 opgenomen ex-antevoorwaarden, als bedoeld in artikel 19, lid 2, van Verordening (EU) nr. 1303/2013 van het Europees Parlement en de Raad (4).Als niet aan de toepasselijke ex-antevoorwaarden is voldaan, dient het programma krachtens artikel 19, lid 2, van Verordening (EU) nr. 1303/2013 een beschrijving van de te treffen maatregelen en van de te financieren maatregelen te bevatten;
-
tenuitvoerlegging van systemen voor gegevensvalidering als bedoeld in artikel 109 van Verordening (EG) nr. 1224/2009, en meer bepaald de tenuitvoerlegging van projecten voor het interoperabel maken van de respectieve systemen van de lidstaten, aangezien een omvattend en betrouwbaar systeem voor vangst- en inspanningsrapportage een hoeksteen is voor het beheer van de visserijrijkdommen van de Unie;
-
handhaving en controle van de verplichting om alle vangsten aan te landen, als vastgesteld in artikel 15 van Verordening (EU) nr. 1380/2013 van het Europees Parlement en de Raad (5). Deze nieuwe verplichting is een zeer belangrijke toevoeging aan het nieuw gemeenschappelijk visserijbeleid en heeft tot doel bij te dragen aan een duurzame exploitatie van de visbestanden. Als gevolg van de toepassing van deze nieuwe verplichting zullen de controlesystemen van de lidstaten moeten worden aangepast, met nieuwe uitgaven tot gevolg;
-
handhaving en controle van de vangstcertificeringsregeling voor de invoer en de uitvoer van visserijproducten, als vastgesteld in hoofdstuk III van Verordening (EG) nr. 1005/2008. De toepassing van de vangstcertificeringsregeling is de hoeksteen van de strijd tegen IOO-activiteiten;
-
doeltreffende maatregelen om het beperken van de vlootcapaciteit te handhaven. Met het oog op het evenwicht tussen vangstmogelijkheden en vangstcapaciteit moeten de lidstaten ervoor zorgen dat de capaciteitsbeperking in acht wordt genomen en moeten zij projecten voor het certificeren, verifiëren en meten van het motorvermogen uitvoeren die financiering vergen;
-
uitvoering van specifieke controle- en inspectieprogramma's (SCIP's) en toepassing van gecoördineerde controle voor een visserij of een gebied waarvoor geen SCIP is vastgesteld, overeenkomstig respectievelijk artikel 95, lid 4, van Verordening (EG) nr. 1224/2009 en artikel 15 van Verordening (EG) nr. 768/2005 van de Raad (6). Deze soorten acties dragen bij tot de ontwikkeling van een cultuur van naleving, de versterking van de samenwerking tussen de lidstaten en de synergie tussen de verschillende controle-instrumenten;
-
handhaving en controle van traceerbaarheidsvereisten als bedoeld in artikel 58 van Verordening (EG) nr. 1224/2009 en artikel 67, lid 6, van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 404/2011 van de Commissie (7). Krachtens artikel 58 van Verordening (EG) nr. 1224/2009 moeten alle partijen visserij- en aquacultuurproducten in alle stadia van de productie, de verwerking en de distributie traceerbaar zijn, vanaf de vangst of de oogst tot en met de detailhandel. Krachtens artikel 67, lid 6, van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 404/2011 van de Commissie moeten de marktdeelnemers de in artikel 58, lid 5, van Verordening (EG) nr. 1224/2009 bedoelde informatie over visserij- en aquacultuurproducten op de partij aanbrengen aan de hand van een identificatiedrager zoals een code, een streepjescode, een elektronische chip of een soortgelijk instrument of markeersysteem; deze eis is met ingang van 1 januari 2013 van toepassing op producten van visserijtakken waarop een meerjarenplan van toepassing is, en met ingang van 1 januari 2015 op andere visserij- en aquacultuurproducten. De Unie moet van handhaving en controle van traceerbaarheidsvereisten een prioriteit maken. Met het oog op transparantie met betrekking tot de oorsprong van visserijproducten is tenuitvoerlegging van het traceerbaarheidssysteem de hoeksteen van het beleid inzake visserijcontrole.
(4)
De prioriteiten van de Unie moeten flexibel worden toegepast naargelang van de sterke en zwakke punten in het handhavings- en controlebeleid van elke lidstaat. lidstaten die bepaalde prioriteiten al hebben aangepakt, moeten zich in beginsel richten op andere prioriteiten.
(5)
Krachtens artikel 20, lid 2, van Verordening (EU) nr. 508/2014 kan de Commissie de Unieprioriteiten op het gebied van het handhavings- en controlebeleid om de twee jaar wijzigen teneinde deze aan te passen aan de evoluerende controlebehoeften.
(6)
Om ervoor te zorgen dat de in dit besluit opgenomen maatregelen meteen kunnen worden toegepast, dient dit besluit in werking te treden op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie,
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
De in artikel 17, lid 3, van Verordening (EU) nr. 508/2014 bedoelde Unieprioriteiten op het gebied van het handhavings- en controlebeleid zijn:
a)
uitvoering van krachtens artikel 102, lid 4, van Verordening (EG) nr. 1224/2009 vastgestelde actieplannen voor het opheffen van tekortkomingen in het controlesysteem van een lidstaat;
b)
uitvoering van op grond van artikel 19, lid 2, van Verordening (EU) nr. 1303/2013 vastgestelde acties om te voorzien in de administratieve capaciteit die nodig is voor de tenuitvoerlegging van een controle-, inspectie- en handhavingssysteem van de Unie, als bepaald in bijlage IV bij Verordening (EU) nr. 508/2014;
c)
tenuitvoerlegging van systemen voor gegevensvalidering als bedoeld in artikel 109 van Verordening (EG) nr. 1224/2009, en meer bepaald de tenuitvoerlegging van projecten die gebruikmaken van gemeenschappelijke standaardformats of die de interoperabiliteit tussen de systemen van de lidstaten verbeteren;
d)
controle en handhaving van de in artikel 15 van Verordening (EU) nr. 1380/2013 vastgestelde verplichting om alle vangsten aan te landen, met inbegrip van het aanpassen van de controlesystemen van de lidstaten ten aanzien van de tenuitvoerlegging van die verplichting;
e)
controle en handhaving van de in hoofdstuk III van Verordening (EG) nr. 1005/2008 vastgestelde vangstcertificeringsregeling;
f)
uitvoering van projecten voor het certificeren, verifiëren en meten van het motorvermogen;
g)
tenuitvoerlegging van de specifieke controle- en inspectieprogramma's die zijn vastgesteld overeenkomstig artikel 95, lid 4, van Verordening (EG) nr. 1224/2009;
h)
coördinatie van controle overeenkomstig artikel 15 van Verordening (EG) nr. 768/2005;
i)
handhaving en controle van traceerbaarheidsvereisten, waaronder etiketteringssystemen die borg staan voor het verstrekken van betrouwbare informatie aan de consument, als bedoeld in artikel 58 van Verordening (EG) nr. 1224/2009 en artikel 67, lid 6, van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 404/2011.
Artikel 2
Dit besluit treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Gedaan te Brussel, 15 juli 2014.