NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 240/2014
ze dne 7. ledna 2014
o evropském kodexu chování pro partnerskou spolupráci v rámci evropských strukturálních a investičních fondů
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (1), a zejména čl. 5 odst. 3 tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem tohoto nařízení je stanovit evropský kodex chování s cílem podpořit členské státy a zjednodušit jim situaci při organizaci partnerské spolupráce pro dohody o partnerství a programy podporované Evropským fondem pro regionální rozvoj (EFRR), Evropským sociálním fondem (ESF), Fondem soudržnosti, Evropským zemědělským fondem pro rozvoj venkova (EZFRV) a Evropským námořním a rybářským fondem (ENRF). Tyto fondy nyní fungují v rámci společného rámce a jsou označovány jako „evropské strukturální a investiční fondy“ (dále jen „fondy ESI“).
(2)
Partnerská spolupráce je při provádění fondů ESI zavedenou zásadou. Partnerská spolupráce předpokládá úzkou spolupráci mezi orgány veřejné správy, hospodářskými a sociálními partnery a subjekty zastupujícími občanskou společnost na národní, regionální a místní úrovni po celou dobu programového cyklu sestávajícího z přípravy, provádění, monitorování a hodnocení.
(3)
Vybraní partneři by měli být co nejreprezentativnější z hlediska příslušných zúčastněných stran. Výběrová řízení by měla být transparentní a měla by zohlednit různé institucionální a právní rámce členských států a pravomoci národních a regionálních úrovní správy a samosprávy.
(4)
Partnery by měli být orgány veřejné správy, hospodářští a sociální partneři a subjekty zastupující občanskou společnost, včetně partnerů v oblasti životního prostředí, či komunitní a dobrovolnické organizace, které mohou významně ovlivnit nebo mít závažný dopad na provádění dohod o partnerství a programů. Zvláštní pozornost by se měla věnována tomu, aby byly zapojeny skupiny, na které mohou mít programy dopad, ale které je jen obtížně ovlivní, zejména nejzranitelnější a nejvíce marginalizované komunity, kterým nejvíce hrozí diskriminace nebo sociální vyloučení, obzvláště osoby se zdravotním postižením, migranti či Romové.
(5)
Pro výběr partnerů je nezbytné brát v úvahu rozdíly mezi dohodami o partnerství a programy. Dohody o partnerství se týkají všech fondů ESI poskytující podporu jednotlivým členským státům, zatímco programy se týkají pouze fondů ESI, jež na ně přispívají. Partnery v rámci dohod o partnerství by měli být ti, kteří jsou relevantní pro plánované použití všech fondů ESI, zatímco u programů je dostačující, aby partneři byli relevantní pro plánované použití fondů ESI, které na daný program přispívají.
(6)
Partneři by se měli účastnit přípravy a provádění dohod o partnerství a programů. Za tímto účelem je nutné stanovit hlavní zásady a osvědčené postupy týkající se včasných, účelných a transparentních konzultací s partnery ohledně analýzy úkolů a potřeb, které je třeba řešit, dále výběru cílů a priorit k řešení, dohod o koordinačních strukturách a víceúrovňové správě nezbytných pro zajištění účinné realizace politiky.
(7)
Partneři by měli být zastoupeni v monitorovacích výborech programů. Pravidla pro členství ve výborech a jejich vnitřní postupy by měla podporovat návaznost a pocit vlastní odpovědnosti ve vztahu k přípravě programů a jejich provádění; dále by měla podporovat jasná a transparentní pracovní ujednání, včasnost a zákaz diskriminace.
(8)
Prostřednictvím aktivní účasti v monitorovacích výborech by partneři měli být zapojeni do posuzování výkonnosti jednotlivých priorit, příslušných zpráv o programech a popřípadě i výzev k předkládání návrhů.
(9)
Efektivní partnerská spolupráce by měla být usnadněna tím, že se bude příslušným partnerům pomáhat při posilování jejich institucionální kapacity s ohledem na přípravu a provádění programů.
(10)
Komise by měla usnadnit výměnu osvědčených postupů, posilování institucionální kapacity a šíření příslušných výsledků mezi členskými státy, řídícími orgány a zástupci partnerů tím, že se zřídí komunita odborníků v oblasti partnerství zahrnující všechny fondy ESI.
(11)
Úlohu partnerů při provádění dohod o partnerství a výkonnost a účinnost partnerské spolupráce v programovém období by měly posoudit členské státy.
(12)
S cílem podpořit členské státy a zjednodušit jim situaci při organizaci partnerské spolupráce by Komise měla zpřístupnit příklady osvědčených postupů členských států,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Tímto nařízením se zřizuje evropský kodex chování v oblasti partnerské spolupráce pro dohody o partnerství a programy podporované z evropských strukturálních a investičních fondů.
KAPITOLA II
HLAVNÍ ZÁSADY TÝKAJÍCÍ SE TRANSPARENTNÍCH POSTUPŮ PRO IDENTIFIKACI PŘÍSLUŠNÝCH PARTNERŮ
Článek 2
Reprezentativnost partnerů
Členské státy zajistí, aby partneři uvedení v čl. 5 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 byli co nejreprezentativnější z hlediska příslušných zúčastněných stran a byli jmenováni jako řádně pověření zástupci, při zohlednění jejich pravomocí, schopnosti aktivně se zapojit a odpovídající úrovně reprezentativnosti.
Článek 3
Určení příslušných partnerů pro dohody o partnerství
1. Podle dohody o partnerství členské státy určí příslušné partnery přinejmenším z těchto oblastí:
a)
příslušných regionálních, místních, městských a jiných orgánů veřejné správy, včetně
i)
regionálních orgánů, národních zástupců místních samospráv a místních orgánů představujících největší města a městské oblasti, jejichž působnost se týká plánovaného využití fondů ESI,
ii)
národních zástupců vysokoškolských vzdělávacích institucí, poskytovatelů vzdělávání a školení a výzkumných středisek s ohledem na plánované využití fondů ESI,
iii)
jiných vnitrostátních veřejných orgánů odpovědných za uplatňování horizontálních zásad uvedených v článcích 4 až 8 nařízení (EU) č. 1303/2013 s ohledem na plánované využití fondů ESI; a zejména subjektů pověřených podporou rovného zacházení stanoveného podle směrnice Rady 2000/43/ES (2), směrnice Rady 2004/113/ES (3) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES (4);
b)
hospodářských a sociálních partnerů, včetně:
i)
celostátně uznávaných organizací sociálních partnerů, zejména obecných mezioborových organizací a odvětvových organizací, jejichž odvětví se týkají plánovaného využití fondů ESI,
ii)
národních obchodních komor a podnikatelských sdružení zastupujících obecný zájem průmyslu a odvětví s ohledem na plánované využití fondů ESI a s cílem zajistit vyvážené zastoupení velkých, středních a malých podniků a mikropodniků, spolu se zástupci sociální ekonomiky;
c)
subjektů zastupujících občanskou společnost, jako jsou partneři v oblasti životního prostředí, nevládní organizace a subjekty zodpovědné za prosazování sociálního začlenění, rovnosti žen a mužů a nediskriminace, včetně:
i)
subjektů působících v oblastech souvisejících s plánovaným využitím fondů ESI a s uplatňováním horizontálních zásad uvedených v článcích 4 až 8 nařízení (EU) č. 1303/2013, a to na základě jejich reprezentativnosti a při zohlednění zeměpisného a tematického pokrytí, řídících schopností, odborných znalostí a inovativních přístupů,
ii)
jiných organizací nebo skupin, na které má provádění fondů ESI výrazný reálný nebo potenciální dopad, zejména pak skupin považovaných za ohrožené diskriminací a sociálním vyloučením.
2. V případě, že orgány veřejné správy, hospodářští a sociální partneři či subjekty zastupující občanskou společnost vytvořili na základě svých společných zájmů seskupení, které má usnadnit jejich zapojení do partnerské spolupráce (zastřešující organizace), mohou jmenovat jediného zástupce zastřešující organizace, který bude v partnerství jejich stanoviska tlumočit.
Článek 4
Určení příslušných partnerů pro programy
1. Pro každý program členské státy určí příslušné partnery přinejmenším z těchto oblastí:
a)
příslušných regionálních, místních, městských a jiných orgánů veřejné správy, včetně
i)
regionálních orgánů, národních zástupců místních samospráv a místních orgánů představujících největší města a městské oblasti, jejichž působnost se týká plánovaného využití fondů ESI přispívajících na program,
ii)
národních nebo regionálních zástupců vysokoškolských vzdělávacích institucí, poskytovatelů vzdělávání, školení a poradenství a výzkumných středisek s ohledem na plánované využití fondů ESI přispívajících na program,
iii)
dalších orgánů veřejné správy, které jsou odpovědné za uplatňování horizontálních zásad uvedených v článcích 4 až 8 nařízení (EU) č. 1303/2013 s ohledem plánované využití fondů ESI přispívajících na program, a zejména subjektů pověřených podporou rovného zacházení stanoveného podle směrnice 2000/43/ES, směrnice 2004/113/ES a směrnice 2006/54/ES,
iv)
ostatních subjektů organizovaných na národní, regionální nebo místní úrovni, které reprezentují oblasti, ve kterých se provádí integrované územní investice a strategie místního rozvoje financované z programu;
b)
hospodářských a sociálních partnerů, včetně:
i)
celostátně a regionálně uznávaných organizací sociálních partnerů, zejména obecných mezioborových organizací a odvětvových organizací, jejichž odvětví se týkají plánovaného využití fondů ESI přispívajících na program,
ii)
národních nebo regionálních obchodních komor a podnikatelských sdružení zastupujících obecný zájem průmyslu či odvětví s cílem zajistit vyvážené zastoupení velkých, středních a malých podniků a mikropodniků, spolu se zástupci sociální ekonomiky,
iii)
ostatních podobných subjektů organizovaných na národní nebo regionální úrovni;
c)
subjektů zastupujících občanskou společnost, jako jsou partneři v oblasti životního prostředí, nevládní organizace a subjekty zodpovědné za prosazování sociálního začlenění, rovnosti žen a mužů a nediskriminace, včetně:
i)
subjektů působících v oblastech souvisejících s plánovaným využitím fondů ESI přispívajícího na program a s uplatňováním horizontálních zásad uvedených v článcích 4 až 8 nařízení (EU) č. 1303/2013, a to na základě jejich reprezentativnosti a při zohlednění zeměpisného a tematického pokrytí, řídících schopností, odborných znalostí a inovativních přístupů,
ii)
subjektů zastupujících místní akční skupiny uvedené v čl. 34 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013,
iii)
dalších organizací nebo skupin, na které má provádění fondů ESI výrazný reálný nebo potenciální dopad; zejména pak skupin považovaných za ohrožené diskriminací a sociálním vyloučením.
2. Co se týče programů evropské územní spolupráce, mohou členské státy do partnerské spolupráce zahrnout:
i)
evropská seskupení pro územní spolupráci, která působí v příslušné přeshraniční nebo nadnárodní programové oblasti,
ii)
orgány nebo subjekty, které jsou zapojeny do vytváření či provádění makroregionální strategie či strategie pro oblast jednotlivého moře v programových oblastech, včetně koordinátorů prioritních oblastí v rámci makroregionálních strategií.
3. V případě, že orgány veřejné správy, hospodářští a sociální partneři či subjekty zastupující občanskou společnost vytvořili zastřešující organizaci, mohou jmenovat jediného zástupce této zastřešující organizace, který bude v partnerství jejich stanoviska tlumočit.
KAPITOLA III
HLAVNÍ ZÁSADY A OSVĚDČENÉ POSTUPY TÝKAJÍCÍ SE ZAPOJENÍ PŘÍSLUŠNÝCH PARTNERŮ DO PŘÍPRAVY DOHODY O PARTNERSTVÍ A PROGRAMŮ
Článek 5
Konzultace s příslušnými partnery o přípravě dohody o partnerství a programů
1. Členské státy a řídící orgány konzultují s příslušnými partnery postup a časový harmonogram přípravy dohody o partnerství a programů, aby zajistily jejich transparentní a účinné zapojení. Přitom je plně informují o jejich obsahu a jakýchkoli jeho změnách.
2. Pokud jde o konzultace s příslušnými partnery, členské státy zohlední potřebu:
a)
včasného zveřejnění příslušných informací a snadného přístupu k nim;
b)
dostatečného času na to, aby partneři mohli analyzovat základní přípravné dokumenty a předlohu dohody o partnerství a předlohy programů a mohli k nim dát připomínky;
c)
dostupnosti způsobů, pomocí nichž mohou partneři klást otázky, poskytovat příspěvky nebo budou informováni o tom, jak byly jejich návrhy zohledněny;
d)
šíření výsledků konzultací.
3. Co se týče programů rozvoje venkova, členské státy zohlední úlohu, kterou mohou hrát celostátní sítě pro venkov ustavené podle čl. 54 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 (5) z hlediska zapojení příslušných partnerů.
4. Pokud došlo k ustavení formálních dohod mezi různými úrovněmi správy na nižší úrovni, než je národní úroveň, členské státy zohlední tyto dohody o víceúrovňové správě v souladu se svými institucionálními a právními rámci.
Článek 6
Příprava dohody o partnerství
Členské státy v souladu se svými institucionálními a právními rámci zapojí příslušné partnery do přípravy dohody o partnerství, zejména co se týče:
a)
analýzy rozdílů, potřeb rozvoje a růstového potenciálu s ohledem na tematické cíle, včetně těch, jež jsou obsaženy v doporučeních pro jednotlivé země;
b)
souhrnu předběžných podmínek programů nebo hlavních zjištění předběžných hodnocení dohody o partnerství, pokud je členský stát provedl z vlastního podnětu;
c)
vybraných tematických cílů, orientačního rozdělení podpory z fondů ESI a jejich hlavních očekávaných výsledků;
d)
seznamu programů a mechanismů na národní a regionální úrovni pro zajištění koordinace fondů ESI mezi sebou navzájem a s dalšími unijními a vnitrostátními finančními nástroji a Evropskou investiční bankou;
e)
opatření pro zajištění integrovaného přístupu k využití fondů ESI pro územní rozvoj městských, venkovských, pobřežních a rybolovných oblastí a oblastí se zvláštními územními rysy;
f)
opatření pro zajištění integrovaného přístupu k řešení zvláštních potřeb zeměpisných oblastí nejvíce postižených chudobou a cílových skupin, jimž nejvíce hrozí diskriminace nebo vyloučení, se zvláštním zřetelem na marginalizované skupiny obyvatel;
g)
provádění horizontálních zásad uvedených v článcích 5, 7 a 8 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Článek 7
Informace o zapojení příslušných partnerů do přípravy dohody o partnerství
Členské státy pro účely dohody o partnerství poskytnou alespoň tyto informace:
a)
seznam partnerů, kteří se podíleli na přípravě dohody o partnerství;
b)
opatření přijatá s cílem zajistit aktivní účast partnerů, včetně opatření přijatých v oblasti přístupnosti, zejména pro osoby se zdravotním postižením;
c)
úloha partnerů v přípravě dohody o partnerství;
d)
výsledky konzultací s partnery a popis jejich přidané hodnoty při přípravě dohody o partnerství.
Článek 8
Příprava programů
Členské státy v souladu se svými institucionálními a právními rámci zapojí příslušné partnery do přípravy programů, zejména co se týče:
a)
analýzy a určení potřeb;
b)
definice nebo výběru priorit a souvisejících specifických cílů;
c)
přidělování finančních prostředků;
d)
definice specifických ukazatelů programů;
e)
provádění horizontálních zásad definovaných v článcích 7 a 8 nařízení (EU) č. 1303/2013;
f)
složení monitorovacího výboru.
Článek 9
Informace o zapojení příslušných partnerů do programů
Členské státy pro účely programů poskytnou alespoň tyto informace:
a)
opatření přijatá za účelem zapojení příslušných partnerů do přípravy programů a jejich změny;
b)
plánované kroky k zajištění účasti partnerů při provádění programů.
KAPITOLA IV
OSVĚDČENÉ POSTUPY TÝKAJÍCÍ SE FORMULACE PRAVIDEL ČLENSTVÍ A VNITŘNÍ POSTUPY MONITOROVACÍCH VÝBORŮ
Článek 10
Pravidla členství v monitorovacích výborech
1. Při vypracovávání pravidel členství v monitorovacích výborech berou členské státy v úvahu zapojení těch partnerů, kteří již byli zapojeni do přípravy programů, a podporují rovnost žen a mužů a zásadu nediskriminace.
2. Pokud jde monitorovací výbory programů Evropské územní spolupráce, partneři mohou být zastoupeni zastřešujícími organizacemi na úrovni Unie nebo mezinárodní úrovni pro meziregionální a nadnárodní programy spolupráce. Členské státy mohou zapojovat partnery do příprav monitorovacího výboru, zejména prostřednictvím jejich účasti v koordinačních výborech na národní úrovni organizovaných v zúčastněných členských státech.
Článek 11
Jednací řády monitorovacích výborů
Při formulaci jednacího řádu monitorovací výbory zohledňují tyto aspekty:
a)
hlasovací práva členů;
b)
lhůta pro oznámení o zasedáních a předávání dokumentů, jež zpravidla nesmí být kratší než deset pracovních dnů;
c)
opatření pro zveřejňování a přístupnost přípravných dokumentů předložených monitorovacím výborům;
d)
postup pro přijímání, zveřejňování a přístupnost zápisů z jednání;
e)
opatření týkající se zřizování a činnosti pracovních skupin v rámci monitorovacích výborů;
f)
ustanovení týkající se střetu zájmů partnerů zapojených do monitorování, hodnocení a výzev k předkládání návrhů;
g)
podmínky, zásady a ujednání týkající se pravidel pro úhradu, možností budování kapacit a využití technické pomoci.
KAPITOLA V
HLAVNÍ ZÁSADY A OSVĚDČENÉ POSTUPY TÝKAJÍCÍ SE ZAPOJENÍ PŘÍSLUŠNÝCH PARTNERŮ DO PŘÍPRAVY VÝZEV K PŘEDKLÁDÁNÍ NÁVRHŮ A ZPRÁV O POKROKU A VE VZTAHU K MONITOROVÁNÍ A HODNOCENÍ PROGRAMŮ
Článek 12
Povinnosti týkající se ochrany údajů, důvěrnosti údajů a střetu zájmů
Členské státy zajistí, aby si partneři, kteří se podíleli na přípravě výzev k předkládání návrhů a zpráv o pokroku či na monitorování a hodnocení programů, byli vědomi svých povinností týkajících se ochrany údajů, důvěrnosti údajů a střetu zájmů.
Článek 13
Zapojení příslušných partnerů do přípravy výzev k předkládání návrhů
Řídící orgány přijmou vhodná opatření, aby se zamezilo možnému střetu zájmů, pokud jsou do přípravy výzev k předkládání návrhů nebo jejich posuzování zapojeni příslušní partneři.
Článek 14
Zapojení příslušných partnerů do přípravy zpráv o pokroku
Členské státy zapojí příslušné partnery do přípravy zpráv o pokroku při provádění dohody o partnerství podle čl. 52 nařízení (EU) č. 1303/2013, týkající se zejména hodnocení role partnerů při provádění dohody o partnerství a přehledu stanovisek předložených partnery během konzultací, popřípadě včetně popisu toho, jak byla stanoviska partnerů zohledněna.
Článek 15
Zapojení příslušných partnerů do monitorování programů
V rámci monitorovacích výborů a jejich pracovních skupin řídící orgány zapojí partnery do posuzování výsledků programu, včetně závěrů přezkumu výkonnosti, a do přípravy výročních zpráv o provádění programů.
Článek 16
Zapojení partnerů do hodnocení programů
1. Řídící orgány zapojí příslušné partnery do hodnocení programů v rámci monitorovacích výborů a popřípadě i zvláštních pracovních skupin vytvořených pro tento účel monitorovacími výbory.
2. Řídící orgány pro programy Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR), Evropského sociálního fondu (ESF) a Fondu soudržnosti konzultují s partnery zprávy, jež shrnují závěry hodnocení provedených v průběhu programového období v souladu s čl. 114 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013.
KAPITOLA VI
ORIENTAČNÍ OBLASTI, TÉMATA A OSVĚDČENÉ POSTUPY TÝKAJÍCÍ SE VYUŽÍVÁNÍ FONDŮ ESI K POSÍLENÍ INSTITUCIONÁLNÍCH KAPACIT PŘÍSLUŠNÝCH PARTNERŮ A ROLE KOMISE PŘI ŠÍŘENÍ OSVĚDČENÝCH POSTUPŮ
Článek 17
Posilování institucionálních kapacit příslušných partnerů
1. Řídící orgán prověří potřebu využívat technické pomoci za účelem podpory posilování institucionálních kapacit partnerů, zejména co se týče malých územněsprávních celků, hospodářských a sociálních partnerů a nevládních organizací, s cílem pomoci jim účinně se zapojit do přípravy, provádění, monitorování a hodnocení programů.
2. Podpora uvedená v odstavci 1 může mít formu, mimo jiné, tematických seminářů, školení, koordinačních a síťových struktur nebo příspěvků na náklady spojené s účastí na zasedáních týkajících se přípravy, provádění, monitorování a hodnocení programu.
3. Co se týče programů rozvoje venkova, lze podporu uvedenou v odstavci 1 poskytnout prostřednictvím celostátní sítě pro venkov v souladu s čl. 54 nařízení (EU) č. 1305/2013.
4. Co se týče programů ESF, řídící orgány v méně rozvinutých nebo přechodových regionech nebo v členských státech způsobilých pro podporu z Fondu soudržnosti zajistí, aby byly vhodné zdroje z ESF podle potřeby přidělovány na činnosti spojené s budováním kapacit sociálních partnerů a nevládních organizací, které jsou zapojeny do programů.
5. Co se týče evropské územní spolupráce, podpora podle odstavců 1 a 2 může rovněž zahrnovat podporu partnerům k posílení jejich institucionálních kapacit pro účast na mezinárodní spolupráci.
Článek 18
Úloha Komise při šíření osvědčených postupů
1. Komise zřídí mechanismus spolupráce nazvaný evropská komunita odborníků v oblasti partnerství, který je společný pro fondy ESI a je otevřený zainteresovaným členským státům, řídícím orgánům a organizacím zastupujícím partnery na úrovni Unie.
Evropská komunita odborníků v oblasti partnerství usnadňuje výměnu zkušeností, budování kapacit a šíření příslušných výsledků.
2. Komise zpřístupní příklady osvědčených postupů pro organizování partnerství.
3. Výměna zkušeností ohledně určení, přenosu a šíření osvědčených postupů a inovativních přístupů v souvislosti s prováděním programů meziregionální spolupráce a opatření podle čl. 2 odst. 3 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1299/2013 (6) zahrnuje zkušenosti z partnerství v programech spolupráce.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. ledna 2014.
GEDELEGEERDE VERORDENING (EU) Nr. 240/2014 VAN DE COMMISSIE
van 7 januari 2014
betreffende de Europese gedragscode inzake partnerschap in het kader van de Europese structuur- en investeringsfondsen
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EU) nr. 1303/2013 van het Europees Parlement en de Raad van 17 december 2013 houdende gemeenschappelijke bepalingen inzake het Europees Fonds voor regionale ontwikkeling, het Europees Sociaal Fonds, het Cohesiefonds, het Europees Landbouwfonds voor plattelandsontwikkeling en het Europees Fonds voor maritieme zaken en visserij, en algemene bepalingen inzake het Europees Fonds voor regionale ontwikkeling, het Europees Sociaal Fonds, het Cohesiefonds en het Europees Fonds voor maritieme zaken en visserij, en tot intrekking van Verordening (EG) nr. 1083/2006 van de Raad (1), en met name artikel 5, lid 3,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Het doel van deze verordening is te voorzien in een Europese gedragscode om de lidstaten te ondersteunen bij de organisatie van partnerschappen, voor partnerschapsovereenkomsten en programma’s die worden ondersteund door het Europees Fonds voor regionale ontwikkeling (EFRO), het Europees Sociaal Fonds (ESF), het Cohesiefonds, het Europees Landbouwfonds voor plattelandsontwikkeling (Elfpo) en het Europees Fonds voor maritieme zaken en visserij (EFMZV). Deze fondsen opereren nu onder een gemeenschappelijk kader en worden aangeduid als de „Europese structuur- en investeringsfondsen” (hierna „de ESI-fondsen” genoemd).
(2)
Werken in partnerschap is een traditioneel beginsel bij de uitvoering van de ESI-fondsen. Partnerschap impliceert een nauwe samenwerking tussen overheden, economische en sociale partners en maatschappelijke organisaties op nationaal, regionaal en lokaal niveau, gedurende de gehele programmacyclus, die bestaat uit voorbereiding, uitvoering, bewaking en evaluatie.
(3)
De geselecteerde partners moeten zo representatief mogelijk voor de desbetreffende belanghebbenden zijn. De selectieprocedures moeten transparant zijn en rekening houden met de verschillende institutionele en juridische kaders van de lidstaten en hun nationale en regionale bevoegdheden.
(4)
De partners dienen te bestaan uit overheden, economische en sociale partners en maatschappelijke organisaties, waaronder milieupartners, organisaties van lokale gemeenschappen en vrijwilligersorganisaties, die wezenlijke invloed kunnen hebben op of ingrijpende gevolgen kunnen ondervinden van de uitvoering van de partnerschapsovereenkomst en programma’s. Specifieke aandacht moet worden besteed aan groepen die bij de programma’s betrokken kunnen raken, maar het moeilijk vinden om invloed uit te oefenen, in het bijzonder de meest kwetsbare en randgroepen, die het grootste risico lopen op discriminatie en sociale uitsluiting, in het bijzonder personen met een handicap, migranten en Roma.
(5)
Bij de selectie van partners moet rekening worden gehouden met de verschillen tussen partnerschapsovereenkomsten en programma’s. Partnerschapsovereenkomsten dekken alle ESI-fondsen die steun verlenen aan elke lidstaat, terwijl programma’s alleen betrekking hebben op de ESI-fondsen die er een bijdrage aan leveren. De partners voor partnerschapsovereenkomsten moeten relevant zijn in het licht van het geplande gebruik van alle ESI-fondsen, terwijl het voor programma’s voldoende is dat de partners relevant zijn in het licht van het geplande gebruik van de ESI-fondsen die aan het programma een bijdrage leveren.
(6)
De partners dienen te worden betrokken bij het opstellen en uitvoeren van partnerschapsovereenkomsten en programma’s. Daarom is vaststelling noodzakelijk van de belangrijkste beginselen en goede praktijken wat betreft tijdige, zinvolle en transparante raadpleging van de partners over het analyseren van de uitdagingen en behoeften die aangepakt moeten worden, de keuze van de doelstellingen en prioriteiten, en de coördinatie structuren en „multi-level governance”-afspraken, die noodzakelijk zijn voor een effectieve uitvoering van het beleid.
(7)
De partners moeten vertegenwoordigd zijn in de comités voor toezicht op de programma’s. De regels voor het lidmaatschap en de comitéprocedures dienen continuïteit en „ownership” van programmering en uitvoering te bevorderen, alsmede duidelijke en transparante werkafspraken, inachtneming van de tijdsplanning en non-discriminatie.
(8)
Door hun actieve deelname aan de toezichtcomités dienen de partners te worden betrokken bij de beoordeling van de prestaties inzake de verschillende prioriteiten, de verslagen over de programma’s en eventueel bij de oproepen tot het indienen van voorstellen.
(9)
Doelmatig partnerschap moet worden vergemakkelijkt door de desbetreffende partners te helpen met het versterken van hun institutionele capaciteit met het oog op het opstellen en uitvoeren van programma’s.
(10)
De Commissie moet de uitwisseling van goede praktijken, het versterken van de institutionele capaciteit en de verspreiding van relevante resultaten onder lidstaten, beheersautoriteiten en vertegenwoordigers van de partners vergemakkelijken door het opzetten van een „Community of Practice on Partnership” die alle ESI-fondsen bestrijkt.
(11)
De rol van de partners bij de uitvoering van de partnerschapsovereenkomsten en de prestaties en de doeltreffendheid van het partnerschap in de programmeringsperiode dient door de lidstaten te worden beoordeeld.
(12)
Voor het ondersteunen van de lidstaten bij de organisatie van het partnerschap moet de Commissie voorbeelden van goede praktijken in de lidstaten ter beschikking stellen,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
HOOFDSTUK I
ALGEMENE BEPALINGEN
Artikel 1
Onderwerp en werkingssfeer
Deze verordening stelt de Europese gedragscode vast inzake partnerschap voor partnerschapsovereenkomsten en programma’s die worden ondersteund door de Europese structuur- en investeringsfondsen.
HOOFDSTUK II
BELANGRIJKSTE BEGINSELEN INZAKE TRANSPARANTE PROCEDURES VOOR IDENTIFICATIE VAN DE DESBETREFFENDE PARTNERS
Artikel 2
Representativiteit van de partners
De lidstaten zorgen ervoor dat de in artikel 5, lid 1, van de Verordening (EU) nr. 1303/2013 bedoelde partners zo representatief mogelijk zijn voor de relevante belanghebbenden en worden benoemd als naar behoren gemachtigde vertegenwoordigers, rekening houdende met hun bekwaamheid en capaciteit om actief en op een passend niveau van vertegenwoordiging deel te nemen.
Artikel 3
Identificatie van de betreffende partners voor de partnerschapsovereenkomst
1. Voor de partnerschapsovereenkomst identificeren de lidstaten de relevante partners uit ten minste de volgende categorieën:
a)
bevoegde regionale, plaatselijke, stedelijke en andere overheden, waaronder:
i)
regionale overheden, nationale vertegenwoordigers van lokale overheden en lokale overheden die de grootste steden en stedelijke gebieden vertegenwoordigen, waarvan de bevoegdheden verband houden met het geplande gebruik van de ESI-fondsen;
ii)
nationale vertegenwoordigers van instellingen voor hoger onderwijs, opleidings- en onderwijsinstellingen en onderzoekscentra, in het licht van het geplande gebruik van de ESI-fondsen;
iii)
andere nationale overheden die verantwoordelijk zijn voor de toepassing van de horizontale beginselen in artikel 4 tot en met 8 van Verordening (EU) nr. 1303/2013, in het licht van het geplande gebruik van de ESI-fondsen; en in het bijzonder de organen voor de bevordering van gelijke behandeling die zijn opgericht overeenkomstig Richtlijn 2000/43/EG van de Raad (2), Richtlijn 2004/113/EG van de Raad (3) en Richtlijn 2006/54/EG van het Europees Parlement en de Raad (4);
b)
economische en sociale partners, waaronder:
i)
nationaal erkende organisaties van sociale partners, in het bijzonder de algemene bedrijfstakoverkoepelende organisaties en sectororganisaties, waarvan de sectoren verband houden met het geplande gebruik van de ESI-fondsen;
ii)
de nationale kamers van koophandel en ondernemersverenigingen die het algemeen belang van sectoren en bedrijfstakken vertegenwoordigen, in het licht van het geplande gebruik van de ESI-fondsen en met het oog op evenwichtige vertegenwoordiging van grote, middelgrote, kleine en micro-ondernemingen, samen met vertegenwoordigers van de sociale economie;
c)
organen die maatschappelijke organisaties vertegenwoordigen, zoals milieupartners, niet-gouvernementele organisaties en organen die verantwoordelijk zijn voor de bevordering van sociale integratie, gendergelijkheid en non-discriminatie, met inbegrip van:
i)
organen die actief zijn op de gebieden die verband houden met het geplande gebruik van de ESI-fondsen en de toepassing van horizontale beginselen zoals bedoeld in de artikelen 4 tot en met 8 van Verordening (EU) nr. 1303/2013, op basis van hun representativiteit, en rekening houdende met de geografische en thematische dekking, beheer van capaciteit, deskundigheid en innovatieve benaderingen;
ii)
andere organisaties of groepen waarvoor de tenuitvoerlegging van de ESI-fondsen aanzienlijke gevolgen heeft of waarschijnlijk zal hebben, in het bijzonder groepen die geacht worden een risico van discriminatie en sociale uitsluiting te lopen.
2. Waar overheden, economische en sociale partners, en vertegenwoordigers van het maatschappelijk middenveld een organisatie hebben opgericht voor het groeperen van hun belangen, om hun deelname aan het partnerschap te vergemakkelijken (overkoepelende organisatie), kunnen zij één enkele vertegenwoordiger aanwijzen om de standpunten van de overkoepelende organisatie in het partnerschap voor te leggen.
Artikel 4
Identificatie van relevante partners voor programma’s
1. Voor ieder programma identificeren de lidstaten de relevante partners uit ten minste de volgende categorieën:
a)
bevoegde regionale, plaatselijke, stedelijke en andere overheden, waaronder:
i)
regionale overheden, nationale vertegenwoordigers van lokale overheden en lokale overheden die de grootste steden en stedelijke gebieden vertegenwoordigen, waarvan de bevoegdheden verband houden met het geplande gebruik van de ESI-fondsen en bijdragen aan het programma;
ii)
nationale of regionale vertegenwoordigers van instellingen voor hoger onderwijs, aanbieders van opleidingen en adviesdiensten, en onderzoekscentra, in het licht van het geplande gebruik van de ESI-fondsen die bijdragen aan het programma;
iii)
andere overheidsinstanties die verantwoordelijk zijn voor de toepassing van de horizontale beginselen in artikel 4 tot en met 8 van Verordening (EU) nr. 1303/2013, in het licht van het geplande gebruik van de ESI-fondsen die bijdragen aan het programma; en in het bijzonder de organen voor de bevordering van gelijke behandeling opgericht overeenkomstig Richtlijn 2000/43/EG, Richtlijn 2004/113/EG en Richtlijn 2006/54/EG;
iv)
andere instanties op nationaal, regionaal of lokaal niveau en overheden die de gebieden vertegenwoordigen waar door het programma gefinancierde geïntegreerde territoriale investeringen en strategieën voor lokale ontwikkeling worden uitgevoerd;
b)
economische en sociale partners, waaronder:
i)
nationaal of regionaal erkende organisaties van sociale partners, in het bijzonder de algemene bedrijfstakoverkoepelende organisaties en sectororganisaties, waarvan de sectoren verband houden met het geplande gebruik van de ESI-fondsen die bijdragen aan het programma;
ii)
de nationale of regionale kamers van koophandel en ondernemersverenigingen die het algemeen belang van industrieën of branches vertegenwoordigen, in het licht van een evenwichtige vertegenwoordiging van grote, middelgrote, kleine en micro-ondernemingen, samen met vertegenwoordigers van de sociale economie;
iii)
andere soortgelijke instanties op nationaal of regionaal niveau;
c)
vertegenwoordigers van het maatschappelijk middenveld, zoals milieupartners, niet-gouvernementele organisaties en organen die verantwoordelijk zijn voor de bevordering van sociale integratie, gendergelijkheid en non-discriminatie, met inbegrip van:
i)
organen die actief zijn op de gebieden die verband houden met het geplande gebruik van de ESI-fondsen die bijdragen aan het programma en de toepassing van horizontale beginselen, zoals bedoeld in de artikelen 4 tot en met 8 van Verordening (EU) nr. 1303/2013, op basis van hun representativiteit, en rekening houdende met de geografische en thematische dekking, beheer van capaciteit, deskundigheid en innovatieve benaderingen;
ii)
instanties die de plaatselijke actiegroepen als bedoeld in artikel 34, lid 1, van Verordening (EU) nr. 1303/2013 vertegenwoordigen;
iii)
andere organisaties of groepen waarvoor de tenuitvoerlegging van de ESI-fondsen aanzienlijke gevolgen heeft of waarschijnlijk zal hebben, in het bijzonder groepen die geacht worden een risico van discriminatie en sociale uitsluiting te lopen.
2. Ten aanzien van Europese programma’s voor territoriale samenwerking kunnen de lidstaten bij het partnerschap betrekken:
i)
Europese groeperingen voor territoriale samenwerking, die op het terrein van het betreffende grensoverschrijdende of transnationale programma werkzaam zijn;
ii)
overheden of organen die betrokken zijn bij de ontwikkeling of uitvoering van een macroregionale of zeebekkenstrategie op het terrein van het programma, met inbegrip van coördinatoren van de prioritaire gebieden voor macroregionale strategieën.
3. Waar overheidsinstanties, economische en sociale partners en vertegenwoordigers van het maatschappelijk middenveld een overkoepelende organisatie hebben opgericht, kunnen zij één enkele vertegenwoordiger aanwijzen om de standpunten van de overkoepelende organisatie in het partnerschap voor te leggen.
HOOFDSTUK III
ALGEMENE BEGINSELEN EN GOEDE PRAKTIJKEN MET BETREKKING TOT DE BETROKKENHEID VAN DE RELEVANTE PARTNERS BIJ HET OPSTELLEN VAN DE PARTNERSCHAPSOVEREENKOMST EN PROGRAMMA’S
Artikel 5
Raadplegen van de betreffende partners bij het opstellen van de partnerschapsovereenkomst en programma’s
1. Om transparante en effectieve betrokkenheid van de relevante partners te waarborgen, raadplegen de lidstaten en de beheersautoriteiten hen over het proces en het tijdschema voor het opstellen van de partnerschapsovereenkomst en programma’s. Daarbij houden zij hen volledig op de hoogte van de inhoud en eventuele wijzigingen.
2. Met betrekking tot de raadpleging van de betreffende partners houden de lidstaten rekening met de noodzaak van:
a)
tijdige mededeling van en gemakkelijke toegang tot de betreffende informatie;
b)
voldoende tijd voor partners voor het analyseren van en commentaar geven op de belangrijkste voorbereidende documenten, de ontwerp-partnerschapsovereenkomst en de ontwerpprogramma’s;
c)
beschikbare kanalen waardoor partners vragen kunnen stellen, bijdragen kunnen leveren en geïnformeerd kunnen worden over de wijze waarop hun voorstellen in overweging zijn genomen;
d)
de verspreiding van de resultaten van de raadpleging.
3. Met betrekking tot de programma’s voor plattelandsontwikkeling houden de lidstaten rekening met de rol die de nationale plattelandsnetwerken, opgericht overeenkomstig artikel 54 van Verordening (EU) nr. 1305/2013 van het Europees Parlement en de Raad (5), kunnen spelen bij het inschakelen van de betreffende partners.
4. Waar formele overeenkomsten zijn vastgesteld tussen de verschillende bestuursniveaus onder het nationale niveau houdt de lidstaat rekening met deze „multi-level governance”-overeenkomsten, in overeenstemming met het institutionele en juridische kader.
Artikel 6
Opstellen van de partnerschapsovereenkomst
De lidstaten betrekken de relevante partners, in overeenstemming met hun institutionele en juridische kader, bij het opstellen van de partnerschapsovereenkomst, en vooral met betrekking tot:
a)
het analyseren van dispariteiten, ontwikkelingsbehoeften en groeipotentieel, aan de hand van de thematische doelstellingen, waaronder die waarop de relevante landenspecifieke aanbevelingen betrekking hebben;
b)
samenvattingen van de voorwaarden vooraf van de programma’s en de belangrijkste bevindingen van iedere voorafgaande op initiatief van de lidstaat ondernomen evaluatie van de partnerschapsovereenkomst;
c)
de selectie van de thematische doelstellingen, de indicatieve toewijzingen van de ESI-fondsen en de belangrijkste verwachte resultaten;
d)
de lijst van programma’s en de mechanismen op nationaal en regionaal niveau om de coördinatie van de ESI-fondsen met elkaar en met andere EU-en nationale financieringsinstrumenten en met de Europese Investeringsbank te waarborgen;
e)
de regelingen voor het waarborgen van een geïntegreerde benadering voor het gebruik van ESI-fondsen voor de territoriale ontwikkeling van stedelijke, landbouw-, kust- en visserijgebieden en gebieden met bijzondere territoriale kenmerken;
f)
de regelingen voor het waarborgen van een geïntegreerde benadering van de specifieke behoeften van de geografische gebieden die het hardst door armoede worden getroffen en van doelgroepen die het grootste risico lopen op discriminatie en sociale uitsluiting, met speciale aandacht voor randgroepen;
g)
de uitvoering van de horizontale beginselen als bedoeld in de artikelen 5, 7 en 8 van Verordening (EU) nr. 1303/2013.
Artikel 7
Informatie over de actieve betrokkenheid van de betreffende partners in de partnerschapsovereenkomst
De lidstaten verstrekken voor de partnerschapsovereenkomst ten minste de volgende gegevens:
a)
de lijst van partners die betrokken zijn bij het opstellen van de partnerschapsovereenkomst;
b)
de getroffen maatregelen voor actieve deelname van de partners, met inbegrip van maatregelen ten aanzien van toegankelijkheid, vooral voor personen met een handicap;
c)
de rol van de partners bij het opstellen van de partnerschapsovereenkomst;
d)
de resultaten van het overleg met partners en een beschrijving van de toegevoegde waarde daarvan bij het opstellen van de partnerschapsovereenkomst.
Artikel 8
Opstellen van programma’s
De lidstaten betrekken de relevante partners, in overeenstemming met hun institutionele en juridische kader, bij het opstellen van de programma’s, en vooral met betrekking tot:
a)
de analyse en identificatie van de behoeften;
b)
de vaststelling of selectie van prioriteiten en gerelateerde specifieke doelstellingen;
c)
de toewijzing van financiële middelen;
d)
de vaststelling van specifieke indicatoren voor de programma’s;
e)
de uitvoering van de horizontale beginselen zoals gedefinieerd in de artikelen 7 en 8 van Verordening (EU) nr. 1303/2013;
f)
de samenstelling van het toezichtcomité.
Artikel 9
Informatie over de betrokkenheid van de relevante partners in de programma’s
De lidstaten leveren voor de programma’s ten minste de volgende gegevens:
a)
de getroffen maatregelen om de betreffende partners bij het opstellen van de programma’s en de wijzigingen daarvan te betrekken;
b)
de geplande acties om de deelname van de partners bij de uitvoering van de programma’s te waarborgen.
HOOFDSTUK IV
GOEDE PRAKTIJKEN MET BETREKKING TOT DE FORMULERING VAN REGELS VOOR LIDMAATSCHAP EN DE INTERNE PROCEDURES VAN TOEZICHTCOMITÉS
Artikel 10
Regels voor lidmaatschap van het toezichtcomité
1. Bij het formuleren van de regels voor lidmaatschap van het toezichtcomité houden de lidstaten rekening met de betrokkenheid van de partners die betrokken zijn geweest bij het opstellen van de programma’s en te streven naar gelijkheid tussen mannen en vrouwen en non-discriminatie.
2. Ten aanzien van de toezichtcomités van programma’s voor Europese territoriale samenwerking kunnen partners worden vertegenwoordigd door overkoepelende organisaties op Europees of transnationaal niveau voor interregionale en transnationale samenwerkingsprogramma’s. De lidstaten kunnen partners betrekken bij de voorbereiding van de toezichtcomités, in het bijzonder door hun deelname aan coördinatiecommissies op nationaal niveau, georganiseerd in de deelnemende lidstaten.
Artikel 11
Reglement van orde van het toezichtcomité
Bij het opstellen van het reglement van orde houden de toezichtcomités rekening met de volgende aspecten:
a)
stemrecht van de leden;
b)
de kennisgeving van de vergaderingen en de verzending van documenten, over het algemeen ten minste 10 werkdagen van tevoren;
c)
de regelingen voor de publicatie en toegankelijkheid van de voorbereidende documenten die aan de toezichtcomités worden voorgelegd;
d)
de procedure voor goedkeuring, publicatie en toegankelijkheid van de notulen;
e)
de regelingen voor de oprichting en activiteiten van werkgroepen onder de toezichtcomités;
f)
de bepalingen over belangenconflicten voor partners die betrokken zijn bij toezicht, evaluatie en oproepen tot het indienen van voorstellen;
g)
de voorwaarden, beginselen en regelingen voor vergoedingen, mogelijkheden voor capaciteitsopbouw en het beroep op technische bijstand.
HOOFDSTUK V
ALGEMENE BEGINSELEN EN GOEDE PRAKTIJKEN WAT BETREFT DE ACTIEVE BETROKKENHEID VAN DE RELEVANTE PARTNERS BIJ DE VOORBEREIDING VAN OPROEPEN TOT HET INDIENEN VAN VOORSTELLEN, VOORTGANGSRAPPORTAGES EN MET BETREKKING TOT TOEZICHT EN EVALUATIE VAN PROGRAMMA’S
Artikel 12
Verplichtingen met betrekking tot gegevensbescherming, vertrouwelijkheid en belangenconflict
De lidstaten zorgen ervoor dat de partners die betrokken zijn bij de voorbereiding van oproepen tot het indienen van voorstellen, voortgangsrapportages en bij toezicht en evaluatie van programma’s zich bewust zijn van hun verplichtingen met betrekking tot gegevensbescherming, vertrouwelijkheid en belangenconflicten.
Artikel 13
Betrokkenheid van de relevante partners bij het opstellen van oproepen tot het indienen van voorstellen
De beheersautoriteiten nemen passende maatregelen om mogelijke belangenconflicten te voorkomen, daar waar de partners worden betrokken bij de voorbereiding van oproepen tot het indienen van voorstellen of bij de beoordeling daarvan.
Artikel 14
Betrokkenheid van de relevante partners bij het opstellen van voortgangsrapportages
De lidstaten betrekken de relevante partners bij het opstellen van de voortgangsrapportages over de uitvoering van de partnerschapsovereenkomst, zoals bedoeld in artikel 52 van Verordening (EU) nr. 1303/2013, in het bijzonder met betrekking tot de beoordeling van de rol van de partners bij de uitvoering van de partnerschapsovereenkomst en het overzicht van de adviezen van de partners tijdens de raadpleging, met inbegrip, in voorkomend geval, van de beschrijving van de wijze waarop met de adviezen van partners rekening is gehouden.
Artikel 15
Betrokkenheid van de relevante partners bij het toezicht op programma’s
De beheersautoriteiten betrekken de partners, in het kader van het toezichtcomité en de daaronder vallende werkgroepen, bij de beoordeling van de prestaties van het programma, met inbegrip van de conclusies van de evaluatie van de resultaten, en bij de voorbereiding van de jaarlijkse uitvoeringsverslagen over de programma’s.
Artikel 16
Betrokkenheid van de relevante partners bij het evalueren van programma’s
1. Beheersautoriteiten dienen de partners te betrekken bij de evaluatie van programma’s, in het kader van de toezichtcomités en in voorkomend geval van specifieke werkgroepen die door de toezichtcomités voor dit doel zijn opgericht.
2. Beheersautoriteiten van de programma’s voor het Europees Fonds voor regionale ontwikkeling (EFRO), het Europees Sociaal Fonds (ESF) en het Cohesiefonds dienen de partners te raadplegen over de verslagen die een samenvatting geven van de bevindingen van de evaluaties tijdens de programmeringsperiode, overeenkomstig artikel 114, lid 2, van Verordening (EU) nr. 1303/2013.
HOOFDSTUK VI
INDICATIEVE TERREINEN, THEMA’S EN GOEDE PRAKTIJKEN MET BETREKKING TOT HET GEBRUIK VAN DE ESI-FONDSEN TER VERSTERKING VAN DE INSTITUTIONELE CAPACITEIT VAN RELEVANTE PARTNERS EN DE ROL VAN DE COMMISSIE BIJ DE VERSPREIDING VAN GOEDE PRAKTIJKEN
Artikel 17
Versterken van de institutionele capaciteit van relevante partners
1. De beheersautoriteit onderzoekt de noodzaak van technische bijstand ter ondersteuning van de versterking van de institutionele capaciteit van de partners, in het bijzonder ten aanzien van kleine lokale overheden, economische en sociale partners en niet-gouvernementele organisaties, om hen te helpen om effectief te kunnen deelnemen aan voorbereiding, uitvoering, toezicht en evaluatie.
2. De in lid 1 bedoelde steun kan de vorm aannemen van, onder andere, speciale workshops, opleidingscursussen, coördinatie en netwerken, of bijdragen aan de kosten van deelname aan vergaderingen over de voorbereiding en uitvoering van, het toezicht op en de evaluatie van een programma.
3. Voor programma’s voor plattelandsontwikkeling kan de in lid 1 bedoelde steun worden verleend via het nationale netwerk voor het platteland, dat is opgezet overeenkomstig artikel 54 van Verordening (EU) nr. 1305/2013.
4. Voor ESF-programma’s zorgen de beheersautoriteiten in minder ontwikkelde of overgangsregio’s, of in lidstaten die in aanmerking komen voor steun uit het Cohesiefonds, ervoor dat er naar behoefte passende ESF-middelen worden toegewezen aan de activiteiten voor capaciteitsopbouw van de sociale partners en niet-gouvernementele organisaties die bij de programma’s betrokken zijn.
5. Voor Europese territoriale samenwerking kan ondersteuning op grond van de leden 1 en 2 ook betrekking hebben op ondersteuning voor partners ter versterking van hun institutionele capaciteit voor deelname aan internationale samenwerkingsactiviteiten.
Artikel 18
Rol van de Commissie bij de verspreiding van goede praktijken
1. De Commissie zet een samenwerkingsmechanisme op, genaamd de Europese Groep voor partnerschapspraktijk (European Community for Practice on Partnership), die alle ESI-fondsen bestrijkt en openstaat voor belanghebbende lidstaten, beheersautoriteiten en organisaties die de partners op communautair niveau vertegenwoordigen.
Deze Europese Groep vergemakkelijkt de uitwisseling van ervaringen, de capaciteitsopbouw en de verspreiding van de betreffende resultaten.
2. De Commissie stelt voorbeelden van goede praktijken voor het organiseren van het partnerschap ter beschikking.
3. De uitwisseling van ervaringen met de identificatie, overdracht en verspreiding van goede praktijken en innovatieve benaderingen met betrekking tot de uitvoering van interregionale samenwerkingsprogramma’s en maatregelen op grond van artikel 2, lid 3, onder c), van Verordening (EU) nr. 1299/2013 van het Europees Parlement en de Raad (6), dient ervaringen met partnerschap in samenwerkingsprogramma’s te omvatten.
HOOFDSTUK VII
SLOTBEPALINGEN
Artikel 19
Inwerkingtreding
Deze verordening treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 7 januari 2014.