PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 12. prosince 2014
o rovnocennosti požadavků na dohled a regulaci v některých třetích zemích nebo územích pro účely zacházení s expozicemi podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013
(Text s významem pro EHP)
(2014/908/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 107 odst. 4, čl. 114 odst. 7, čl. 115 odst. 4, čl. 116 odst. 5 a čl. 142 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Instituce musí splňovat kapitálové požadavky, které náležitě odrážejí rizika, jež tyto instituce podstupují (včetně úvěrového rizika), s ohledem na odlišný zeměpisný kontext, ve kterém působí. Úvěrové riziko, které instituce podstupují v souvislosti expozicemi vůči subjektům sídlícím mimo Unii, určuje u jinak stejných ostatních faktorů kvalita příslušného regulačního rámce a dohledu, který se v příslušné třetí zemi provádí.
(2)
Podle čl. 107 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 mohou instituce zacházet s expozicemi vůči investičním podnikům, úvěrovým institucím a burzám z třetích zemí jako s expozicemi vůči institucím pouze v případě, že třetí země uplatňuje na uvedený subjekt požadavky v oblasti obezřetnostního dohledu a regulace, jež jsou přinejmenším rovnocenné požadavkům uplatňovaným v Unii.
(3)
Ustanovení čl. 114 odst. 7, čl. 115 odst. 4 a čl. 116 odst. 5 nařízení (EU) č. 575/2013 stanoví specifické rizikové váhy pro expozice vůči ústředním vládám, centrálním bankám, regionálním vládám, místním orgánům a subjektům veřejného sektoru se sídlem ve třetích zemích, které uplatňují režimy dohledu a regulace, jež jsou přinejmenším rovnocenné požadavkům uplatňovaným v Unii.
(4)
Článek 153 nařízení (EU) č. 575/2013 stanoví vzorec pro výpočet objemu rizikově vážených expozic (podle přístupu založeného na interním ratingu („přístup IRB“)) pro expozice vůči podnikům, institucím, ústředním vládám a centrálním bankám a konkrétně uvádí parametry, které mají být pro výpočet použity, včetně koeficientu korelace. Ustanovení čl. 153 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013 stanoví koeficient korelace pro velké subjekty finančního sektoru. Podle čl. 142 odst. 1 bodu 4 písm. b) uvedeného nařízení je definice „velkého subjektu finančního sektoru“ splněna tehdy, pokud daný subjekt finančního sektoru nebo některá z jeho dceřiných společností podléhají právním předpisům třetí země, která uplatňuje požadavky na dohled a regulaci, jež jsou přinejmenším rovnocenné požadavkům na dohled a regulaci uplatňovaným v Unii.
(5)
Komise posoudila rovnocennost režimů dohledu a regulace ve třetích zemích s odpovídajícími režimy dohledu a regulace v Unii, aby mohla určit odpovídající hodnoty rizikově vážené expozice pro výpočet kapitálových požadavků k úvěrovému riziku souvisejícímu s expozicemi vůči určitým kategoriím subjektů sídlících ve třetích zemích.
(6)
Rovnocennost byla zjišťována na základě analýzy zaměřené na výsledky režimů dohledu a regulace třetí země, která testuje schopnost třetí země plnit stejné obecné cíle jako režimy dohledu a regulace v Unii. Cíli jsou zejména stabilita a integrita domácího i globálního finančního systému jako celku; účinná a přiměřená ochrana vkladatelů a jiných zákazníků finančních služeb; spolupráce mezi různými aktéry finančního systému, včetně regulačních orgánů a orgánů dohledu; nezávislost a účinnost dohledu a účinné provádění a prosazování příslušných mezinárodně dohodnutých standardů. Aby mohly režimy dohledu a regulace třetí země dosáhnout stejných obecných cílů jako režimy dohledu a regulace Unie, měly by splňovat řadu operativních, organizačních a kontrolních standardů, které odpovídají základním prvkům režimu dohledu a regulace Unie, jež platí pro příslušné kategorie finančních institucí. Komise posoudila režimy dohledu a regulace některých třetích zemí vztahující se na úvěrové instituce, investiční podniky a burzy, přičemž vzala v úvahu nezávislé hodnocení mezinárodních organizací, například Basilejského výboru pro bankovní dohled, Mezinárodního měnového fondu a Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry. Díky této analýze mohla Komise vyhodnotit rovnocennost režimů třetích zemí pro účely zacházení s příslušnými kategoriemi expozic uvedenými v článcích 107, 114, 115, 116 a 142 nařízení (EU) č. 575/2013.
(7)
Pro účely článků 114, 115 a 116 nařízení (EU) č. 575/2013 by měla rovnocennost být určena na základě režimů dohledu a regulace vztahujících se na úvěrové instituce, jelikož tyto režimy obvykle stanoví rizikovou váhu pro výpočet kapitálových požadavků k úvěrovému riziku.
(8)
Pro účely čl. 142 odst. 1 bodu 4 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 se posouzení rovnocennosti omezuje na režimy dohledu a regulace vztahující se na podniky třetí země, jejichž hlavní činnost je srovnatelná s činností úvěrové instituce nebo investičního podniku v souladu s definicí uvedenou v čl. 4 odst. 1 bodem 27 uvedeného nařízení.
(9)
Na základě posouzení se zdá, že režimy dohledu a regulace, jež splňují řadu operativních, organizačních a kontrolních standardů, které odpovídají základním prvkům režimu dohledu a regulace Unie vztahujícím se na úvěrové instituce, jsou zavedeny v těchto zemích: Austrálie, Brazílie, Kanada, Čína, Guernsey, Hongkong, Indie, ostrov Man, Japonsko, Jersey, Mexiko, Monako, Saúdská Arábie, Singapur, Jihoafrická republika, Švýcarsko a USA. Z toho důvodu je vhodné považovat režimy dohledu a regulace vztahující se na úvěrové instituce se sídlem v těchto třetích zemích a územích za přinejmenším rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii pro účely čl. 107 odst. 4 a čl. 142 odst. 1 bodu 4 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013.
(10)
Na základě posouzení se zdá, že režimy dohledu a regulace, jež splňují řadu operativních, organizačních a kontrolních standardů, které odpovídají základním prvkům režimu dohledu a regulace Unie vztahujícím se na investiční podniky, jsou zavedeny v těchto zemích: Austrálie, Brazílie, Kanada, Čína, Mexiko, Saúdská Arábie, Singapur, Jihoafrická republika a USA. Z toho důvodu je vhodné považovat režimy dohledu a regulace vztahující se na investiční podniky se sídlem v těchto třetích zemích za přinejmenším rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii pro účely čl. 107 odst. 4 a čl. 142 odst. 1 bodu 4 písm. b).
(11)
Na základě posouzení se zdá, že režimy dohledu a regulace, jež splňují řadu operativních, organizačních a kontrolních standardů, které odpovídají základním prvkům režimu dohledu a regulace Unie vztahujícím se na burzy, jsou zavedeny v těchto zemích: Brazílie, Kanada, Čína, Indie, Japonsko, Mexiko, Saúdská Arábie, Singapur, Jihoafrická republika a USA. Z toho důvodu je vhodné považovat režimy dohledu a regulace těchto třetích zemí vztahující se na burzy, pokud jde o expozice vůči burzám sídlícím v těchto třetích zemích, za přinejmenším rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013.
(12)
Jediným účelem tohoto rozhodnutí je stanovit rovnocennost pro účely přidělování rizikových vah podle článků 107, 114, 115, 116 a 142 nařízení (EU) č. 575/2013.
(13)
Seznam třetích zemí a území, jejichž režimy jsou považovány za rovnocenné pro účely tohoto rozhodnutí, není konečný. Komise bude s pomocí Evropského orgánu pro bankovnictví nadále pravidelně sledovat vývoj režimů dohledu a regulace třetích zemí a území, aby bylo možné seznam třetích zemí a území uvedený v tomto rozhodnutí podle potřeby a alespoň jednou za pět let aktualizovat, a to zejména s ohledem na neustálý vývoj režimů dohledu a regulace v Unii i v globálním měřítku, přičemž se zohlední nové dostupné zdroje relevantních informací.
(14)
Pravidelným přezkumem požadavků v oblasti obezřetnostního dohledu a regulace, které jsou použitelné ve třetích zemích a územích uvedených na seznamech v přílohách, by neměla být dotčena možnost Komise provádět zvláštní přezkum týkající se konkrétní třetí země nebo území kdykoli jindy mimo období obecného přezkumu, pokud Komise musí z důvodu určitého vývoje přezkoumat uznání udělené tímto rozhodnutím. Takové přezkoumání může vést k odebrání uznání rovnocennosti.
(15)
Ustanovení v tomto rozhodnutí spolu úzce souvisí, jelikož se týkají rovnocennosti požadavků na dohled a regulaci v některých třetích zemích a územích pro účely zacházení s expozicemi podle nařízení (EU) č. 575/2013. Aby se zajistil soulad mezi uvedenými ustanoveními, která by měla vstoupit v platnost současně, a aby se institucím, na něž se tyto povinnosti vztahují, usnadnil komplexní pohled a ucelený přístup, je žádoucí zařadit určité prováděcí akty, jež vyžaduje nařízení (EU) č. 575/2013, do jediného rozhodnutí.
(16)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Evropského bankovního výboru.
(17)
Aby se zabránilo tomu, že kapitálové požadavky na úvěrové instituce a investiční podniky v Unii náhle vzrostou, má toto rozhodnutí vstoupit v platnost dne 1. ledna 2015,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rovnocennost požadavků uplatňovaných na úvěrové instituce pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013
Pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013 se třetí země a území uvedené na seznamu v příloze I tohoto rozhodnutí považují za země a území, jež na úvěrové instituce uplatňují režimy dohledu a regulace, které jsou rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii.
Článek 2
Rovnocennost požadavků uplatňovaných na investiční podniky pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013
Pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013 se třetí země a území uvedené na seznamu v příloze II tohoto rozhodnutí považují za země a území, jež na investiční podniky uplatňují režimy dohledu a regulace, které jsou rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii.
Článek 3
Rovnocennost požadavků uplatňovaných na burzy pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013
Pro účely čl. 107 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013 se třetí země a území uvedené na seznamu v příloze III tohoto rozhodnutí považují za země a území, jež na burzy uplatňují režimy dohledu a regulace, které jsou rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii.
Článek 4
Rovnocennost požadavků uplatňovaných na expozice vůči ústředním vládám, centrálním bankám, regionálním vládám, místním orgánům a subjektům veřejného sektoru pro účely článků 114, 115 a 116 nařízení (EU) č. 575/2013
Pro účely čl. 114 odst. 7, čl. 115 odst. 4 a čl. 116 odst. 5 nařízení (EU) č. 575/2013 se třetí země a území uvedené na seznamu v příloze IV tohoto rozhodnutí považují za země a území, jež uplatňují režimy dohledu a regulace, které jsou rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii.
Článek 5
Rovnocennost požadavků uplatňovaných na úvěrové instituce a investiční podniky pro účely článku 142 nařízení (EU) č. 575/2013
Pro účely čl. 142 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013 se třetí země a území uvedené na seznamu v příloze V tohoto rozhodnutí považují za země a území, jež uplatňují režimy dohledu a regulace, které jsou rovnocenné režimům uplatňovaným v Unii.
Článek 6
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2015.
V Bruselu dne 12. prosince 2014.
UITVOERINGSBESLUIT VAN DE COMMISSIE
van 12 december 2014
betreffende de gelijkwaardigheid van de toezicht- en reguleringsvereisten van bepaalde derde landen en grondgebieden ten behoeve van de behandeling van blootstellingen overeenkomstig Verordening (EU) nr. 575/2013 van het Europees Parlement en de Raad
(Voor de EER relevante tekst)
(2014/908/EU)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EU) nr. 575/2013 van het Europees Parlement en de Raad van 26 juni 2013 betreffende prudentiële vereisten voor kredietinstellingen en beleggingsondernemingen en tot wijziging van Verordening (EU) nr. 648/2012 (1), en met name artikel 107, lid 4, artikel 114, lid 7, artikel 115, lid 4, artikel 116, lid 5, en artikel 142, lid 2,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Instellingen moeten, gezien de verschillende geografische contexten waarin zij opereren, kapitaalvereisten vervullen die voldoende de risico's weergeven welke die instellingen op zich hebben genomen, inclusief kredietrisico. Het door instellingen gelopen kredietrisico in verband met blootstellingen aan buiten de Unie gevestigde entiteiten wordt, bij overigens gelijke factoren, bepaald door de kwaliteit van het in het betrokken derde land ten uitvoer gelegde toepasselijke reguleringskader en toezicht.
(2)
Artikel 107, lid 3, van Verordening (EU) nr. 575/2013 staat instellingen slechts toe blootstellingen met betrekking tot uit een derde land afkomstige beleggingsondernemingen, kredietinstellingen en beurzen als blootstellingen met betrekking tot instellingen te behandelen voor zover het derde land op die entiteit toezicht- en reguleringsvereisten toepast die ten minste gelijkwaardig zijn aan die welke in de Unie worden toegepast.
(3)
Artikel 114, lid 7, artikel 115, lid 4, en artikel 116, lid 5, van Verordening (EU) nr. 575/2013 stellen specifieke risicogewichten vast voor blootstellingen met betrekking tot centrale overheden, centrale banken, regionale overheden, lokale overheden en publiekrechtelijke lichamen die in derde landen gevestigd zijn en toezicht- en reguleringsstelsels toepassen die ten minste gelijkwaardig zijn aan die welke in de Unie worden toegepast.
(4)
Artikel 153 van Verordening (EU) nr. 575/2013 stelt de formule vast voor de berekening van de risicogewogen posten voor blootstellingen met betrekking tot ondernemingen, instellingen, centrale overheden en centrale banken op basis van de interneratingbenadering (IRB) en beschrijft gedetailleerd de voor de berekening te gebruiken parameters, inclusief de correlatiecoëfficiënt. Artikel 153, lid 2, van Verordening (EU) nr. 575/2013 stelt de correlatiecoëfficiënt vast die voor grote entiteiten uit de financiële sector geldt. Volgens artikel 142, lid 1, punt 4, onder b), van die verordening moet de entiteit uit de financiële sector of een van haar dochterondernemingen om onder de definitie van „grote entiteit uit de financiële sector” te vallen, onderworpen zijn aan het recht van een derde land dat toezicht- en reguleringsvereisten toepast die ten minste gelijkwaardig zijn aan die welke in de Unie worden toegepast.
(5)
Om de passende risicogewogen posten voor de berekening van de kapitaalvereisten voor het kredietrisico in verband met blootstellingen aan bepaalde categorieën van entiteiten die in derde landen gevestigd zijn te berekenen, heeft de Commissie de gelijkwaardigheid van de toezicht- en reguleringsstelsels van derde landen aan de overeenkomstige toezicht- en reguleringsstelsels in de Unie beoordeeld.
(6)
De gelijkwaardigheid is bepaald door een resultaatgerichte analyse van de toezicht- en reguleringsstelsels van het derde land waarbij wordt nagegaan of deze dezelfde algemene doelstellingen als de toezicht- en reguleringsstelsels van de Unie kunnen bereiken. De doelstellingen behelzen met name de stabiliteit en integriteit van zowel het binnenlandse als het mondiale financiële stelsel in zijn geheel; de effectiviteit en toereikendheid van de bescherming van inleggers en andere consumenten van financiële diensten; de samenwerking tussen verschillende actoren van het financiële stelsel, waaronder regulerende en toezichthoudende instanties; de onafhankelijkheid en de effectiviteit van toezicht; en de effectieve tenuitvoerlegging en handhaving van desbetreffende internationaal overeengekomen standaarden. Om dezelfde algemene doelstellingen van de toezicht- en reguleringsstelsels van de Unie te bereiken, moeten de toezicht- en reguleringsstelsels van het derde land aan een reeks operationele, organisatorische en toezichtstandaarden voldoen die de essentiële elementen weergeven van de toezicht- en reguleringsvereisten van de Unie die voor betrokken categorieën van financiële stelsels gelden. Rekening houdend met onafhankelijke beoordelingen door de internationale organisaties, zoals die welke zijn uitgevoerd door het Bazelse Comité voor bankentoezicht, het Internationaal Monetair Fonds en de Internationale Organisatie van effectentoezichthouders, heeft de Commissie de toezicht- en reguleringsstelsels van bepaalde derde landen beoordeeld die voor kredietinstellingen, beleggingsondernemingen en beurzen gelden. Aan de hand van deze analyse heeft de Commissie de gelijkwaardigheid van stelsels van derde landen kunnen beoordelen ten behoeve van het bepalen van de behandeling van de betrokken categorieën van blootstellingen als vermeld in de artikelen 107, 114, 115, 116 en 142 van Verordening (EU) nr. 575/2013.
(7)
Voor de toepassing van de artikelen 114, 115 en 116 van Verordening (EU) nr. 575/2013 moet de gelijkwaardigheid worden bepaald met betrekking tot de toezicht- en reguleringsstelsels die voor kredietinstellingen gelden aangezien deze stelsels gewoonlijk de risicogewichten voor de berekening van de kapitaalvereisten voor kredietrisico vaststellen.
(8)
Voor de toepassing van artikel 142, lid 1, punt 4, onder b), van Verordening (EU) nr. 575/2013 beperkt de gelijkwaardigheidsbeoordeling zich tot de toezicht- en reguleringsstelsels die gelden voor ondernemingen uit derde landen met een hoofdbedrijf dat vergelijkbaar is met dat van een kredietinstelling of een beleggingsonderneming, in overeenstemming met de definitie in artikel 4, lid 1, punt 27, van die verordening.
(9)
Ingevolge de beoordeling blijkt dat in Australië, Brazilië, Canada, China, Guernsey, Hongkong, India, het eiland Man, Japan, Jersey, Mexico, Monaco, Saoedi-Arabië, Singapore, Zuid-Afrika, Zwitserland en de VS toezicht- en reguleringsstelsels in werking zijn die voldoen aan een reeks operationele, organisatorische en toezichtstandaarden welke de essentiële elementen weergeven van de toezicht- en reguleringsstelsels van de Unie die voor kredietinstellingen gelden. Daarom is het passend voor de toepassing van artikel 107, lid 4, en artikel 142, lid 1, punt 4, onder b), van Verordening (EU) nr. 575/2013 de toezicht- en reguleringsstelsels voor in die derde landen en grondgebieden gevestigde kredietinstellingen als ten minste gelijkwaardig aan die welke in de Unie worden toegepast te beschouwen.
(10)
Ingevolge de beoordeling blijkt dat in Australië, Brazilië, Canada, China, Mexico, Saoedi-Arabië, Singapore, Zuid-Afrika en de VS toezicht- en reguleringsstelsels in werking zijn die voldoen aan een reeks operationele, organisatorische en toezichtstandaarden welke de essentiële elementen weergeven van de toezicht- en reguleringsstelsels van de Unie die voor beleggingsondernemingen gelden. Daarom is het passend voor de toepassing van artikel 107, lid 4, en artikel 142, lid 1, punt 4, onder b), van Verordening (EU) nr. 575/2013 de toezicht- en reguleringsvereisten die voor in die derde landen gevestigde beleggingsondernemingen gelden als ten minste gelijkwaardig aan die welke in de Unie worden toegepast te beschouwen.
(11)
Ingevolge de beoordeling blijkt dat in Brazilië, Canada, China, India, Japan, Mexico, Saoedi-Arabië, Singapore, Zuid-Afrika en de VS toezicht- en reguleringsstelsels in werking zijn die voldoen aan een reeks operationele standaarden welke de essentiële elementen weergeven van de toezicht- en reguleringsstelsels van de Unie die voor beurzen gelden. Daarom is het passend de toezicht- en reguleringsvereisten van die derde landen welke voor beurzen gelden als ten minste gelijkwaardig te beschouwen aan die welke in de Unie gelden voor de toepassing van artikel 107, lid 4, van Verordening (EU) nr. 575/2013 als beperkt tot blootstellingen aan in die derde landen gevestigde beurzen.
(12)
Het enige doel van dit besluit is de gelijkwaardigheid te bepalen ten behoeve van het toekennen van risicogewichten op basis van de artikelen 107, 114, 115, 116 en 142 van Verordening (EU) nr. 575/2013.
(13)
De lijst van derde landen en grondgebieden die voor de toepassing van dit besluit als gelijkwaardig worden beschouwd is niet definitief. De Commissie, met hulp van de Europese Bankautoriteit, zal regelmatig de ontwikkeling van de toezicht- en reguleringsstelsels van derde landen en grondgebieden blijven volgen met het oog op het actualiseren, als passend en ten minste om de 5 jaar, van de lijsten van derde landen en grondgebieden als vastgesteld in dit besluit in het licht met name van de constante ontwikkeling van toezicht- en reguleringsstelsels, in de Unie en op mondiaal niveau, en rekening houdend met nieuwe beschikbare bronnen van toepasselijke informatie.
(14)
De regelmatige toetsing van de prudentiële en toezichtvereisten die in derde landen en grondgebieden als opgenomen in de bijlagen gelden, mogen er niet aan in de weg staan dat de Commissie te allen tijde buiten de algemene toetsing om een specifieke toetsing betreffende een individueel derde land of grondgebied uitvoert indien desbetreffende ontwikkelingen het noodzakelijk maken dat de Commissie de bij dit besluit verleende erkenning herbeoordeelt. Een dergelijke herbeoordeling kan tot de intrekking van de erkenning van gelijkwaardigheid leiden.
(15)
De bepalingen in dit besluit houden nauw verband met elkaar aangezien zij betrekking hebben op de gelijkwaardigheid van de toezicht- en reguleringsvereisten van bepaalde derde landen en grondgebieden ten behoeve van de behandeling van blootstellingen overeenkomstig Verordening (EU) nr. 575/2013. Om de samenhang te garanderen tussen die bepalingen, die op hetzelfde moment in werking moeten treden, en om de onder deze verplichtingen vallende instellingen een volledig beeld ervan en een compacte toegang ertoe te bieden, is het wenselijk bepaalde bij Verordening (EU) nr. 575/2013 vereiste uitvoeringshandelingen in één besluit op te nemen.
(16)
De in dit besluit vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Europees Comité voor het Bankwezen.
(17)
Om een plotselinge verhoging van de kapitaalvereisten voor kredietinstellingen en beleggingsondernemingen in de Unie te vermijden, moet dit besluit in werking treden op 1 januari 2015,
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
Gelijkwaardigheid van vereisten die gelden voor kredietinstellingen voor de toepassing van artikel 107, lid 4, van Verordening (EU) nr. 575/2013
Voor de toepassing van artikel 107, lid 4, van Verordening (EU) nr. 575/2013 worden de in bijlage I van dit besluit opgenomen derde landen en grondgebieden geacht op kredietinstellingen toezicht- en reguleringsstelsels toe te passen die gelijkwaardig zijn aan die welke in de Unie worden toegepast.
Artikel 2
Gelijkwaardigheid van vereisten die gelden voor beleggingsondernemingen voor de toepassing van artikel 107, lid 4, van Verordening (EU) nr. 575/2013
Voor de toepassing van artikel 107, lid 4, van Verordening (EU) nr. 575/2013 worden de in bijlage II van dit besluit opgenomen derde landen geacht op beleggingsondernemingen toezicht- en reguleringsstelsels toe te passen die gelijkwaardig zijn aan die welke in de Unie worden toegepast.
Artikel 3
Gelijkwaardigheid van vereisten die gelden voor beurzen voor de toepassing van artikel 107, lid 4, van Verordening (EU) nr. 575/2013
Voor de toepassing van artikel 107, lid 4, van Verordening (EU) nr. 575/2013 worden de in bijlage III van dit besluit opgenomen derde landen geacht op beurzen toezicht- en reguleringsstelsels toe te passen die gelijkwaardig zijn aan die welke in de Unie worden toegepast.
Artikel 4
Gelijkwaardigheid van vereisten die gelden voor blootstellingen met betrekking tot centrale overheden, centrale banken, regionale overheden, lokale overheden en publiekrechtelijke lichamen voor de toepassing van de artikelen 114, 115 en 116 van Verordening (EU) nr. 575/2013
Voor de toepassing van artikel 114, lid 7, artikel 115, lid 4, en artikel 116, lid 5, van Verordening (EU) nr. 575/2013 worden de in bijlage IV van dit besluit opgenomen derde landen en grondgebieden geacht toezicht- en reguleringsstelsels toe te passen die gelijkwaardig zijn aan die welke in de Unie op kredietinstellingen worden toegepast.
Artikel 5
Gelijkwaardigheid van vereisten die gelden voor kredietinstellingen en beleggingsondernemingen voor de toepassing van artikel 142 van Verordening (EU) nr. 575/2013
Voor de toepassing van artikel 142, lid 2, van Verordening (EU) nr. 575/2013 worden de in bijlage V van dit besluit opgenomen derde landen en grondgebieden geacht toezicht- en reguleringsstelsels toe te passen die gelijkwaardig zijn aan die welke in de Unie worden toegepast.
Artikel 6
Inwerkingtreding
Dit besluit treedt in werking op 1 januari 2015.
Gedaan te Brussel, 12 december 2014.