NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 167/2013
ze dne 5. února 2013
o schvalování zemědělských a lesnických vozidel a dozoru nad trhem s těmito vozidly
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
S cílem podpořit vnitřní trh byl směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/37/ES ze dne 26. května 2003 o schvalování typu zemědělských a lesnických traktorů, jejich přípojných vozidel a výměnných tažených strojů, jakož i jejich systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků stanoven komplexní systém Unie pro schvalování typu traktorů, jejich přípojných vozidel a výměnných tažených zařízení (3).
(2)
Za účelem rozvoje a fungování vnitřního trhu Unie je vhodné nahradit systém schvalování členskými státy postupem schvalování typu Unie založeným na zásadě úplné harmonizace, zatímco současně je brán ohled na hledisko hospodárnosti, přičemž zvláštní pozornost je věnována malým a středním podnikům.
(3)
Na žádost Evropského parlamentu a s cílem zjednodušit a urychlit schválení právních předpisů pro schvalování typu byl do právních předpisů Unie o schvalování vozidel zaveden nový regulativní přístup, podle kterého zákonodárce řádným legislativním postupem pouze stanoví základní pravidla a principy a přenáší pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci týkající se dalších technických detailů na Komisi. S ohledem na základní požadavky by tedy toto nařízení mělo pouze stanovit základní ustanovení o funkční bezpečnosti, bezpečnosti osádky a vlivu na životní prostředí a přenést na Komisi pravomoc stanovit technické specifikace aktů v přenesené pravomoci.
(4)
Požadavky tohoto nařízení jsou v souladu se zásadami zakotvenými ve sdělení Komise ze dne 5. června 2002 nazvaném „Akční plán pro zjednodušení a zlepšení právního prostředí“.
(5)
Je mimořádně důležité, aby budoucí opatření navrhovaná na základě tohoto nařízení nebo postupy, kterými bude prováděno, splňovaly zásady, které byly připomenuty ve zprávě Komise zveřejněné v roce 2006 a nazvané „CARS 21: Rámec právní úpravy pro konkurenceschopnost automobilového průmyslu ve 21. století“ (dále jen „CARS 21“). Zejména by v zájmu zdokonalení a zjednodušení právní úpravy a aby nebylo stále nutné aktualizovat stávající právní předpisy Unie týkající se technických specifikací, mělo toto nařízení odkazovat na stávající mezinárodní normy a předpisy, aniž by je bylo nutné opakovat v právním rámci Unie.
(6)
Vzhledem k tomu, že směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/68/ES ze dne 16. prosince 1997 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje (4) ani směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/42/ES ze dne 17. května 2006 o strojních zařízeních (5) ani toto nařízení nestanoví požadavky na návrh a konstrukci s cílem zajistit bezpečnost na pozemních komunikacích u nesilničních pojízdných strojů s vlastním pohonem, kterých se využívá zejména v zemědělství a lesnictví, měla by Komise posoudit potřebu harmonizovat právní předpisy členských států v této oblasti a zvážit navržení legislativního opatření s cílem zajistit vysokou úroveň bezpečnosti, a to s přihlédnutím ke stávajícím právním předpisům Unie.
(7)
Toto nařízení by se nemělo dotýkat opatření na vnitrostátní úrovni nebo na úrovni Unie týkajících se použití zemědělských a lesnických vozidel na pozemních komunikacích, jako jsou zvláštní řidičské průkazy, omezení maximální rychlosti nebo opatření upravující přístup na určité druhy komunikací.
(8)
Směrnice 2003/37/ES nejdříve omezila povinné použití postupu pro ES schválení typu úplného vozidla na vozidla kategorie T1, T2 a T3 a nestanovila všechny nutné požadavky k tomu, aby umožňovaly dobrovolně žádat o ES schválení typu úplného vozidla pro ostatní kategorie. Aby bylo možné dokončit jednotný trh a zajistit jeho řádné fungování, mělo by toto nařízení umožnit výrobcům dobrovolně žádat o EU schválení typu úplného vozidla pro všechny kategorie vozidel, na která se vztahuje toto nařízení, a tím jim umožnit, aby prostřednictvím EU schválení typu požívaly výhod jednotného trhu.
(9)
Směrnice 2003/37/ES stanovila ES schválení typu vozidla u všech terénních vozidel a vozidel typu side-by-side jako jsou traktory. Toto nařízení by se proto mělo vztahovat i na tyto typy vozidel vzhledem k tomu, že dotyčný typ vozidla spadá do kategorie vozidel uvedené v tomto nařízení a splňuje všechny požadavky tohoto nařízení.
(10)
Povinnosti vnitrostátních orgánů stanovené v ustanoveních tohoto nařízení týkajících se dozoru nad trhem jsou konkrétnější než odpovídající ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh (6).
(11)
Aby byla zajištěna vysoká úroveň funkční bezpečnosti, bezpečnosti osádky a ochrany životního prostředí, měly by s ohledem na schvalování být harmonizovány technické požadavky a normy v oblasti životního prostředí, které se používají pro vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky.
(12)
Je vhodné stanovit zásadu, že vozidla musí být konstruována, vyráběna a montována takovým způsobem, aby se minimalizovalo riziko zranění cestujících ve vozidle a ostatních účastníků provozu na pozemních komunikacích. Výrobci za tímto účelem musí zajistit, aby vozidla splňovala příslušné požadavky stanovené tímto nařízením. Kromě jiného musí uvedená ustanovení obsahovat požadavky ohledně kompaktnosti konstrukce vozidel, pomocných systémů ovládání vozidla řidičem, systémů umožňujících řidiči viditelnost a informace o stavu vozidla a okolního prostředí, osvětlovacích systémů vozidla, systémů ochrany cestujících ve vozidle, vnějšku vozidla a příslušenství, hmotnosti a rozměrů vozidla a pneumatik.
(13)
Aby se zajistilo, že byl správně proveden postup pro sledování shodnosti výroby, jenž je jedním ze základních kamenů systému EU pro schvalování typu, a že řádně funguje, měly by výrobci pravidelně kontrolovat k tomuto účelu určené příslušné orgány nebo technická zkušebna s odpovídající kvalifikací.
(14)
V některých omezených případech je vhodné umožnit vnitrostátní schvalování typu malých sérií. To by však mělo být omezeno na malý počet vozidel. Proto je nezbytné pomocí počtu vyrobených vozidel přesně vymezit pojem malých sérií.
(15)
Hlavním cílem právních předpisů Unie o schvalování vozidel je zajistit, aby nová vozidla, konstrukční části a samostatné technické celky uvedené na trh poskytovaly vysokou míru bezpečnosti a ochrany životního prostředí. Dosažení tohoto cíle by nemělo být ztěžováno montáží určitých částí nebo zařízení po uvedení vozidla na trh nebo po uvedení do provozu. Proto by měla být přijata odpovídající opatření k zajištění toho, aby díly nebo zařízení, jež je možné montovat do vozidel a jež mohou významně ohrozit fungování systémů s významem pro bezpečnost nebo ochranu životního prostředí, podléhaly před tím, než jsou uvedeny na trh, kontrole ze strany schvalovacího orgánu. Tato opatření by měla zahrnovat technické požadavky, jež tyto části a zařízení musí splnit.
(16)
Taková opatření by měla být uplatňována na omezený počet dílů a zařízení, jejichž seznam by měl být stanoven Komisí v prováděcím aktu po konzultaci se zúčastněnými stranami. Tato opatření by měla zajistit, aby příslušné díly a zařízení neohrožovaly bezpečnost vozidla ani nepříznivě neovlivnily jeho environmentální výkonnost a aby současně byla zachována hospodářská soutěž na trhu s náhradními díly.
(17)
Unie je smluvní stranou Dohody Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel („revidovaná dohoda z roku 1958“) (7). Aby bylo možné zjednodušit právní předpisy pro schvalování typu v souladu s doporučeními CARS 21, je vhodné zrušit všechny jednotlivé směrnice, aniž by došlo ke snížení úrovně ochrany. Požadavky stanovené v uvedených směrnicích by měly být přeneseny do tohoto nařízení nebo do aktů v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení a měly by být v případě potřeby nahrazeny odkazy na odpovídající předpisy Evropské hospodářské komise OSN (EHK OSN), pro které Unie hlasovala nebo k nimž přistoupila a které jsou přiloženy k revidované dohodě z roku 1958. Ke snížení administrativní zátěže procesu schvalování typu by se mělo výrobcům motorových vozidel umožnit, aby požádali o schválení typu podle tohoto nařízení, případně přímo prostřednictvím schválení v souladu s příslušnými předpisy EHK OSN uvedenými v příloze I nebo v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení.
(18)
Předpisy EHK OSN a jejich změny, pro něž Unie hlasovala při uplatnění rozhodnutí 97/836/ES by měly být začleněny do právních předpisů EU o schvalování typu. Proto by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat nezbytné změny přílohy I tohoto nařízení nebo aktů v přenesené pravomoci přijatých na jeho základě.
(19)
Jiná možnost by spočívala v odkazu uvedeném v aktech v přenesené pravomoci na kodexy vytvořené Organizací pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) nebo na normy CEN/Cenelec nebo ISO, které jsou přímo přístupné veřejnosti a na něž se v nich odkazuje.
(20)
Aby se zabránilo zneužívání zabezpečovacích zařízení, je důležité, aby výrobci poskytovali vlastníkům vozidel náležité informace.
(21)
Aby bylo umožněno výrobcům dílů nebo zvláštních technických jednotek žádat o EU schválení typu pro díly nebo zvláštní technické jednotky nebo o povolení pro části nebo zařízení, je také důležité, aby tito výrobci měli přístup k určitým informacím, které mohou poskytnout pouze výrobci automobilů, jako jsou technické informace včetně výkresů potřebných pro vývoj dílů k dodatečné instalaci.
(22)
V zájmu zlepšení fungování vnitřního trhu, zejména v oblasti volného pohybu zboží, svobody usazování a volného pohybu služeb je potřebný nediskriminační přístup k informacím o opravách vozidla prostřednictvím standardizované vyhledávací funkce, kterou je možno použít k vyhledání technických informací, a účinná hospodářská soutěž v oblasti služeb poskytujících informace o opravách a údržbě vozidel. Velká část těchto informací se týká palubních diagnostických systémů a jejich vzájemného působení s ostatními systémy vozidla. Je vhodné stanovit technické specifikace, kterými by se měli výrobci řídit, na svých internetových stránkách, spolu s cílenými opatřeními, která zajistí přiměřený přístup malým a středním podnikům.
(23)
Výrobcům vozidel by mělo být také umožněno plnit své povinnosti za účelem poskytnutí přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla týkajícím se protokolů o možnostech propojení traktorů s taženým nebo namontovaným zařízením, jak je uvedeno v normě ISO 11783, poskytnutím odkazu na internetové stránce výrobce, kde bude uvedena internetová stránka zřízená společně několika výrobci nebo sdružením výrobců.
(24)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto prováděcí pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcí pravomoci (8).
(25)
Za účelem doplnění tohoto nařízení o další technické podrobnosti by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie s ohledem na funkční bezpečnost, požadavky na provedení, environmentální výkonnost a pohon, přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla a určení technických zkušeben a vymezení specifických úkolů pro ně. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(26)
Členské státy by měly stanovit sankce za porušení ustanovení tohoto nařízení a aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů přijatých na jeho základě a zajistit jejich provádění. Tyto sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující.
(27)
Ačkoli nic v tomto nařízení nebrání členským státům, aby nadále uplatňovaly své příslušné jednotlivé systémy schvalování, měla by Komise na základě informací od členských států podat Evropskému parlamentu a Radě zprávu o působení těchto vnitrostátních systémů, aby se znovu zvážila otázka, zda předloží legislativní návrh na harmonizaci jednotlivých systémů schvalování na úrovni Unie.
(28)
Jako výsledek použití nového regulativního systému zavedeného tímto nařízením by měly být zrušeny tyto směrnice:
-
směrnice 2003/37/ES,
-
směrnice Rady 74/347/EHS ze dne 25. června 1974 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pole výhledu a stíračů čelních skel kolových zemědělských a lesnických traktorů (9),
-
směrnice Rady 76/432/EHS ze dne 6. dubna 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se brzdových zařízení kolových zemědělských a lesnických traktorů (10),
-
směrnice Rady 76/763/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se sedadel spolujezdců na kolových zemědělských a lesnických traktorech (11),
-
směrnice Rady 77/537/EHS ze dne 28. června 1977 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím znečisťujících látek ze vznětových motorů používaných v kolových zemědělských a lesnických traktorech (12),
-
směrnice Rady 78/764/EHS ze dne 25. července 1978 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se sedadla řidiče na kolových zemědělských a lesnických traktorech (13),
-
směrnice Rady 80/720/EHS ze dne 24. června 1980 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se pracovního prostoru, přístupu k místu řidiče a dveří a oken kolových zemědělských a lesnických traktorů (14),
-
směrnice Rady 86/297/EHS ze dne 26. května 1986 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se vývodových hřídelů kolových zemědělských a lesnických traktorů a jejich ochrany (15),
-
směrnice Rady 86/298/EHS ze dne 26. května 1986 o zadních ochranných konstrukcích chránících při převrácení úzkorozchodných kolových zemědělských a lesnických traktorů (16),
-
směrnice Rady 86/415/EHS ze dne 24. července 1986 o instalaci, umístění, funkci a označení ovládačů kolových zemědělských a lesnických traktorů (17),
-
směrnice Rady 87/402/EHS ze dne 25. června 1987 o předních ochranných konstrukcích chránících při převrácení úzkorozchodných kolových zemědělských a lesnických traktorů (18),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/25/ES ze dne 22. května 2000 o opatřeních proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic z motorů používaných k pohonu zemědělských a lesnických traktorů (19),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/57/ES ze dne 13. července 2009 o ochranných konstrukcích chránících při převrácení kolových zemědělských a lesnických traktorů (20),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/58/ES ze dne 13. července 2009 o odtahových úchytech a zpětném chodu kolových zemědělských a lesnických traktorů (21),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/59/ES ze dne 13. července 2009 o zpětných zrcátkách kolových zemědělských a lesnických traktorů (22),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/60/ES ze dne 13. července 2009 o maximální konstrukční rychlosti a nákladních plošinách kolových zemědělských a lesnických traktorů (23),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/61/ES ze dne 13. července 2009 o montáži zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci na kolové zemědělské a lesnické traktory (24),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/63/ES ze dne 13. července 2009 o určitých konstrukčních částech a vlastnostech kolových zemědělských a lesnických traktorů (25),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/64/ES ze dne 13. července 2009 o potlačení vysokofrekvenčního rušení kolových zemědělských a lesnických traktorů (elektromagnetická kompatibilita) (26),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/66/ES ze dne 13. července 2009 o mechanismu řízení kolových zemědělských a lesnických traktorů (27),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/68/ES ze dne 13. července 2009 o schvalování typu konstrukční části zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci kolových zemědělských a lesnických traktorů (28),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/75/ES ze dne 13. července 2009 o ochranných konstrukcích chránících při převrácení kolových zemědělských a lesnických traktorů (statické zkoušky) (29),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/76/ES ze dne 13. července 2009 o hladině akustického tlaku kolových zemědělských a lesnických traktorů působícího na řidiče (30),
-
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/144/ES ze dne 30. listopadu 2009 o určitých konstrukčních částech a vlastnostech kolových zemědělských a lesnických traktorů (31).
(29)
Pro všechny zúčastněné strany je důležité stanovit jasný vztah mezi tímto nařízením a směrnicí 2006/42/ES, aby nedocházelo ke zdvojování a bylo možné jasně stanovit, které požadavky musí určitý výrobek splnit.
(30)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž stanovit harmonizovaná pravidla pro administrativní a technické požadavky na schvalování typu zemědělských a lesnických vozidel a pro dozor nad trhem s těmito vozidly, nelze uspokojivě dosáhnout na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu jejich rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedených cílů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
1. Toto nařízení stanoví administrativní a technické požadavky na schvalování typu všech nových vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků uvedených v čl. 2 odst. 1.
Toto nařízení se nevztahuje na schvalování jednotlivých vozidel. Členské státy udělující taková jednotlivá schválení však uznají každé schválení typu vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků udělené v rámci tohoto nařízení namísto schválení udělených v rámci příslušných vnitrostátních předpisů.
2. Toto nařízení stanoví požadavky na dozor nad trhem s vozidly, systémy, konstrukčními části a samostatnými technickými celky podléhajícími schválení podle tohoto nařízení. Toto nařízení rovněž stanoví požadavky na dozor nad trhem s díly a zařízeními pro taková vozidla.
3. Toto nařízení nemá vliv na uplatnění právních předpisů o bezpečnosti provozu na pozemních komunikacích.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se použije na zemědělská a lesnická vozidla, jak jsou popsána v článku 4, jež jsou zkonstruována a vyrobena na jednom nebo více stupních, a na systémy, konstrukční části a samostatné technické celky a také díly a zařízení zkonstruované a vyrobené pro tato vozidla.
Toto nařízení se konkrétně použije na následující vozidla:
a)
traktory (kategorie T a C);
b)
přípojná vozidla (kategorie R), a
c)
výměnná tažená zařízení (kategorie S).
2. Toto nařízení se nepoužije na výměnné stroje, které jsou celé zdviženy nad zemí nebo se nemohou otáčet kolem svislé osy, pokud je vozidlo, ke kterému jsou stroje připojeny, provozováno na pozemní komunikaci.
3. Pro následující vozidla si může výrobce vybrat, zda požádá o schválení podle tohoto nařízení nebo zda dodrží příslušné vnitrostátní požadavky:
a)
přípojná vozidla (kategorie R) a výměnná tažená zařízení (kategorie S);
b)
pásové traktory (kategorie C);
c)
kolové traktory zvláštního určení (kategorie T4.1 a T4.2).
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení a aktů uvedených v příloze I se, není-li v nich stanoveno jinak, použijí tyto definice:
1)
„schválením typu“ se rozumí postup, kterým schvalovací orgán potvrdí, že určitý typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky;
2)
„schválením typu úplného vozidla“ se rozumí schválení typu, když schvalovací orgán potvrdí, že neúplný, úplný nebo dokončený typ vozidla splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky;
3)
„schválením typu systému“ se rozumí schválení typu, když schvalovací orgán potvrdí, že systém instalovaný na vozidle určitého typu splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky;
4)
„schválením typu konstrukční části“ se rozumí schválení typu, když schvalovací orgán potvrdí, že konstrukční část nezávisle na vozidle splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky;
5)
„schválením typu samostatného technického celku“ se rozumí schválení typu, když schvalovací orgán potvrdí, že samostatný technický celek splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky ve spojení s jedním nebo více určenými typy vozidel;
6)
„vnitrostátním schválením typu“ se rozumí postup schválení typu stanovený právními předpisy členského státu, přičemž platnost tohoto schválení je omezena na území daného členského státu;
7)
„EU schválením typu“ se rozumí postup, kterým schvalovací orgán potvrdí, že určitý typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku splňuje příslušné správní předpisy a technické požadavky tohoto nařízení;
8)
„traktorem“ se rozumí každé motorové kolové nebo pásové zemědělské nebo lesnické vozidlo s nejméně dvěma nápravami a s maximální konstrukční rychlostí nejméně 6 km/h, jehož hlavní funkcí je vyvíjet tažnou sílu a které bylo speciálně konstruováno k tažení, tlačení, vezení a pohonu určitých výměnných zařízení konstruovaných k vykonávání zemědělských nebo lesnických prací nebo k tažení zemědělských nebo lesnických přípojných vozidel nebo zařízení; může být přizpůsobeno k tomu, aby při zemědělských nebo lesnických pracích vezlo náklad nebo může být vybaveno jedním čí více sedadly pro spolujezdce;
9)
„přípojným vozidlem“ se rozumí každé zemědělské nebo lesnické vozidlo určené hlavně k tomu, aby bylo taženo traktorem a určené hlavně k přepravě nákladu nebo ke zpracování materiálů, přičemž poměr celkové technicky přípustné maximální naložené hmotnosti k nenaložené hmotnosti tohoto vozidla je roven 3,0 nebo větší;
10)
„výměnným taženým zařízením“ se rozumí každé vozidlo užívané v zemědělství nebo lesnictví, které je konstruováno tak, aby bylo taženo traktorem, a které mění nebo doplňuje jeho funkce, zahrnující trvale nástroj nebo konstruované ke zpracovávání materiálů, které může zahrnovat ložnou plošinu konstruovanou a vyrobenou k tomu, aby přijala nějaký nástroj a zařízení potřebné pro využití tohoto stroje, a může dočasně uskladnit jakýkoli materiál vytvořený nebo potřebný v průběhu prací, přičemž poměr celkové technicky přípustné maximální naložené hmotnosti k nenaložené hmotnosti tohoto vozidla je maximálně 3,0;
11)
„vozidlem“ se rozumí jakýkoli traktor, přípojné vozidlo nebo výměnné tažené zařízení definované v bodech 8, 9 a 10;
12)
„základním vozidlem“ se rozumí vozidlo, jež se využívá v počáteční fázi vícestupňového schválení typu;
13)
„neúplným vozidlem“ se rozumí vozidlo, jež vyžaduje ještě alespoň jeden stupeň dokončení k tomu, aby splnilo příslušné technické požadavky tohoto nařízení;
14)
„dokončeným vozidlem“ se rozumí vozidlo, jež prošlo postupem vícestupňového schválení typu a jež splňuje příslušné technické požadavky tohoto nařízení;
15)
„úplným vozidlem“ se rozumí vozidlo, jež nemusí být pro splnění příslušných technických požadavků tohoto nařízení dokončeno;
16)
„vozidlem z výběhu série“ se rozumí vozidlo, jež je součástí zásob, které není možno dodat na trh nebo jejž již nelze na trh dodávat, zaregistrovat nebo uvést do provozu, jelikož vstoupily v platnost nové technické požadavky, podle nichž nebylo schváleno;
17)
„systémem“ se rozumí sestava zařízení spojených za účelem plnění jedné nebo více specifických funkcí ve vozidle, jež podléhá požadavkům tohoto nařízení nebo některého z aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů přijatých na základě tohoto nařízení;
18)
„konstrukční částí“ se rozumí zařízení podléhající požadavkům tohoto nařízení nebo některého z aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů přijatých na jeho základě, jež má být částí vozidla a pro něž lze získat schválení typu nezávisle na vozidle v souladu s tímto nařízením a s akty v přenesené pravomoci nebo prováděcími akty přijatými na jeho základě, je-li tato možnost v těchto aktech výslovně uvedena;
19)
„samostatným technickým celkem“ se rozumí zařízení podléhající požadavkům tohoto nařízení nebo některého z aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů přijatých na jeho základě, jež má být částí vozidla a pro něž lze získat schválení typu samostatně, ale pouze ve vztahu k jednomu nebo více určeným typům vozidla a je-li tato možnost v těchto aktech výslovně uvedena;
20)
„díly“ se rozumí zboží a náhradní díly určené k montáži vozidla;
21)
„zařízením“ se rozumí jakékoli zboží jiné než díly, jež lze vmontovat do vozidla nebo na něj instalovat;
22)
„původními díly nebo zařízením“ se rozumějí díly nebo zařízení, jež jsou vyrobeny podle specifikací a výrobních norem stanovených výrobcem vozidla pro výrobu dílů nebo zařízení pro montáž daného vozidla; to se týká rovněž dílů nebo zařízení, které výrobce vyrábí na stejné výrobní lince jako uvedené díly a zařízení; předpokládá se, pokud nebude prokázán opak, že díly nebo zařízení jsou původními díly nebo zařízením, certifikuje-li výrobce, že tyto díly nebo zařízení odpovídají kvalitě částí užívaných pro výrobu předmětného vozidla a že byly vyrobeny v souladu se specifikacemi a výrobními normami výrobce vozidla;
23)
„náhradními díly“ se rozumí zboží, které je určené k instalaci do vozidla nebo na něj a jímž se nahradí původní díly uvedeného vozidla, včetně zboží, jako jsou maziva nutná pro použití vozidla, s výjimkou paliva;
24)
„funkční bezpečností“ se rozumí neexistence nepřijatelné míry rizika fyzického zranění, škody na zdraví nebo na majetku v důsledku nebezpečí způsobeného vadným chováním mechanických, hydraulických, pneumatických, elektrických nebo elektronických systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků;
25)
„výrobcem“ se rozumí fyzická nebo právnická osoba, která orgánu pro schvalování typu odpovídá za postup schvalování typu nebo povolení a za zajištění shodnosti výroby a která také odpovídá za otázky dozoru nad trhem s vozidly, systémy, konstrukčními částmi a samostatnými technickými celky vyrobenými nezávisle na tom, zda je tato fyzická či právnická osoba přímo zapojena do všech stupňů návrhu a konstrukce vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku;
26)
„zástupcem výrobce“ se rozumí každá fyzická nebo právnická osoba se sídlem v Unii, jež je výrobcem řádně jmenována k zastupování výrobce ve vztahu ke schvalovacímu orgánu nebo k orgánu dozoru nad trhem a k jednání jménem výrobce ve věcech, na něž se vztahuje toto nařízení;
27)
„schvalovacím orgánem“ se rozumí orgán členského státu zřízený nebo jmenovaný členským státem a oznámený Komisi členským státem, příslušný pro všechna hlediska schvalování typu vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, pro postup schválení, pro vydávání a popřípadě odejímání či odmítnutí udělení certifikátů schválení, pro působení jako styčné místo pro schvalovací orgány ostatních členských států, pro určování technických zkušeben a pro zajištění, že výrobce plní své povinnosti týkající se shodnosti výroby;
28)
„technickou zkušebnou“ se rozumí organizace nebo subjekt, které byly schvalovacím orgánem členského státu určeny jako zkušební laboratoř k provádění zkoušek nebo jako subjekt posuzující shodu k provádění úvodního posouzení a dalších zkoušek nebo kontrol jménem schvalovacího orgánu, přičemž schvalovací orgán může tyto funkce provádět sám;
29)
„vlastním zkoušením“ se rozumí provedení zkoušek jeho vlastními prostředky, záznam výsledků zkoušky a předložení zprávy zahrnující závěry schvalovacímu orgánu výrobcem, který byl určen jako technická zkušebna za účelem posouzení shody s určitými požadavky;
30)
„zkušební metodou se simulací“ se rozumí počítačové simulace včetně výpočtů, které prokazují, zda vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek splňují technické požadavky aktu v přenesené pravomoci přijatého podle čl. 27 odst. 6, aniž by bylo potřebné použití fyzického vozidla, systému, části nebo samostatného technického celku;
31)
„certifikátem schválení typu“ se rozumí dokument, jímž schvalovací orgán úředně osvědčuje, že typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku je schválen;
32)
„certifikátem EU schválení typu“ se rozumí certifikát založený na šabloně uvedené v prováděcím aktu přijatém na základě tohoto nařízení nebo formulář o oznámení uvedený v příslušných předpisech EHK OSN uvedených v tomto nařízení nebo v aktech v přenesené pravomoci přijatých na jeho základě;
33)
„prohlášením o shodě“ se rozumí dokument vydaný výrobcem osvědčující, že vyrobené vozidlo odpovídá schválenému typu vozidla;
34)
„palubním diagnostickým systémem“ nebo „systémem OBD“ se rozumí takový systém pro kontrolu emisí, který je schopný rozeznat pravděpodobnou oblast nesprávné činnosti pomocí chybových kódů uložených v paměti počítače;
35)
„informacemi o opravách a údržbě vozidla“ se rozumí veškeré informace potřebné pro diagnózu, údržbu, prohlídku, pravidelné sledování, opravu, přeprogramování nebo opětovnou inicializaci vozidla, které výrobce poskytuje svým autorizovaným obchodním zástupcům a opravnám, včetně následných změn a doplňků k těmto informacím; tyto informace zahrnují veškeré informace nutné pro instalací dílů a zařízení na vozidla;
36)
„samostatným provozovatelem“ se rozumí podniky jiné než autorizovaní obchodní zástupci a opravny přímo nebo nepřímo zapojené do oprav a údržby motorových vozidel, zejména opravny, výrobci nebo distributoři opravárenských zařízení, nástrojů nebo náhradních dílů, vydavatelé technických informací, automobilové kluby, poskytovatelé silničních asistenčních služeb, subjekty nabízející inspekční a zkušební služby a subjekty zajišťující školení pro instalační techniky, výrobce a servisní techniky zaměřené na vybavení vozidel poháněných alternativním palivem;
37)
„novým vozidlem“ se rozumí vozidlo, které nebylo nikdy dříve registrováno nebo uvedeno do provozu;
38)
„registrací“ se rozumí správní povolení pro uvedení vozidla do provozu včetně provozu na pozemních komunikacích, zahrnující jeho identifikaci a vydání pořadového čísla známého jako registrační číslo, které může být stálé, dočasné nebo krátkodobé;
39)
„uvedením na trh“ se rozumí první zpřístupnění vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, dílu nebo zařízení na trhu Unie;
40)
„uvedením do provozu“ se rozumí první použití vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, dílu nebo zařízení, na něž se vztahuje toto nařízení, v Unii k určenému účelu;
41)
„dovozcem“ se rozumí fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, jež uvádí na trh vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení ze třetí země;
42)
„distributorem“ se rozumí každá fyzická nebo právnická osoba v rámci dodavatelského řetězce vyjma výrobce nebo dovozce, jež na trh dodává vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení;
43)
„hospodářským subjektem“ se rozumí výrobce, zástupce výrobce, dovozce nebo distributor;
44)
„dozorem nad trhem“ se rozumí činnosti a opatření vnitrostátních orgánů, jejichž cílem je zajistit, aby vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, které jsou dodávány na trh, byly v souladu s požadavky stanovenými v příslušných harmonizačních právních předpisech Unie a neohrožovaly zdraví, bezpečnost ani jakoukoli další oblast ochrany veřejného zájmu;
45)
„orgánem pro dozor nad trhem“ se rozumí orgán členského státu příslušný k provádění dozoru nad trhem na území tohoto členského státu;
46)
„vnitrostátním orgánem“ se rozumí schvalovací orgán nebo jakýkoli jiný orgán zapojený do dozoru nad trhem, ochrany hranic nebo registrace a odpovědný za tyto činnosti v členském státě ve vztahu k vozidlům, systémům, konstrukčním částem, samostatným technickým celkům, dílům nebo zařízení;
47)
„dodáním na trh“ se rozumí dodání vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, dílu nebo zařízení k distribuci nebo použití na trhu v rámci obchodní činnosti, ať už za úplatu nebo bezplatně;
48)
„typem vozidla“ se rozumí skupina vozidel, včetně variant a verzí shodné kategorie, která se neliší alespoň v těchto podstatných ohledech:
-
kategorie,
-
výrobce,
-
označení typu poskytnuté výrobcem,
-
základní koncepční a konstrukční vlastnosti,
-
páteřový podvozek / podvozek s podélníky / kloubový podvozek (zřejmé a základní rozdíly),
-
u kategorie T: nápravy (počet) nebo, u kategorie C: nápravy/pásy (počet),
-
výrobce a typ vozidla předchozího stupně v případě vozidel vyráběných ve více stupních;
49)
„variantou“ se rozumí vozidla stejného typu, která se neliší alespoň v těchto ohledech:
a)
pro traktory:
-
koncepce konstrukce nebo typ karoserie,
-
stupeň dokončení,
-
motor (spalovací/hybridní/elektrický/hybridní elektrický),
-
pracovní princip,
-
počet a uspořádání válců,
-
rozdíl ve výkonu je nejvýše 30 % (nejvyšší výkon nesmí být více než 1,3násobkem nejmenšího výkonu),
-
rozdíl ve zdvihovém objemu motoru je nejvýše 20 % (nejvyšší hodnota nesmí být více než 1,2násobkem hodnoty nejnižší),
-
hnací nápravy (počet, umístění, propojení),
-
řízené nápravy (počet a umístění),
-
rozdíl v maximální naložené hmotnosti nepřevyšuje 10 %,
-
převody (typ),
-
ochranná struktura proti převrácení,
-
brzděné nápravy (počet);
b)
pro přívěsná vozidla nebo výměnná tažená zařízení:
-
řízené nápravy (počet, umístění, propojení),
-
rozdíl v maximální naložené hmotnosti nepřevyšuje 10 %,
-
brzděné nápravy (počet);
50)
„hybridním vozidlem“ se rozumí poháněné vozidlo vybavené nejméně dvěma různými měniči energie a dvěma různými systémy akumulace energie (na vozidle) pro účely pohonu vozidla;
51)
„hybridním elektrickým vozidlem“ se rozumí vozidlo, které za účelem mechanického pohonu čerpá energii z obou těchto zdrojů akumulované energie umístěných ve vozidle:
a)
palivo, jež je možno spotřebovat;
b)
baterie, kondenzátor, setrvačník/generátor či jiné zařízení pro akumulaci elektrické energie.
Tato definice rovněž zahrnuje vozidla, která čerpají energii z paliva, jež je možno spotřebovat pouze za účelem dobití zařízení pro akumulaci elektrické energie;
52)
„výhradně elektrickým vozidlem“ se rozumí vozidlo poháněné systémem, který se skládá z jednoho nebo více zásobníků elektrické energie, jednoho nebo více elektrických konvertorů a jednoho nebo více elektrických strojů, které mění uskladněnou elektrickou energii na mechanickou energii dodávanou kolům k pohonu vozidla;
53)
„verzí varianty“ se rozumí vozidla, která jsou tvořena kombinací bodů uvedených ve schvalovací dokumentaci podle čl. 24 odst. 10.
Odkazy v tomto nařízení na požadavky, postupy nebo opatření stanovená tímto nařízením se rozumí odkazy na požadavky, postupy nebo opatření, které jsou stanoveny v tomto nařízení a v aktech v přenesené pravomoci a v prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení.
Článek 4
Kategorie vozidla
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto kategorie vozidel:
1) „kategorie T“: veškeré kolové traktory; podle konstrukční rychlosti je každá kategorie kolového traktoru uvedená v bodech 2 až 8 na konci doplněna písmenem „a“ nebo „b“:
a)
„a“ označuje kolové traktory s maximální konstrukční rychlostí nejvýše 40 km/h;
b)
„b“ označuje kolové traktory s maximální konstrukční rychlostí vyšší než 40 km/h;
2) „kategorie T1“: kolové traktory s nápravou nejbližší k řidiči s minimálním rozchodem minimálně 1 150 mm, s nenaloženou hmotností v provozním stavu větší než 600 kg a se světlou výškou nad vozovkou maximálně 1 000 mm;
3) „kategorie T2“: kolové traktory s minimálním rozchodem menším než 1 150 mm, s nenaloženou hmotností v provozním stavu větší než 600 kg a se světlou výškou nad vozovkou maximálně 600 mm; pokud výška těžiště traktoru (měřeno vůči vozovce) dělená střední hodnotou minimálního rozchodu všech náprav je větší než 0,90, musí být maximální konstrukční rychlost omezena na 30 km/h;
4) „kategorie T3“: kolové traktory s nenaloženou hmotností v provozním stavu maximálně 600 kg;
5) „kategorie T4“: kolové traktory zvláštního určení;
6) „kategorie T4.1“ (traktory s velkou světlou výškou): traktory konstruované pro práci s vysokými plodinami, např. s vinnou révou. Jejich znakem je zvýšený podvozek nebo jeho část, což traktoru umožňuje pojíždět souběžně s plodinou s levými a pravými koly po každé straně jednoho nebo více řádků plodiny. Tyto traktory jsou určeny k nesení nebo k pohonu nářadí, které může být namontováno na předku, mezi nápravami, na zádi nebo na nákladové plošině. Pokud je traktor v pracovní poloze, je jeho světlá výška kolmá na řádky plodiny vyšší než 1 000 mm. Pokud je poměr výšky těžiště traktoru měřené vzhledem k zemi (při užití obvykle montovaných pneumatik) a střední hodnoty minimálního rozchodu kol u všech náprav větší než 0,90, nesmí maximální konstrukční rychlost překročit 30 km/h;
7) „kategorie T4.2“ (zvláště široké traktory): traktory charakteristické svými velkými rozměry a přednostně určené k práci na velkých zemědělských plochách;
8) „kategorie T4.3“ (traktory s nízkou světlou výškou): traktory s pohonem čtyř kol s výměnným zařízením určeným k zemědělskému nebo lesnickému užití, charakteristické nosným rámem vybaveným jedním nebo více vývodovými hřídeli, s technicky přípustnou hmotností maximálně 10 t a s poměrem této hmotnosti k maximální hmotnosti v provozním stavu nižším než 2,5. Těžiště těchto traktorů, při užití obvykle montovaných pneumatik, musí být níže než 850 mm nad vozovkou;
9) „kategorie C“: pásové traktory poháněné nekonečnými pásy nebo kombinací kol a nekonečných pásů, přičemž jejich subkategorie jsou definovány analogicky k subkategoriím kategorie T;
10) „kategorie R“: přípojná vozidla; podle konstrukční rychlosti je každá kategorie kolového traktoru uvedená v bodech 11 až 14 na konci doplněna písmenem „a“ nebo „b“:
a)
„a“ platí pro přípojná vozidla s maximální konstrukční rychlostí rovnou 40 km/h nebo nižší;
b)
„b“ platí pro přípojná vozidla s maximální konstrukční rychlostí vyšší než 40 km/h;
11) „kategorie R1“: přípojná vozidla, u nichž součet technicky přípustných hmotností na nápravu nepřevyšuje 1 500 kg;
12) „kategorie R2“: přípojná vozidla, u nichž součet technicky přípustných hmotností na nápravu převyšuje 1 500 kg, ale nepřevyšuje 3 500 kg;
13) „kategorie R3“: přípojná vozidla, u nichž součet technicky přípustných hmotností na nápravu převyšuje 3 500 kg, ale nepřevyšuje 21 000 kg;
14) „kategorie R4“: přípojná vozidla, u nichž součet technicky přípustných hmotností na nápravu převyšuje 21 000 kg;
15) „kategorie S“: výměnné tažené zařízení.
Podle konstrukční rychlosti je každá kategorie výměnného taženého zařízení na konci doplněna písmenem „a“ nebo „b“:
a)
„a“ platí pro výměnné tažené zařízení s maximální konstrukční rychlostí rovnou 40 km/h nebo nižší;
b)
„b“ platí pro výměnné tažené zařízení s maximální konstrukční rychlostí vyšší než 40 km/h;
16) „kategorie S1“: výměnné tažené zařízení, u něhož součet technicky přípustných hmotností na nápravu nepřevyšuje 3 500 kg;
17) „kategorie S2“: výměnné tažené zařízení, u něhož součet technicky přípustných hmotností na nápravu převyšuje 3 500 kg.
KAPITOLA II
OBECNÉ POVINNOSTI
Článek 5
Povinnosti členských států
1. Členské státy zřídí nebo určí vnitrostátní schvalovací orgány příslušné ve věcech týkajících se schvalování a orgány pro dozor nad trhem příslušné v záležitostech týkajících se dozoru nad trhem podle tohoto nařízení. Členské státy zřízení nebo určení těchto orgánů oznámí Komisi.
V oznámení o schvalovacích orgánech a orgánech dozoru nad trhem se uvádí jejich název, adresa včetně elektronické adresy a oblast působnosti. Komise na své internetové stránce zveřejní seznam schvalovacích orgánů, včetně podrobných údajů.
2. Členské státy povolí uvedení na trh, registraci nebo uvedení do provozu pouze těch vozidel, konstrukčních částí a samostatných technických celků, jež splňují požadavky tohoto nařízení.
3. Členské státy nesmějí zakázat, omezit ani bránit uvedení na trh, registraci nebo uvedení do provozu vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků z důvodů týkajících se jejich konstrukčních a funkčních hledisek, na něž se vztahuje toto nařízení, pokud splňují jeho požadavky.
4. Členské státy organizují a provádějí dozor nad trhem a kontrolu vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků vstupujících na trh v souladu s kapitolou III nařízení (ES) č. 765/2008.
Článek 6
Povinnosti schvalovacích orgánů
1. Schvalovací orgány zajistí, aby výrobci žádající o schválení typu splnili své povinnosti podle tohoto nařízení.
2. Schvalovací orgány schválí pouze taková vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jež splňují požadavky tohoto nařízení.
Článek 7
Opatření dozoru nad trhem
1. U vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků, které podléhají schválení typu, provádějí orgány pro dozor nad trhem v přiměřeném rozsahu náležité kontroly dokumentace, přičemž zohledňují uznávané zásady posuzování rizik, stížnosti a další informace.
Orgány pro dozor nad trhem mohou hospodářské subjekty požádat o zpřístupnění této dokumentace a informací, je-li to nutné pro výkon jejich činnosti.
Předloží-li hospodářské subjekty prohlášení o shodě, orgány pro dozor nad trhem vezmou tato prohlášení v úvahu.
2. U jiných dílů a zařízení, než na která se vztahuje odstavec 1 tohoto článku, se použije v celém rozsahu čl. 19 odst. 1 nařízení (ES) č. 765/2008.
Článek 8
Povinnosti výrobců
1. Výrobce zajistí, aby vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky byly při uvedení na trh nebo do provozu vyrobeny a schváleny v souladu s požadavky uvedenými v tomto nařízení a v aktech v přenesené pravomoci a prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení.
2. U vícestupňového schválení typu odpovídá každý výrobce za schválení a shodnost výroby systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků montovaných ve stupni dokončení vozidla prováděného výrobcem. Každý výrobce, jenž mění konstrukční části nebo systémy, které již byly schváleny na nižších stupních, odpovídá za schválení a shodnost výroby těchto pozměněných konstrukčních částí a systémů.
3. Výrobci, kteří změní neúplné vozidlo takovým způsobem, že je zařazeno do jiné kategorie vozidel, což má za následek, že právní požadavky, které byly posouzeny v předchozím stadiu schvalování, se změnily, jsou odpovědní také za splnění požadavků platných pro kategorii vozidel, do níž je upravené vozidlo zařazeno.
4. Pro účely schvalování vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků podléhajících tomuto nařízení výrobci usazení mimo Unii jmenují jediného zástupce usazeného v Unii, aby je zastupoval před schvalovacím orgánem.
5. Výrobci usazení mimo Unii dále jmenují jediného zástupce usazeného v Unii pro účely dozoru nad trhem, což může být zástupce uvedený v odstavci 4 nebo jiná osoba.
6. Výrobci odpovídají schvalovacímu orgánu za všechna hlediska postupu schvalování a za zajištění shodnosti výroby, ať už jsou výrobci přímo zapojeni do všech fází výroby vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku či nikoliv.
7. V souladu s tímto nařízením a akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými na jeho základě výrobci zajistí, aby byly používány postupy pro zajištění shody sériové výroby se schváleným typem. V souladu s kapitolou VI se zohlední změny návrhu vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku nebo vlastností a změny požadavků, vůči nimž jsou vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek prohlášeny za shodné.
8. Kromě povinného označení a značek schválení typu, jimiž jsou opatřena vozidla, konstrukční části nebo samostatné technické celky v souladu s článkem 34, uvedou výrobci na svých vozidlech, konstrukčních částech nebo samostatných technických celcích uvedených na trh svůj název, zapsanou firmu nebo zaregistrovanou ochrannou známku a adresu v Unii, na níž je lze kontaktovat, nebo není-li to možné, uvedou tyto údaje na obalu nebo v dokladu přiloženém ke konstrukční části nebo samostatnému technickému celku.
9. Výrobci zajistí, aby v době, kdy nesou za vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek odpovědnost, neohrožovaly skladovací a přepravní podmínky jejich soulad s požadavky stanovenými v tomto nařízení.
Článek 9
Povinnosti výrobců, pokud jde o jejich výrobky, které nejsou ve shodě nebo představují závažné nebezpečí
1. Výrobci, kteří se domnívají nebo mají důvody se domnívat, že jejich vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, které byly uvedeny na trh nebo do provozu, nejsou v souladu s tímto nařízením nebo s akty v přenesené pravomoci či prováděcími akty přijatými na jeho základě, přijmou okamžitě nápravná opatření nezbytná k zajištění shody tohoto vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, k jejich stažení z trhu nebo případně jejich stažení z oběhu.
Výrobci okamžitě informují schvalovací orgán, který schválení udělil, a uvedou zejména podrobnosti o neshodě a o přijatých nápravných opatřeních.
2. Pokud vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, díl nebo zařízení představují závažné nebezpečí, výrobci o tom okamžitě informují schvalovací orgány a orgány pro dozor nad trhem členských států, v nichž byly toto vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, díl nebo zařízení dodány na trh nebo k tomuto účelu uvedeny do provozu, a uvedou podrobnosti zejména o neshodě a o přijatých nápravných opatřeních.
3. Výrobci si ponechají schvalovací dokumentaci uvedenou v čl. 24 odst. 10 a rovněž si výrobci vozidla uchovají kopii prohlášení o shodě uvedených v článku 33 pro potřeby schvalovacích orgánů, a to po dobu deseti let poté, co bylo vozidlo uvedeno na trh, přičemž u systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku tato doba činí pět let po uvedení na trh.
4. Výrobci na základě odůvodněné žádosti vnitrostátního orgánu předloží tomuto orgánu prostřednictvím schvalovacího orgánu kopii certifikátu EU schválení typu nebo povolení uvedené v čl. 46 odst. 1 a 2, čímž prokáží, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek jsou ve shodě, a učiní tak v jazyce, jemuž tento orgán snadno porozumí. Výrobci s vnitrostátním orgánem spolupracují na veškerých opatřeních přijatých v souladu s článkem 20 nařízení (ES) č. 765/2008 s cílem vyloučit rizika, která představují jejich vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jež byly uvedeny na trh, registrovány nebo uvedeny do provozu.
Článek 10
Povinnosti zástupců výrobce v oblasti dozoru nad trhem
Zástupce výrobce pro dozor nad trhem vykonává úkoly stanovené v plné moci, kterou obdržel od výrobce. Tato plná moc zástupci umožní provádět alespoň následující kroky:
a)
mít přístup ke schvalovací dokumentaci uvedené v článku 22 a k prohlášením o shodě uvedeným v článku 33, aby mohly být poskytnuty schvalovacím orgánům, a to po dobu deseti let poté, co bylo vozidlo uvedeno na trh, přičemž u systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku tato doba činí pět let po uvedení na trh;
b)
na základě odůvodněné žádosti schvalovacího orgánu předávat tomuto orgánu všechny informace a veškerou dokumentaci nezbytnou k prokázání shodnosti výroby vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku;
c)
spolupracovat se schvalovacím orgánem nebo orgánem pro dozor nad trhem, pokud o to požádají, na veškerých opatřeních, jejichž cílem je vyloučit závažné nebezpečí vyvolané vozidly, systémy, konstrukčními částmi, samostatnými technickými celky, díly nebo zařízením, na které se vztahuje jeho plná moc.
Článek 11
Povinnosti dovozců
1. Dovozci uvedou na trh pouze vyhovující vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, které buď obdržely schválení typu EU nebo které splňují požadavky pro vnitrostátní schválení, nebo díly či vybavení, které plně podléhají požadavkům nařízení (ES) č. 765/2008.
2. Před uvedením na trh vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, které obdržely schválení typu, dovozci ověří, zda je k nim připojena schvalovací dokumentace v souladu s čl. 24 odst. 10, a zda systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nesou požadovanou značku schválení typu a jsou v souladu s čl. 8 odst. 8. Jedná-li se o vozidlo, dovozce musí ověřit, zda je k vozidlu připojeno požadované prohlášení o shodě.
3. Domnívají-li se dovozci nebo mají-li důvod se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nejsou v souladu s požadavky tohoto nařízení, zejména že neodpovídají svému schválení typu, nesmějí vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek uvést na trh, povolit jejich uvedení do provozu nebo je zaregistrovat, dokud nebudou uvedeny ve shodu. Pokud se navíc domnívají nebo mají důvod se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení představují závažné nebezpečí, informují o tom výrobce a orgány dozoru nad trhem. U schválených vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků také informují schvalovací orgán, který udělil schválení za tímto účelem.
4. Dovozci uvedou na vozidle, systému, konstrukční části, samostatném technickém celku, dílu nebo zařízení svůj název, svou zapsanou firmu nebo zaregistrovanou ochrannou známku a adresu, na níž je lze kontaktovat, nebo, není-li to možné, na obalu nebo v dokladu přiloženém k systému, konstrukční části, samostatnému technickému celku, dílu nebo zařízení.
5. Dovozci zajistí, aby byly k vozidlu, systému, konstrukční části nebo samostatnému technickému celku přiloženy pokyny a informace požadované v článku 51, a to v úředním jazyce (úředních jazycích) dotčených členských států.
6. Dovozci zajistí, aby v době, kdy nesou za vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek odpovědnost, neohrožovaly skladovací a přepravní podmínky jeho soulad s požadavky stanovenými v tomto nařízení.
7. Usoudí-li dovozci, že je to s ohledem na závažné nebezpečí, které vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení představují, vhodné, provedou v zájmu ochrany zdraví a bezpečnosti spotřebitelů šetření nevyhovujících vozidel, systémů, konstrukčních částí, samostatných technických celků, dílů nebo zařízení, případně vytvoří soupis stížností a stažení z oběhu a o těchto kontrolách průběžně informují distributory.
Článek 12
Povinnosti dovozců, pokud jde o jejich výrobky, které nejsou ve shodě nebo představují závažné nebezpečí
1. Dovozci, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, které uvedli na trh, nejsou v souladu s tímto nařízením, přijmou okamžitě nezbytná nápravná opatření k uvedení tohoto vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku ve shodu, nebo je případně stáhnou z trhu nebo z oběhu.
2. Pokud vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení představují závažné nebezpečí, dovozci okamžitě informují výrobce a schvalovací orgány a orgány pro dozor nad trhem těch členských států, v nichž byly uvedeny na trh. Dovozce je rovněž informuje o všech učiněných krocích a uvede podrobnosti zejména o závažném nebezpečí a o nápravných opatřeních přijatých výrobcem.
3. Dovozci po dobu deseti let poté, co bylo vozidlo uvedeno na trh, a po dobu pěti let poté, co byly na trh uvedeny systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, uchovají kopii prohlášení o shodě pro potřeby schvalovacích orgánů a orgánů pro dozor nad trhem a zajistí, aby schvalovací dokumentace uvedená v čl. 24 odst. 10 byla těmto orgánům na požádání k dispozici.
4. Na základě odůvodněné žádosti vnitrostátního orgánu předloží dovozci tomuto orgánu všechny informace a dokumentaci nezbytnou k prokázání shody vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku v jazyce, jemuž tento orgán snadno porozumí. Na žádost tohoto orgánu s ním dovozci spolupracují na veškerých opatřeních přijatých s cílem vyloučit nebezpečí vyvolané vozidlem, systémem, konstrukční částí nebo samostatným technickým celkem, dílem nebo zařízením, jež uvedli na trh.
Článek 13
Povinnosti distributorů
1. Distributoři při dodání vozidla, systému, konstrukční části, samostatného technického celku, dílu nebo zařízení na trh jednají ve vztahu k požadavkům tohoto nařízení s náležitou péčí.
2. Před dodáním vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku na trh, před jejich registrací nebo uvedením do provozu distributoři ověří, zda vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nesou povinné označení nebo značku schválení typu, zda je k nim přiložena požadovaná dokumentace, pokyny a bezpečnostní informace v úředním jazyce (úředních jazycích) členského státu, v němž mají být vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek dodány na trh, a zda dovozce a výrobce splnili požadavky stanovené v čl. 11 odst. 2, v čl. 11 odst. 4 a v čl. 34 odst. 1 a 2.
3. Distributoři zajistí, aby v době, kdy nesou za vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek odpovědnost, neohrožovaly skladovací a přepravní podmínky jejich soulad s požadavky stanovenými v tomto nařízení.
Článek 14
Povinnosti distributorů, pokud jde o jejich výrobky, které nejsou ve shodě nebo představují závažné nebezpečí
1. Domnívají-li se distributoři nebo mají-li důvod se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nejsou v souladu s požadavky tohoto nařízení, nesmějí vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek dodat na trh nebo zaregistrovat či uvést do provozu, dokud nebudou uvedeny ve shodu.
2. Distributoři, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, jež dodali na trh, zaregistrovali nebo za jejichž uvedení do provozu odpovídají, není v souladu s tímto nařízením, uvědomí o tom výrobce nebo jeho zástupce a zajistí, aby byla podle čl. 9 odst. 1 nebo čl. 12 odst. 1 přijata nápravná opatření nezbytná k zajištění shody tohoto vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku nebo případně k jeho stažení z oběhu.
3. Pokud vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, díl nebo zařízení představují závažné nebezpečí, distributoři okamžitě informují výrobce, dovozce a schvalovací orgány a orgány pro dozor nad trhem těch členských států, v nichž byly dodány na trh. Distributor je rovněž informuje o všech učiněných krocích a uvede podrobnosti zejména o závažném nebezpečí a o nápravných opatřeních přijatých výrobcem.
4. Distributoři na základě odůvodněné žádosti vnitrostátního orgánu zajistí, aby výrobce vnitrostátnímu orgánu poskytl informace uvedené v čl. 9 odst. 4 nebo aby dovozce vnitrostátnímu orgánu poskytl informace uvedené v čl. 12 odst. 3. Spolupracují na požádání s tímto orgánem na veškerých opatřeních přijatých v souladu s čl. 20 nařízení (ES) č. 765/2008 s cílem vyloučit nebezpečí, které představují vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek díl nebo zařízení, jež dodali na trh.
Článek 15
Případy, kdy se povinnosti výrobce vztahují na dovozce a distributory
Dovozce nebo distributor se pro účely tohoto nařízení považuje za výrobce, na nějž se vztahují povinnosti výrobce podle článků 8 až 10 pokud dovozce nebo distributor dodají na trh nebo zaregistrují vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nebo odpovídají za jejich uvedení do provozu pod svou firmou nebo ochrannou známkou nebo pokud upraví vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek způsobem, který může ovlivnit jejich soulad s příslušnými požadavky.
Článek 16
Identifikace hospodářských subjektů
Hospodářské subjekty na žádost pro potřeby schvalovacích orgánů a orgánů pro dozor nad trhem po dobu pěti let identifikují:
a)
kterýkoli hospodářský subjekt, jenž jim dodal vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení;
b)
kterýkoli hospodářský subjekt, jemuž dodaly vozidlo, systém, konstrukční část, samostatný technický celek, díl nebo zařízení.
KAPITOLA III
ZÁKLADNÍ POŽADAVKY
Článek 17
Požadavky na funkční bezpečnost vozidel
1. Výrobci zajistí, aby vozidla byla konstruována, vyráběna a montována takovým způsobem, aby se minimalizovalo riziko zranění cestujících ve vozidle a ostatních osob v okolním prostředí vozidla.
2. Výrobci zajistí, aby vozidla, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky splňovaly příslušné požadavky stanovené v tomto nařízení, včetně požadavků na:
a)
kompaktnost konstrukce vozidel;
b)
systémy usnadňující řidiči ovládání vozidla, zejména pokud jde o mechanismus řízení a brzdový systém, včetně nejmodernějších brzdových systémů a elektronických systémů kontroly stability;
c)
systémy, které zabezpečují řidiči viditelnost a poskytují mu informace o stavu vozidla a okolního prostředí, včetně zasklení, zrcátek a informačních systémů řidiče;
d)
osvětlovací systémy vozidla;
e)
ochranu cestujících ve vozidle, včetně vnitřní výbavy, opěrky hlavy, bezpečnostních pásů, dveří vozidla;
f)
vnějšek vozidla a příslušenství;
g)
elektromagnetickou kompatibilitu;
h)
zvuková výstražná zařízení;
i)
systémy vytápění;
j)
zařízení bránící neoprávněnému použití;
k)
identifikační systémy vozidla;
l)
hmotnosti a rozměry;
m)
bezpečnost elektrických zařízení, včetně statické elektřiny;
n)
zařízení pro ochranu proti podjetí zezadu;
o)
boční ochranu;
p)
ložné plošiny;
q)
tažná zařízení;
r)
pneumatiky;
s)
systémy proti rozstřiku;
t)
zpětný chod;
u)
pásy;
v)
mechanická spojovací zařízení, včetně ochrany proti chybné instalaci.
3. Konstrukční součásti vozidel, u nichž jsou nebezpečí způsobená elektřinou plně zohledněna v aktech v přenesené pravomoci nebo v prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení, nepodléhají směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/95/EC ze dne 12. prosince 2006 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se elektrických zařízení určených pro používání v určitých mezích napětí (32).
4. Požadavky uvedené v odstavcích 1 a 2 se týkají vozidel a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla, pokud jsou použitelné v souladu s přílohou I.
5. S cílem zajistit vysokou úroveň funkční bezpečnosti je Komisi svěřena pravomoc přijímat v souladu s článkem 71 akty v přenesené pravomoci, které stanoví podrobné technické požadavky na subjekty uvedené v odstavci 2 tohoto článku, případně i včetně zkušebních postupů a mezních hodnot. První takové akty v přenesené pravomoci budou přijaty do 31. prosince 2014.
Tyto podrobné požadavky směřují ke zvýšení nebo alespoň zachování úrovně funkční bezpečnosti, která je stanovena ve směrnicích uvedených v čl. 76 odst. 1 a v článku 77, a zajistí, aby:
a)
vozidla s maximální konstrukční rychlostí vyšší než 40 km/h dosahovala rovnocenné úrovně funkční bezpečnosti jako motorová vozidla a jejich přípojná vozidla, pokud jde o výkon brzd a protiblokovacích brzdových systémů;
b)
maximální tlak pneumatik nebo pásů na tvrdý povrch vozovky nepřekročil 0,8 MPa.
Článek 18
Požadavky na bezpečnost osádky
1. Výrobci zajistí, aby vozidla byla konstruována, vyráběna a montována takovým způsobem, aby se minimalizovalo riziko zranění osob pracujících na anebo s vozidlem.
2. Výrobci zajistí, aby vozidla, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky splňovaly příslušné požadavky stanovené v tomto nařízení, včetně požadavků na:
a)
konstrukce ochrany při převrácení (ROPS);
b)
ochranné konstrukce proti padajícím předmětům (FOPS);
c)
sedadla spolujezdců;
d)
vystavení řidiče hladině hluku;
e)
sedadlo řidiče;
f)
pracovní prostor a přístup do kabiny řidiče, včetně ochrany proti uklouznutí, zakopnutí nebo pádu;
g)
vývodové hřídele;
h)
ochranu konstrukčních částí pohonu;
i)
body ukotvení bezpečnostních pásů;
j)
bezpečnostní pásy;
k)
ochranu řidiče proti pronikajícím předmětům (OPS);
l)
ochranu řidiče proti nebezpečným látkám;
m)
ochranu před kontaktem s částmi nebo materiály o extrémních teplotách;
n)
provozní příručku;
o)
kontroly, včetně bezpečnosti a spolehlivosti ovládacích systémů a zařízení pro nouzové a automatické zastavení;
p)
ochranu proti mechanickému nebezpečí jiného druhu, než je uvedeno v písm. a), b), g) a k), včetně ochrany před drsnými povrchy, ostrými hranami a rohy, prasknutím ohebných potrubí pro tekutiny a nekontrolovaným pohybem vozidla;
q)
provoz a údržbu, včetně bezpečného čištění vozidla;
r)
kryty a ochranná zařízení;
s)
informace, varování a označení;
t)
materiály a produkty;
u)
baterie.
3. Požadavky uvedené v odstavcích 1 a 2 se týkají vozidel a systémů, konstrukčních částí, samostatných technických celků určených pro tato vozidla, pokud jsou použitelné v souladu s přílohou I.
4. S cílem zajistit vysokou úroveň bezpečnosti osádky je Komisi svěřena pravomoc přijímat v souladu s článkem 71 akty v přenesené pravomoci, které stanoví podrobné technické požadavky na prvky uvedené v odstavci 2 tohoto článku, případně i včetně zkušebních postupů a mezních hodnot. První takové akty v přenesené pravomoci budou přijaty do 31. prosince 2014.
Tyto podrobné technické požadavky musí zvýšit nebo alespoň zachovat úroveň bezpečnosti osádky stanovenou ve směrnicích uvedených v čl. 76 odst. 1 a v článku 77, s přihlédnutím k ergonomii (včetně ochrany proti předvídatelnému nesprávnému užití, použitelnosti kontrolních systémů, přístupu k ovládacím prvkům, aby se zamezilo jejich neúmyslné aktivaci, přizpůsobení rozhraní člověk-vozidlo předvídatelným vlastnostem řidiče, vibrací a zásahu obsluhy), stabilitě a požární bezpečnosti.
Článek 19
Požadavky týkající se environmentální výkonnosti
1. Výrobci zajistí, aby vozidla byla konstruována, vyráběna a montována takovým způsobem, aby se minimalizoval vliv na životní prostředí.
2. Výrobci zajistí, aby vozidla, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky splňovaly příslušné požadavky stanovené v tomto nařízení, včetně požadavků na:
a)
znečišťující emise;
b)
hladinu vnějšího hluku.
3. Použijí se specifické mezní hodnoty, zkušební postupy a požadavky na znečisťující emise stanovené pro pojízdné stroje ve směrnici 97/68/ES.
4. Mezní hodnoty konkrétních vnějších úrovní hluku nesmí překročit tyto úrovně:
a)
89 dB(A) u traktorů s nenaloženou hmotností v provozním stavu více než 1 500 kg;
b)
85 dB(A) u traktorů s nenaloženou hmotností v provozním stavu maximálně 1 500 kg.
Měly by být měřeny v souladu se zkušebními postupy stanovenými v aktech v přenesené pravomoci uvedených v odstavci 6.
5. Požadavky uvedené v odstavcích 1 a 2 se týkají vozidel a systémů, konstrukčních částí, samostatných technických celků určených pro tato vozidla, pokud jsou použitelné v souladu s přílohou I.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat v souladu s článkem 71 akty v přenesené pravomoci, které se týkají podrobných technických požadavků na hladinu vnějšího hluku, včetně zkušebních postupů, a instalaci motorů na vozidle, které byly schváleny, pokud jde o znečišťující emise, a s tím souvisejících ustanovení pro flexibilitu, aby byla zajištěna vysoká úroveň environmentální výkonnosti. První takové akty v přenesené pravomoci budou přijaty do 31. prosince 2014.
Tyto specifické technické požadavky musí vést ke zvýšení nebo alespoň zachování úrovně environmentální výkonnosti, která je stanovena ve směrnicích uvedených v čl. 76 odst. 1 a případně v článku 77.
KAPITOLA IV
POSTUPY EU SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 20
Postupy pro EU schválení typu
1. Žádá-li výrobce o schválení typu úplného vozidla, může zvolit jeden z těchto postupů:
a)
postupné schválení typu;
b)
jednorázové schválení typu;
c)
kombinované schválení typu.
Kromě toho může výrobce zvolit vícestupňové schválení typu.
Pro schválení typu systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků se použije pouze jednorázové schválení typu.
2. Postupné schválení typu spočívá v postupném získávání celého souboru certifikátů EU schválení typu pro systémy, konstrukční části a samostatné technické celky tvořící část vozidla, jenž vede v závěrečné fázi ke schválení typu úplného vozidla.
3. Jednorázové schválení typu spočívá ve schválení úplného vozidla v jednom kroku.
4. Kombinované schválení typu je postup postupného schválení, během něhož se při závěrečné fázi schvalování celého vozidla získá jedno nebo více schválení pro systémy, aniž by bylo nezbytně nutné pro tyto systémy vydat certifikát EU schválení typu.
5. Při vícestupňovém schválení typu jeden nebo více schvalovacích orgánů osvědčuje, že určitý neúplný nebo dokončený typ vozidla vyhovuje, v závislosti na stupni rozpracovanosti, příslušným správním ustanovením a technickým požadavkům tohoto nařízení.
Vícestupňové schválení typu bude uděleno pro typ neúplného nebo dokončeného vozidla, který odpovídá údajům v dokumentaci uvedené v článku 22 a splňuje technické požadavky stanovené příslušnými akty uvedenými v příloze I, a to s ohledem na stav rozpracovanosti vozidla.
6. Schválení typu pro závěrečný stupeň dokončení může být uděleno pouze poté, co schvalovací orgán ověřil, že typ vozidla schválený v závěrečném stupni splňuje v dané době všechny platné technické požadavky. Zahrnuje dokumentární kontrolu všech požadavků pro schválení typu neúplného vozidla, které je uděleno v rámci vícestupňového postupu schválení typu, a to i v případě, že je uděleno pro jinou kategorii nebo podkategorii vozidla.
7. Výběr schvalovacího postupu neovlivní uplatnitelné základní požadavky, kterým musí schvalované vozidlo vyhovět v době vydání schválení typu úplného vozidla.
8. Komisi je svěřena v souladu s článkem 71 pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci týkající se podrobného uspořádání s ohledem na postupy schvalování typu. První tyto akty v přenesené pravomoci budou přijaty do 31. prosince 2014.
Článek 21
Žádost o schválení typu
1. Výrobce podává žádost o schválení typu schvalovacímu orgánu.
2. Pro konkrétní typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku lze podat pouze jednu žádost, a to pouze v jednom členském státě.
3. Pro každý typ, který má být schválen, se podává samostatná žádost.
Článek 22
Dokumentace
1. Žadatel předloží schvalovacímu orgánu dokumentaci výrobce.
2. Dokumentace výrobce musí zahrnovat tyto součásti:
a)
informační dokument;
b)
všechna data, nákresy, fotografie a další informace;
c)
v případě vozidel uvedení zvoleného postupu (zvolených postupů) v souladu s čl. 20 odst. 1;
d)
jakékoli dodatečné informace požadované schvalovacím orgánem v souvislosti s postupem pro předkládání žádostí.
3. Dokumentace může být dodána na papíře nebo v elektronickém formátu, který je přijatelný pro technickou zkušebnu a schvalovací orgán.
4. Komise prostřednictvím prováděcích aktů stanoví šablony informačního dokumentu a dokumentace výrobce. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
Článek 23
Zvláštní požadavky na informace, které je třeba uvést v žádosti o schválení typu podle různých postupů
1. K žádosti o postupné schválení typu musí být připojena dokumentace výrobce v souladu s článkem 22 společně s úplným souborem certifikátů schválení typu požadovaných podle každého z použitelných aktů uvedených v příloze I.
V případě schválení typu systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku podle použitelných aktů, jejichž seznam je uveden v příloze I, má schvalovací orgán přístup k související schvalovací dokumentaci, a to až do okamžiku, kdy je schválení vydáno nebo odmítnuto.
2. K žádosti o jednorázové schválení typu musí být připojena schvalovací dokumentace uvedená v článku 22, která obsahuje veškeré příslušné informace v souladu s prováděcími akty přijatými podle tohoto nařízení, které se týkají uvedených použitelných aktů.
3. V případě kombinovaného schválení typu musí být ke schvalovací dokumentaci připojen jeden či více certifikátů schválení typu vyžadovaných podle každého z použitelných aktů, jejichž seznam je uveden v příloze I, a musí obsahovat, pokud není předkládán žádný certifikát schválení typu, informace vyžadované v souladu s prováděcími předpisy přijatými na základě tohoto nařízení ve vztahu k těmto použitelným aktům.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, poskytují se pro účely vícestupňového schválení typu tyto informace:
a)
v prvním stupni ty části dokumentace výrobce a certifikáty EU schválení typu, jež jsou důležité pro stav dokončení základního vozidla;
b)
ve druhém a dalších stupních ty části dokumentace a certifikáty EU schválení typu, které jsou důležité pro stávající stupeň výroby, a kopie certifikátu EU schválení typu vozidla vydaného na předchozím stupni výroby a veškeré podrobnosti o všech změnách nebo doplňcích provedených výrobcem na vozidle.
Informace uvedené v prvním pododstavci písm. a) a b) tohoto odstavce lze poskytnout v souladu s odstavcem 3.
5. Schvalovací orgán může prostřednictvím odůvodněné žádosti požádat výrobce o poskytnutí jakýchkoliv dalších informací potřebných k rozhodnutí o tom, jaké zkoušky jsou vyžadovány, nebo k usnadnění těchto zkoušek.
KAPITOLA V
PROVÁDĚNÍ POSTUPŮ EU SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 24
Obecná ustanovení
1. Schvalovací orgány nesmějí udělit EU schválení typu, dokud neověří opatření pro shodnost výroby uvedené v článku 28 a shodu typu vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku s platnými požadavky.
2. Schvalovací orgány udělují EU schválení typu v souladu s touto kapitolou.
3. Pokud schvalovací orgán zjistí, že typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, ačkoli je v souladu s požadovanými ustanoveními, představuje závažné nebezpečí pro bezpečnost nebo může vážně poškodit životní prostředí nebo veřejné zdraví nebo představuje závažné nebezpečí pro osádku, může odmítnout udělit EU schválení typu. V tomto případě neprodleně zašle schvalovacím orgánům ostatních členských států a Komisi podrobnou dokumentaci objasňující důvody svého rozhodnutí a uvádějící důkazy pro svá zjištění.
4. Certifikáty EU schválení typu se číslují v souladu s harmonizovaným systémem, jejž prostřednictvím prováděcích aktů stanoví Komise. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
5. Schvalovací orgán zašle pomocí společného zabezpečeného elektronického systému pro výměnu údajů pro každý typ vozidla, který schválí, schvalovacím orgánům ostatních členských států certifikát EU schválení typu vozidla i s přílohami, a to do jednoho měsíce od jeho vydání. Kopie může mít také podobu zabezpečeného elektronického souboru.
6. Schvalovací orgán neprodleně uvědomí schvalovací orgány ostatních členských států o svém odmítnutí nebo odejmutí jakéhokoliv schválení vozidla, společně s odůvodněním svého rozhodnutí.
7. Schvalovací orgán zasílá ve tříměsíčních odstupech schvalovacím orgánům ostatních členských států seznam EU schválení typu, která během předchozího období u systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků udělil, změnil, odmítl udělit nebo odejmul.
8. Pokud tak požaduje schvalovací orgán jiného členského státu, zašle schvalovací orgán, jenž udělil EU schválení typu, žadateli do jednoho měsíce od obdržení této žádosti kopii vyžádaného certifikátu EU schválení typu i s přílohami, a to pomocí společného zabezpečeného elektronického systému pro výměnu údajů. Kopie může mít také podobu zabezpečeného elektronického souboru.
9. Je-li to vyžadováno Komisí, předloží schvalovací orgán informaci uvedenou v odstavcích 5 až 8 také Komisi.
10. Schvalovací orgán zkompletuje schvalovací dokumentaci sestávající z výrobní dokumentace, ke které jsou připojeny záznamy o zkouškách a veškerá další dokumentace, kterou dodala technická zkušebna nebo schvalovací orgán do výrobní dokumentace během provádění své činnosti. Součástí výrobní dokumentace je rejstřík s vhodně číslovaným či značeným obsahem, aby bylo možno jasně identifikovat všechny stránky, a formát každého dokumentu musí umožňovat uvádění záznamů o následujících krocích při provádění EU schválení typu, zejména data revizí a aktualizací. Schvalovací orgán si ponechá informaci obsaženou ve výrobní dokumentaci, aby byla k dispozici po dobu 10 let po skončení platnosti příslušného schválení.
Článek 25
Zvláštní ustanovení týkající se certifikátu EU schválení typu
1. Certifikát EU schválení typu obsahuje tyto přílohy:
a)
schvalovací dokumentaci uvedenou v čl. 24 odst. 10;
b)
výsledky zkoušek;
c)
jméno (jména) a podpisový vzor (vzory) osoby (osob) oprávněné (oprávněných) podepisovat prohlášení o shodě a jejich funkce v podniku;
d)
v případě EU schválení typu úplného vozidla vyplněný vzor prohlášení o shodě.
2. Certifikát EU schválení typu musí být vydán na základě vzoru, který stanoví Komise prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
3. U každého typu vozidla schvalovací orgán
a)
vyplní všechny rubriky certifikátu EU schválení typu, včetně přiloženého listu s výsledky zkoušek;
b)
sestaví seznam schvalovací dokumentace;
c)
bez prodlení vydá vyplněný certifikát i s jeho přílohami žadateli.
Komise stanoví šablonu pro list s výsledky zkoušek uvedený v písmenu a) prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
4. V případě EU schválení typu, u nějž byla v souladu s článkem 35 stanovena omezení ohledně jeho platnosti nebo bylo upuštěno od některých ustanovení tohoto nařízení nebo aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů přijatých na základě tohoto nařízení, se v certifikátu EU schválení typu tato omezení nebo prominutí uvedou.
5. Pokud se výrobce rozhodne pro postup kombinovaného schválení typu, vyplní schvalovací orgán schvalovací dokumentaci s odkazy na zkušební protokoly stanovené prováděcími akty uvedenými v čl. 27 odst. 1, pro něž není k dispozici žádný certifikát EU schválení typu.
6. Pokud se výrobce rozhodne pro jednorázový postup schválení typu, sestaví schvalovací orgán seznam použitelných požadavků či aktů a přiloží tento seznam k certifikátu EU schválení typu. Komise přijme šablonu takového seznamu prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
Článek 26
Zvláštní ustanovení týkající se systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
1. EU schválení typu bude uděleno systému, který odpovídá údajům v dokumentaci výrobce a splňuje technické požadavky stanovené příslušnými akty, jež jsou uvedeny v příloze I.
2. EU schválení typu pro konstrukční část nebo samostatný technický celek bude uděleno konstrukční části nebo samostatnému technickému celku, který odpovídá údajům v dokumentaci výrobce a splňuje technické požadavky stanovené příslušnými akty, jež jsou uvedeny v příloze I.
3. Pokud se na konstrukční části nebo samostatné technické celky, ať jsou určeny k opravě, servisu nebo údržbě či nikoliv, vztahuje rovněž schválení typu pro systém související s vozidlem, nevyžaduje se žádné další schválení konstrukční části nebo samostatného technického celku, ledaže tak stanoví příslušné akty uvedené v příloze I.
4. Pokud konstrukční část nebo samostatný technický celek plní svou funkci nebo má specifické vlastnosti pouze ve spojení s jinými částmi vozidla, a proto je možné ověřit shodu s požadavky, pouze pokud konstrukční část nebo samostatný technický celek pracují ve spojení s těmito jinými částmi vozidla, rozsah EU schválení typu konstrukční části nebo samostatného technického celku se odpovídajícím způsobem omezí.
V tom případě se v certifikátu EU schválení typu uvedou všechna omezení použití této konstrukční části nebo samostatného technického celku a zvláštní podmínky pro jejich montáž.
V případech, kdy jsou taková konstrukční část nebo samostatný technický celek montovány výrobcem vozidla, se ověří dodržení všech použitelných omezení použití nebo podmínek pro montáž během schvalování vozidla.
Článek 27
Zkoušky vyžadované pro EU schválení typu
1. Dodržení technických předpisů stanovených v tomto nařízení a v aktech uvedených v příloze I se prokazuje vhodnými zkouškami provedenými určenými technickými zkušebnami.
Použijí se zkušební postupy uvedené v prvním pododstavci a zvláštní zařízení a nářadí předepsané pro provedení těchto zkoušek, které jsou stanoveny příslušnými akty uvedenými v příloze I.
Formát zkušebního protokolu bude v souladu s obecnými požadavky, které stanovila Komise prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
2. Výrobce dá schvalovacímu orgánu k dispozici tolik vozidel, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, kolik je jich podle příslušných aktů uvedených v příloze I potřeba k provedení požadovaných zkoušek.
3. Vyžadované zkoušky se provádějí na vozidlech, konstrukčních částech a samostatných technických celcích představujících typ, jenž má být schválen.
Výrobce však může po dohodě se schvalovacím orgánem vybrat vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, který, třebaže nepředstavuje schvalovaný typ, spojuje ve vztahu k požadované úrovni výkonů řadu nejméně příznivých vlastností. K rozhodování během výběru lze využít zkušební metody se simulací.
4. Se souhlasem schvalovacího orgánu lze jako alternativu ke zkušebním postupům uvedeným v odstavci 1 použít zkušební metody se simulací, a to na žádost výrobce podanou s přihlédnutím k požadavkům stanoveným v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle odstavce 6.
5. Zkušební metody se simulací musí splňovat podmínky v aktech s přenesenou pravomocí přijatých podle odstavce 6.
6. S cílem zajistit, aby výsledky získané prostřednictvím zkoušek se simulací byly stejně důvěryhodné jako výsledky z fyzických zkoušek, je Komisi svěřena pravomoc přijímat v souladu s článkem 71 akty v přenesené pravomoci týkající se požadavků, které mohou být předmětem zkoušek se simulací, a podmínek, za kterých tyto zkoušky se simulací mají proběhnout. Při přijímání těchto aktů bude Komise jako z vhodného základu vycházet z požadavků a postupů stanovených v příloze XVI směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (33).
Článek 28
Opatření pro shodnost výroby
1. Schvalovací orgán, který uděluje EU schválení typu, přijme nezbytná opatření, aby, v případě potřeby ve spolupráci se schvalovacími orgány ostatních členských států, ověřil, že byla přijata dostatečná opatření k zajištění shody vyráběných vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků se schváleným typem.
2. Schvalovací orgán, který uděluje schválení typu úplného vozidla, přijme nezbytná opatření, jejichž cílem je ověřit, zda jsou prohlášení o shodě vydaná výrobcem v souladu s článkem 33. Za tímto účelem schvalovací orgán ověří, zda je dostatečný počet vybraných prohlášení o shodě v souladu s článkem 33 a zda výrobce přijal vhodná opatření k zajištění správnosti údajů uvedených v prohlášeních o shodě.
3. Schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, přijme s ohledem na toto schválení nezbytná opatření, aby, v případě potřeby ve spolupráci se schvalovacími orgány ostatních členských států, ověřil, zda jsou opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 nadále dostatečná k tomu, aby se vyráběná vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky nadále shodovaly se schváleným typem, a zda jsou prohlášení o shodě nadále v souladu s článkem 33.
4. Za účelem ověření, zda se vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek shodují se schváleným typem, může schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, provést jakékoli kontroly nebo zkoušky vyžadované pro EU schválení typu na vzorcích odebraných v zařízeních výrobce, včetně výrobních zařízení.
5. Pokud schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, zjistí, že se opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 nepoužívají, významným způsobem se odchylují od dohodnutých opatření a kontrolních plánů, přestala se používat nebo již nejsou považována za adekvátní, ačkoliv se ve výrobě pokračuje, přijme nezbytná opatření pro zajištění správného provádění postupu týkajícího se shodnosti výroby nebo odejme schválení typu.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71 týkající se podrobných opatření, pokud jde o shodnost výroby. První tyto akty v přenesené pravomoci budou přijaty do 31. prosince 2014.
KAPITOLA VI
ZMĚNY EU SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 29
Obecná ustanovení
1. Výrobce neprodleně sdělí schvalovacímu orgánu, který udělil EU schválení typu, každou změnu údajů zaznamenaných ve schvalovací dokumentaci.
Uvedený schvalovací orgán určí, který z postupů stanovených v článku 30 se má použít.
V případě potřeby může schvalovací orgán po konzultaci s výrobcem rozhodnout, že je třeba udělit nové EU schválení typu.
2. Žádost o změnu EU schválení typu se podává výlučně schvalovacímu orgánu, který udělil původní EU schválení typu.
3. Pokud schvalovací orgán shledá, že pro účely provedení změny je nezbytné kontroly nebo zkoušky opakovat, vyrozumí o tom výrobce.
Postupy uvedené v článku 30 se uplatní, pouze pokud na základě těchto kontrol nebo zkoušek schvalovací orgán usoudí, že požadavky týkající se EU schválení typu jsou nadále splněny.
Článek 30
Revize a rozšíření EU schválení typu
1. Pokud se změnily údaje zaznamenané ve schvalovací dokumentaci, aniž by bylo nutné opakovat kontroly nebo zkoušky, označí se změna jako „revize“.
V tom případě vydá schvalovací orgán podle potřeby revidované stránky schvalovací dokumentace a na každé revidované stránce zřetelně vyznačí povahu změny a datum jejího nového vydání. Za splnění tohoto požadavku se považuje rovněž vydání konsolidované a aktualizované verze schvalovací dokumentace spolu s podrobným popisem změn.
2. Změna se označí jako „rozšíření“, pokud se údaje ve schvalovací dokumentaci změnily a pokud platí kterékoliv z následujících tvrzení:
a)
jsou požadovány další kontroly nebo zkoušky;
b)
změnily se jakékoliv informace o certifikátu EU schválení typu, s výjimkou jeho příloh;
c)
vstoupí v platnost nové požadavky podle některého z aktů uvedených v příloze I pro schválený typ vozidla nebo schválený systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek.
V případě rozšíření vydá schvalovací orgán aktualizovaný certifikát EU schválení typu označený číslem rozšíření následujícím po čísle řady již udělených rozšíření. V tomto certifikátu schválení typu se zřetelně vyznačí důvod rozšíření a datum jeho nového vydání.
3. Při každém vydání změněných stránek nebo konsolidované a aktualizované verze se odpovídajícím způsobem upraví i seznam schvalovací dokumentace přiložený k certifikátu schválení typu, aby uváděl datum posledního rozšíření nebo revize nebo datum poslední konsolidace aktualizované verze.
4. Změna schválení typu vozidla se nevyžaduje, pokud nové požadavky uvedené v odst. 2 písm. c) nejsou z technického hlediska pro tento typ vozidla důležité nebo se týkají jiných kategorií vozidel, než je kategorie, do které vozidlo patří.
Článek 31
Vydání a oznámení změn
1. V případě rozšíření musí být aktualizovány všechny příslušné části certifikátu EU schválení typu, jeho přílohy a seznam schvalovací dokumentace. Aktualizovaný certifikát a jeho přílohy se bez prodlení vydají žadateli.
2. V případě revize vydá schvalovací orgán žadateli bez prodlení revidované dokumenty nebo případně konsolidovanou a aktualizovanou verzi, včetně revidovaného seznamu schvalovací dokumentace.
3. Schvalovací orgán oznámí každou změnu učiněnou v EU schválení typu schvalovacím orgánům ostatních členských států v souladu s postupy uvedenými v článku 24.
KAPITOLA VII
PLATNOST EU SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 32
Skončení platnosti
1. EU schválení typu musí být vydáno s neomezenou dobou platnosti.
2. Platnost EU schválení typu vozidla končí v těchto případech:
a)
nové požadavky použitelné na schválený typ vozidla se stanou závaznými pro dodání na trh, registraci vozidla nebo jeho uvedení do provozu a schválení typu nelze odpovídajícím způsobem aktualizovat;
b)
výroba schváleného vozidla je s konečnou platností dobrovolně ukončena;
c)
doba platnosti schválení skončí z důvodu omezení v souladu s článkem 35 odst. 6;
d)
schválení bylo odejmuto podle čl. 28 odst. 5, čl. 44 odst. 1 nebo čl. 47 odst. 4.
3. Pokud se stane neplatnou pouze jedna varianta v rámci typu nebo jedna verze v rámci varianty, pozbývají EU schválení typu daného vozidla platnosti pouze pro danou variantu nebo verzi.
4. Pokud je s konečnou platností ukončena výroba konkrétního typu vozidla, oznámí výrobce tuto skutečnost schvalovacímu orgánu, který udělil EU schválení typu pro dané vozidlo.
Do jednoho měsíce po obdržení oznámení uvedeného v prvním pododstavci uvědomí schvalovací orgán, jenž vozidlu udělil EU schválení typu, odpovídajícím způsobem schvalovací orgány ostatních členských států.
5. Aniž je dotčen odstavec 4, má-li EU schválení typu vozidla pozbýt platnosti, oznámí výrobce tuto skutečnost schvalovacímu orgánu, který udělil EU schválení typu.
Schvalovací orgán, jenž udělil EU schválení typu, bez prodlení sdělí všechny důležité informace schvalovacím orgánům ostatních členských států, aby bylo možno případně použít článek 39.
Ve sdělení uvedeném v druhém pododstavci se uvede zejména datum výroby a identifikační číslo posledního vyrobeného vozidla.
KAPITOLA VIII
PROHLÁŠENÍ O SHODĚ A OZNAČENÍ
Článek 33
Prohlášení o shodě
1. Výrobce jako držitel schválení typu vozidla vydává v papírové verzi prohlášení o shodě, jímž musí být opatřeno každé vozidlo, ať úplné, neúplné nebo dokončené, jež bylo vyrobeno ve shodě se schváleným typem vozidla.
Toto prohlášení se vydá kupujícímu zdarma společně s vozidlem. Jeho vydání nelze podmiňovat výslovnou žádostí ani poskytnutím dalších informací výrobci.
Na žádost majitele vozidla je výrobce vozidla po dobu deseti let od data výroby vozidla povinen vydat duplikát prohlášení o shodě, přičemž platba za tento duplikát nemá převýšit náklady na jeho vydání. Na přední straně každého duplikátu prohlášení musí být jasně uvedeno označení „duplikát“.
2. Výrobce musí použít vzor pro prohlášení o shodě přijatý Komisí prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. Prohlášení o shodě je upraveno tak, aby se zabránilo jeho padělání. Za tímto účelem prováděcí akty stanoví, že papír používaný na prohlášení musí být chráněn několika ochrannými prvky. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
3. Prohlášení o shodě bude vystaveno v alespoň jednom z úředních jazyků Unie. Kterýkoli členský stát může požádat, aby bylo prohlášení o shodě přeloženo do jeho vlastního úředního jazyka či jazyků.
4. Osoba(y) oprávněná(é) podepsat prohlášení o shodě musí být zaměstnána(y) v organizaci výrobce a musí být řádně pověřena(y) jejím vedením, aby v plném rozsahu nesla(y) právní odpovědnost výrobce, pokud jde o návrh a konstrukci nebo o shodnost výroby vozidla s předpisy.
5. Prohlášení o shodě se vyplňuje v celém rozsahu a nesmí obsahovat jiná omezení týkající se použití vozidla než ta, jež jsou stanovena v tomto nařízení nebo v jakémkoli z aktů v přenesené pravomoci přijatém na základě tohoto nařízení.
6. U neúplného nebo dokončeného vozidla vyplňuje výrobce pouze ty body prohlášení o shodě, které byly v probíhajícím stupni schvalování typu doplněny nebo změněny, a popřípadě připojí k tomuto prohlášení veškerá prohlášení o shodě vydaná v předchozích stupních.
7. V prohlášení o shodě pro vozidla schválená v souladu s čl. 35 odst. 2 se v jeho záhlaví uvede věta „Schválení typu na základě článku 26 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 167/2013 ze dne 5. února 2013 o schvalování zemědělských a lesnických vozidel a dozoru nad trhem s těmito vozidly (prozatímní schválení) pro úplná a dokončená vozidla“.
8. V prohlášení o shodě stanoveném v prováděcích aktech podle odstavce 2 pro vozidla, jejichž typ byl schválen v souladu s článkem 37, se v záhlaví uvede věta „Schválení typu pro úplná a dokončená vozidla v malých sériích“ a v těsné blízkosti u ní rok výroby a následně pořadové číslo v rozmezí od 1 do mezní hodnoty uvedené v tabulce v příloze II, jež označuje pro každý rok výroby zařazení tohoto vozidla do pořadí výroby připadající na tento rok.
9. Aniž je dotčen odstavec 1, může výrobce předávat prohlášení o shodě registračnímu orgánu kteréhokoliv členského státu elektronickými prostředky.
Článek 34
Povinný štítek s řádným označením vozidel a značka schválení typu konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
1. Výrobce vozidla opatří každé vozidlo vyrobené ve shodě se schváleným typem povinným štítkem s řádným označením dle požadavků příslušného prováděcího aktu přijatého podle odstavce 3.
2. Výrobce konstrukční části nebo samostatného technického celku, ať už je částí systému či nikoliv, opatří každou konstrukční část nebo samostatný technický celek vyrobený ve shodě se schváleným typem značkou schválení typu požadovanou příslušným prováděcím aktem přijatým na základě tohoto nařízení nebo příslušným nařízením EHK OSN nebo kodexem OECD.
Pokud není taková značka schválení typu požadována, opatří výrobce tuto část nebo celek alespoň svou výrobní nebo obchodní značkou, číslem typu nebo identifikačním číslem.
3. Povinný štítek a EU značka schválení typu musí být ve shodě se vzorem stanoveným Komisí prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2. První tyto prováděcí akty budou přijaty do 31. prosince 2014.
KAPITOLA IX
VÝJIMKY PRO NOVÉ TECHNOLOGIE NEBO NOVÉ KONCEPCE
Článek 35
Výjimky pro nová technická řešení nebo nové koncepce
1. Výrobce může požádat o EU schválení typu pro typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku obsahující technická řešení nebo koncepce, jež jsou neslučitelné s jedním nebo více akty uvedenými v příloze I.
2. Schvalovací orgán může udělit EU schválení typu uvedené v odstavci 1, pokud jsou splněny všechny následující podmínky:
a)
žádost uvádí důvody, proč daná technická řešení nebo koncepce činí systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek neslučitelným s jedním nebo více akty uvedenými v příloze I;
b)
žádost popisuje u nové technologie bezpečnost a dopady na životní prostředí a opatření přijatá k tomu, aby byla zajištěna alespoň rovnocenná úroveň bezpečnosti a ochrany životního prostředí, jakou stanoví požadavky, z nichž se požaduje výjimka;
c)
je předložen popis zkoušek i s jejich výsledky, které prokazují, že jsou splněny podmínky uvedené v písmeni b).
3. Udělení tohoto EU schválení typu, jímž je přiznána výjimka pro nové technologie nebo nové koncepce, podléhá schválení ze strany Komise. Toto schválení bude učiněno prostřednictvím prováděcího aktu. Tento prováděcí akt se přijímá přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2.
4. Schvalovací orgán může do rozhodnutí Komise o tom, zda je povolení uděleno, již udělit typu vozidla, na nějž se vztahuje požadovaná výjimka, EU schválení typu, které je však prozatímní a platí pouze na území daného členského státu. Schvalovací orgán o tom neprodleně uvědomí Komisi a ostatní členské státy prostřednictvím dokumentace obsahující údaje uvedené v odstavci 2.
V záhlaví certifikátu schválení typu a prohlášení o shodě musí být jasně vyznačena skutečnost, že se jedná o prozatímní dokumenty s omezenou územní platností. Komise může přijmou prováděcí akty s cílem stanovit harmonizované vzory certifikátu schválení typu a prohlášení o shodě pro účely tohoto odstavce. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2.
5. Ostatní schvalovací orgány mohou rozhodnout o přijetí prozatímního schválení písemnou formou, jak je uvedeno v odstavci 4, na svém území.
6. V povolení, které vydává Komise, uvedeném v odstavci 3, se popřípadě rovněž uvede, zda jeho platnost podléhá nějakým omezením. Schválení typu však v každém případě platí alespoň po dobu 36 měsíců.
7. Pokud se Komise rozhodne povolení odmítnout, schvalovací orgán ihned vyrozumí držitele prozatímního schválení typu uvedeného v odstavci 3, že prozatímní schválení bude zrušeno šest měsíců po dni, kdy Komise rozhodla o jeho odmítnutí.
Vozidla vyrobená ve shodě s prozatímním schválením před skončením jeho platnosti však mohou být uvedena na trh, registrována nebo uvedena do provozu v kterémkoliv členském státě, jenž prozatímní schválení přijal.
Článek 36
Pozdější úprava aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů
1. Pokud Komise schválí udělení výjimky podle článku 35, okamžitě přijme nezbytné kroky, aby dotčené akty v přenesené pravomoci nebo prováděcí akty přizpůsobila technickému pokroku.
Pokud se výjimka podle článku 35 týká nařízení EHK OSN, navrhne Komise změnu příslušného nařízení EHK OSN v souladu s postupem použitelným podle revidované dohody z roku 1958.
2. Po změně příslušných aktů se zruší veškerá omezení v rozhodnutí Komise o schválení výjimky.
Pokud nebyly přijaty nezbytné kroky k úpravě aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů, může Komise na žádost členského státu, který schválení udělil, vydat prostřednictvím prováděcího aktu přijatého přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2 rozhodnutí a prodloužit platnost schválení typu.
KAPITOLA X
VOZIDLA VYRÁBĚNÁ V MALÝCH SÉRIÍCH
Článek 37
Vnitrostátní schválení typu malých sérií
1. Výrobce může požádat o vnitrostátní schválení typu malých sérií typu vozidla v rámci ročních kvantitativních omezení stanovených v příloze II. Tato omezení se vztahují na dodání na trh, registraci nebo uvedení do provozu vozidel schváleného typu na trhu každého členského státu v daném roce.
Pro vnitrostátní schválení typu malých sérií může schvalovací orgán, pokud k tomu má rozumné důvody, upustit od dodržení jednoho nebo více ustanovení tohoto nařízení a jednoho nebo více ustanovení jednoho nebo více aktů uvedených v příloze I, přičemž musí upřesnit odpovídající alternativní požadavky.
2. Alternativní požadavky zmíněné v odstavci 1 zajistí úroveň funkční bezpečnosti a ochranu životního prostředí a bezpečnost osádky, jež je v nejvyšší možné míře rovnocenná úrovni stanovené příslušnými akty uvedenými v příloze I.
3. Pro účely vnitrostátního schválení typu vozidel podle tohoto článku budou schváleny systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jejichž typ je schválen v souladu s akty uvedenými v příloze I.
4. Certifikát schválení typu pro vozidla, jež obdržela schválení typu podle tohoto článku, je navržen podle vzoru uvedeného v čl. 25 odst. 2, ale nesmí být nadepsán „certifikát EU schválení typu vozidla“ a musí specifikovat obsah výjimek udělených v souladu s odstavcem 1. Certifikáty schválení typu se číslují v souladu s harmonizovaným systémem uvedeným v čl. 24 odst. 4.
5. Platnost vnitrostátního schválení typu malých sérií je omezena na území členského státu, jehož schvalovací orgán schválení udělil.
6. Avšak na žádost výrobce se doporučenou zásilkou nebo elektronickou poštou schvalovacím orgánům členských států určených výrobcem zašle kopie certifikátu schválení typu a jeho příloh.
7. Schvalovací orgány členských států určené výrobcem rozhodnou do tří měsíců od obdržení žádosti uvedené v odstavci 6, zda schválení typu přijmou či nikoliv. Své rozhodnutí pak formálně sdělí schvalovacímu orgánu, jenž udělil vnitrostátní schválení typu malých sérií.
8. Schvalovací orgány členských států vnitrostátní schválení typu přijmou, ledaže se mohou odůvodněně domnívat, že vnitrostátní technické požadavky, na jejichž základě bylo vozidlo schváleno, neodpovídají jejich vlastním požadavkům.
9. Na žádost žadatele o vnitrostátní schválení typu malých sérií, jenž si přeje uvést na trh nebo zaregistrovat vozidlo v jiném členském státě, poskytne schvalovací orgán, který udělil vnitrostátní schválení typu malých sérií, vnitrostátnímu orgánu tohoto jiného členského státu kopii certifikátu schválení typu i se schvalovací dokumentací. Použijí se odstavce 7 a 8.
KAPITOLA XI
DODÁNÍ NA TRH, REGISTRACE NEBO UVEDENÍ DO PROVOZU
Článek 38
Dodání na trh, registrace nebo uvedení vozidel do provozu
1. Aniž jsou dotčeny články 41 a 44, vozidla, pro které je EU schválení typu úplného vozidla povinné nebo pro které získal výrobce takové schválení podle tohoto nařízení, mohou být dodána na trh, zaregistrována nebo uvedena do provozu pouze tehdy, jsou-li opatřena platným prohlášením o shodě vydaným v souladu s článkem 33.
Pokud jde o neúplná vozidla, je dodání takových vozidel na trh nebo jejich uvedení do provozu povoleno, avšak orgány členských států odpovědné za registraci vozidla mohou odmítnout povolení registrace a používání takových vozidel na pozemních komunikacích.
2. Článek 1 se nevztahuje na vozidla určená k užití v ozbrojených silách, v civilní obraně, požární službě a v silách zajišťujících udržování veřejného pořádku ani na vozidla schválená podle článků 37.
Článek 39
Dodání na trh, registrace nebo uvedení do provozu vozidel z výběhu série
1. V rámci omezení týkajících se výběhu série a časových omezení uvedených v odstavcích 2 a 4, vozidla odpovídající typu vozidla, jehož EU schválení typu pozbylo platnosti podle článku 32, mohou být dodána na trh, registrována nebo uváděna do provozu.
První pododstavec se použije pouze na vozidla na území Unie, na něž se v době jejich výroby vztahovalo platné EU schválení typu, která však nebyla před tím, než toto EU schválení typu pozbylo platnosti, buď dodána na trh, zaregistrována, nebo uvedena do provozu.
2. Odstavec 1 se uplatní u úplných vozidel po dobu 24 měsíců ode dne, k němuž pozbylo EU schválení typu platnosti, a u dokončených vozidel po dobu 30 měsíců od uvedeného dne.
3. Výrobce, který si přeje využít odstavce 1, podá žádost příslušnému vnitrostátnímu orgánu každého členského státu, v němž mají být daná vozidla dodána na trh, zaregistrována nebo uvedena do provozu. V této žádosti se uvedou všechny technické a ekonomické důvody, jež brání tomu, aby tato vozidla splňovala nové požadavky na schválení typu.
Dotyčný vnitrostátní orgán do tří měsíců od obdržení této žádosti rozhodne, zda a v jakém množství povolí registraci těchto vozidel na svém území.
4. Počet vozidel z výběhu série nepřekročí 10 % počtu vozidel zaregistrovaných během předchozích dvou let nebo 20 vozidel na členský stát, podle toho, co je vyšší.
5. V prohlášení o shodě vozidel uvedených do provozu v rámci tohoto postupu musí být proveden zvláštní záznam uvádějící, že se jedná o vozidlo „z výběhu série“.
6. Členské státy zajistí, aby byl účinně sledován počet vozidel, jež mají být dodána na trh, zaregistrována nebo uvedena do provozu podle postupu stanoveného v tomto článku.
7. Tento článek se uplatní pouze na přerušení z důvodu ukončení platnosti schválení typu v případě uvedeném v čl. 32 odst. 2 písm. a).
Článek 40
Dodání na trh nebo uvedení do provozu konstrukčních částí a samostatných technických celků
1. Konstrukční části a samostatné technické celky mohou být dodávány na trh nebo uváděny do provozu pouze v případě, že odpovídají požadavkům příslušných aktů uvedených v příloze I a jsou řádně označeny v souladu s článkem 34.
2. Odstavec 1 se nepoužije v případě konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jež jsou speciálně vyrobeny nebo zkonstruovány pro nová vozidla, na něž se toto nařízení nevztahuje.
3. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy povolit dodání na trh nebo uvedení do provozu konstrukčních částí a samostatných technických celků, jež byly osvobozeny od dodržení jednoho nebo více ustanovení tohoto nařízení podle článku 35 nebo jsou určeny k montáži na vozidla, na něž se vztahují schválení udělená podle článku 37, týkající se dané konstrukční části nebo samostatného technického celku.
4. Odchylně od odstavce 1 a pokud není v tomto nařízení nebo v jednom z jeho aktů v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení stanoveno jinak, mohou členské státy povolit dodání na trh nebo uvedení do provozu konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jež jsou určeny k montáži na vozidla, u nichž v době jejich dodání na trh nebo uvedení do provozu nebylo podle tohoto nařízení nebo podle směrnice 2003/37/ES požadováno schválení typu.
KAPITOLA XII
OCHRANNÉ DOLOŽKY
Článek 41
Postup zacházení s vozidly, systémy, konstrukčními částmi nebo samostatnými technickými celky představujícími závažné nebezpečí na vnitrostátní úrovni
1. Pokud orgány pro dozor nad trhem jednoho členského státu přijaly opatření podle článku 20 nařízení (ES) č. 765/2008 nebo pokud mají dostatečné důvody se domnívat, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, na něž se vztahuje toto nařízení, představují závažné nebezpečí pro zdraví či bezpečnost osob nebo pro další oblasti veřejného zájmu, na něž se vztahuje toto nařízení, provedou schvalovací orgány, které udělily povolení, hodnocení, zda dotčené vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek splňují všechny požadavky stanovené tímto nařízením. Příslušné hospodářské subjekty v plné míře spolupracují se schvalovacími orgány a orgány pro dozor nad trhem.
Pokud v průběhu tohoto hodnocení schvalovací orgán, který udělil povolení, zjistí, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nesplňují požadavky stanovené tímto nařízením, neprodleně dotčenému hospodářskému subjektu nařídí, aby přijal veškerá vhodná nápravná opatření, kterými uvede vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek v soulad s těmito požadavky, nebo aby vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek stáhl z trhu nebo z oběhu v přiměřené lhůtě odpovídající povaze rizika.
Na opatření uvedená v druhém pododstavci tohoto odstavce se použije článek 21 nařízení (ES) č. 765/2008.
2. Domnívají-li se orgány pro dozor nad trhem, že se neshoda netýká pouze území jejich členského státu, informují Komisi a ostatní členské státy o výsledcích hodnocení a o opatřeních, jejichž provedení žádají od hospodářského subjektu.
3. Hospodářský subjekt u všech nevyhovujících vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, které uvedl na trh, zaregistroval nebo za jejichž uvedení do provozu odpovídá, zajistí přijetí veškerých vhodných nápravných opatření.
4. Pokud hospodářský subjekt ve lhůtě uvedené v odst. 1 druhém pododstavci nepřijme přiměřená nápravná opatření, přijmou vnitrostátní orgány veškerá vhodná opatření a na trhu svého členského státu zakáží nebo omezí dodávání na trh, registraci nebo uvedení do provozu nevyhovujících vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků nebo je stáhnou z trhu nebo z oběhu.
5. Vnitrostátní orgány neprodleně uvědomí Komisi a ostatní členské státy o opatřeních uvedených v odstavci 4.
Součástí poskytovaných informací jsou všechny dostupné podrobnosti, zejména údaje nezbytné k identifikaci nevyhovujícího vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, údaje o jejich původu, povaze údajné neshody a souvisejícího rizika, povaze a délce trvání opatření přijatých na vnitrostátní úrovni a stanoviska příslušného hospodářského subjektu. Schvalovací orgány zejména uvedou, zda je důvodem neshody některá z těchto skutečností:
a)
vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nesplňují požadavky týkající se zdraví nebo bezpečnosti osob, ochrany životního prostředí nebo dalších oblastí veřejného zájmu, na něž se vztahuje toto nařízení;
b)
existují nedostatky v příslušných aktech uvedených v příloze I.
6. Členské státy do jednoho měsíce uvědomí Komisi a ostatní členské státy o veškerých opatřeních, která přijaly, a sdělí všechny další údaje o neshodě dotčeného vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, které mají k dispozici, a v případě nesouhlasu s oznámenými vnitrostátními opatřeními sdělí své námitky.
7. Pokud do jednoho měsíce od přijetí informací uvedených v odstavci 6 tohoto článku nepodá žádný jiný členský stát ani Komise námitku k opatření, které členský stát přijal, bude toto opatření vyhodnoceno Komisí podle článku 42.
8. Členské státy zajistí, aby byla v souvislosti s dotčeným vozidlem, systémem, konstrukční částí nebo samostatným technickým celkem přijata vhodná omezující opatření, jako je například okamžité stažení daného vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku z jejich trhu.
Článek 42
Ochranný postup Unie
1. Pokud jsou během postupu uvedeného v čl. 41 odst. 3 a 4 vzneseny námitky proti opatření členského státu nebo pokud se Komise domnívá, že je vnitrostátní opatření v rozporu s právními předpisy Unie, provede Komise po konzultaci s členskými státy a příslušným hospodářským subjektem nebo subjekty neprodleně hodnocení těchto vnitrostátních opatření. Na základě výsledků tohoto hodnocení Komise rozhodne přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2, zda lze vnitrostátní opatření považovat za oprávněné, či nikoli.
Komise oznámí své rozhodnutí všem členským státům a příslušnému hospodářskému subjektu nebo subjektům.
2. Pokud je vnitrostátní opatření považováno Komisí za oprávněné, všechny členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby byly nevyhovující vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek staženy z jejich trhu; členské státy o tom informují Komisi. Je-li vnitrostátní opatření považováno za neoprávněné, dotčený členský stát toto opatření zruší nebo je změní, a to v souladu s rozhodnutím uvedeným v odstavci 1.
3. Pokud je vnitrostátní opatření považováno za oprávněné a je přisuzováno nedostatkům v tomto nařízení nebo v aktech v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení, Komise navrhne následující vhodná opatření:
a)
jedná-li se o akty v přenesené pravomoci nebo prováděcí akty přijaté na základě tohoto nařízení, Komise navrhne nezbytné změny dotčeného aktu;
b)
jedná-li se o předpisy EHK OSN, navrhne Komise nezbytné návrhy změny příslušných nařízení EHK OSN v souladu s postupem použitelným podle revidované dohody z roku 1958.
Článek 43
Vyhovující vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, které představují závažné nebezpečí
1. Pokud členský stát po provedení hodnocení podle čl. 41 odst. 1 zjistí, že ačkoli jsou vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky v souladu s příslušnými požadavky nebo jsou řádně označeny, představují závažné nebezpečí pro bezpečnost nebo mohou vážně ohrozit životní prostředí nebo veřejné zdraví, nařídí příslušnému hospodářskému subjektu, aby přijal veškerá vhodná opatření a zajistil, aby dotčené vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek po uvedení na trh, registraci nebo uvedení do provozu již toto nebezpečí nepředstavovaly, nebo aby dotčené vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek v přiměřené lhůtě odpovídající povaze rizika stáhl z trhu nebo z oběhu. Dokud výrobce vozidla nepřijme veškerá vhodná opatření, může členský stát registraci těchto vozidel odmítat.
2. U vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku uvedeného v odstavci 1 hospodářský subjekt zajistí, aby byla ve vztahu ke všem těmto vozidlům, systémům, konstrukčním částem nebo samostatným technickým celkům, které byly uvedeny na trh, zaregistrovány nebo uvedeny do provozu v Unii, přijata nápravná opatření.
3. Členský stát uvedený v odstavci 1 do jednoho měsíce informuje Komisi a ostatní členské státy o všech dostupných podrobnostech, zejména o údajích nezbytných pro identifikaci dotčeného vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, původu a dodavatelského řetězce vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, povahy souvisejícího rizika a povahy a o trvání přijatých vnitrostátních opatření.
4. Komise neprodleně konzultuje členské státy a příslušný hospodářský subjekt nebo subjekty, a zejména schvalovací orgán, který udělil schválení typu, a vyhodnotí opatření přijatá na vnitrostátní úrovni. Na základě tohoto hodnocení Komise rozhodne, zda lze vnitrostátní opatření uvedená v odstavci 1 považovat za oprávněná, či nikoli, a v případě nutnosti navrhne vhodná opatření.
5. Rozhodnutí Komise je určeno všem členským státům a Komise o něm neprodleně uvědomí členské státy a příslušný hospodářský subjekt nebo subjekty.
Článek 44
Vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jež se neshodují se schváleným typem
1. Jestliže se nová vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky vybavené prohlášením o shodě nebo opatřené značkou schválení neshodují s typem, který byl schválen, schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, přijme nezbytná opatření včetně odejmutí schválení typu, aby byla vyráběná vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky uvedeny ve shodu se schváleným typem.
2. Pro účely odstavce 1 se odchylky od údajů uvedených v certifikátu EU schválení typu nebo ve schvalovací dokumentaci považují za nedodržení shody se schváleným typem.
3. Pokud vnitrostátní schvalovací orgán prokáže, že se nová vozidla, konstrukční části nebo samostatné technické celky vybavené prohlášením o shodě nebo opatřené značkou schválení typu vydanou v jiném členském státě neshodují se schváleným typem, může požádat schvalovací orgán, který EU schválení typu udělil, aby ověřil, zda se jednotlivá vyráběná vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky i nadále shodují se schváleným typem. Po obdržení takové žádosti přijme schvalovací orgán, který vydal EU schválení typu, co nejdříve, nejpozději však do tří měsíců ode dne podání žádosti, nezbytná opatření.
4. Schvalovací orgán požádá schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu pro systém, konstrukční část, samostatný technický celek nebo neúplné vozidlo, aby přijal nezbytná opatření k zajištění toho, aby byla vyráběná vozidla opět uvedena do shody se schváleným typem v následujících případech:
a)
u EU schválení typu vozidla, pokud neshoda vozidla vyplývá výlučně z neshody systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku;
b)
u vícestupňového schválení typu, pokud neshoda dokončeného vozidla vyplývá výlučně z neshody systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, jež tvoří část neúplného vozidla, nebo z neshody samotného neúplného vozidla.
5. Po obdržení takové žádosti přijme dotyčný schvalovací orgán co nejdříve, nejpozději však do tří měsíců ode dne podání žádosti nezbytná opatření, v případě potřeby společně se schvalovacím orgánem, který žádost podal.
6. Je-li zjištěna neshoda, přijme schvalovací orgán členského státu, který udělil EU schválení typu pro systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nebo pro neúplné vozidlo, opatření uvedená v odstavci 1.
Schvalovací orgány se ve lhůtě jednoho měsíce vzájemně informují o každém odejmutí EU schválení typu a o jeho důvodech.
7. Pokud schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, popírá existenci neshody, o níž byl uvědomen, usilují dotyčné členské státy o urovnání sporu. Komise je průběžně informována a v případě potřeby uspořádá vhodná jednání s cílem dosáhnout urovnání sporu.
Článek 45
Uvedení částí a zařízení, jež mohou představovat závažné nebezpečí pro správné fungování základních systémů, na trh nebo do provozu
1. Části nebo zařízení, jež mohou představovat závažné nebezpečí pro správné fungování systémů, které mají zásadní význam pro bezpečnost vozidla nebo jeho environmentální výkonnost, nebudou uvedeny na trh, zaregistrovány ani uvedeny do provozu a budou zakázány, pokud nebyly schváleny schvalovacím orgánem v souladu s čl. 46 odst. 1, 2 a 4.
2. S cílem zajistit jednotné uplatňování odstavce 1, může Komise přijmout prováděcí akty, aby mohla vypracovat seznam takových částí nebo zařízení na základě dostupných informací, a zejména informací poskytnutých členskými státy, které upozorňují na:
a)
závažnost rizika, pokud jde o bezpečnost vozidla vybaveného dotyčnými částmi nebo zařízením nebo jeho environmentální výkonnost;
b)
případný dopad na spotřebitele a výrobce na trhu s náhradními částmi při stanovení případného požadavku na schválení u částí nebo zařízení podle tohoto článku.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2.
3. Odstavec 1 se nevztahuje na původní části nebo zařízení a na části nebo zařízení, jejichž typ je schválen v souladu s některým z aktů uvedených v příloze I, vyjma případů, kdy se schválení vztahuje k jiným hlediskům než k těm, na něž se vztahuje odstavec 1.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71 jimiž stanoví, které požadavky musí části a zařízení uvedené v odstavci 1 tohoto článku splňovat.
5. Tyto požadavky mohou být založeny na aktech uvedených v příloze I nebo mohou sestávat ze srovnání částí nebo zařízení s environmentální a bezpečností výkonností původního vozidla nebo případně některé z jeho částí. V obou případech musí tyto požadavky zajistit, aby části nebo zařízení neohrozily fungování těch systémů, jež jsou důležité pro bezpečnost vozidla nebo jeho environmentální výkonnost.
Článek 46
Části nebo zařízení, jež mohou představovat závažné nebezpečí pro správné fungování základních systémů - související požadavky
1. Pro účely čl. 45 odst. 1 předá výrobce částí nebo zařízení schvalovacímu orgánu žádost, k níž připojí zkušební protokol navržený určenou technickou zkušebnou, jenž osvědčuje, že části nebo zařízení, pro něž je požadováno schválení, splňují požadavky uvedené v čl. 45 odst. 4. Výrobce může předložit pouze jednu žádost na typ a část, a to pouze u jednoho schvalovacího orgánu.
Pokud to požaduje příslušný orgán jiného členského státu, zašle schvalovací orgán, jenž povolení udělil, žadateli do jednoho měsíce od obdržení této žádosti kopii požadovaného certifikátu o povolení i s přílohami, a to pomocí společného zabezpečeného elektronického systému pro výměnu údajů. Kopie může mít také podobu zabezpečeného elektronického souboru.
2. Žádost obsahuje podrobnosti o výrobci částí nebo zařízení, typu, označení a číslech částí nebo zařízení, jakož i jméno výrobce vozidla, typ vozidla a případně rok výroby nebo jakékoliv jiné informace umožňující identifikaci vozidla, pro něž jsou tyto části nebo zařízení určena.
Pokud schvalovací orgán dojde při zohlednění zkušebního protokolu a dalších důkazů k závěru, že dotyčné části nebo zařízení splňují požadavky uvedené v čl. 45 odst. 4, vydá povolení opravňující k uvedení těchto částí nebo zařízení na trh a do provozu, s výhradou odst. 4 druhého pododstavce tohoto článku.
Schvalovací orgán vydá výrobci neprodleně certifikát.
3. Komise může přijmout prováděcí akty s cílem stanovit šablonu a systém číslování certifikátu uvedeného v odst. 2 třetím pododstavci tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2.
4. Výrobce neprodleně uvědomí schvalovací orgán, jenž udělil povolení, o každé změně, jež má vliv na podmínky, za nichž bylo vydáno. Schvalovací orgán rozhodne, zda musí být povolení přezkoumáno nebo opětovně vydáno a zda jsou nezbytné další zkoušky.
Výrobce odpovídá za zajištění toho, že části nebo zařízení jsou vyráběny za podmínek, za nichž bylo povolení vydáno, a aby tak byly vyráběny i nadále.
5. Před vydáním povolení schvalovací orgán ověří, že existují uspokojivá opatření a postupy pro zajištění účinné kontroly shodnosti výroby.
Pokud schvalovací orgán zjistí, že podmínky pro vydání povolení již nejsou splněny, požádá výrobce, aby přijal nezbytná opatření k zajištění toho, aby bylo u částí nebo zařízení opět dosaženo shody. V případě nutnosti povolení odejme.
6. Schvalovací orgány z různých členských států oznámí jakoukoli neshodu v souvislosti s povolením uvedeným v odst. 2 druhém pododstavci Komisi. Komise po konzultaci se schvalovacími orgány přijme odpovídající opatření k vyřešení neshody, případně včetně požadavku na odejmutí povolení.
7. Dokud nebyl vypracován seznam zmíněný v čl. 45 odst. 2, mohou členské státy zachovat vnitrostátní ustanovení vztahující se na části nebo zařízení, jež mohou mít dopad na správné fungování systémů se zásadním významem pro bezpečnost vozidla nebo pro jeho environmentální výkonnost.
Článek 47
Stažení vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků z oběhu
1. Pokud je výrobce, jenž obdržel EU schválení typu úplného vozidla, povinen v souladu s nařízením (ES) č. 765/2008 stáhnout z oběhu vozidla, jež byla uvedena na trh, zaregistrována nebo za jejichž uvedení do provozu výrobce odpovídal, protože systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek namontovaný na vozidle představují závažné nebezpečí pro bezpečnost, veřejné zdraví nebo ochranu životního prostředí, ať už byly řádně schváleny v souladu s tímto nařízením nebo nikoli, nebo protože část, která není předmětem zvláštních požadavků podle právních předpisů týkajících se schválení typu, představuje závažné nebezpečí pro bezpečnost, veřejné zdraví nebo ochranu životního prostředí, neprodleně o tom uvědomí schvalovací orgán, který schválení vozidla udělil.
2. Pokud je výrobce systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jenž obdržel EU schválení typu, povinen v souladu s nařízením (ES) č. 765/2008 stáhnout z oběhu systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jež byly uvedeny na trh nebo za jejichž uvedení do provozu výrobce odpovídal, protože představují závažné nebezpečí pro bezpečnost, bezpečnost při práci, veřejné zdraví nebo ochranu životního prostředí, ať už byly řádně schváleny v souladu s tímto nařízením nebo nikoli, uvedený výrobce o tom okamžitě informuje schvalovací orgán, jenž udělil příslušné schválení.
3. Výrobce navrhne schvalovacímu orgánu soubor vhodných nápravných opatření k odvrácení závažného nebezpečí uvedeného v odstavcích 1 a 2. Schvalovací orgán neprodleně sdělí navržená nápravná opatření schvalovacím orgánům ostatních členských států.
Schvalovací orgány zajistí, aby tato nápravná opatření byla v jejich členských státech řádně provedena.
4. Pokud dotčený schvalovací orgán považuje nápravná opatření za nedostatečná nebo se domnívá, že nebyla provedena dostatečně rychle, neprodleně uvědomí schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu.
Schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, následně uvědomí výrobce. Pokud výrobce nenavrhne a neprovede účinná nápravná opatření, schvalovací orgán, který udělil EU schválení typu, přijme veškerá potřebná ochranná opatření, včetně odejmutí EU schválení typu. V případě odejmutí EU schválení typu to schvalovací orgán do jednoho měsíce od tohoto odejmutí doporučeným dopisem nebo rovnocenným elektronickým prostředkem oznámí výrobci, schvalovacím orgánům ostatních členských států a Komisi.
Článek 48
Oznámení rozhodnutí a dostupných opravných prostředků
1. Ve veškerých rozhodnutích učiněných na základě tohoto nařízení a ve veškerých rozhodnutích o odmítnutí nebo odejmutí EU schválení typu, odmítnutí registrace, o zákazu nebo omezení uvedení na trh, registrace nebo uvedení vozidla do provozu nebo která vyžadují stažení vozidla z trhu, musí být uvedeny podrobné důvody, na nichž jsou založena.
2. Tato rozhodnutí se oznamují dotčené straně zároveň s poučením o opravných prostředcích, které jsou jí podle platných právních předpisů dotyčného členského státu k dispozici, a o lhůtách pro jejich provedení.
KAPITOLA XIII
MEZINÁRODNÍ PŘEDPISY
Článek 49
Předpisy EHK OSN potřebné pro EU schválení typu
1. Předpisy EHK OSN a jejich změny, pro něž Unie hlasovala nebo k nimž Unie přistoupila a jež jsou uvedeny v příloze I tohoto nařízení, nebo akty v přenesené pravomoci na základě tohoto nařízení jsou součástí požadavků v rámci EU schválení typu vozidla.
2. Schvalovací orgány členských států přijímají schválení udělená v souladu s těmito předpisy EHK OSN uvedenými v odstavci 1 a případně odpovídající značky schválení typu namísto odpovídajících schválení typu a značek schválení typu udělených podle tohoto nařízení a aktů v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení.
3. Pokud Unie hlasovala pro předpisy EHK OSN nebo jejich změny pro účely EU schválení typu vozidla, přijme Komise akt v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71, aby stanovila povinné uplatňování těchto předpisů EHK OSN nebo jejich změn a aby mohla případně pozměnit přílohu I tohoto nařízení nebo případně akty v přenesené pravomoci přijaté na základě tohoto nařízení.
Tento akt v přenesené pravomoci stanoví lhůty pro povinné použití předpisu EHK OSN nebo jeho změn a zahrne případná přechodná ustanovení.
Komise přijme zvláštní akty v přenesené pravomoci, v nichž uvede povinné uplatňování předpisů EHK OSN.
Článek 50
Uznávání protokolů o zkouškách OECD pro účely EU schválení typu
1. Aniž jsou dotčeny ostatní požadavky stanovené v tomto nařízení, může v případě, kdy toto nařízení odkazuje na kodexy OECD, EU schválení typu vycházet z úplného protokolu o zkouškách vystaveného na základě normalizovaných kodexů OECD, a to jako alternativa k protokolům o zkouškách vystaveným podle tohoto nařízení nebo podle aktů v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení.
2. Má-li být protokol o zkouškách OECD uvedený v odstavci 1 použitelný pro účely EU schválení typu, musí být schválen v souladu s dodatkem 1 k rozhodnutí Rady OECD ze dne 1. února 2012 o revizi norem OECD pro úřední zkoušky zemědělských a lesnických traktorů v platném znění.
KAPITOLA XIV
POSKYTOVÁNÍ TECHNICKÝCH INFORMACÍ
Článek 51
Informace určené pro uživatele
1. Výrobce nesmí poskytnout technické informace o údajích stanovených v tomto nařízení nebo v jeho aktech v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení, jež se odchylují od údajů schválených schvalovacím orgánem.
2. Pokud tak akt v přenesené pravomoci nebo prováděcí akt přijatý na základě tohoto nařízení stanoví, zpřístupní výrobce uživatelům veškeré důležité informace a nezbytné pokyny popisující všechny zvláštní podmínky nebo omezení spojená s použitím vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku.
3. Informace uvedené v odstavci 2 musí být dodány v úředním jazyce (úředních jazycích) členských států, kde má být vozidlo uvedeno na trh, zaregistrováno nebo uvedeno do provozu. Po přijetí schvalovacím orgánem musí být uvedeny v příručce uživatele.
Článek 52
Informace určené pro výrobce konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
1. Výrobce vozidla zpřístupní výrobcům konstrukčních částí nebo samostatných technických celků všechny údaje, včetně případných výkresů výslovně uvedených v aktech v přenesené pravomoci nebo v prováděcích aktech přijatých na základě tohoto nařízení, jež jsou nezbytné pro EU schválení typu pro konstrukční části a samostatné technické celky nebo k získání povolení podle článku 45.
Výrobce vozidla může požadovat od výrobců konstrukčních částí nebo samostatných technických celků uzavření závazné dohody na ochranu důvěrné povahy všech informací, jež nejsou veřejně dostupné, včetně informací, jež se vztahují k právům duševního vlastnictví.
2. Výrobce konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jakožto držitel certifikátu EU schválení typu, jenž podle čl. 26 odst. 4 obsahuje omezení použití nebo zvláštní podmínky pro montáž nebo obojí, poskytne výrobci vozidla o této věci veškeré podrobné informace.
Pokud tak akt v přenesené pravomoci přijatý na základě tohoto nařízení stanoví, poskytne výrobce konstrukčních částí nebo samostatných technických celků společně s vyrobenými konstrukčními částmi nebo samostatnými technickými celky pokyny ohledně omezení použití nebo zvláštních podmínek pro montáž nebo obojí.
KAPITOLA XV
PŘÍSTUP K INFORMACÍM O OPRAVÁCH A ÚDRŽBĚ
Článek 53
Povinnosti výrobce
1. Výrobci poskytnou autorizovaným obchodním zástupcům, opravnám a samostatným provozovatelům nediskriminační přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla na svých internetových stránkách, za použití standardizovaného formátu, a to snadným a rychle dostupným způsobem. Tato povinnost neplatí, pokud vozidlo bylo schváleno jako malosériové vozidlo.
Software, který má rozhodující význam pro správné fungování bezpečnostního a environmentálního kontrolního systému, má být chráněn před neoprávněnými manipulacemi. Jakékoli využívání těchto systémů, jež je potřebné pro opravy a údržbu, nebo je přístupné pro autorizované obchodní zástupce nebo opravny, musí být však také zpřístupněno nediskriminačním způsobem pro samostatné provozovatele.
2. Do doby, než Komise přijme standardizovanou normu pro poskytování informací uvedených v odstavci 1, zpřístupňují se tyto informace konzistentním způsobem, aby je mohli bez větší námahy zpracovat samostatní provozovatelé.
Výrobci poskytnou autorizovaným obchodním zástupcům, opravnám a samostatným provozovatelům nediskriminační přístup ke školicím materiálům a příslušným pracovním nástrojům. Tento přístup zahrnuje, podle okolností, odpovídající odborné školení zaměřené na stahování softwaru, řízení diagnostických chybových kódů a používání pracovních nástrojů.
3. Aniž je dotčen odstavec 1, zahrnují tam uvedené informace:
a)
typ traktoru a jeho verze;
b)
jednoznačné identifikační číslo vozidla;
c)
příručky k obsluze včetně záznamů o opravách a údržbě a harmonogramů servisních kontrol;
d)
technické manuály a technické servisní bulletiny;
e)
informace o konstrukčních částech a diagnostické informace (jako například minimální a maximální teoretické hodnoty pro měření);
f)
schémata zapojení;
g)
diagnostické chybové kódy, včetně specifických kódů výrobce;
h)
veškeré informace potřebné k instalaci nového nebo aktualizovaného softwaru týkajícího se nového vozidla nebo typu vozidla (například softwarové číslo dílu);
i)
informace týkající se značkových nástrojů a zařízení a poskytované jejich prostřednictvím;
j)
informace o zaznamenávání údajů, údaje o zkouškách a jakékoli další technické informace (např. údaje o obousměrném monitorování, pokud se hodí pro použitou technologii);
k)
standardní pracovní jednotky nebo lhůty pro opravy a údržbu, pokud jsou zpřístupněny, buď přímo nebo prostřednictvím třetí strany, autorizovaným obchodním zástupcům výrobců a opravnám.
4. Autorizovaní obchodní zástupci nebo opravny v rámci distribučního systému určitého výrobce vozidel se pro účely tohoto nařízení považují za samostatné provozovatele, pokud poskytují opravárenské nebo údržbářské služby k vozidlům, pro něž nejsou členy distribučního systému daného výrobce vozidel.
5. Informace o opravách a údržbě vozidel musí být vždy dostupné, s výjimkou případů údržby informačního systému.
6. Pro účely výroby a údržby náhradních dílů a dílů pro údržbu a diagnostických přístrojů a zkušebních zařízení kompatibilních se systémem OBD poskytnou výrobci informace o příslušných systémech OBD a opravách a údržbě vozidel nediskriminačním způsobem každému výrobci nebo opravně konstrukčních částí, diagnostických nástrojů nebo zkušebního zařízení.
7. Pro účely projektování a výroby vybavení pro vozidla poháněná alternativním palivem poskytnou výrobci informace o příslušných systémech OBD a opravách a údržbě vozidel nediskriminačním způsobem každému zúčastněnému výrobci nebo servisnímu technikovi, který provádí instalaci nebo opravu vybavení pro vozidla poháněná alternativním palivem.
8. Pokud výrobce žádá o EU schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu, musí schvalovacímu orgánu poskytnout důkaz o souladu s tímto nařízením, týkajícím se informací vyžadovaných podle tohoto článku.
V případě, že takové informace nejsou dostupné nebo nejsou v souladu s tímto nařízením a akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty přijatými na základě tohoto nařízení, které jsou platné v době podání žádosti o EU schválení typu nebo o vnitrostátní schválení typu, výrobce je dodá do šesti měsíců od data schválení.
Komise může přijmout prováděcí akt s cílem stanovit šablonu certifikátu o přístupu k systému OBD vozidla a informacím o opravách a údržbě vozidla, který poskytne schvalovacímu orgánu důkaz o dodržení podmínek. Tento prováděcí akt se přijímá přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2.
9. Pokud tento důkaz o dodržení podmínek není během lhůty uvedené v odst. 8 druhém pododstavci dodán, schvalovací orgán přijme potřebná opatření k zajištění jejich dodržování.
10. Výrobce zpřístupní na svých internetových stránkách následné změny a doplnění informací o opravách a údržbě vozidla v tutéž dobu, kdy je zpřístupní autorizovaným opravnám.
11. Pokud jsou záznamy o opravách a údržbě vozidla vedeny v centrální databázi výrobce vozidla nebo jeho jménem, nezávislí servisní pracovníci musí mít k těmto záznamům bezplatný přístup a musí mít možnost zadávat informace o opravách a údržbě, které provedli.
12. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71, kterými stanoví podrobnosti požadavků s ohledem na přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla, zejména k technickým specifikacím týkajícím se způsobu, jakým mají být informace o opravách a údržbě vozidla poskytnuty.
13. Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle odstavce 12 upraví požadavky na poskytování informací stanovené v tomto článku, včetně technických specifikací týkajících se způsobů poskytování informací, aby byly proporcionální, a to zejména s ohledem na specifický případ poměrně malého objemu výroby vozidla daného typu, s přihlédnutím k limitům pro vozidla v malých sériích, jak jsou uvedeny v příloze II. V řádně odůvodněných případech může taková úprava vést k osvobození od povinnosti poskytovat informace ve standardizované podobě. V každém případě musí být případnou úpravou nebo výjimkou zajištěno dosažení cílů tohoto článku.
Článek 54
Povinnosti s ohledem na více držitelů schválení typu
V případě postupného schválení typu, kombinovaného schválení typu a vícestupňového schválení typu musí být výrobce odpovědný za příslušné schválení typu odpovědný také za sdělení informací o opravách týkajících se zvláštního systému, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků nebo dané fáze jak konečnému výrobci, tak samostatným provozovatelům.
Konečný výrobce je odpovědný za poskytování informací o celém vozidle samostatným provozovatelům.
Článek 55
Poplatky za přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla
1. Výrobci mohou účtovat přiměřený a úměrný poplatek za přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla, k pracovním nástrojům a kurzům odborné přípravy, na které se vztahuje toto nařízení. Poplatek není považován za přiměřený nebo úměrný, pokud odrazuje od přístupu k informacím tím, že nezohledňuje rozsah, ve kterém je samostatný subjekt využívá.
2. Výrobci zpřístupní informace o opravách vozidla a údržbě na dobu jednoho dne, měsíce nebo roku, přičemž poplatky se musí lišit v závislosti na časovém období, na které se tento přístup poskytuje.
Článek 56
Fórum pro přístup k informacím o vozidle
Oblast působnosti činností prováděných Fórem pro přístup k informacím o vozidle, jež byla stanovena v souladu s čl. 13 odst. 9 nařízení Komise (ES) č. 692/2008 ze dne 18. července 2008, kterým se provádí a mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 o schvalování typu motorových vozidel z hlediska emisí z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a Euro 6) a z hlediska přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla (34), musí být rozšířena o vozidla, na něž se vztahuje toto nařízení.
Na základě důkazů o úmyslném či neúmyslném zneužití informací o systému OBD a opravách a údržbě vozidla bude Fórum uvedené v prvním pododstavci radit Komisi, jaká opatření má proti takovému zneužití informací přijmout.
KAPITOLA XVI
URČENÍ A OZNÁMENÍ TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN
Článek 57
Požadavky na technické zkušebny
1. Určující schvalovací orgány zajistí, aby před tím, než určí technickou zkušebnu podle článku 59, tato technická zkušebna splňovala požadavky stanovené v odstavcích 2 až 9 tohoto článku.
2. Aniž je dotčen čl. 60 odst. 1, zřizuje se technická zkušebna podle vnitrostátního práva členského státu a má právní subjektivitu.
3. Technická zkušebna musí být subjektem třetí strany, nezávislým na postupech navrhování, výroby, dodávání nebo údržby vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, jenž posuzuje.
Subjekt, který je součástí hospodářského sdružení nebo profesního svazu zastupujícího podniky, jež se podílejí na navrhování, výrobě, dodávání, montáži, používání nebo údržbě vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, které tento subjekt posuzuje, zkouší nebo u nichž provádí prohlídky, lze považovat za subjekt vyhovující požadavkům prvního pododstavce, pokud je prokázána jeho nezávislost a neexistence jakéhokoli střetu zájmů.
4. Technická zkušebna, její nejvyšší vedení a pracovníci odpovědní za provádění těch kategorií činností, k nimž jsou určeni v souladu s čl. 59 odst. 1, nesmí být osobami, které navrhují, vyrábějí, dodávají nebo udržují vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jež posuzují, a nesmí být ani stranami, které se těmito činnostmi zabývají. Tím není vyloučeno používání posuzovaných vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků uvedených v odstavci 3 tohoto článku, které jsou nezbytné pro činnost technické zkušebny, ani používání takových vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků k osobním účelům.
Technická zkušebna zajistí, aby činnosti jejích poboček nebo subdodavatelů neohrozily důvěrnost, objektivitu a nestrannost těch kategorií činností, k nimž byla určena.
5. Technická zkušebna a její zaměstnanci provádějí kategorie činností, které jim byly svěřeny, na nejvyšší úrovni profesionální důvěryhodnosti a požadované technické způsobilosti v konkrétní oblasti a nesmějí být vystaveni žádným tlakům ani stimulům, zejména finančním, které by mohly ovlivnit jejich úsudek nebo výsledky jejich činností posuzování, a to zejména ze strany osob nebo skupin osob, které mají na výsledcích těchto činností zájem.
6. Technická zkušebna musí být schopna provádět všechny kategorie činností, jež jí byly svěřeny v souladu s čl. 59 odst. 1, a musí ke spokojenosti schvalovacího orgánu, který ji určil, prokázat, že má:
a)
pracovníky s odpovídající kvalifikací, specifickými technickými znalostmi a odborným vzděláním a dostatečnými a relevantními zkušenostmi potřebnými k plnění úkolů;
b)
popisy postupů týkajících se kategorií činností, o jejichž svěření se uchází, zajišťující transparentnost a opakovatelnost těchto postupů;
c)
postupy pro provádění kategorií činností, o jejichž svěření se uchází, které řádně zohledňují míru složitosti technologie daného vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku a hromadnou nebo sériovou povahu výrobního procesu, a
d)
prostředky nezbytné k tomu, aby mohla náležitě plnit úkoly spojené s kategoriemi činností, o jejichž svěření se uchází, a aby mohla mít přístup k veškerému potřebnému vybavení nebo zařízení.
Kromě toho musí určujícímu schvalovacímu orgánu prokázat, že vyhovuje normám stanoveným v aktech v přenesené pravomoci přijatým podle článku 61, jež jsou pro určené činnosti relevantní.
7. Musí být zaručena nestrannost technické zkušebny, jejího nejvyššího vedení a pracovníků, kteří provádějí posuzování. Nesmějí provádět žádnou činnost, která by mohla ohrozit jejich nezávislý úsudek a důvěryhodnost ve vztahu ke kategoriím činností, jejichž výkonem jsou pověřeni.
8. Technická zkušebna uzavře pojištění odpovědnosti týkající se jejích činností, pokud tuto odpovědnost v souladu s vnitrostátním právem nepřevzal členský stát nebo pokud není za posuzování shody přímo odpovědný sám členský stát.
9. Pracovníci technické zkušebny jsou povinni zachovávat služební tajemství, s výjimkou styku s příslušným určujícím schvalovacím orgánem, nebo pokud to vyžadují právní předpisy Unie nebo vnitrostátní právní předpisy, pokud jde o veškeré informace, které získali při plnění svých povinností podle tohoto nařízení nebo podle jakéhokoli ustanovení vnitrostátních právních předpisů, kterými se uvedený článek provádí. Vlastnická práva jsou chráněna.
Článek 58
Pobočky a subdodavatelé technických zkušeben
1. Technická zkušebna může zadat některé ze svých činností, jež jí byly svěřeny v souladu s čl. 59 odst. 1, subdodavateli nebo pobočce pouze se souhlasem určujícího schvalovacího orgánu.
2. Pokud technická zkušebna zadá specifické úkoly související s kategoriemi činností, jež jí byly svěřeny, subdodavateli nebo pobočce, zajistí, aby subdodavatel nebo pobočka splnili požadavky stanovené v článku 57, a informuje o tom odpovídajícím způsobem určující schvalovací orgán.
3. Technická zkušebna nese plnou odpovědnost za úkoly provedené kterýmkoli z jejích subdodavatelů nebo poboček bez ohledu na to, kde jsou usazeny.
4. Technická zkušebna uchovává pro potřebu schvalovacího orgánu, který ji určil, příslušné doklady týkající se posouzení způsobilosti subdodavatele nebo pobočky a úkolů, jež provádějí.
Článek 59
Určení technických zkušeben
1. Technické zkušebny jsou určeny pro jednu nebo více z těchto kategorií činností, v závislosti na oblasti jejich působnosti:
a)
kategorie A: technické zkušebny, jež provádějí zkoušky uvedené v tomto nařízení a v aktech uvedených v příloze I ve svých vlastních zařízeních;
b)
kategorie B: technické zkušebny, jež dohlížejí na zkoušky uvedené v tomto nařízení a v aktech uvedených v příloze II, kde jsou tyto zkoušky prováděny v zařízeních výrobce nebo v zařízeních třetí osoby;
c)
kategorie C: technické zkušebny, jež pravidelně vyhodnocují a sledují postupy výrobce pro kontrolu shodnosti výroby;
d)
kategorie D: technické zkušebny, jež dohlížejí na zkoušky či kontroly nebo je provádějí v rámci dohledu nad shodností výroby.
2. Schvalovací orgán může být určen jako technická zkušebna pro jednu nebo více činností uvedených v odstavci 1.
3. Technické zkušebny ze třetí země, jiné než zkušebny určené v souladu s článkem 60, mohou být oznámeny pro účely článku 63, pouze pokud je toto schválení technické zkušebny stanoveno v rámci dvoustranné dohody mezi Unií a dotyčnou třetí zemí. Nesmí to zabránit technické zkušebně zřízené podle vnitrostátního práva členského státu v souladu s čl. 57 odst. 2, aby si zřídila pobočku ve třetích zemích, pokud jsou pobočky přímo řízeny a kontrolovány určenou technickou zkušebnou.
Článek 60
Akreditované interní technické zkušebny výrobce
1. Akreditovaná interní technická zkušebna výrobce může být určena pouze pro činnosti kategorie A s ohledem na technické požadavky, u kterých je v aktech v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení umožněno vlastní zkoušení. Uvedená technická zkušebna musí tvořit samostatnou a oddělenou součást daného podniku a nesmí se podílet na návrhu, výrobě, dodávkách nebo údržbě vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jež posuzuje.
2. Akreditovaná interní technická zkušebna musí splňovat následující požadavky:
a)
vedle toho, že je určena schvalovacím orgánem členského státu, musí být akreditována vnitrostátním akreditačním orgánem ve smyslu čl. 2 bodu 11 nařízení (ES) č. 765/2008 a v souladu s normami a postupem uvedeným v článku 61 tohoto nařízení;
b)
akreditovaná interní technická zkušebna a její zaměstnanci jsou organizačně samostatnou jednotkou a používají metody podávání zpráv uvnitř podniku, jehož jsou součástí, které zajišťují jejich nestrannost a dokládají ji příslušnému vnitrostátnímu akreditačnímu orgánu;
c)
akreditovaná interní technická zkušebna a ani její zaměstnanci nesmějí provádět žádnou činnost, která by mohla ohrozit jejich nezávislý úsudek nebo důvěryhodnost ve vztahu ke kategoriím činností, jejichž výkonem byly pověřeni;
d)
akreditovaná interní technická zkušebna poskytuje služby výhradně podniku, jehož je součástí.
3. Akreditovaná interní technická zkušebna se pro účely článku 63 neoznamuje Komisi, avšak informace o akreditaci poskytne podnik, jehož tvoří součást, nebo vnitrostátní akreditační orgán určujícímu schvalovacímu orgánu na žádost tohoto orgánu.
Článek 61
Výkonností normy a postupy pro posuzování technických zkušeben
S cílem zajistit, aby tyto zkušebny splňovaly stejně vysokou úroveň výkonnostních norem ve všech členských státech, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71, kterými stanoví normy, jež musí technické zkušebny dodržovat, a postupy pro jejich posuzování v souladu s článkem 62 a jejich akreditaci v souladu s článkem 60.
Článek 62
Posouzení kvalifikace technických zkušeben
1. Určující schvalovací orgán vypracuje hodnotící zprávu prokazující, že technická zkušebna, jež se uchází o poskytování služeb, byla posouzena z hlediska souladu s požadavky tohoto nařízení a akty v přenesené pravomoci přijatými na základě tohoto nařízení. Tato zpráva může zahrnovat certifikát o akreditaci vydaný akreditačním subjektem.
2. Hodnocení, na němž je založena zpráva uvedená v odstavci 1, se provádí v souladu s ustanoveními uvedenými v aktu v přenesené pravomoci přijatém podle článku 61. U hodnotící zprávy se nejméně každé tři roky provede přezkum.
3. Hodnotící zpráva se na požádání zašle Komisi. V takových případech, pokud není hodnocení založeno na certifikátu o akreditaci vydaném vnitrostátním akreditačním orgánem, dokládajícím, že technická zkušebna splňuje požadavky tohoto nařízení, předloží určující schvalovací orgán Komisi listinné důkazy dokládající způsobilost technické zkušebny a přijatá opatření, která zajišťují, že je technická zkušebna pravidelně sledována určujícím schvalovacím orgánem a že splňuje požadavky tohoto nařízení a aktů v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení.
4. Schvalovací orgán, jehož cílem je být určen jako technická zkušebna v souladu s čl. 59 odst. 2, zdokumentuje shodu formou posouzení, jež provádějí inspektoři nezávislí na činnosti, jež se posuzuje. Tito auditoři mohou být z téže organizace za předpokladu, že jsou řízeni nezávisle na pracovnících provádějících posuzovanou činnost.
5. Akreditovaná interní technická zkušebna musí být v souladu s příslušnými ustanoveními tohoto článku.
Článek 63
Postupy pro oznámení
1. Členské státy oznámí Komisi u každé technické zkušebny, kterou určily, název, adresu, včetně elektronické adresy, odpovědné osoby a kategorii činností a také veškeré další změny tohoto určení. V oznámení je uvedeno, pro jaké položky uvedené v příloze I jsou technické zkušebny určeny.
2. Technické zkušebny mohou provádět činnosti uvedené v čl. 59 odst. 1 jménem určujícího schvalovacího orgánu, který odpovídá za schválení typu pouze tehdy, pokud byly předem oznámeny Komisi v souladu s odstavcem 1 tohoto článku.
3. Táž technická zkušebna může být určena několika určujícími schvalovacími orgány a oznámena členskými státy těchto schvalovacích orgánů bez ohledu na kategorii nebo kategorie činností, jež budou vykonávat v souladu s čl. 59 odst. 1.
4. Komisi musí být oznámeny jakékoli další relevantní změny týkající se určení.
5. Pokud je třeba při použití aktu uvedeného v příloze I určit zvláštní organizaci nebo příslušný subjekt provádějící činnost, jež není zahrnuta do činností, na něž se vztahuje čl. 59 odst. 1, je třeba učinit oznámení podle tohoto článku.
6. Komise zveřejní na své internetové stránce seznam technických zkušeben a podrobné údaje o těchto zkušebnách oznámených v souladu s tímto článkem.
Článek 64
Změny týkající se určení
1. Pokud určující schvalovací orgán zjistí nebo je upozorněn na to, že určená technická zkušebna již nesplňuje požadavky stanovené v tomto nařízení nebo neplní své povinnosti, omezí, pozastaví nebo případně zruší určení podle toho, jak je neplnění těchto požadavků nebo povinností závažné. Členský stát, který tuto skutečnost technické zkušebně oznámil, neprodleně podá zprávu také Komisi. Komise odpovídajícím způsobem upraví informace zveřejněné podle čl. 63 odst. 6.
2. V případě omezení, pozastavení nebo zrušení určení nebo v případě, že technická zkušebna ukončila svou činnost, učiní určující schvalovací orgán příslušné kroky a zajistí, aby byly podklady týkající se uvedené technické zkušebny buď zpracovány jinou technickou zkušebnou, nebo aby byly na vyžádání k dispozici příslušným určujícím schvalovacím orgánům nebo orgánům pro dozor nad trhem.
Článek 65
Zpochybnění způsobilosti technických zkušeben
1. Komise prošetří všechny případy, v nichž má pochybnosti nebo je upozorněna na pochybnosti o způsobilosti technické zkušebny nebo o tom, zda technická zkušebna nadále splňuje požadavky a povinnosti, které jsou jí uloženy.
2. Členský stát, v němž sídlí určující schvalovací orgán předloží Komisi na vyžádání veškeré informace týkající se odůvodnění určení nebo toho, že je určení dotčené technické zkušebny nadále platné.
3. Komise zajistí, aby se se všemi citlivými informacemi získanými v průběhu tohoto šetření nakládalo jako s důvěrnými.
4. Pokud Komise zjistí, že technická zkušebna nesplňuje nebo přestala splňovat požadavky na své určení, informuje o tom odpovídajícím způsobem členský stát, v němž se nachází určující schvalovací orgán, s cílem přijmout ve spolupráci s tímto členským státem nezbytná nápravná opatření, včetně případného zrušení určení.
Článek 66
Provozní povinnosti technických zkušeben
1. Technické zkušebny provádějí kategorie činností, pro které byly určeny, jménem určujícího schvalovacího orgánu a v souladu s hodnotícími a zkušebními postupy stanovenými v tomto nařízení a v aktech uvedených v příloze I.
Technické zkušebny dohlížejí na provádění zkoušek potřebných ke schválení nebo kontrol, jak jsou uvedeny v tomto nařízení nebo v některém z aktů uvedených v příloze I, nebo tyto činnosti samy provádějí, s výjimkou případů, u nichž jsou povoleny alternativní postupy. Technické zkušebny nemohou provádět zkoušky, posouzení ani kontroly, k nimž nejsou řádně určeny svým schvalovacím orgánem.
2. Technické zkušebny vždy:
a)
umožní svým určujícím schvalovacím orgánům, aby při posuzování shody podle potřeby osvědčily způsobilost technické zkušebny, a
b)
aniž je dotčen čl. 57 odst. 9 a článek 67, poskytnou jejich určující schvalovací orgány veškeré informace o jejich kategoriích činností spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení, které mohou být požadovány.
3. Pokud technická zkušebna zjistí, že výrobce nesplňuje požadavky stanovené tímto nařízením, podá o tom zprávu určujícímu schvalovacímu orgánu, aby tento orgán nařídil výrobci přijmout vhodná nápravná opatření a aby nevydával certifikát schválení typu, dokud nebudou přijata vhodná nápravná opatření v souladu s požadavky schvalovacího orgánu.
4. Pokud v průběhu sledování shodnosti výroby po vydání certifikátu schválení typu technická zkušebna, jež jedná jménem určujícího schvalovacího orgánu, zjistí, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek již nejsou v souladu s tímto nařízením, podá o tom zprávu svému určujícímu schvalovacímu orgánu. Schvalovací orgán přijme vhodná opatření podle článku 28.
Článek 67
Informační povinnosti technických zkušeben
1. Technické zkušebny informují určující schvalovací orgán o:
a)
veškerých zjištěných případech neshody, které mohou vyžadovat odmítnutí, omezení, pozastavení nebo odnětí certifikátu schválení typu;
b)
všech okolnostech majících vliv na rozsah a podmínky jejich určení;
c)
všech žádostech o informace, které obdržely od orgánů pro dozor nad trhem a jež se týkají jejich činností.
2. Na žádost svého určujícího schvalovacího orgánu poskytnou technické zkušebny informace o činnostech, které provádějí v rámci působnosti svého určení, a o jakékoli další prováděné činnosti, včetně přeshraničních činností a zadávání subdodávek.
KAPITOLA XVII
PROVÁDĚCÍ AKTY A AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI
Článek 68
Prováděcí akty
Za účelem dosažení cílů tohoto nařízení a za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení přijme Komise přezkumným postupem podle čl. 69 odst. 2 prováděcí akty, které stanoví následující prováděcí opatření:
a)
šablony pro informační dokument a dokumentaci podle článku 22;
b)
systém číslování certifikátů EU schválení typu podle čl. 24 odst. 4;
c)
šablonu pro certifikát EU schválení typu podle čl. 25 odst. 2;
d)
šablonu pro list s výsledky zkoušek přiložený k certifikátu EU schválení typu podle čl. 25 odst. 3 písm. a);
e)
šablonu seznamu použitelných požadavků nebo aktů podle čl. 25 odst. 6;
f)
obecné požadavky týkající se formátu zkušebního protokolu uvedeného v čl. 27 odst. 1;
g)
vzor prohlášení o shodě podle čl. 33 odst. 2;
h)
vzor značky EU schválení typu uvedený v článku 34;
i)
povolení k udělení EU schválení typu, jímž je přiznána výjimka pro nové technologie nebo nové koncepce podle čl. 35 odst. 3;
j)
šablony certifikátu schválení typu a prohlášení o shodě pro nové technologie nebo nové koncepce uvedené v čl. 35 odst. 4;
k)
povolení vydaná členským státům k prodloužení platnosti schválení typu podle čl. 36 odst. 2;
l)
seznam dílů nebo zařízení podle čl. 45 odst. 2;
m)
šablonu a systém číslování certifikátu uvedeného v čl. 46 odst. 3, jakož i veškeré aspekty související s postupem schvalování uvedeným v tomto článku;
n)
šablonu certifikátu prokazujícího dodržení podmínek schvalovacímu orgánu podle čl. 53 odst. 8.
Článek 69
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen „Technický výbor - zemědělská vozidla“ (TC-AV). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 70
Změna příloh
Aniž jsou dotčena jiná ustanovení tohoto nařízení týkající se změny jeho příloh, je Komisi rovněž svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71, pokud jde o změny přílohy I, s cílem zavést odkazy na regulační akt a vzít v úvahu opravy.
Článek 71
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 17 odst. 5, čl. 18 odst. 4, čl. 19 odst. 6, čl. 20 odst. 8, čl. 27 odst. 6, čl. 28 odst. 6, čl. 45 odst. 4, čl. 49 odst. 3, čl. 53 odst. 12 a článcích 61 a 70 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 22. března 2013.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 17 odst. 5, čl. 18 odst. 4, čl. 19 odst. 6, čl. 20 odst. 8, čl. 27 odst. 6, čl. 28 odst. 6, čl. 45 odst. 4, čl. 49 odst. 3, čl. 53 odst. 12 a článcích 61 a 70 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 17 odst. 5, čl. 18 odst. 4, čl. 19 odst. 6, čl. 20 odst. 8, čl. 27 odst. 6, čl. 28 odst. 6, čl. 45 odst. 4, čl. 49 odst. 3, čl. 53 odst. 12 a článků 61 a 70 vstoupí v platnost, pouze pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropská parlament i Rada před uplynutím této lhůty Komisi informují o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
KAPITOLA XVIII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 72
Sankce
1. Členské státy stanoví sankce za porušení tohoto nařízení a aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů přijatých na základě tohoto nařízení ze strany hospodářských subjektů. Učiní všechna nezbytná opatření, aby bylo zajištěno uplatňování těchto sankcí. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí tato ustanovení Komisi do 23. března 2015 a neprodleně ji informují o jakýchkoli případných změnách těchto ustanovení.
2. Typy porušení tohoto nařízení, jež podléhají sankcím, zahrnují:
a)
nepravdivá prohlášení v průběhu schvalovacích postupů nebo postupů vedoucích ke stažení;
b)
padělání výsledků zkoušek pro schvalování typu nebo shodnosti v provozu;
c)
neposkytnutí údajů nebo technických specifikací, které by mohly vést ke stažení, odmítnutí udělení nebo k odejmutí schválení typu;
d)
používání odpojovacích zařízení;
e)
odmítnutí zpřístupnit informace;
f)
hospodářské subjekty, které uvádějí na trh vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky podléhající schválení bez tohoto schválení, nebo které s tímto úmyslem falšují doklady nebo označení.
Článek 73
Přechodná ustanovení
1. Aniž jsou dotčena jiná ustanovení tohoto nařízení, tímto nařízením nepozbývá platnosti žádné EU schválení typu udělené systémům, konstrukčním částem nebo samostatným technickým celkům před 1. lednem 2016.
2. Schvalovací orgány nadále mohou těmto vozidlům, konstrukčním částem a samostatným technickým celkům uvedeným v odstavci 1 udělovat rozšíření schválení v souladu se směrnicí 2003/37/ES a jakoukoliv ze směrnic uvedených v čl. 76 odst. 1. Tato schválení však nemohou být použita pro účely získání schválení typu úplného vozidla podle tohoto nařízení.
3. Odchylně od tohoto nařízení mohou být nové systémy, konstrukční části, samostatné technické celky nebo vozidla typů, které obdržely schválení typu úplného vozidla podle směrnice 2003/37/ES, i nadále zaregistrovány, uváděny na trh nebo do provozu až do 31. prosince 2017. Nová vozidla typů, které nepodléhají schválení typu podle směrnice 2003/37/ES, mohou být i nadále zaregistrována nebo uváděna do provozu do tohoto data v souladu s právními předpisy členského státu, v němž dojde k uvedení do provozu nebo k registraci.
Vnitrostátní orgány nesmějí v takovém případě zakazovat, omezovat nebo bránit registraci, uvádění na trh nebo uvádění do provozu vozidel, která vyhovují schválenému typu.
Článek 74
Zpráva
1. Do 31. prosince 2019 informují členské státy Komisi o používání postupů schválení typu stanovených v tomto nařízení.
2. Na základě informací poskytnutých podle odstavce 1 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2020 tuto zprávu o uplatňování tohoto nařízení.
Článek 75
Přezkum
1. Do 31. prosince 2022 předloží Komise zprávu týkající se prvků uvedených v odstavci 3 Evropskému parlamentu a Radě.
2. Tato zpráva bude založena na konzultacích s příslušnými zúčastněnými subjekty a zohlední stávající související evropské a mezinárodní normy.
3. Do 31. prosince 2021 podají členské státy Komisi zprávu o:
a)
počtu jednotlivých schválení, jež byla udělena vozidlům, na něž se vztahuje toto nařízení, před jejich první roční registrací vnitrostátními orgány tohoto členského státu ode dne 1. ledna 2016;
b)
vnitrostátních kritériích, z nichž tato schválení vycházela, pokud se tato kritéria odchýlila od požadavků, jež jsou závazné pro EU schválení typu.
4. Ke zprávě se případně připojí návrhy právních předpisů a posoudí se v ní možnost zahrnutí jednotlivých schválení do tohoto nařízení na základě harmonizovaných požadavků.
Článek 76
Zrušení
1. Aniž je dotčen čl. 73 odst. 2 tohoto nařízení, směrnice 2003/37/ES, jakož i směrnice 74/347/EHS, 76/432/EHS, 76/763/EHS, 77/537/EHS, 78/764/EHS, 80/720/EHS, 86/297/EHS, 86/298/EHS, 86/415/EHS, 87/402/EHS, 2000/25/ES, 2009/57/ES, 2009/58/ES, 2009/59/ES, 2009/60/ES, 2009/61/ES, 2009/63/ES, 2009/64/ES, 2009/66/ES, 2009/68/ES, 2009/75/ES, 2009/76/ES a 2009/144/ES se zrušují s účinkem ode dne 1. ledna 2016.
2. Odkazy na zrušené směrnice se považují za odkazy na toto nařízení, s ohledem na směrnici 2003/37/ES, v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.
Článek 77
Změna směrnice 2006/42/ES
V čl. 1 odst. 2 písm. e) směrnice 2006/42/ES se první odrážka nahrazuje tímto:
„-
zemědělské a lesnické traktory, s výjimkou strojního zařízení namontovaného na těchto vozidlech,“.
Článek 78
Vstup v platnost a použitelnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Použije se ode dne 1. ledna 2016.
Ode dne 22. března 2013 nesmí vnitrostátní orgány odmítnout udělit EU schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro nový typ vozidla, nebo zakázat registraci, uvedení na trh nebo uvedení nového vozidla do provozu, jestliže o to výrobce požádá, pokud toto vozidlo vyhovuje tomuto nařízení a aktům v přenesené pravomoci a prováděcím aktům přijatým na jeho základě.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Štrasburku dne 5. února 2013.
VERORDENING (EU) Nr. 167/2013 VAN HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD
van 5 februari 2013
inzake de goedkeuring van en het markttoezicht op landbouw- en bosbouwvoertuigen
(Voor de EER relevante tekst)
HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, en met name artikel 114,
Gezien het voorstel van de Europese Commissie,
Na toezending van het ontwerp van wetgevingshandeling aan de nationale parlementen,
Gezien het advies van het Europees Economisch en Sociaal Comité (1),
Handelend volgens de gewone wetgevingsprocedure (2),
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Ter bevordering van de interne markt is bij Richtlijn 2003/37/EG van het Europees Parlement en de Raad van 26 mei 2003 betreffende de typegoedkeuring van landbouw- of bosbouwtrekkers en aanhangwagens, verwisselbare getrokken machines, systemen, onderdelen en technische eenheden daarvan (3) een uitgebreid Unie-typegoedkeuringsstelsel voor trekkers, aanhangwagens en verwisselbare getrokken uitrustingsstukken ingesteld.
(2)
Voor de ontwikkeling en de werking van de interne markt van de Unie is het wenselijk de goedkeuringssystemen van de lidstaten te vervangen door een typegoedkeuringsprocedure van de Unie die gebaseerd is op het beginsel van volledige harmonisatie, terwijl tegelijkertijd de nodige rekening wordt gehouden met kosten-batenoverwegingen, met bijzondere aandacht voor het midden- en kleinbedrijf.
(3)
Op verzoek van het Europees Parlement en met als doel de goedkeuring van typegoedkeuringswetgeving te vereenvoudigen en te versnellen is op het gebied van de EU-typegoedkeuringswetgeving voor voertuigen een nieuwe regelgevingsaanpak ingevoerd, volgens welke de wetgever van de gewone wetgevingsprocedure slechts de fundamentele regels en beginselen vaststelt en de bevoegdheid om gedelegeerde handelingen vast te stellen met betrekking tot de nadere technische bijzonderheden aan de Commissie overdraagt. Wat de materiële voorschriften betreft, moeten in deze verordening daarom alleen fundamentele bepalingen inzake functionele veiligheid, inzittendenveiligheid en milieuprestaties worden vastgesteld en moet de bevoegdheid om de technische specificaties in gedelegeerde handelingen vast te leggen aan de Commissie worden overgedragen.
(4)
De voorschriften van deze verordening zijn in overeenstemming met de principes die zijn vastgesteld in de mededeling van de Commissie van 5 juni 2002 met als titel „Actieplan „Vereenvoudiging en verbetering van de regelgeving” ’.
(5)
Het is van bijzonder belang dat toekomstige maatregelen die op grond van deze verordening worden voorgesteld of procedures die als toepassing ervan moeten worden gevolgd, stroken met deze principes, die in het verslag dat de Commissie in 2006 heeft gepubliceerd met als titel „CARS 21: Een concurrerend regelgevingskader voor de automobielindustrie voor de 21e eeuw” („CARS 21”) nog zijn herhaald. Met het oog op een betere regelgeving en vereenvoudiging en teneinde voortdurende actualisering van de bestaande EU-wetgeving op het gebied van technische specificaties te voorkomen, moet in deze verordening worden verwezen naar bestaande, internationale normen en voorschriften die voor het publiek toegankelijk zijn zonder dat zij in het EU-regelgevingskader volledig worden weergegeven.
(6)
Aangezien Richtlijn 97/68/EG van het Europees Parlement en de Raad van 16 december 1997 betreffende de onderlinge aanpassing van de wetgevingen van de lidstaten inzake maatregelen tegen de uitstoot van verontreinigende gassen en deeltjes door inwendige verbrandingsmotoren die worden gemonteerd in niet voor de weg bestemde mobiele machines (4), noch Richtlijn 2006/42/EG van het Europees Parlement en de Raad van 17 mei 2006 betreffende machines (5), noch deze verordening ontwerp- en constructievoorschriften ter waarborging van de veiligheid op de weg van niet voor de weg bestemde mobiele machines met eigen aandrijving voor gebruik in met name de land- en bosbouw bevatten, moet de Commissie de noodzaak van harmonisatie van de wetgevingen van de lidstaten op dat gebied beoordelen en overwegen een wetgevingsmaatregel voor te stellen met het oog op het waarborgen van een hoog veiligheidsniveau, met inachtneming van de uniale wetgeving.
(7)
Deze verordening moet maatregelen op nationaal en uniaal niveau inzake het gebruik van landbouw- en bosbouwvoertuigen op de weg, zoals specifieke vereisten voor rijbewijzen, beperkingen van de maximumsnelheid, of de regeling van de toegang tot bepaalde wegen, onverlet laten.
(8)
Richtlijn 2003/37/EG beperkte in eerste instantie de verplichte toepassing van de EG-typegoedkeuringsprocedure voor gehele voertuigen tot de voertuigcategorieën T1, T2 en T3, en voorzag niet in alle nodige voorschriften om het mogelijk te maken op vrijwillige basis voor andere categorieën een aanvraag tot EG-typegoedkeuring voor gehele voertuigen in te dienen. Om de interne markt te voltooien en ervoor te zorgen dat deze naar behoren functioneert, moet deze verordening fabrikanten de mogelijkheid bieden op vrijwillige basis voor alle categorieën die onder deze verordening vallen EU-typegoedkeuring van gehele voertuigen aan te vragen, zodat zij via de EU-typegoedkeuring van de voordelen van de interne markt kunnen profiteren.
(9)
Richtlijn 2003/37/EG betrof de EG-typegoedkeuring voor gehele voertuigen voor alle terreinwagens en „side-by-side”-voertuigen als tractoren Deze typen voertuigen moeten derhalve ook onder deze verordening vallen, op voorwaarde dat het betreffende type voertuig onder een in deze verordening bedoelde voertuigcategorie valt en aan alle vereisten van deze verordening voldoet.
(10)
De verplichtingen van de nationale autoriteiten die in de bepalingen inzake markttoezicht van deze verordening zijn vastgelegd, zijn specifieker dan de overeenkomstige bepalingen van Verordening (EG) nr. 765/2008 van het Europees Parlement en de Raad van 9 juli 2008 tot vaststelling van de eisen inzake accreditatie en markttoezicht betreffende het verhandelen van producten (6).
(11)
Om een hoog niveau van functionele veiligheid, inzittendenveiligheid en milieubescherming te waarborgen, moeten de technische voorschriften en milieunormen die in het kader van de typegoedkeuring van toepassing zijn op voertuigen, systemen, onderdelen en technische eenheden worden geharmoniseerd.
(12)
Het is wenselijk het beginsel vast te stellen dat voertuigen zodanig moeten zijn ontworpen, gebouwd en geassembleerd dat de inzittenden en andere weggebruikers zo weinig mogelijk risico van verwondingen lopen. Daartoe moeten de fabrikanten ervoor zorgen dat hun voertuigen voldoen aan de desbetreffende voorschriften van deze verordening. Die bepalingen moeten onder meer voorschriften omvatten met betrekking tot de integriteit van de voertuigstructuur, systemen om de bestuurder de controle over zijn voertuig te helpen behouden, systemen om de bestuurder een goed gezichtsveld te bieden en hem informatie over de staat van het voertuig en de omgeving te verstrekken, verlichtingssystemen, beschermingssystemen voor inzittenden, de buitenkant en de toebehoren aan het voertuig, massa’s en afmetingen van voertuigen en banden van voertuigen.
(13)
Om te garanderen dat de procedure voor de controle van de overeenstemming van de productie, die een van de hoekstenen van het EU-typegoedkeuringssysteem vormt, juist wordt toegepast en naar behoren functioneert, moet een bevoegde instantie of een voldoende gekwalificeerde technische dienst die daartoe is aangewezen, geregeld verificaties verrichten bij de fabrikanten.
(14)
In een beperkt aantal gevallen moet er een nationale typegoedkeuringsprocedure voor in kleine series gebouwde voertuigen kunnen zijn. Die zou echter beperkt moeten zijn tot geringe aantallen voertuigen. Het begrip kleine series dient dan ook nauwkeurig te worden gedefinieerd door het aantal te produceren voertuigen aan te geven.
(15)
Het hoofddoel van de Uniewetgeving van de Unie inzake de goedkeuring van voertuigen is ervoor te zorgen dat nieuwe voertuigen, onderdelen en technische eenheden die in de handel worden gebracht een hoog niveau van veiligheid en milieubescherming bieden. Het bereiken van dat doel mag niet in het gedrang worden gebracht doordat bepaalde voertuigdelen of uitrustingsstukken worden gemonteerd nadat voertuigen op de markt of in het verkeer zijn gebracht. Daarom moeten passende maatregelen worden genomen om ervoor te zorgen dat voertuigdelen of uitrustingsstukken die op voertuigen kunnen worden gemonteerd en die de werking van voor de veiligheid of de milieubescherming essentiële systemen in aanzienlijke mate nadelig kunnen beïnvloeden, door een goedkeuringsinstantie vooraf worden gecontroleerd voordat zij in de handel worden gebracht. Die maatregelen moeten technische bepalingen bevatten betreffende de voorschriften waaraan die voertuigdelen of uitrustingsstukken moeten voldoen.
(16)
Dergelijke maatregelen moeten slechts betrekking hebben op een beperkt aantal voertuigdelen en uitrustingsstukken, die door de Commissie na raadpleging van de belanghebbenden in een lijst in een uitvoeringshandeling moeten worden opgenomen. De maatregelen moeten ervoor zorgen dat de desbetreffende voertuigdelen of uitrustingsstukken de veiligheid of de milieuprestaties van het voertuig niet nadelig beïnvloeden en moeten tegelijkertijd waar mogelijk de concurrentie op de vervangingsmarkt in stand houden.
(17)
De Unie is partij bij de overeenkomst van de Economische Commissie voor Europa van de Verenigde Naties betreffende het aannemen van eenvormige technische eisen voor wielvoertuigen, uitrustingsstukken en voertuigdelen die kunnen worden aangebracht en/of gebruikt op wielvoertuigen en de voorwaarden voor wederzijdse erkenning van goedkeuringen verleend op basis van deze eisen („Herziene Overeenkomst van 1958”) (7). Om de typegoedkeuringswetgeving volgens de aanbevelingen van CARS 21 te vereenvoudigen, is het wenselijk alle afzonderlijke richtlijnen in te trekken zonder daarmee het beschermingsniveau te verminderen. De voorschriften die in die richtlijnen zijn neergelegd, moeten in deze verordening of in de gedelegeerde handelingen die op grond van deze verordening zijn vastgesteld, worden overgenomen en moeten, daar waar van toepassing, vervangen worden door verwijzingen naar de desbetreffende reglementen van de Economische Commissie voor Europa van de Verenigde Naties (VN/ECE) die de Unie bij stemming heeft goedgekeurd of waartoe de Unie is toegetreden en die als bijlage zijn gevoegd bij de Herziene Overeenkomst van 1958. Om de administratieve lasten als gevolg van de typegoedkeuringsprocedure te verlichten, moet het voor automobielfabrikanten mogelijk zijn typegoedkeuring aan te vragen overeenkomstig deze verordening, in voorkomend geval, rechtstreeks door het verkrijgen van een goedkeuring krachtens een van de desbetreffende VN/ECE-reglementen die zijn vermeld in bijlage I bij deze verordening en in de gedelegeerde handelingen die op grond van deze verordening zijn vastgesteld.
(18)
VN/ECE-reglementen en wijzigingen daarop waaraan de Unie, in het kader van de toepassing van Besluit 97/836/EG, haar goedkeuring heeft gehecht, moeten derhalve in de EU-typegoedkeuringswetgeving worden opgenomen. Daartoe moet aan de Commissie de bevoegdheid worden overgedragen de nodige aanpassingen aan bijlage I bij deze verordening of de gedelegeerde handelingen die zijn vastgesteld op grond van deze verordening, vast te stellen.
(19)
Bij wijze van alternatief kan in de gedelegeerde handelingen naar door de Organisatie voor Economische Samenwerking en Ontwikkeling (OESO) vastgestelde codes of naar rechtstreeks voor het publiek toegankelijke CEN/Cenelec- of ISO-normen die daarin worden vermeld, worden verwezen.
(20)
Het is van belang dat de fabrikanten de eigenaars van voertuigen relevante informatie verstrekken om verkeerd gebruik van veiligheidsvoorzieningen te voorkomen.
(21)
Om fabrikanten van onderdelen en technische eenheden in staat te stellen EU-typegoedkeuring vooronderdelen en technische eenheden of voor een vergunning voor voertuigdelen of uitrustingsstukken aan te vragen, is het ook van belang dat deze toegang hebben tot bepaalde informatie die alleen de voertuigfabrikant kan verstrekken, zoals technische informatie en tekeningen die nodig zijn om voertuigdelen voor de vervangingsmarkt te ontwikkelen.
(22)
Niet-discriminatoire toegang tot reparatie-informatie - via een gestandaardiseerd formaat voor het vinden van technische informatie - en effectieve concurrentie op de markt voor reparatie- en onderhoudsinformatiediensten is nodig om de werking van de interne markt te verbeteren, met name wat het vrije verkeer van goederen, het recht van vestiging en het vrij verrichten van diensten betreft. Een groot deel van deze informatie betreft boorddiagnosesystemen en de interactie daarvan met andere voertuigsystemen. Het is wenselijk vast te stellen aan welke technische specificaties de websites van fabrikanten moeten voldoen, naast gerichte maatregelen om een redelijke toegang voor het midden- en kleinbedrijf te waarborgen.
(23)
Fabrikanten van voertuigen moeten ook kunnen voldoen aan hun verplichtingen om toegang te verlenen tot reparatie- en onderhoudsinformatie betreffende de communicatieprotocollen tussen trekkers en getrokken of gemonteerde uitrustingsstukken, zoals bedoeld in ISO 11783, door op hun websites een link te voorzien naar een door meerdere fabrikanten of een groep fabrikanten gecreëerde website.
(24)
Om uniforme voorwaarden voor de uitvoering van deze verordening te waarborgen, moeten aan de Commissie uitvoeringsbevoegdheden worden toegekend. Die bevoegdheden moeten worden uitgeoefend overeenkomstig Verordening (EU) nr. 182/2011 van het Europees Parlement en de Raad van 16 februari 2011 tot vaststelling van de algemene voorschriften en beginselen die van toepassing zijn op de wijze waarop de lidstaten de uitoefening van de uitvoeringsbevoegdheden door de Commissie controleren (8).
(25)
Ter aanvulling van deze verordening met verdere technische details moet aan de Commissie de bevoegdheid worden overgedragen om overeenkomstig artikel 290 van het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie handelingen vast te stellen inzake functionele veiligheid, constructie-eisen, milieu- en aandrijfprestaties, toegang tot reparatie- en onderhoudsinformatie en aanwijzing en bevoegdheden van technische diensten. Het is van bijzonder belang dat de Commissie bij de voorbereiding passend overleg pleegt, onder meer met deskundigen. De Commissie dient bij de voorbereiding en opstelling van de gedelegeerde handelingen ervoor te zorgen dat de desbetreffende documenten tijdig en op gepaste wijze gelijktijdig worden toegezonden aan het Europees Parlement en de Raad.
(26)
De lidstaten moeten regels vaststellen inzake sancties wegens inbreuken op deze verordening en de gedelegeerde handelingen of uitvoeringshandelingen die op grond van deze verordening zijn vastgesteld en erop toezien dat deze worden uitgevoerd. Deze sancties moeten doeltreffend, evenredig en afschrikkend zijn.
(27)
Hoewel niets in deze verordening verhindert dat de lidstaten hun respectieve systemen voor individuele goedkeuringen blijven toepassen, moet de Commissie, op basis van door de lidstaten verstrekte informatie, aan het Europees Parlement en de Raad verslag uitbrengen over de werking van deze nationale systemen, teneinde te overwegen of zij een wetgevingsvoorstel moet indienen betreffende de harmonisatie van het systeem voor individuele goedkeuringen op Unieniveau.
(28)
Als gevolg van de toepassing van het nieuwe regelgevingskader dat door deze verordening wordt ingevoerd, moeten de volgende richtlijnen worden ingetrokken:
-
Richtlijn 2003/37/EG,
-
Richtlijn 74/347/EEG van de Raad van 25 juni 1974 inzake de onderlinge aanpassing van de wetgevingen van de lidstaten betreffende het zichtveld en de ruitenwissers van landbouw- of bosbouwtrekkers op wielen (9),
-
Richtlijn 76/432/EEG van de Raad van 6 april 1976 inzake de onderlinge aanpassing van de wetgevingen van de lidstaten betreffende de reminrichtingen van landbouw- en bosbouwtrekkers op wielen (10),
-
Richtlijn 76/763/EEG van de Raad van 27 juli 1976 inzake de onderlinge aanpassing van de wetgevingen van de lidstaten betreffende de zitplaatsen voor meerĳders op landbouw- of bosbouwtrekkers op wielen (11),
-
Richtlijn 77/537/EEG van de Raad van 28 juni 1977 inzake de onderlinge aanpassing van de wetgevingen der lidstaten betreffende de maatregelen die moeten worden genomen tegen de verontreiniging door dieselmotoren, bestemd voor het aandrijven van landbouw- of bosbouwtrekkers op wielen (12),
-
Richtlijn 78/764/EEG van de Raad van 25 juli 1978 inzake de onderlinge aanpassing van de wetgevingen van de lidstaten betreffende de bestuurderszitplaats op landbouw- of bosbouwtrekkers op wielen (13),
-
Richtlijn 80/720/EEG van de Raad van 24 juni 1980 betreffende de onderlinge aanpassing van de wetgevingen der lidstaten inzake de bedieningsruimte, de toegankelijkheid van de cabine alsmede deuren en ramen van landbouw- en bosbouwtrekkers op wielen (14),
-
Richtlijn 86/297/EEG van de Raad van 26 mei 1986 betreffende de onderlinge aanpassing van de wetgevingen van de lidstaten inzake aftakassen en de beveiliging daarvan bĳ land- en bosbouwtrekkers op wielen (15),
-
Richtlijn 86/298/EEG van de Raad van 26 mei 1986 betreffende kantelbeveiligingsinrichtingen aan de achterzijde op land- of bosbouwsmalspoortrekkers (16),
-
Richtlijn 86/415/EEG van de Raad van 24 juli 1986 betreffende de installatie, plaats, werking en identificatie van de bedieningsorganen van land- en bosbouwtrekkers op wielen (17),
-
Richtlijn 87/402/EEG van de Raad van 25 juni 1987 betreffende vóór de bestuurderszitplaats bevestigde kantelbeveiligingsinrichtingen voor land- of bosbouwsmalspoortrekkers op wielen (18),
-
Richtlijn 2000/25/EG van het Europees Parlement en de Raad van 22 mei 2000 inzake maatregelen tegen de uitstoot van verontreinigende gassen en deeltjes door motoren bestemd voor het aandrijven van landbouw- of bosbouwtrekkers (19),
-
Richtlijn 2009/57/EG van het Europees Parlement en de Raad van 13 juli 2009 betreffende de kantelbeveiligingsinrichtingen op landbouw- of bosbouwtrekkers op wielen (20),
-
Richtlijn 2009/58/EG van het Europees Parlement en de Raad van 13 juli 2009 betreffende de sleepinrichting en de achteruitrijinrichting van landbouw- en bosbouwtrekkers op wielen (21),
-
Richtlijn 2009/59/EG van het Europees Parlement en de Raad van 13 juli 2009 betreffende achteruitkijkspiegels van landbouw- of bosbouwtrekkers op wielen (22),
-
Richtlijn 2009/60/EG van het Europees Parlement en de Raad van 13 juli 2009 betreffende de door de constructie bepaalde maximumsnelheid en de laadplatforms van landbouw- of bosbouwtrekkers op wielen (23),
-
Richtlijn 2009/61/EG van het Europees Parlement en de Raad van 13 juli 2009 betreffende de installatie van verlichtings- en lichtsignaalinrichtingen van landbouw- of bosbouwtrekkers op wielen (24),
-
Richtlijn 2009/63/EG van het Europees Parlement en de Raad van 13 juli 2009 betreffende bepaalde onderdelen en eigenschappen van landbouw- of bosbouwtrekkers op wielen (25),
-
Richtlijn 2009/64/EG van het Europees Parlement en de Raad van 13 juli 2009 betreffende de onderdrukking van radiostoringen, veroorzaakt door landbouw- of bosbouwtrekkers (elektromagnetische compatibiliteit) (26),
-
Richtlijn 2009/66/EG van het Europees Parlement en de Raad van 13 juli 2009 betreffende de stuurinrichting van landbouw- of bosbouwtrekkers op wielen (27),
-
Richtlijn 2009/68/EG van het Europees Parlement en de Raad van 13 juli 2009 betreffende de onderdeelgoedkeuring van verlichtings- en lichtsignaalinrichtingen van landbouw- en bosbouwtrekkers op wielen (28),
-
Richtlijn 2009/75/EG van het Europees Parlement en de Raad van 13 juli 2009 betreffende de kantelbeveiligingsinrichtingen op landbouw- of bosbouwtrekkers op wielen (statische proeven) (29),
-
Richtlijn 2009/76/EG van het Europees Parlement en de Raad van 13 juli 2009 betreffende het geluidsniveau op oorhoogte van bestuurders van landbouw- of bosbouwtrekkers op wielen (30),
-
Richtlijn 2009/144/EG van het Europees Parlement en de Raad van 30 november 2009 betreffende bepaalde onderdelen en kenmerken van landbouw- of bosbouwtrekkers op wielen (31).
(29)
Het is van belang dat alle belanghebbenden een duidelijk begrip hebben van het verband tussen deze verordening en Richtlijn 2006/42/EG, om overlapping te voorkomen en duidelijk vast te stellen aan welke voorschriften een bepaald product moet voldoen.
(30)
Aangezien de doelstellingen van deze verordening, namelijk het vastleggen van geharmoniseerde regels inzake administratieve en technische voorschriften voor de typegoedkeuring van en inzake het markttoezicht op landbouw- en bosbouwvoertuigen, niet voldoende door de lidstaten kan worden verwezenlijkt en derhalve, gelet op de omvang en de gevolgen ervan, beter verwezenlijkt kan worden op het niveau van de Unie, kan de Unie in overeenstemming met het subsidiariteitsbeginsel als vervat in artikel 5 van het Verdrag betreffende de Europese Unie, maatregelen vaststellen. Overeenkomstig het in datzelfde artikel neergelegde evenredigheidsbeginsel gaat deze verordening niet verder dan wat nodig is om die doelstellingen te verwezenlijken,
HEBBEN DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
HOOFDSTUK I
ONDERWERP, TOEPASSINGSGEBIED EN DEFINITIES
Artikel 1
Onderwerp
1. In deze verordening worden de administratieve en technische voorschriften voor de typegoedkeuring van alle in artikel 2, lid 1, bedoelde nieuwe voertuigen, systemen, onderdelen en technische eenheden vastgesteld.
Deze verordening is niet van toepassing op de goedkeuring van individuele voertuigen. lidstaten die dergelijke individuele goedkeuringen verlenen, aanvaarden echter alle typegoedkeuringen van voertuigen, systemen, onderdelen en technische eenheden die krachtens deze verordening zijn verleend in plaats van krachtens de desbetreffende nationale bepalingen.
2. In deze verordening worden ook de voorschriften vastgesteld voor het markttoezicht op voertuigen, systemen, onderdelen en technische eenheden die overeenkomstig deze verordening moeten worden goedgekeurd. In deze verordening worden tevens de voorschriften voor markttoezicht op voertuigdelen en uitrustingsstukken voor dergelijke voertuigen vastgesteld.
3. Deze verordening laat de toepassing van wetgeving inzake verkeersveiligheid onverlet.
Artikel 2
Toepassingsgebied
1. Deze verordening is van toepassing opin een of meer fasen ontworpen en gebouwde landbouw- en bosbouwvoertuigen, zoals beschreven in artikel 4, en op systemen, onderdelen en technische eenheden, alsook voertuigdelen en uitrustingsstukken, die voor dergelijke voertuigen zijn ontworpen en gebouwd.
Deze verordening is specifiek van toepassing op de volgende voertuigen:
a)
trekkers (categorieën T en C);
b)
aanhangwagens (categorie R), en
c)
verwisselbare getrokken uitrustingsstukken (categorie S).
2. Deze verordening is niet van toepassing op verwisselbare machines die in het wegverkeer volledig vrij van de grond zijn of niet rond een verticale as kunnen draaien.
3. Voor de volgende voertuigen mag de fabrikant naar eigen keuze een aanvraag indienen voor goedkeuring krachtens deze verordening, dan wel om te voldoen aan de desbetreffende nationale voorschriften:
a)
aanhangwagens (categorie R) en verwisselbare getrokken werktuigen (categorie S);
b)
trekkers op rupsbanden (categorie C);
c)
trekkers voor speciale doeleinden op wielen (categorieën T4.1 en T4.2).
Artikel 3
Definities
Voor de toepassing van deze verordening en van de in de lijst van bijlage I vermelde regelgevingen, tenzij daarin anders is bepaald, gelden de onderstaande definities:
1. „typegoedkeuring”: de procedure waarbij een goedkeuringsinstantie certificeert dat een type voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid aan de relevante administratieve bepalingen en technische voorschriften voldoet;
2. „typegoedkeuring van een geheel voertuig”: een typegoedkeuring waarbij een goedkeuringsinstantie certificeert dat een incompleet, compleet of voltooid voertuigtype aan de relevante administratieve bepalingen en technische voorschriften voldoet;
3. „typegoedkeuring van een systeem”: een typegoedkeuring waarbij een goedkeuringsinstantie certificeert dat een in een specifiek voertuigtype ingebouwd systeem aan de van toepassing zijnde administratieve bepalingen en technische voorschriften voldoet;
4. „typegoedkeuring van een onderdeel”: een typegoedkeuring waarbij een goedkeuringsinstantie certificeert dat een onderdeel onafhankelijk van een voertuig aan de relevante administratieve bepalingen en technische voorschriften voldoet;
5. „typegoedkeuring van een technische eenheid”: een typegoedkeuring waarbij een goedkeuringsinstantie certificeert dat een technische eenheid in samenhang met een of meer specifieke voertuigtypen aan de van toepassing zijnde administratieve bepalingen en technische voorschriften voldoet;
6. „nationale typegoedkeuring”: een in de nationale wetgeving van een lidstaat vastgestelde typegoedkeuringsprocedure waarvan de geldigheid beperkt is tot het grondgebied van die lidstaat;
7. „EU-typegoedkeuring”: de procedure waarbij een goedkeuringsinstantie certificeert dat een type voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid aan de relevante administratieve bepalingen en technische voorschriften van deze verordening voldoet;
8. „trekker”: een landbouw- of bosbouwvoertuig op wielen of rupsbanden, met motor, ten minste twee assen en een door de constructie bepaalde maximumsnelheid van niet minder dan 6 km/h, die voornamelijk voor tractiedoeleinden is bestemd en in het bijzonder is ontworpen voor het trekken, duwen, dragen of in beweging brengen van bepaalde verwisselbare uitrustingsstukken die voor gebruik in de land- of bosbouw zijn bestemd, of voor het trekken van aanhangwagens of uitrustingsstukken voor de land- of bosbouw; het kan zijn aangepast om een lading te vervoeren voor landbouw- of bosbouwdoeleinden en kan zijn uitgerust met een of meer zitplaatsen voor meerijders;
9. „aanhangwagen”: een landbouw- of bosbouwvoertuig dat voornamelijk is bestemd door een trekker te worden getrokken en voornamelijk is bedoeld voor het vervoeren van ladingen of het bewerken van materialen en waarbij de verhouding tussen de totale technisch toelaatbare massa in beladen toestand en de massa in onbeladen toestand van dit voertuig gelijk is aan of groter is dan 3,0;
10. „verwisselbaar getrokken uitrustingsstuk”: een in de landbouw of bosbouw gebruikt voertuig dat is ontworpen om getrokken te worden door een trekker en die trekker een andere of extra functie geeft, van een vast gemonteerd werktuig is voorzien of is ontworpen om materiaal te bewerken, en die een laadplatform kan omvatten dat is ontworpen en gebouwd om de voor deze doeleinden benodigde gereedschappen en hulpstukken te dragen en om het tijdens het werk geproduceerde of benodigde materiaal tijdelijk op te slaan, en waarbij de verhouding tussen de totale technisch toelaatbare massa in beladen toestand en de massa in onbeladen toestand van dit voertuig kleiner is dan 3,0;
11. „voertuig”: trekker, aanhangwagen of verwisselbaar getrokken uitrustingsstuk, zoals gedefinieerd in de punten 8, 9 en 10;
12. „basisvoertuig”: een voertuig dat in de eerste fase van een meerfasentypegoedkeuringsprocedure wordt gebruikt;
13. „incompleet voertuig”: een voertuig dat nog minstens één voltooiingsfase moet ondergaan om aan de van toepassing zijnde technische voorschriften van deze verordening te voldoen;
14. „voltooid voertuig”: een voertuig dat na de meerfasentypegoedkeuringsprocedure te hebben doorlopen aan de van toepassing zijnde technische voorschriften van deze verordening voldoet;
15. „compleet voertuig”: een voertuig dat niet hoeft te worden voltooid om aan de van toepassing zijnde technische voorschriften van deze verordening te voldoen;
16. „voertuig uit restantvoorraad”: een voertuig dat deel uitmaakt van een voorraad en dat niet op de markt kan worden aangeboden of niet langer op de markt kan worden aangeboden, kan worden geregistreerd of in het verkeer kan worden gebracht omdat nieuwe technische voorschriften in werking zijn getreden waarvoor het niet is goedgekeurd;
17. „systeem”: een geheel van voorzieningen die gecombineerd zijn om in een voertuig een of meer specifieke functies te vervullen, en dat aan de voorschriften van deze verordening of een van de gedelegeerde of uitvoeringshandelingen die op grond van deze verordening zijn vastgesteld, moet voldoen;
18. „onderdeel”: een voorziening die aan de voorschriften van deze verordening of een van de gedelegeerde of uitvoeringshandelingen die op grond van deze verordening zijn vastgesteld, moet voldoen, die bedoeld is om deel uit te maken van een voertuig en waarvoor onafhankelijk van een voertuig typegoedkeuring kan worden verleend, in overeenstemming met deze verordening en de gedelegeerde of uitvoeringshandelingen die op grond van deze verordening zijn vastgesteld, indien deze handelingen daarin uitdrukkelijk voorzien;
19. „technische eenheid”: een inrichting die aan de voorschriften van deze verordening of een van de gedelegeerde of uitvoeringshandelingen die volgens deze verordening zijn vastgesteld, moet voldoen, die bedoeld is om deel uit te maken van een voertuig en waarvoor afzonderlijk, maar alleen met betrekking tot een of meer specifieke voertuigtypes, typegoedkeuring kan worden verleend indien deze handelingen daarin uitdrukkelijk voorzien;
20. „voertuigdelen”: goederen die worden gebruikt voor de montage van een voertuig alsmede reserveonderdelen;
21. „uitrustingsstukken”: andere goederen dan voertuigdelen, die kunnen worden toegevoegd aan of geïnstalleerd in of op een voertuig;
22. „originele voertuigdelen of uitrustingsstukken”: voertuigdelen of uitrustingsstukken die worden geproduceerd volgens specificaties en productienormen die de voertuigfabrikant heeft verstrekt voor de productie van voertuigdelen of uitrustingsstukken die bestemd zijn voor de montage van het betrokken motorvoertuig; dit is met inbegrip van voertuigdelen en uitrustingsstukken die in dezelfde productielijn als de betrokken voertuigdelen of uitrustingsstukken geproduceerd zijn; er is een weerlegbaar vermoeden, dat voertuigdelen of uitrustingsstukken originele voertuigdelen of uitrustingsstukken zijn indien de fabrikant certificeert dat zij van gelijke kwaliteit zijn als de voertuigdelen die voor de montage van het betrokken motorvoertuig zijn gebruikt en dat zij volgens de specificaties en productienormen van de fabrikant van het voertuig zijn vervaardigd;
23. „reserveonderdelen”: goederen die ter vervanging van de originele voertuigdelen van het voertuig in of op het voertuig worden gemonteerd, met inbegrip van goederen zoals smeermiddelen, die voor het gebruik van het voertuig noodzakelijk zijn, met uitzondering van brandstof;
24. „functionele veiligheid”: het ontbreken van een onaanvaardbaar risico van lichamelijk letsel of van schade aan de menselijke gezondheid of eigendom als gevolg van ondeugdelijk gedrag van mechanische, hydraulische, pneumatische, elektrische of elektronische systemen, onderdelen of technische eenheden veroorzaakte gevaren;
25. „fabrikant”: de natuurlijke of rechtspersoon die jegens de goedkeuringsinstantie verantwoordelijk is voor alle aspecten van de typegoedkeuring, de vergunningsprocedure en de overeenstemming van de productie en die tevens verantwoordelijk is voor kwesties met betrekking tot het markttoezicht op de door hem geproduceerde voertuigen, systemen, onderdelen en technische eenheden, ongeacht of deze natuurlijke of rechtspersoon direct betrokken is bij alle fasen van het ontwerp en de bouw van het voertuig, het systeem, het onderdeel of de technische eenheid waarvoor goedkeuring wordt aangevraagd;
26. „vertegenwoordiger van de fabrikant”: een in de Unie gevestigde natuurlijke of rechtspersoon die door de fabrikant is aangewezen om de fabrikant te vertegenwoordigen bij de goedkeuringsinstantie of de markttoezichtautoriteit en namens de fabrikant op te treden bij onder deze verordening vallende aangelegenheden;
27. „goedkeuringsinstantie”: de instantie van een lidstaat die door de lidstaat is opgericht of aangewezen en door de lidstaat is aangemeld bij de Commissie en die bevoegd is voor alle aspecten van de typegoedkeuring van een type voertuig, systeem, component of technische eenheid, voor de vergunningsprocedure, voor de afgifte en eventuele intrekking of weigering van goedkeuringscertificaten, en die bevoegd is om op te treden als contactpunt voor de goedkeuringsinstanties van andere lidstaten, om de technische diensten aan te wijzen en om te waarborgen dat de fabrikant voldoet aan zijn verplichtingen inzake de overeenstemming van de productie;
28. „technische dienst”: een organisatie of instantie die door de goedkeuringsinstantie van een lidstaat is aangewezen om namens haar als testlaboratorium tests of als overeenstemmingsbeoordelingsinstantie de initiële beoordeling en andere tests of inspecties te verrichten; de goedkeuringsinstantie mag deze functies ook zelf vervullen;
29. „zelftesten”: het uitvoeren van tests in zijn eigen faciliteiten, de registratie van de testresultaten en de indiening van een verslag met conclusies bij de goedkeuringsinstantie door een fabrikant die als technische dienst is aangewezen om de naleving van bepaalde voorschriften te beoordelen;
30. „virtuele testmethode”: computersimulatie, daaronder begrepen berekeningen om aan te tonen dat een voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid voldoet aan de technische voorschriften van de op grond van artikel 27, lid 6, vastgestelde gedelegeerde handeling zonder dat daarvoor gebruik hoeft te worden gemaakt van fysieke voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden;
31. „typegoedkeuringscertificaat”: het document waarmee de goedkeuringsinstantie officieel certificeert dat voor een type voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid goedkeuring is verleend;
32. „EU-typegoedkeuringscertificaat”: het op het model in de uitvoeringshandeling die krachtens deze verordening is vastgesteld, gebaseerde certificaat, dan wel het inlichtingenformulier in de relevante VN/ECE-reglementen als bedoeld in deze verordening of de gedelegeerde handelingen die op grond van deze verordening zijn vastgesteld;
33. „certificaat van overeenstemming”: het document dat door de fabrikant wordt afgegeven en dat certificeert dat het geproduceerde voertuig conform was met het goedgekeurde voertuigtype;
34. „boorddiagnosesysteem” of „OBD-systeem”: een systeem dat bij een storing door middel van in een computergeheugen opgeslagen foutcodes kan aangeven in welk gebied de storing waarschijnlijk is opgetreden;
35. „reparatie- en onderhoudsinformatie”: alle informatie die nodig is voor diagnose, onderhoud, inspectie, periodieke controle, reparatie, herprogrammering of re-initialisatie van het voertuig en die de fabrikanten aan hun erkende handelaren en reparatiebedrijven verstrekken, met inbegrip van alle latere wijzigingen van en aanvullingen op deze informatie; deze informatie omvat alle gegevens over het monteren van voertuigdelen en uitrustingsstukken op voertuigen;
36. „onafhankelijke marktdeelnemer”: ondernemingen, met uitzondering van erkende handelaren en reparatiebedrijven, die direct of indirect bij de reparatie en het onderhoud van voertuigen betrokken zijn, met name reparateurs, fabrikanten of distributeurs van reparatieapparatuur, -gereedschap of reserveonderdelen, uitgevers van technische informatie, automobielclubs, wegenwachtdiensten, bedrijven die keurings- en controlediensten aanbieden en bedrijven die opleidingen aanbieden voor installateurs, fabrikanten en reparateurs van uitrustingsstukken voor voertuigen die op alternatieve brandstof rijden;
37. „nieuw voertuig”: een voertuig dat nooit eerder is geregistreerd of in het verkeer is gebracht;
38. „registratie”: de permanente, voorlopige dan wel tijdelijke administratieve goedkeuring voor het in het verkeer brengen van een voertuig, wat de identificatie ervan en de afgifte van een serienummer (het kenteken) impliceert;
39. „in de handel brengen”: het voor het eerst aanbieden in de Unie van een voertuig, systeem, onderdeel, technische eenheid, voertuigdeel of uitrustingsstuk;
40. „in het verkeer brengen”: het eerste gebruik in de Unie van een voertuig, systeem, onderdeel, technische eenheid, voertuigdeel of uitrustingsstuk overeenkomstig het gebruiksdoel;
41. „importeur”: een in de Unie gevestigde natuurlijke of rechtspersoon die een voertuig, systeem, onderdeel, technische eenheid, voertuigdeel of uitrustingsstuk uit een derde land in de handel brengt;
42. „distributeur”: een andere natuurlijke of rechtspersoon in de toeleveringsketen dan de fabrikant of de importeur, die een voertuig, systeem, onderdeel, technische eenheid, voertuigdeel of uitrustingsstuk op de markt aanbiedt;
43. „marktdeelnemer”: de fabrikant, de vertegenwoordiger van de fabrikant, de importeur of de distributeur;
44. „markttoezicht”: activiteiten en maatregelen van de nationale autoriteiten om ervoor te zorgen dat voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden die op de markt worden aangeboden, voldoen aan de voorschriften van de desbetreffende harmonisatiewetgeving van de Unie en geen gevaar opleveren voor gezondheid, de veiligheid, het milieu of andere aspecten van de bescherming van het openbaar belang;
45. „markttoezichtautoriteit”: de autoriteit of autoriteiten van een lidstaat verantwoordelijk voor het uitvoeren van markttoezicht op het eigen grondgebied;
46. „nationale autoriteit”: een goedkeuringsautoriteit of enige andere autoriteit betrokken bij en verantwoordelijk voor markttoezicht, grenscontroles of registratie in een lidstaat met betrekking tot voertuigen, systemen, onderdelen en technische eenheden, voertuigdelen of uitrustingsstukken;
47. „op de markt aanbieden”: een voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid leveren voor distributie of gebruik op de markt in het kader van een commerciële activiteit, ongeacht of dit tegen betaling dan wel gratis gebeurt;
48. „voertuigtype”: een groep voertuigen, met inbegrip van varianten en uitvoeringen, van een bepaalde categorie die op de volgende essentiële punten onderling niet verschillen:
-
categorie;
-
fabrikant;
-
typeaanduiding door de fabrikant;
-
essentiële aspecten van de constructie en het ontwerp;
-
chassis met centrale buis/chassis met langsbalken/geleed chassis (duidelijke en fundamentele verschillen);
-
voor categorie T: assen (aantal) of, voor categorie C: assen/rupsbanden (aantal);
-
in het geval van in meerdere fasen gebouwde voertuigen, de fabrikant en het type van het voertuig van de voorafgaande fase;
49. „variant”: tot een type behorende voertuigen die ten minste op de volgende punten niet van elkaar verschillen:
a)
voor trekkers:
-
structureel concept van het koetswerk of het type koetswerk;
-
stadium van voltooiing;
-
motor (interneverbranding/hybride/elektrisch/hybride-elektrisch);
-
werkingsprincipe;
-
aantal en opstelling van de cilinders;
-
vermogensverschil van niet meer dan 30 % (het hoogste vermogen is niet meer dan 1,3 maal het laagste vermogen);
-
verschil in cilinderinhoud van niet meer dan 20 % (de grootste cilinderinhoud is niet meer dan 1,2 maal de kleinste cilinderinhoud);
-
aangedreven assen (aantal, plaats en onderlinge verbinding);
-
gestuurde assen (aantal en plaats);
-
verschillen in maximummassa in beladen toestand van niet meer dan 10 %;
-
transmissie (soort);
-
kantelbeveiliging;
-
geremde assen (aantal);
b)
voor trekkers of uitwisselbare getrokken uitrustingsstukken:
-
gestuurde assen (aantal, plaats en onderlinge verbinding);
-
verschillen in maximummassa in beladen toestand van niet meer dan 10 %;
-
geremde assen (aantal);
50. „hybride voertuig”: een gemotoriseerd voertuig met ten minste twee verschillende energieomzetters en twee verschillende, in het voertuig aanwezige energieopslagsystemen voor de aandrijving van het voertuig;
51. „hybride elektrisch voertuig”: een voertuig dat voor mechanische aandrijving energie ontleent aan beide volgende, in het voertuig aanwezige bronnen van opgeslagen energie/vermogen:
a)
een verbruiksbrandstof;
b)
een accu, condensator, vliegwiel/generator of een ander opslagsysteem voor elektrische energie/vermogen.
Deze definitie omvat ook voertuigen die alleen energie van een verbruiksbrandstof krijgen voor het opladen van het systeem voor de opslag van elektrische energie/vermogen;
52. „zuiver elektrisch voertuig”: een voertuig dat zijn vermogen verkrijgt van een systeem bestaande uit één of meer systemen voor de opslag van elektrische energie, één of meer stroomconditioneringsvoorzieningen en één of meer elektrische machines waarmee opgeslagen elektrische energie wordt omgezet in mechanische energie die deze aan de wielen leveren voor de aandrijving van het voertuig;
53. „uitvoering van een variant”: een voertuig dat bestaat uit een combinatie van punten in het informatiepakket bedoeld in artikel 24, lid 10.
Verwijzingen in de verordening naar voorschriften, procedures of regelingen die zijn vastgelegd in deze verordening gelden als verwijzingen naar voorschriften, procedures of regelingen die zijn vastgelegd in deze verordening en in de gedelegeerde en uitvoeringshandelingen die op grond van deze verordening zijn vastgesteld.
Artikel 4
Voertuigcategorieën
Voor de toepassing van deze verordening worden de volgende voertuigcategorieën gehanteerd:
1. „categorie T”: alle trekkers op wielen; elke in de punten 2 tot en met 8 beschreven categorie trekkers op wielen wordt op het einde aangevuld met de letter a of b, al naar gelang de snelheid waarvoor deze is ontworpen:
a)
„a” voor trekkers op wielen die voor een snelheid van ten hoogste 40 km/h zijn ontworpen;
b)
„b” voor trekkers op wielen die voor een snelheid van meer dan 40 km/h zijn ontworpen;
2. „categorie T1”: trekkers op wielen met een minimumspoorbreedte van de zich het dichtst bij de bestuurder bevindende as van niet minder dan 1 150 mm, met een lege massa in rijklare toestand van meer dan 600 kg en met een bodemvrijheid van ten hoogste 1 000 mm;
3. „categorie T2”: trekkers op wielen met een minimumspoorbreedte van minder dan 1 150 mm, met een lege massa in rijklare toestand van meer dan 600 kg, met een bodemvrijheid van ten hoogste 600 mm; indien de waarde van de hoogte van het zwaartepunt van de trekker (ten opzichte van de grond gemeten), gedeeld door het gemiddelde van de minimumspoorbreedten van elke as, meer dan 0,90 bedraagt, moet de door de constructie bepaalde maximumsnelheid worden beperkt tot 30 km/h;
4. „categorie T3”: trekkers op wielen met een lege massa in rijklare toestand van ten hoogste 600 kg;
5. „categorie T4”: trekkers voor speciale doeleinden op wielen;
6. „categorie T4.1” (trekkers met grote bodemvrijheid): trekkers voor het bewerken van hoge, in rijen geplante gewassen, bijvoorbeeld in de wijnbouw. Zij worden gekenmerkt door een (gedeeltelijk) verhoogd chassis dat zodanig is gebouwd dat zij zich parallel aan de rijen planten kunnen voortbewegen, waarbij de linker- en rechterwielen zich aan weerszijden van een of meer rijen planten bevinden. Zij zijn ontworpen om werktuigen te dragen of aan te drijven die zich aan de voorzijde, tussen de assen, aan de achterzijde of op een platform bevinden. In de werkpositie bedraagt de verticaal gemeten bodemvrijheid op de plaats van de rijen planten meer dan 1 000 mm. Wanneer de waarde van de hoogte van het zwaartepunt van de trekker (ten opzichte van de grond en met de normaal gemonteerde banden gemeten), gedeeld door het gemiddelde van de minimumspoorbreedten van alle assen, meer dan 0,90 bedraagt, mag de door de constructie bepaalde maximumsnelheid niet hoger zijn dan 30 km/h;
7. „categorie T4.2” (extra brede trekkers): trekkers die door hun grote afmetingen worden gekenmerkt en die in het bijzonder bestemd zijn om grote landbouwarealen te bewerken;
8. „categorie T4.3” (trekkers met kleine bodemvrijheid): trekkers met vierwielaandrijving, waarvan de verwisselbare uitrustingsstukken bestemd zijn voor gebruik in de land- of bosbouw en die gekenmerkt worden door een dragend frame, met een of meer aftakassen zijn uitgerust, een technisch toelaatbare massa van ten hoogste 10 ton hebben en waarbij de verhouding tussen deze massa en de maximale onbeladen massa in rijklare toestand minder dan 2,5 bedraagt en waarvan de waarde van de hoogte van het zwaartepunt, (ten opzichte van de grond en met de normaal gemonteerde banden gemeten) minder dan 850 mm bedraagt;
9. „categorie C”: trekkers op rupsbanden die door rupsbanden of door een combinatie van wielen en rupsbanden worden voortbewogen, waarvan de subcategorieën worden gedefinieerd naar analogie van categorie T;
10. „categorie R”: aanhangwagens; elke in de punten 11 tot en met 14 beschreven categorie aanhangwagens wordt op het einde aangevuld met de letter a of b, al naar gelang de snelheid waarvoor deze is ontworpen:
a)
„a” voor aanhangwagens die voor een snelheid van ten hoogste 40 km/h zijn ontworpen;
b)
„b” voor aanhangwagens die voor een snelheid van meer dan 40 km/h zijn ontworpen;
11. „categorie R1”: aanhangwagens waarvan het totaal van de technisch toelaatbare massa’s per as ten hoogste 1 500 kg bedraagt;
12. „categorie R2”: aanhangwagens waarvan het totaal van de technisch toelaatbare massa’s per as meer dan 1 500 kg maar niet meer dan 3 500 kg bedraagt;
13. „categorie R3”: aanhangwagens waarvan het totaal van de technisch toelaatbare massa’s per as meer dan 3 500 kg maar niet meer dan 21 000 kg bedraagt;
14. „categorie R4”: aanhangwagens waarvan het totaal van de technisch toelaatbare massa’s per as meer dan 21 000 kg bedraagt;
15. „categorie S”: verwisselbare getrokken uitrustingsstukken.
Elke categorie verwisselbare getrokken uitrustingsstukken wordt op het einde aangevuld met de letter a of b, al naar gelang van de snelheid waarvoor deze zijn ontworpen:
a)
„a” voor verwisselbare getrokken uitrustingsstukken die voor een snelheid van ten hoogste 40 km/h zijn ontworpen;
b)
„b” voor verwisselbare getrokken uitrustingsstukken die voor een snelheid van meer dan 40 km/h zijn ontworpen;
16. „categorie S1”: verwisselbare getrokken uitrustingsstukken waarvan het totaal van de technisch toelaatbare massa’s per as ten hoogste 3 500 kg bedraagt;
17. „categorie S2”: verwisselbare getrokken uitrustingsstukken waarvan het totaal van de technisch toelaatbare massa’s per as meer dan 3 500 kg bedraagt.
HOOFDSTUK II
ALGEMENE VERPLICHTINGEN
Artikel 5
Verplichtingen van de lidstaten
1. De lidstaten richten overeenkomstig deze verordening de voor goedkeuringsaangelegenheden bevoegde goedkeuringsinstanties en de voor markttoezichtaangelegenheden bevoegde markttoezichtautoriteiten op of wijzen deze aan. De lidstaten stellen de Commissie van de oprichting en aanwijzing van dergelijke autoriteiten op de hoogte.
De kennisgeving betreffende de goedkeurings- en markttoezichtautoriteiten bevat hun naam, adres, inclusief elektronisch adres, alsmede hun bevoegdheidsgebied. De Commissie publiceert de lijst en de gegevens van de goedkeuringsinstanties en de technische diensten op haar website.
2. De lidstaten staan alleen toe dat voertuigen, systemen, onderdelen en technische eenheden die aan de voorschriften van deze verordening voldoen, in de handel worden gebracht, geregistreerd of in het verkeer gebracht.
3. De lidstaten mogen het in de handel brengen, de registratie of het in het verkeer brengen van voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden niet verbieden, beperken of belemmeren op grond van aspecten die verband houden met de constructie of de werking ervan welke onder deze verordening vallen, indien zij aan de voorschriften van deze verordening voldoen.
4. De lidstaten organiseren en verrichten overeenkomstig hoofdstuk III van Verordening (EG) nr. 765/2008 markttoezicht en controles met betrekking tot voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden die op de markt worden gebracht.
Artikel 6
Verplichtingen van goedkeuringsinstanties
1. De goedkeuringsinstanties zien erop toe dat fabrikanten die een typegoedkeuring aanvragen, hun verplichtingen krachtens deze verordening nakomen.
2. De goedkeuringsinstanties verlenen alleen goedkeuring voor voertuigen, systemen, onderdelen en technische eenheden die aan de voorschriften van deze verordening voldoen.
Artikel 7
Markttoezichtmaatregelen
1. Voor voertuigen, systemen, onderdelen en technische eenheden die een typegoedkeuring hebben gekregen, voeren de markttoezichtautoriteiten op toereikende schaal passende documentencontroles uit, daarbij rekening houdend met gevestigde beginselen van risicobeoordeling, klachten en andere informatie.
De markttoezichtautoriteiten kunnen van marktdeelnemers verlangen dat deze de documenten en informatie beschikbaar stellen die de autoriteiten noodzakelijk achten om hun activiteiten uit te voeren.
Indien marktdeelnemers certificaten van overeenstemming overleggen, houden de markttoezichtautoriteiten daarmee naar behoren rekening.
2. Op andere voertuigdelen en uitrustingsstukken dan die welke onder lid 1 van dit artikel vallen, is artikel 19, lid 1, van Verordening (EG) nr. 765/2008 in zijn geheel van toepassing.
Artikel 8
Verplichtingen van fabrikanten
1. Fabrikanten zorgen ervoor dat wanneer hun voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden in de handel of in het verkeer worden gebracht, deze overeenkomstig de voorschriften van deze verordening en de op grond van deze verordening vastgestelde gedelegeerde en uitvoeringshandelingen zijn geproduceerd en goedgekeurd.
2. Bij meerfasentypegoedkeuring is elke fabrikant verantwoordelijk voor de goedkeuring en de overeenstemming van de productie van de systemen, onderdelen en technische eenheden die tijdens de door hem uitgevoerde voltooiingsfase van het voertuig worden toegevoegd. Iedere fabrikant die reeds in eerdere fasen goedgekeurde onderdelen of systemen wijzigt, is verantwoordelijk voor de goedkeuring en overeenstemming van de productie van de gewijzigde onderdelen en systemen.
3. Fabrikanten die het incomplete voertuig zodanig wijzigen dat dit wordt aangemerkt als behorende tot een andere voertuigcategorie en dat bijgevolg de reeds in een eerste goedkeuringsfase beoordeelde wettelijke voorschriften zijn gewijzigd, zijn ook verantwoordelijk voor de naleving van de van toepassing zijnde voorschriften met betrekking tot de voertuigcategorie waartoe het gewijzigde voertuig behoort.
4. Voor de goedkeuring van voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden die onder deze verordening vallen, wijzen fabrikanten die buiten de Unie zijn gevestigd, een binnen de Unie gevestigde gemachtigde aan om hen voor de goedkeuringsinstantie te vertegenwoordigen.
5. Voorts wijzen fabrikanten die buiten de Unie zijn gevestigd een binnen de Unie gevestigde vertegenwoordiger aan voor het markttoezicht, hetzij dezelfde vertegenwoordiger als in lid 4 is bedoeld, hetzij een andere vertegenwoordiger.
6. Fabrikanten zijn jegens de goedkeuringsinstantie verantwoordelijk voor alle aspecten van de goedkeuringsprocedure en voor het waarborgen van de overeenstemming van de productie, ongeacht of zij al dan niet rechtstreeks bij alle fasen van de bouw van een voertuig, systeem, component of technische eenheid betrokken zijn.
7. Overeenkomstig deze verordening en de op grond van deze verordening vastgestelde gedelegeerde of uitvoeringshandelingen zorgen fabrikanten ervoor dat zij beschikken over procedures om de conformiteit van hun serieproductie met het goedgekeurde type te blijven waarborgen. Er wordt overeenkomstig hoofdstuk VI rekening gehouden met wijzigingen in het ontwerp van een voertuig, systeem, component of technische eenheid of in de kenmerken daarvan, en met wijzigingen in de voorschriften waarmee een voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid conform is verklaard.
8. In aanvulling op de overeenkomstig artikel 34 op hun voertuigen, onderdelen of technische eenheden aangebrachte voorgeschreven opschriften en typegoedkeuringsmerken, vermelden fabrikanten hun naam, geregistreerde handelsnaam of geregistreerd handelsmerk en contactadres in de Unie op hun voertuigen, onderdelen of technische eenheden die op de markt worden aangeboden of, wanneer dit niet mogelijk is, op de verpakking of in een bij het onderdeel of bij de technische eenheid gevoegd document.
9. De fabrikanten zorgen gedurende de periode dat zij voor een voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid verantwoordelijk zijn, voor zodanige opslag- en vervoersomstandigheden dat de conformiteit ervan met deze verordening niet in het gedrang komt.
Artikel 9
Verplichtingen van fabrikanten betreffende hun producten die niet conform zijn of een ernstig risico vormen
1. Fabrikanten die van mening zijn of redenen hebben om aan te nemen dat een van hun voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden dat of die in de handel of in het verkeer is gebracht, niet conform is met deze verordening of de op grond van deze verordening vastgestelde gedelegeerde en uitvoeringshandelingen, nemen onmiddellijk de nodige corrigerende maatregelen om dat voertuig, systeem of onderdeel of die technische eenheid conform te maken of zo nodig uit de handel te nemen of terug te roepen.
De fabrikant stelt de goedkeurende instantie die de goedkeuring heeft verleend hiervan onmiddellijk op de hoogte, waarbij hij in het bijzonder de non-conformiteit en alle genomen corrigerende maatregelen in detail beschrijft.
2. Als het voertuig, systeem, onderdeel of de technische eenheid een ernstig risico vormt, brengen de fabrikanten de goedkeuringsinstanties en de markttoezichtautoriteiten van de lidstaten waarin het voertuig, systeem, onderdeel of de technische eenheid op de markt is aangeboden of in het verkeer is gebracht, hiervan onmiddellijk op de hoogte, waarbij zij in het bijzonder de non-conformiteit en alle genomen corrigerende maatregelen in detail beschrijven.
3. Gedurende tien jaar nadat het voertuig in de handel is gebracht en gedurende vijf jaar nadat een systeem, onderdeel of technische eenheid in de handel is gebracht, houden fabrikanten het in artikel 24, lid 10, bedoelde informatiepakket en houdt de voertuigfabrikant een kopie van de in artikel 33 bedoelde certificaten van overeenstemming ter beschikking van de goedkeuringsinstanties.
4. Fabrikanten verstrekken op een met redenen omkleed verzoek van een nationale autoriteit aan deze autoriteit via de goedkeuringsinstantie een kopie van het EU-typegoedkeuringscertificaat of de in artikel 46, lid 1, en lid 2, bedoelde vergunning waaruit de conformiteit van het voertuig, het systeem, het onderdeel of de technische eenheid blijkt, in een taal die deze autoriteit gemakkelijk kan begrijpen. Fabrikanten verlenen de instantie van de lidstaat hun medewerking aan eventueel overeenkomstig artikel 20 van Verordening (EG) nr. 765/2008 getroffen maatregelen om de risico’s van hun voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden die in de handel zijn gebracht, geregistreerd of in het verkeer zijn gebracht, weg te nemen.
Artikel 10
Verplichtingen van de vertegenwoordigers van de fabrikant met betrekking tot markttoezicht
De vertegenwoordiger van de fabrikant op het gebied van markttoezicht voert de taken uit die gespecificeerd zijn in het mandaat dat hij van de fabrikant heeft ontvangen. Dit mandaat staat een vertegenwoordiger toe ten minste de volgende taken te verrichten:
a)
toegang hebben tot het in artikel 22 bedoelde informatiedossier en tot de in artikel 33 bedoelde certificaten van overeenstemming, zodat deze gedurende tien jaar nadat een voertuig in de handel is gebracht en gedurende vijf jaar nadat een systeem, onderdeel of technische eenheid in de handel is gebracht, ter beschikking van de goedkeuringsinstanties kunnen worden gesteld;
b)
op een met redenen omkleed verzoek van een goedkeuringsinstantie aan deze instantie alle benodigde informatie en documentatie verstrekken om de overeenstemming van de productie van een voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid aan te tonen;
c)
op verzoek van de goedkeuringsinstanties of markttoezichtautoriteiten medewerking verlenen aan eventueel getroffen maatregelen om de ernstige risico’s van de voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden voertuigdelen of uitrustingsstukken die onder hun mandaat vallen, weg te nemen.
Artikel 11
Verplichtingen van importeurs
1. Importeurs brengen alleen voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden in de handel waarvoor EU-typegoedkeuring is verleend of die voldoen aan de voorschriften voor nationale goedkeuring, of voertuigdelen of uitrustingsstukken die volledig voldoen aan de voorschriften van Verordening (EG) nr. 765/2008.
2. Voordat het voertuig, het systeem, het onderdeel of de technische eenheid waarvoor EU-typegoedkeuring is verleend, in de handel wordt gebracht, zien de importeurs erop toe dat er een informatiepakket voorhanden is dat voldoet aan artikel 24, lid 10, en dat het systeem, het onderdeel of de technische eenheid voorzien is van het voorgeschreven typegoedkeuringsmerk en aan artikel 8, lid 8, voldoet. Bij een voertuig controleert de importeur of dit vergezeld gaat van het vereiste certificaat van overeenstemming.
3. Importeurs die van mening zijn of redenen hebben om aan te nemen dat een voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid, of onderdeel of uitrustingsstuk niet conform is met de voorschriften van deze verordening, en met name niet overeenstemt met de typegoedkeuring ervan, staan zij het in de handel brengen, het in het verkeer brengen of het registreren van dit voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid pas toe nadat het conform is gemaakt. Als zij van mening zijn of redenen hebben om aan te nemen dat het voertuig, systeem, onderdeel of de technische eenheid, of het onderdeel of uitrustingsstuk een ernstig risico vormt, brengen zij de fabrikant en de markttoezichtautoriteiten hiervan op de hoogte. In het geval van voertuigen, systemen, onderdelen en technische eenheden waaraan typegoedkeuring is verleend, informeren zij tevens de goedkeuringsinstantie die de goedkeuring heeft verleend.
4. Importeurs vermelden hun naam, geregistreerde handelsnaam of geregistreerd handelsmerk en contactadres op het voertuig, systeem, onderdeel of op de technische eenheid, of wanneer dit niet mogelijk is, op de verpakking of in een bij het systeem, onderdeel of technische eenheid gevoegd document.
5. Importeurs zorgen ervoor dat het voertuig, systeem of onderdeel of de technische eenheid vergezeld gaat van instructies en informatie, zoals overeenkomstig artikel 51 voorgeschreven, in de officiële taal of talen van de betreffende lidstaten.
6. Importeurs zorgen gedurende de periode dat zij voor een voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid verantwoordelijk zijn, voor zodanige opslag- en vervoersomstandigheden dat de conformiteit ervan met de voorschriften van deze verordening niet in het gedrang komt.
7. Indien dit gezien de ernstige risico’s van een voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid, of onderdeel of uitrustingsstuk passend wordt geacht, stellen importeurs met het oog op de bescherming van de gezondheid en veiligheid van de consumenten een onderzoek in naar en houden zij zo nodig een register bij van klachten en terugroepacties van voertuigen, systemen, onderdelen en technische eenheden, en voertuigdelen of uitrustingsstukken, en houden zij de distributeurs van dit toezicht op de hoogte.
Artikel 12
Verplichtingen van importeurs betreffende hun producten die niet conform zijn of een ernstig risico vormen
1. Importeurs die van mening zijn of redenen hebben om aan te nemen dat een voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid dat of die zij in de handel hebben gebracht niet conform is met deze verordening nemen onmiddellijk de nodige corrigerende maatregelen om dat voertuig, systeem of onderdeel of die technische eenheid conform te maken of zo nodig uit de handel te nemen of terug te roepen.
2. Als een voertuig, systeem, onderdeel, technische eenheid, voertuigdeel of uitrustingsstuk een ernstig risico vormt, brengen de importeurs de fabrikant, de goedkeuringsinstanties en de markttoezichtautoriteiten van de lidstaten waarin zij dit in de handel hebben gebracht hiervan onmiddellijk op de hoogte. De importeurs brengen hen ook op de hoogte van elke ondernomen actie, waarbij zij in het bijzonder de ernst van het risico en alle door de fabrikant genomen corrigerende maatregelen in detail beschrijven.
3. Gedurende tien jaar nadat het voertuig in de handel is gebracht en gedurende vijf jaar nadat een systeem, onderdeel of technische eenheid in de handel is gebracht, houden importeurs een kopie van het certificaat van overeenstemming ter beschikking van de goedkeuringsinstanties en markttoezichtautoriteiten en zorgen zij ervoor dat het in artikel 24, lid 10, bedoelde informatiepakket op verzoek aan die autoriteiten kan worden verstrekt.
4. De importeurs verstrekken op een met redenen omkleed verzoek van een nationale autoriteit aan deze instantie alle benodigde informatie en documentatie, in een taal die gemakkelijk kan worden begrepen door die autoriteit, om de conformiteit van een voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid aan te tonen. De importeurs werken op verzoek van die instantie met die autoriteit samen met betrekking tot alle genomen maatregelen met de bedoeling het risico van het voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid, of onderdeel of uitrustingsstuk, dat zij in de handel hebben gebracht, te elimineren.
Artikel 13
Verplichtingen van distributeurs
1. Bij het op de markt aanbieden van een voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid, of voertuigdeel of uitrustingsstuk nemen distributeurs de nodige zorgvuldigheid in acht ten aanzien van de voorschriften van deze verordening.
2. Alvorens een voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid op de markt aan te bieden, te registreren of in het verkeer te brengen, verifiëren de distributeurs of het voertuig, systeem of onderdeel of de technische eenheid voorzien is van de vereiste voorgeschreven markering of het vereiste typegoedkeuringsmerk, vergezeld gaat van de voorgeschreven documenten en van instructies en veiligheidsinformatie in de officiële taal of talen van de lidstaat waarin het voertuig, systeem of onderdeel of de technische eenheid op de markt zal worden aangeboden, en of de importeur en de fabrikant hebben voldaan aan de in artikel 11, leden 2 en 4, en artikel 34, leden 1 en 2, gestelde voorschriften.
3. De distributeurs zorgen gedurende de periode dat zij voor een voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid verantwoordelijk zijn, voor zodanige opslag- en vervoersomstandigheden dat de conformiteit ervan met de voorschriften van deze verordening niet in het gedrang komt.
Artikel 14
Verplichtingen van distributeurs betreffende hun producten die niet conform zijn of een ernstig risico vormen
1. Distributeurs die van mening zijn of redenen hebben om aan te nemen dat een voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid niet conform is met de voorschriften van deze verordening, mogen dit voertuig, systeem of onderdeel of deze technische eenheid niet aanbieden, registreren of in het verkeer brengen, totdat het of hij conform is gemaakt.
2. Distributeurs die van mening zijn of redenen hebben om aan te nemen dat een voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid dat of die zij op de markt hebben aangeboden of hebben geregistreerd of voor het in het verkeer brengen waarvan zij verantwoordelijk zijn, niet conform is met deze verordening, stellen de fabrikant of de vertegenwoordiger van de fabrikant hiervan op de hoogte om ervoor te zorgen dat de nodige corrigerende maatregelen worden genomen om dat voertuig, systeem of onderdeel of die technische eenheid conform te maken of zo nodig terug te roepen, in overeenstemming met artikel 9, lid 1, of artikel 12, lid 1.
3. Als het voertuig, het systeem, het onderdeel of de technische eenheid, of voertuigdeel of uitrustingsstuk een ernstig risico vormt, brengen de distributeurs de fabrikant, de importeur en de goedkeuringsinstanties en de markttoezichtautoriteiten van de lidstaten waarin zij het voertuig, systeem of onderdeel of de technische eenheid, of onderdeel of uitrustingsstuk op de markt hebben aangeboden, onmiddellijk op de hoogte. De distributeurs brengen hen eveneens op de hoogte van alle ondernomen acties, waarbij zij in het bijzonder de ernst van het risico en alle door de fabrikant genomen corrigerende maatregelen in detail beschrijven.
4. Op een met redenen omkleed verzoek van een nationale autoriteit zorgen de distributeurs ervoor dat de fabrikant de nationale autoriteit de in artikel 9, lid 4, genoemde informatie verstrekt of dat de importeur de nationale autoriteit de in artikel 12, lid 3, genoemde informatie verstrekt. Op verzoek van deze autoriteit verlenen zij medewerking aan overeenkomstig artikel 20 van Verordening (EG) nr. 765/2008 getroffen maatregelen om de risico’s van het voertuig, het systeem, het onderdeel of de technische eenheid, of voertuigdeel of uitrustingsstuk dat of die zij op de markt hebben aangeboden, te elimineren.
Artikel 15
Gevallen waarin de verplichtingen van fabrikanten van toepassing zijn op importeurs en distributeurs
Een importeur of distributeur wordt voor de toepassing van deze verordening beschouwd als een fabrikant en moet aan de in de artikelen 8 tot en met 10 vermelde verplichtingen van de fabrikant voldoen wanneer deze importeur of distributeur een voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid onder zijn eigen naam of handelsmerk op de markt aanbiedt of registreert of verantwoordelijk is voor het in het verkeer brengen daarvan, of een voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid zodanig wijzigt dat de conformiteit met de van toepassing zijnde voorschriften in het gedrang kan komen.
Artikel 16
Identificatie van marktdeelnemers
Marktdeelnemers delen, op verzoek, aan de goedkeuringsinstanties en markttoezichtautoriteiten gedurende vijf jaar mee:
a)
welke marktdeelnemer een voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid, of onderdeel of uitrustingsstuk aan hen heeft geleverd;
b)
aan welke marktdeelnemer zij een voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid, of onderdeel of uitrustingsstuk heeft geleverd.
HOOFDSTUK III
MATERIËLE VOORSCHRIFTEN
Artikel 17
Voorschriften inzake de functionele voertuigveiligheid
1. De fabrikanten zorgen ervoor dat de voertuigen zodanig worden ontworpen, gebouwd en geassembleerd dat de inzittenden en andere personen in de omgeving van het voertuig zo weinig mogelijk risico van verwondingen lopen.
2. De fabrikanten zorgen ervoor dat de voertuigen, systemen, onderdelen en technische eenheden voldoen aan de relevante voorschriften van deze verordening, met inbegrip van die met betrekking tot:
a)
integriteit van de voertuigstructuur;
b)
systemen om de bestuurder de controle over zijn voertuig te helpen behouden, in het bijzonder de stuur- en remsystemen, (met inbegrip van geavanceerde remsystemen) en elektronische stabiliteitscontrolesystemen;
c)
systemen om de bestuurder een goed gezichtsveld te bieden en hem informatie over de staat van het voertuig en de omgeving te verstrekken, daaronder begrepen ruiten, spiegels en informatiesystemen voor de bestuurder;
d)
voertuigverlichtingssystemen;
e)
bescherming van de inzittenden van het voertuig, met inbegrip van binnenuitrusting, hoofdsteunen, veiligheidsgordels en deuren van het voertuig;
f)
buitenkant en accessoires van het voertuig;
g)
elektromagnetische compatibiliteit;
h)
geluidssignaalinrichtingen;
i)
verwarmingssystemen;
j)
voorzieningen ter beveiliging tegen onrechtmatig gebruik;
k)
voertuigidentificatiesystemen;
l)
massa’s en afmetingen;
m)
veiligheid van elektrisch materiaal, met inbegrip van statische elektriciteit;
n)
beschermingsinrichtingen aan de achterzijde;
o)
zijdelingse bescherming;
p)
laadplatforms;
q)
sleepinrichtingen;
r)
banden;
s)
opspatafschermingssystemen;
t)
achteruitrijrichting;
u)
rupsbanden;
v)
mechanische koppelingen, met inbegrip van bescherming tegen verkeerde aansluitingen.
3. Onderdelen van voertuigen, waarvan de risico’s van elektrische aard zijn afgedekt in de gedelegeerde of uitvoeringshandelingen die op grond van deze verordening zijn vastgesteld, vallen niet onder Richtlijn 2006/95/EG van het Europees Parlement en de Raad van 12 december 2006 betreffende de onderlinge aanpassing van de wettelijke voorschriften van de lidstaten inzake elektrisch materiaal bestemd voor gebruik binnen bepaalde spanningsgrenzen (32).
4. De in de leden 1 en 2 bedoelde voorschriften zijn van toepassing op voertuigen en daarvoor bestemde systemen, onderdelen en technische eenheden, indien zij overeenkomstig bijlage I van toepassing zijn.
5. Om voor een hoog niveau van functionele veiligheid te kunnen zorgen, is de Commissie bevoegd overeenkomstig artikel 71 gedelegeerde handelingen vast te stellen met gedetailleerde technische voorschriften, in voorkomend geval met inbegrip van testprocedures en grenswaarden, voor de in lid 2 van dit artikel genoemde onderwerpen. De eerste van deze gedelegeerde handelingen worden uiterlijk 31 december 2014 vastgesteld.
Deze gedetailleerde technische voorschriften zorgen voor een verhoging of ten minste voor het behoud van het niveau van functionele veiligheid dat de in artikel 76, lid 1, en artikel 77 genoemde richtlijnen bieden, en waarborgen het onderstaande:
a)
voertuigen met een maximumsnelheid van meer dan 40 km/h bieden met betrekking tot de remprestaties en, indien van toepassing, antiblokkeersystemen een even hoog verkeersveiligheidsniveau als motorvoertuigen en aanhangwagens;
b)
de maximale contactdruk op harde wegoppervlakken van banden of rupsbanden bedraagt 0,8 MPa.
Artikel 18
Voorschriften inzake de inzittendenveiligheid
1. De fabrikanten zorgen ervoor dat de voertuigen zodanig worden ontworpen, gebouwd en geassembleerd dat de personen die in of met het voertuig werken zo min mogelijk risico’s op verwondingen lopen.
2. De fabrikanten zorgen ervoor dat de voertuigen, systemen, onderdelen en technische eenheden voldoen aan de relevante voorschriften van deze verordening, met inbegrip van die met betrekking tot:
a)
kantelbeveiligingsvoorzieningen (hierna „ROPS” genoemd);
b)
voorzieningen ter bescherming tegen vallende voorwerpen (hierna „FOPS” genoemd);
c)
zitplaatsen voor meerijders;
d)
blootstelling van de bestuurder aan geluidsniveaus;
e)
zitplaats van de bestuurder;
f)
bedieningsruimte en toegankelijkheid van de cabine, met inbegrip van bescherming tegen uitglijden, struikelen of vallen;
g)
aftakassen;
h)
bescherming van aandrijfelementen;
i)
gordelverankeringspunten;
j)
veiligheidsgordels;
k)
bescherming van de bestuurder tegen binnendringende voorwerpen (hierna „OPS” genoemd);
l)
bescherming van de bestuurder tegen gevaarlijke stoffen;
m)
bescherming tegen blootstelling aan zeer hete voertuigdelen of materialen;
n)
operators manual;
o)
bedieningsinstrumenten, met inbegrip van de veiligheid en betrouwbaarheid van controlesystemen, en nood- en automatische stopvoorzieningen;
p)
bescherming tegen mechanische gevaren, andere dan die welke worden genoemd onder a), b), g) en k), met inbegrip van bescherming tegen ruwe oppervlakken, scherpe kanten en hoeken, het scheuren van buizen met vloeistoffen en ongecontroleerde bewegingen van het voertuig;
q)
werking en onderhoud, met inbegrip van het veilig schoonmaken van het voertuig;
r)
afschermingen en beschermingsmiddelen;
s)
informatie, waarschuwingen en markeringen;
t)
materialen en producten;
u)
batterijen.
3. De in de leden 1 en 2 bedoelde voorschriften zijn van toepassing op voertuigen en daarvoor bestemde systemen, onderdelen en technische eenheden, indien zij overeenkomstig bijlage I van toepassing zijn.
4. Om voor een hoog niveau van functionele veiligheid te kunnen zorgen, is de Commissie bevoegd overeenkomstig artikel 71 gedelegeerde handelingen vast te stellen met gedetailleerde technische voorschriften, in voorkomend geval met inbegrip van testprocedures en grenswaarden, voor de in lid 2 van dit artikel genoemde onderwerpen. De eerste van deze gedelegeerde handelingen worden uiterlijk 31 december 2014 vastgesteld.
Deze gedetailleerde technische voorschriften zorgen voor een verhoging of ten minste voor het behoud van het niveau van functionele veiligheid dat de in artikel 76, lid 1, en artikel 77 genoemde richtlijnen bieden, met inachtneming van ergonomie (met inbegrip van bescherming tegen voorzienbaar verkeerd gebruik, de gebruiksvriendelijkheid van controlesystemen, de toegankelijkheid van bedieningsinstrumenten om onbedoelde activering te voorkomen, aanpassing van de interface bestuurder/voertuig aan de te voorziene kenmerken van de bestuurder, trillingen en interventie van de bediener), stabiliteit en brandveiligheid.
Artikel 19
Voorschriften voor milieuprestaties
1. De fabrikanten zorgen ervoor dat de voertuigen zodanig worden ontworpen, gebouwd en geassembleerd dat er zo weinig mogelijk gevolgen zijn voor het milieu.
2. De fabrikanten zorgen ervoor dat de voertuigen, systemen, onderdelen en technische eenheden voldoen aan de relevante voorschriften van deze verordening, met inbegrip van die met betrekking tot:
a)
emissies van verontreinigende stoffen;
b)
extern geluidsniveau.
3. De in Richtlijn 97/68/EG voor mobiele machines vastgestelde specifieke grenswaarden, testprocedures en voorschriften voor emissies van verontreinigende stoffen zijn van toepassing.
4. De grenswaarden voor de specifieke externe geluidsniveaus zijn ten hoogste:
a)
89 dB(A) voor trekkers met een massa in onbeladen, rijklare toestand van meer dan 1 500 kg;
b)
85 dB(A) voor trekkers met een massa in onbeladen, rijklare toestand van ten hoogste 1 500 kg.
Ze worden gemeten in overeenstemming met de testprocedures zoals bedoeld in de in lid 6 vermelde gedelegeerde handelingen.
5. De in de leden 1 en 2 bedoelde voorschriften zijn van toepassing op voertuigen en daarvoor bestemde systemen, onderdelen en technische eenheden, indien deze voorschriften overeenkomstig bijlage I van toepassing zijn.
6. Om voor een hoog milieuprestatieniveau te kunnen zorgen, is de Commissie bevoegd overeenkomstig artikel 71 betreffende gedetailleerde technische voorschriften gedelegeerde handelingen vast te stellen, met inbegrip van testprocedures voor het externe geluidsniveau en voor de installatie in een voertuig van wat verontreinigende emissies betreft goedgekeurde motoren en de daarmee samenhangende flexibiliteitsbepalingen. De eerste van deze gedelegeerde handelingen worden uiterlijk 31 december 2014 vastgesteld.
Deze specifieke technische voorschriften zorgen voor een verhoging of ten minste voor het behoud van het milieuprestatieniveau dat de in artikel 76, lid 1, en, in voorkomend geval, artikel 77 genoemde richtlijnen bieden.
HOOFDSTUK IV
EU-TYPEGOEDKEURINGSPROCEDURES
Artikel 20
Procedures voor de EU-typegoedkeuring
1. Bij de aanvraag voor typegoedkeuring van een geheel voertuig mag de fabrikant een van de volgende procedures kiezen:
a)
stapsgewijze typegoedkeuring;
b)
eenstapstypegoedkeuring;
c)
gemengde typegoedkeuring.
Bovendien mag de fabrikant kiezen voor de meerfasentypegoedkeuring.
Alleen de eenstapstypegoedkeuringsprocedure is van toepassing voor de typegoedkeuring van systemen, onderdelen of technische eenheden.
2. De stapsgewijze typegoedkeuring omvat het stapsgewijs verzamelen van de hele reeks EU-typegoedkeuringscertificaten voor de systemen, onderdelen en technische eenheden die onderdeel uitmaken van het voertuig en resulteert uiteindelijk in de typegoedkeuring van het gehele voertuig.
3. De eenstapstypegoedkeuring omvat de goedkeuring van een voertuig in zijn geheel in één handeling.
4. De gemengde typegoedkeuring is een stapsgewijze goedkeuringsprocedure waarbij in de laatste fase van de goedkeuring van het gehele voertuig een of meer systemen worden goedgekeurd zonder dat voor deze systemen een EU-typegoedkeuringscertificaat moet worden afgegeven.
5. Bij een meerfasentypegoedkeuringsprocedure certificeren een of meer goedkeuringsinstanties dat een incompleet of voltooid type voertuig, al naar gelang de staat van voltooiing, aan de desbetreffende administratieve bepalingen en technische voorschriften van deze verordening voldoet.
Meerfasentypegoedkeuring wordt verleend voor een type incompleet of voltooid voertuig dat conform is met de gegevens van het in artikel 22 bedoelde informatiedossier en voldoet aan de technische voorschriften van de desbetreffende, in bijlage I vastgestelde van toepassing zijnde regelgevingen, al naargelang de voltooiingsfase waarin het voertuig zich bevindt.
6. De typegoedkeuring voor de laatste voltooiingsfase wordt pas verleend nadat de goedkeuringsinstantie heeft geverifieerd dat het voertuig waarvoor tijdens de laatste fase een typegoedkeuring is verleend op dat moment voldoet aan alle van toepassing zijnde technische voorschriften. Dit houdt in dat een documentencontrole wordt uitgevoerd voor alle voorschriften van een typegoedkeuring voor een incompleet voertuig die tijdens een meerfasenprocedure is verleend, zelfs als deze is verleend voor een andere voertuigcategorie of -subcategorie.
7. De keuze voor een bepaalde goedkeuringsprocedure heeft geen gevolgen voor de van toepassing zijnde inhoudelijke voorschriften waaraan het goedgekeurde voertuigtype ten tijde van de afgifte van de typegoedkeuring voor een geheel voertuig moet voldoen.
8. De Commissie is bevoegd overeenkomstig artikel 71 gedelegeerde handelingen vast te stellen betreffende gedetailleerde regelingen met betrekking tot typegoedkeuringsprocedures. De eerste van deze gedelegeerde handelingen worden uiterlijk 31 december 2014 vastgesteld.
Artikel 21
Typegoedkeuringsaanvraag
1. De fabrikant dient de typegoedkeuringsaanvraag bij de goedkeuringsinstantie in.
2. Voor een type voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid mag slechts in één lidstaat één aanvraag worden ingediend.
3. Voor ieder goed te keuren type moet een afzonderlijke aanvraag worden ingediend.
Artikel 22
Informatiedossier
1. De aanvrager legt een informatiedossier over aan de goedkeuringsinstantie.
2. Het informatiedossier bevat de volgende elementen:
a)
een inlichtingenformulier;
b)
alle gegevens, tekeningen, foto’s en andere informatie;
c)
voor voertuigen, een vermelding van de overeenkomstig artikel 20, lid 1, gekozen procedure(s);
d)
alle aanvullende informatie waar door de typegoedkeuringsinstantie in het kader van de aanvraagprocedure om wordt gevraagd.
3. Het informatiedossier mag zowel in papieren worden verstrekt, als in een elektronische vorm die aanvaard is door de technische dienst en de goedkeuringsinstantie.
4. De Commissie stelt door middel van gedelegeerde handelingen modellen vast voor het inlichtingenformulier en het informatiedossier. Die uitvoeringshandelingen worden vastgesteld volgens de in artikel 69, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure. De eerste van deze uitvoeringshandelingen worden uiterlijk 31 december 2014 vastgesteld.
Artikel 23
Specifieke voorschriften voor de gegevens die bij de verschillende typegoedkeuringsprocedures moeten worden verstrekt
1. Een aanvraag voor stapsgewijze goedkeuring gaat vergezeld van een informatiedossier overeenkomstig artikel 22 en van alle typegoedkeuringscertificaten die vereist zijn overeenkomstig elk van de van toepassing zijnde regelgevingen die in bijlage I worden vermeld.
Voor de typegoedkeuring van een systeem, onderdeel of technische eenheid overeenkomstig de in bijlage I vermelde van toepassing zijnde regelgevingen heeft de goedkeuringsinstantie toegang tot het desbetreffende informatiedossier totdat de goedkeuring is verleend of geweigerd.
2. Een aanvraag voor een eenstapstypegoedkeuring gaat vergezeld van een informatiedossier als bedoeld in artikel 22 dat de relevante informatie bevat overeenkomstig de op grond van deze verordening vastgestelde uitvoeringshandelingen met betrekking tot die van toepassing zijnde regelgevingen.
3. Bij een gemengde goedkeuringsprocedure gaat het informatiedossier vergezeld van een of meer typegoedkeuringscertificaten die vereist zijn overeenkomstig elk van de in bijlage I opgesomde van toepassing zijnde regelgevingen, en bevat het, voor zover er geen typegoedkeuringscertificaat wordt overgelegd, de overeenkomstig de uitvoeringsmaatregelen die op grond van deze verordening zijn vastgesteld, relevante informatie met betrekking tot die van toepassing zijnde regelgevingen.
4. Onverminderd het bepaalde in de leden 1, 2 en 3 wordt voor meerfasentypegoedkeuring het volgende verstrekt:
a)
in de eerste fase: de delen van het informatiedossier en van de EU-typegoedkeuringscertificaten die relevant zijn voor de voltooiingsfase waarin het basisvoertuig zich bevindt;
b)
in de tweede en daaropvolgende fasen: de delen van het informatiedossier en de EU-typegoedkeuringscertificaten die relevant zijn voor de lopende bouwfase, samen met een kopie van het in de vorige bouwfase voor het voertuig afgegeven EU-typegoedkeuringscertificaat en alle gegevens over eventuele wijzigingen of toevoegingen die de fabrikant heeft aangebracht aan het voertuig.
De onder a) en b) van de eerste alinea van dit lid genoemde informatie mag overeenkomstig lid 3 worden verstrekt.
5. In een met redenen omkleed verzoek kan de goedkeuringsinstantie van de fabrikant verlangen dat hij haar de nodige aanvullende informatie verstrekt om te kunnen beslissen welke tests moeten worden verricht of om de uitvoering van die tests te vergemakkelijken.
HOOFDSTUK V
VERLOOP VAN DE EU-TYPEGOEDKEURINGSPROCEDURES
Artikel 24
Algemene bepalingen
1. Goedkeuringsinstanties verlenen pas EU-typegoedkeuring nadat zij de in artikel 28 bedoelde regelingen voor de overeenstemming van de productie en de overeenstemming van het type voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid met de van toepassing zijnde voorschriften hebben geverifieerd.
2. EU-typegoedkeuringen worden overeenkomstig dit hoofdstuk verleend.
3. Indien een goedkeuringsinstantie van oordeel is dat een type voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid, ook al voldoet het of zij aan de wettelijke voorschriften, een ernstig gevaar voor de veiligheid vormt dan wel het milieu of de volksgezondheid ernstig kan schaden, of een ernstig gevaar voor de inzittendenveiligheid betekent, kan zij de EU-typegoedkeuring ervan weigeren. Zij zendt de goedkeuringsinstanties van de overige lidstaten en de Commissie dan onmiddellijk een gedetailleerd dossier met opgave van de redenen voor haar besluit en bewijsmateriaal voor haar bevindingen.
4. De EU-typegoedkeuringscertificaten worden genummerd volgens een geharmoniseerd systeem dat de Commissie door middel van uitvoeringshandelingen heeft vastgesteld. Die uitvoeringshandelingen worden vastgesteld volgens de in artikel 69, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure. De eerste van deze uitvoeringshandelingen worden uiterlijk 31 december 2014 vastgesteld.
5. Binnen een maand na afgifte van het EU-typegoedkeuringscertificaat zendt de goedkeuringsinstantie de goedkeuringsinstanties van de overige lidstaten door middel van een gemeenschappelijk beveiligd systeem voor de elektronische uitwisseling van gegevens een afschrift toe van het EU-typegoedkeuringscertificaat, inclusief de bijlagen, voor ieder voertuigtype waaraan zij goedkeuring heeft verleend. Het afschrift mag ook de vorm van een elektronisch bestand hebben.
6. De goedkeuringsinstantie stelt de goedkeuringsinstanties van de overige lidstaten onverwijld in kennis van de door haar geweigerde of ingetrokken goedkeuringen van voertuigen, met opgave van de redenen voor haar besluit.
7. Om de drie maanden zendt de goedkeuringsinstantie de goedkeuringsinstanties van de overige lidstaten een lijst van de EU-typegoedkeuringen van systemen, onderdelen of technische eenheden die zij in de voorafgaande periode heeft verleend, gewijzigd, geweigerd of ingetrokken.
8. Op verzoek van een goedkeuringsinstantie van een andere lidstaat zendt de goedkeuringsinstantie die een EU-typegoedkeuring heeft verleend, de eerstgenoemde instantie binnen een maand na ontvangst van dat verzoek door middel van een gemeenschappelijk beveiligd systeem voor de elektronische uitwisseling van gegevens een afschrift van het aangevraagde EU-typegoedkeuringscertificaat, inclusief de bijlagen. Het afschrift mag ook de vorm van een elektronisch bestand hebben.
9. Indien de Commissie hierom verzoekt, verstrekt de goedkeuringsinstantie de in de leden 5 tot en met 8 bedoelde gegevens ook aan de Commissie.
10. De goedkeuringsinstantie stelt een informatiepakket samen dat bestaat uit het informatiedossier plus de testrapporten en alle andere documenten die de technische dienst of de goedkeuringsinstantie tijdens de uitvoering van hun taken aan het informatiedossier hebben toegevoegd. Het informatiepakket bevat een inhoudsopgave, genummerd of voorzien van andere tekens zodat alle pagina’s en de opzet van ieder document duidelijk worden aangegeven; dit document geeft een overzicht geeft van de opeenvolgende stappen in het beheer van de EU-typegoedkeuringsprocedure, met name de data van herzieningen en bijwerkingen. De goedkeurende instantie houdt de informatie in het informatiepakket ter beschikking gedurende een periode van tien jaar na afloop van de geldigheid van de desbetreffende goedkeuring.
Artikel 25
Specifieke bepalingen voor het EU-typegoedkeuringscertificaat
1. De volgende stukken worden als bijlage bij het EU-typegoedkeuringscertificaat gevoegd:
a)
het in artikel 24, lid 10, bedoelde informatiepakket;
b)
de testresultaten;
c)
naam en handtekening van de persoon (personen) die gemachtigd is (zijn) certificaten van overeenstemming te ondertekenen met vermelding van zijn (hun) positie in het bedrijf;
d)
in het geval van een EU-typegoedkeuring voor een geheel voertuig, een ingevuld model van het certificaat van overeenstemming.
2. Het EU-typegoedkeuringscertificaat wordt afgegeven op basis van het model dat door de Commissie door middel van uitvoeringshandelingen is vastgelegd. Die uitvoeringshandelingen worden vastgesteld volgens de in artikel 69, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure. De eerste van deze uitvoeringshandelingen worden uiterlijk 31 december 2014 vastgesteld.
3. Voor elk voertuigtype moet de goedkeuringsinstantie:
a)
alle relevante rubrieken van het EU-typegoedkeuringscertificaat, met inbegrip van het daarbij gevoegde formulier met testresultaten invullen;
b)
de inhoudsopgave bij het informatiepakket samenstellen;
c)
het ingevulde certificaat en de bijlagen onverwijld aan de aanvrager verstrekken.
De Commissie stelt door middel van uitvoeringshandelingen het model voor het onder a) van dit lid genoemde formulier met testresultaten vast. Die uitvoeringshandelingen worden vastgesteld volgens de in artikel 69, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure. De eerste van deze uitvoeringshandelingen worden uiterlijk 31 december 2014 vastgesteld.
4. In het geval van een EU-typegoedkeuring waarvan de geldigheid overeenkomstig artikel 35 beperkt is of die van de toepassing van sommige bepalingen van deze verordening of de op grond van deze verordening vastgestelde gedelegeerde en uitvoeringshandelingen is ontheven, worden deze beperkingen of ontheffingen in het EU-typegoedkeuringscertificaat vermeld.
5. Indien de fabrikant voor de gemengde goedkeuringsprocedure kiest, vult de goedkeuringsinstantie het informatiepakket in met de referenties van de uit hoofde van de in artikel 27, lid 1, bedoelde uitvoeringshandeling opgestelde testrapporten waarvoor geen EU-typegoedkeuringscertificaat beschikbaar is.
6. Indien de fabrikant de eenstapstypegoedkeuringsprocedure kiest, stelt de goedkeuringsinstantie een lijst van van toepassing zijnde voorschriften of regelgevingen op en voegt deze lijst bij het EU-typegoedkeuringscertificaat. De Commissie stelt door middel van uitvoeringshandelingen het model voor een dergelijke lijst vast. Die uitvoeringshandelingen worden vastgesteld overeenkomstig de in artikel 69, lid 2, bedoelde onderzoekprocedure. De eerste van deze uitvoeringshandelingen worden uiterlijk 31 december 2014 vastgesteld.
Artikel 26
Specifieke bepalingen voor systemen, onderdelen en technische eenheden
1. Er wordt EU-typegoedkeuring verleend voor een type systeem dat conform is met de gegevens van het informatiedossier en voldoet aan de technische voorschriften van de in bijlage I vermelde relevante regelgevingen.
2. Er wordt EU-typegoedkeuring verleend voor een onderdeel of technische eenheid die conform is met de gegevens van het informatiedossier en voldoet aan de technische voorschriften van de in bijlage I vermelde relevante regelgevingen.
3. Wanneer onderdelen of technische eenheden, die al dan niet bedoeld zijn voor reparatie, service of onderhoud, ook onder een typegoedkeuring van een systeem vallen met betrekking tot een voertuig, wordt daarvoor geen aanvullende goedkeuring verlangd, tenzij in bijlage I vermelde relevante regelgevingen zulks vereisen.
4. Wanneer een onderdeel of technische eenheid zijn of haar functie slechts vervult of een bijzonder kenmerk slechts vertoont in combinatie met andere voertuigdelen en daarom de naleving van de voorschriften slechts kan worden geverifieerd wanneer het onderdeel of de technische eenheid in combinatie met die andere voertuigdelen functioneert, wordt de geldigheid van de EU-typegoedkeuring van het onderdeel of de technische eenheid dienovereenkomstig beperkt.
In dat geval worden de eventuele beperkingen van het gebruik van het onderdeel of de technische eenheid en de bijzondere montagevoorwaarden in het EU-typegoedkeuringscertificaat vermeld.
Als een dergelijk onderdeel of een dergelijke technische eenheid door de voertuigfabrikant wordt gemonteerd, wordt bij de goedkeuring van het voertuig nagegaan of de beperkingen van het gebruik en de montagevoorwaarden in acht zijn genomen.
Artikel 27
Voor EU-typegoedkeuring vereiste tests
1. Door middel van passende tests die door aangewezen technische diensten worden uitgevoerd, wordt aangetoond dat aan de technische voorschriften van deze verordening en van de in bijlage I vermelde regelgevingen is voldaan.
De in de eerste alinea bedoelde testprocedures en de specifieke uitrustingsstukken en instrumenten die voor de uitvoering van deze tests nodig zijn, worden vastgesteld in de in bijlage I vermelde relevante regelgevingen.
De opzet van het testverslag voldoet aan de algemene voorschriften die door de Commissie door middel van uitvoeringshandelingen worden vastgelegd. Die uitvoeringshandelingen worden vastgesteld volgens de in artikel 69, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure. De eerste van deze uitvoeringshandelingen worden uiterlijk 31 december 2014 vastgesteld.
2. De fabrikant stelt de goedkeuringsinstantie zo veel voertuigen, onderdelen of technische eenheden ter beschikking als volgens de in bijlage I vermelde relevante regelgevingen nodig zijn voor de uitvoering van de voorgeschreven tests.
3. De voorgeschreven tests worden uitgevoerd op voertuigen, onderdelen en technische eenheden die representatief zijn voor het goed te keuren type.
De fabrikant kan evenwel na toestemming van de goedkeuringsinstantie een voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid kiezen dat of die niet representatief is voor het goed te keuren type, maar dat of die een aantal van de meest ongunstige kenmerken ten aanzien van het vereiste prestatieniveau bezit. Tijdens de selectieprocedure mogen ter ondersteuning van de besluitvorming virtuele testmethoden worden gebruikt.
4. Als alternatief voor de in lid 1 bedoelde testprocedures mogen op verzoek van de fabrikant en na toestemming van de goedkeuringsinstantie virtuele testmethoden worden gebruikt ten aanzien van de voorschriften die zijn vastgesteld in de op grond van lid 6 vastgestelde gedelegeerde handelingen.
5. Virtuele testmethoden moeten voldoen aan de voorwaarden in de op grond van lid 6 vastgestelde gedelegeerde handelingen.
6. Om ervoor te zorgen dat de met virtueel testen verkregen resultaten even inzichtelijk zijn als de met fysiek testen verkregen resultaten, is de Commissie bevoegd overeenkomstig artikel 71 gedelegeerde handelingen vast te stellen met betrekking tot de voorschriften waarvoor virtueel testen mogelijk is en de voorwaarden waaronder het virtueel testen moet plaatsvinden. Bij het vaststellen van die gedelegeerde handelingen baseert de Commissie zich zo nodig op de voorschriften en procedures zoals bedoeld in bijlage XVI bij Richtlijn 2007/46/EG van het Europees Parlement en de Raad van 5 september 2007 tot vaststelling van een kader voor de goedkeuring van motorvoertuigen en aanhangwagens daarvan en van systemen, onderdelen en technische eenheden die voor dergelijke voertuigen (33) zijn bestemd.
Artikel 28
Regelingen inzake de overeenstemming van de productie
1. Een goedkeuringsinstantie die een EU-typegoedkeuring verleent, neemt met betrekking tot die goedkeuring de nodige maatregelen om, zo nodig in samenwerking met de goedkeuringsinstanties van de overige lidstaten, te verifiëren of afdoende regelingen zijn getroffen om te waarborgen dat de voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden in productie, conform zijn met het goedgekeurde type.
2. Een goedkeuringsinstantie die een typegoedkeuring voor een compleet voertuig verleent neemt de nodige maatregelen om ervoor te zorgen dat door de fabrikant afgegeven certificaten van overeenstemming voldoen aan artikel 33. Daartoe controleert de goedkeuringsinstantie of een voldoende aantal monsters van certificaten van overeenstemming aan artikel 33 voldoet en of de fabrikant adequate stappen heeft genomen om de juistheid van de gegevens op de certificaten van overeenstemming te waarborgen.
3. Een goedkeuringsinstantie die een EU-typegoedkeuring heeft verleend, neemt met betrekking tot die goedkeuring de nodige maatregelen om, zo nodig in samenwerking met de goedkeuringsinstanties van de overige lidstaten, te verifiëren of de in de leden 1 en 2 bedoelde regelingen nog steeds afdoende zijn zodat voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden in productie nog steeds conform zijn met het goedgekeurde type en de certificaten van overeenstemming nog steeds aan artikel 33 voldoen.
4. Om te verifiëren dat een voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid conform is met het goedgekeurde type, mag de goedkeuringsinstantie die de EU-typegoedkeuring heeft verleend alle controles of tests die vereist zijn voor de EU-typegoedkeuring uitvoeren op monsters die in de bedrijfsgebouwen, inclusief de productiefaciliteiten, van de fabrikant zijn genomen.
5. Indien een goedkeuringsinstantie die een EU-typegoedkeuring heeft verleend, vaststelt dat de in de leden 1 en 2 bedoelde regelingen niet worden toegepast, aanzienlijk afwijken van de overeengekomen regelingen en controleplannen, niet meer worden toegepast of niet langer als afdoende worden beschouwd, terwijl de productie wel wordt voortgezet, neemt zij de nodige maatregelen om ervoor te zorgen dat de procedure voor de overeenstemming van de productie correct wordt nageleefd, of trekt zij de typegoedkeuring in.
6. De Commissie is bevoegd overeenkomstig artikel 71 gedelegeerde handelingen vast te stellen met betrekking tot gedetailleerde regelingen met betrekking tot de overeenstemming van de productie. De eerste van deze gedelegeerde handelingen worden uiterlijk 31 december 2014 vastgesteld.
HOOFDSTUK VI
WIJZIGINGEN VAN EU-TYPEGOEDKEURINGEN
Artikel 29
Algemene bepalingen
1. De fabrikant stelt de goedkeuringsinstantie die de EU-typegoedkeuring heeft verleend, onverwijld in kennis van elke wijziging van de gegevens in het informatiepakket.
Die goedkeuringsinstantie besluit welke van de procedures van artikel 30 moet worden gevolgd.
Zo nodig kan de goedkeuringsinstantie na overleg met de fabrikant besluiten dat een nieuwe EU-typegoedkeuring moet worden verleend.
2. Een aanvraag tot wijziging van een EU-typegoedkeuring wordt uitsluitend ingediend bij de goedkeuringsinstantie die de oorspronkelijke EU-typegoedkeuring heeft verleend.
3. Indien de goedkeuringsinstantie van oordeel is dat voor het aanbrengen van een wijziging inspecties of tests moeten worden herhaald, stelt zij de fabrikant daarvan in kennis.
De in artikel 30 bedoelde procedures zijn alleen van toepassing als de goedkeuringsinstantie op grond van die inspecties of tests tot de conclusie komt dat nog steeds aan de voorwaarden voor EU-typegoedkeuring wordt voldaan.
Artikel 30
Herzieningen en uitbreidingen van EU-typegoedkeuringen
1. Indien gegevens die in het informatiepakket zijn opgenomen, zijn gewijzigd zonder dat daarvoor inspecties of tests hoefden te worden herhaald, wordt de wijziging een „herziening” genoemd.
In dat geval geeft de goedkeuringsinstantie de herziene bladzijden van het informatiepakket af, waarbij op iedere herziene bladzijde duidelijk de aard van de wijziging en de nieuwe afgiftedatum zijn vermeld. Met een geconsolideerde, bijgewerkte versie van het informatiepakket, vergezeld van een gedetailleerde beschrijving van de wijzigingen, wordt geacht aan deze eis te zijn voldaan.
2. Een wijziging wordt een „uitbreiding” genoemd, als gegevens die in het informatiepakket zijn opgenomen zijn gewijzigd en een of meer van de volgende situaties optreden:
a)
er zijn aanvullende inspecties of nieuwe tests nodig;
b)
een gegeven op het EU-typegoedkeuringscertificaat, de bijlagen uitgezonderd, is gewijzigd;
c)
krachtens in bijlage I vermelde regelgevingen die op het goedgekeurde voertuigtype of het goedgekeurde systeem of onderdeel of de goedgekeurde technische eenheid van toepassing zijn, worden van toepassing.
In het geval van een uitbreiding geeft de goedkeuringsinstantie een bijgewerkt EU-typegoedkeuringscertificaat af, voorzien van een uitbreidingsnummer dat één nummer hoger is dan het laatst toegekende uitbreidingsnummer. Op dat goedkeuringscertificaat worden duidelijk de reden voor de uitbreiding en de afgiftedatum vermeld.
3. Bij iedere afgifte van gewijzigde bladzijden of van een geconsolideerde, bijgewerkte versie wordt in de bij het goedkeuringscertificaat gevoegde inhoudsopgave bij het informatiepakket de datum van de laatste uitbreiding of herziening of die van de laatste consolidering van de bijgewerkte versie vermeld.
4. Indien de in lid 2, onder c), bedoelde nieuwe voorschriften uit technisch oogpunt irrelevant zijn voor het voertuigtype of betrekking hebben op andere voertuigcategorieën dan die waartoe het voertuig behoort, wordt geen wijziging van de typegoedkeuring vereist.
Artikel 31
Afgifte en kennisgeving van wijzigingen
1. In geval van een uitbreiding worden alle relevante delen van het EU-typegoedkeuringscertificaat, de bijlagen ervan en de inhoudsopgave bij het informatiepakket bijgewerkt. Het bijgewerkte certificaat en de bijlagen ervan worden onverwijld aan de aanvrager toegezonden.
2. In geval van een herziening worden de herziene documenten of in voorkomend geval de geconsolideerde, bijgewerkte versie, inclusief de herziene inhoudsopgave bij het informatiepakket, door de goedkeuringsinstantie onverwijld aan de aanvrager toegezonden.
3. De goedkeuringsinstantie stelt de goedkeuringsinstanties van de overige lidstaten volgens de in artikel 24 bedoelde procedures van alle wijzigingen van EU-typegoedkeuringen in kennis.
HOOFDSTUK VII
GELDIGHEID VAN EU-TYPEGOEDKEURING
Artikel 32
Einde van de geldigheid
1. Een EU-typegoedkeuring wordt afgegeven voor onbepaalde tijd.
2. In de volgende gevallen wordt een EU-typegoedkeuring van een voertuig ongeldig:
a)
voor het op de markt aanbieden, de registratie of het in het verkeer brengen van voertuigen treden nieuwe voorschriften in werking die op het goedgekeurde voertuigtype van toepassing zijn, en de typegoedkeuring kan niet dienovereenkomstig worden bijgewerkt;
b)
de productie van het goedgekeurde voertuig wordt vrijwillig definitief stopgezet;
c)
de geldigheid van de goedkeuring loopt af ingevolge een beperking overeenkomstig artikel 35, lid 6;
d)
de goedkeuring is ingetrokken overeenkomstig artikel 28, lid 5, artikel 44, lid 1, of artikel 47, lid 4.
3. Indien slechts één variant van een type of één uitvoering van een variant ongeldig wordt, verliest de EU-typegoedkeuring van het betrokken voertuig alleen voor die variant of uitvoering haar geldigheid.
4. Indien de productie van een bepaald voertuigtype definitief wordt stopgezet, stelt de fabrikant de goedkeuringsinstantie die de EU-typegoedkeuring voor het voertuig heeft verleend, hiervan in kennis.
Uiterlijk een maand na ontvangst van de in de eerste alinea bedoelde kennisgeving stelt de goedkeuringsinstantie die de EU-typegoedkeuring voor het voertuig heeft verleend de goedkeuringsinstanties van de overige lidstaten hiervan in kennis.
5. Wanneer een EU-typegoedkeuring van een voertuig ongeldig wordt, stelt de fabrikant, onverminderd het bepaalde in lid 4, de goedkeuringsinstantie van de lidstaat die de EU-typegoedkeuring heeft verleend, daarvan in kennis.
De goedkeuringsinstantie die de EU-typegoedkeuring heeft verleend, verstrekt de goedkeuringsinstanties van de overige lidstaten onverwijld alle van toepassing zijnde informatie om eventueel artikel 39 toe te kunnen passen.
De in de tweede alinea bedoelde informatie omvat met name de productiedatum en het voertuigidentificatienummer van het laatste geproduceerde voertuig.
HOOFDSTUK VIII
CERTIFICAAT VAN OVEREENSTEMMING EN MARKERINGEN
Artikel 33
Certificaat van overeenstemming
1. Als houder van een typegoedkeuring van een voertuig geeft de fabrikant een certificaat van overeenstemming in papieren vorm af waarvan elk compleet, incompleet of voltooid voertuig dat conform het goedgekeurde voertuigtype is gebouwd, vergezeld gaat.
Dit certificaat wordt gratis bij het voertuig aan de koper geleverd. De levering ervan mag niet afhankelijk worden gesteld van een uitdrukkelijk verzoek daartoe of het verstrekken van aanvullende gegevens aan de fabrikant.
Op verzoek van de eigenaar van het voertuig verstrekt de fabrikant van het voertuig, gedurende een periode van tien jaar na de productiedatum van het voertuig, een duplicaat van het certificaat van overeenstemming aan de eigenaar van het voertuig, tegen betaling van een bedrag dat niet hoger is dan de hieraan verbonden kosten. Op de voorzijde van het duplicaat is het woord „duplicaat” duidelijk zichtbaar.
2. De fabrikant maakt gebruik van het model voor het certificaat van overeenstemming dat door de Commissie door middel van uitvoeringshandelingen is vastgesteld. Die uitvoeringshandelingen worden vastgesteld volgens de in artikel 69, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure. Het certificaat van overeenstemming wordt zodanig ontworpen dat vervalsing wordt voorkomen. Hiertoe wordt in de uitvoeringshandelingen bepaald dat het voor het certificaat gebruikte papier door verscheidene druktechnische beveiligingen wordt beschermd. De eerste van deze uitvoeringshandelingen worden uiterlijk 31 december 2014 vastgesteld.
3. Het certificaat van overeenstemming wordt opgesteld in ten minste een van de officiële talen van de Unie. Een lidstaat mag voorschrijven dat het certificaat van overeenstemming naar zijn eigen officiële taal of talen wordt vertaald.
4. De persoon (personen) die gemachtigd is (zijn) om de certificaten van overeenstemming te ondertekenen, maken deel uit van de organisatie van de fabrikant en worden door de directie naar behoren gemachtigd om volledig de wettelijke verantwoordelijkheid van de fabrikant te dragen ten aanzien van het ontwerp en de constructie of de overeenstemming van de productie van een voertuig.
5. Het certificaat van overeenstemming wordt volledig ingevuld en bevat geen andere beperkingen op het gebruik van het voertuig dan die welke in deze verordening of een van de op grond van deze verordening vastgestelde gedelegeerde handelingen zijn toegestaan.
6. In geval van een incompleet of voltooid voertuig vult de fabrikant alleen de punten van het certificaat van overeenstemming in die in de lopende goedkeuringsfase toegevoegd of gewijzigd zijn, en voegt hij in voorkomend geval alle in de vorige fasen afgegeven certificaten van overeenstemming bij.
7. Het opschrift van het certificaat van overeenstemming van voertuigen waarvoor overeenkomstig artikel 35, lid 2, goedkeuring is verleend, luidt als volgt: „Voor complete/voltooide voertuigen waarvoor overeenkomstig artikel 26 van Verordening (EU) nr. 167/2013 van het Europees Parlement en de Raad van 5 februari 2013 inzake de goedkeuring van en het markttoezicht op landbouw- en bosbouwvoertuigen (voorlopige goedkeuring) typegoedkeuring is verleend.”.
8. Het opschrift van het in de in lid 2 bedoelde uitvoeringshandelingen beschreven certificaat van overeenstemming van voertuigen waarvoor overeenkomstig artikel 37 typegoedkeuring is verleend, luidt als volgt: „Voor complete/voltooide voertuigen waarvoor in kleine series typegoedkeuring is verleend”; in de onmiddellijke nabijheid daarvan wordt het jaar van productie gevolgd door een volgnummer tussen 1 en het in de tabel van bijlage II vermelde maximum aangebracht, waaruit voor elk productiejaar blijkt welke plaats het voertuig in de voor dat jaar toegewezen productie inneemt.
9. Onverminderd lid 1 mag de fabrikant het certificaat van overeenstemming met elektronische middelen aan de registratie-instantie van een lidstaat doorgeven.
Artikel 34
Voorgeschreven plaat met de juiste opschriften van voertuigen en typegoedkeuringsmerken van onderdelen of technische eenheden
1. De fabrikant van een voertuig brengt op elk voertuig dat conform het goedgekeurde type is vervaardigd, de door de desbetreffende uitvoeringshandeling die op grond van lid 3 is vastgesteld voorgeschreven plaat met de vereiste opschriften aan.
2. De fabrikant van een onderdeel of technische eenheid, ongeacht of het of zij deel uitmaakt van een systeem, brengt op alle onderdelen en technische eenheden die conform het goedgekeurde type zijn vervaardigd, het door de relevante uitvoeringshandeling die op grond van deze verordening is vastgesteld, of het relevante VN/ECE-reglement of de relevante OESO-code vereiste typegoedkeuringsmerk aan.
Als een dergelijk typegoedkeuringsmerk niet is vereist, brengt de fabrikant ten minste zijn handelsnaam of handelsmerk, het typenummer of een identificatienummer aan.
3. De voorgeschreven plaat en het EU-typegoedkeuringsmerk wordt opgesteld volgens het model dat de Commissie door middel van uitvoeringshandelingen heeft vastgesteld. Die uitvoeringshandelingen worden vastgesteld volgens de in artikel 69, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure. De eerste van deze uitvoeringshandelingen worden uiterlijk 31 december 2014 vastgesteld.
HOOFDSTUK IX
ONTHEFFINGEN VOOR NIEUWE TECHNOLOGIEËN OF NIEUWE CONCEPTEN
Artikel 35
Ontheffingen voor nieuwe technologieën of nieuwe concepten
1. De fabrikant kan EU-typegoedkeuring aanvragen voor een type voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid waarin nieuwe technologieën of concepten zijn toegepast die onverenigbaar zijn met een of meer van de in bijlage I vermelde regelgevingen.
2. De goedkeuringsinstantie verleent de in lid 1 bedoelde EU-typegoedkeuring indien aan elk van de volgende voorwaarden is voldaan:
a)
in de aanvraag zijn de redenen vermeld waarom de desbetreffende technologieën of concepten tot gevolg hebben dat het systeem, het onderdeel of de technische eenheid onverenigbaar is met een of meer van de in bijlage I vermelde regelgevingen;
b)
in de aanvraag zijn de veiligheids- en milieuaspecten van de nieuwe technologie beschreven, alsmede de maatregelen die zijn getroffen om ervoor te zorgen dat ten minste een even hoog veiligheids- en milieubeschermingsniveau wordt gewaarborgd als door de voorschriften waarvan ontheffing wordt aangevraagd wordt geboden;
c)
er worden testbeschrijvingen en -resultaten aangevoerd die aantonen dat aan de voorwaarde onder b) is voldaan.
3. Voor het verlenen van een dergelijke EU-typegoedkeuringsontheffing voor nieuwe technologieën of nieuwe concepten is goedkeuring door de Commissie vereist. Die goedkeuring wordt gegeven door middel van een uitvoeringshandeling. Die uitvoeringshandeling wordt volgens de in artikel 69, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure vastgesteld.
4. In afwachting van het goedkeuringsbesluit van de Commissie mag de goedkeuringsinstantie reeds de EU-typegoedkeuring verlenen, die echter voorlopig is en alleen op het grondgebied van die lidstaat geldig is, voor een voertuigtype waarop de aangevraagde ontheffing betrekking heeft. De goedkeuringsinstantie stelt de Commissie en de overige lidstaten daarvan onverwijld in kennis door middel van een dossier dat de in lid 2 bedoelde gegevens bevat.
In het opschrift van het typegoedkeuringscertificaat en het opschrift van het certificaat van overeenstemming wordt aangegeven dat het hierbij om een voorlopige goedkeuring met een beperkt geldigheidsgebied gaat. De Commissie kan uitvoeringshandelingen vaststellen om te voorzien in geharmoniseerde modellen voor het typegoedkeuringscertificaat en het certificaat van overeenstemming voor de toepassing van dit lid. Die uitvoeringshandelingen worden vastgesteld volgens de in artikel 69, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure.
5. Andere goedkeuringsinstanties mogen besluiten schriftelijk de in lid 4 bedoelde voorlopige goedkeuring binnen hun grondgebied te aanvaarden.
6. Indien van toepassing wordt in de in lid 3 bedoelde goedkeuring door de Commissie ook aangegeven of er op de geldigheid beperkingen van toepassing zijn. De geldigheidsduur van de typegoedkeuring bedraagt in elk geval ten minste 36 maanden.
7. Als de Commissie de goedkeuring weigert, stelt de goedkeuringsinstantie de houder van de in lid 3 bedoelde voorlopige typegoedkeuring er onverwijld van in kennis dat de voorlopige goedkeuring zes maanden na de datum van de weigering van de Commissie zal worden ingetrokken.
Voertuigen die echter conform de voorlopige goedkeuring worden vervaardigd voordat deze ongeldig is geworden, mogen worden in de handel gebracht, geregistreerd of in het verkeer worden gebracht in elke lidstaat die de voorlopige goedkeuring had aanvaard.
Artikel 36
Latere aanpassing van gedelegeerde en uitvoeringshandelingen
1. Wanneer de Commissie een goedkeuring voor de verlening van een ontheffing overeenkomstig artikel 35 verleent, neemt zij onmiddellijk de nodige maatregelen om de gedelegeerde of uitvoeringshandelingen in kwestie aan de technologische ontwikkelingen aan te passen.
Wanneer de ontheffing krachtens artikel 35 betrekking heeft op een VN/ECE-reglement, stelt de Commissie een wijziging van dat VN/ECE-reglement voor volgens de procedure krachtens de Herziene Overeenkomst van 1958.
2. Zodra de relevante regelgevingen zijn gewijzigd, wordt elke aan het besluit van de Commissie tot goedkeuring van de ontheffing inherente beperking onmiddellijk opgeheven.
Indien de nodige stappen voor de aanpassing van de gedelegeerde of uitvoeringshandelingen niet zijn ondernomen, kan de Commissie, op verzoek van de lidstaat die de goedkeuring heeft verleend, middels een besluit in de vorm van een uitvoeringshandeling vastgesteld volgens de in artikel 69, lid 2, bedoelde onderzoekprocedure de lidstaat machtigen de typegoedkeuring te verlengen.
HOOFDSTUK X
IN KLEINE SERIES GEPRODUCEERDE VOERTUIGEN
Artikel 37
Nationale typegoedkeuring van kleine series
1. De fabrikant kan binnen de in bijlage II vermelde jaarlijkse kwantitatieve beperkingen verzoeken om een nationale typegoedkeuring van kleine series van een voertuigtype. Deze beperkingen zijn van toepassing op het op de markt aanbieden, de registratie of het in het verkeer brengen van voertuigen van het goedgekeurde type op de markt van elke lidstaat in een bepaald jaar.
Voor de nationale typegoedkeuring van kleine series kan de goedkeuringsinstantie, indien daarvoor goede redenen zijn, vrijstelling van een of meer van de in deze verordening en van een of meer van de bijlage I vermelde regelgevingen verlenen, mits zij alternatieve voorschriften aangeeft.
2. De in lid 1 bedoelde alternatieve voorschriften moeten een functioneel veiligheids- en milieubeschermings- en inzittendenveiligheidsniveau waarborgen dat, voor zover praktisch haalbaar, gelijkwaardig is met het door de desbetreffende, in bijlage I vermelde regelgevingen geboden niveau.
3. Voor de nationale typegoedkeuring van voertuigen krachtens dit artikel worden systemen, onderdelen of technische eenheden waarvoor overeenkomstig de in bijlage I vermelde regelgevingen typegoedkeuring is verleend, aanvaard.
4. Het typegoedkeuringscertificaat voor voertuigen waarvoor overeenkomstig dit artikel typegoedkeuring wordt verleend, wordt opgesteld volgens het in artikel 25, lid 2, bedoelde model, maar zonder het opschrift „EU-typegoedkeuringscertificaat voor voertuigen”, en geeft inhoudelijk aan welke vrijstellingen overeenkomstig lid 1 van dit artikel zijn verleend. De typegoedkeuringscertificaten worden genummerd volgens het in artikel 24, lid 4, bedoelde geharmoniseerde systeem.
5. De geldigheid van een nationale typegoedkeuring van kleine series is beperkt tot het grondgebied van de lidstaat waarvan de goedkeuringsinstantie de goedkeuring heeft verleend.
6. Op verzoek van de fabrikant wordt echter een kopie van het typegoedkeuringscertificaat en de bijbehorende bijlagen per aangetekend schrijven of per e-mail aan de goedkeuringsinstanties van de door de fabrikant aangewezen lidstaten toegezonden.
7. Uiterlijk drie maanden na ontvangst van het in lid 6 bedoelde verzoek besluiten de goedkeuringsinstanties van de door de fabrikant aangewezen lidstaten of zij de typegoedkeuring wel of niet aanvaarden. Zij delen hun beslissing formeel mede aan de goedkeuringinstantie die de nationale typegoedkeuring voor kleine series heeft toegekend.
8. De goedkeuringsinstanties van de lidstaten accepteren de nationale typegoedkeuring tenzij zij redelijke gronden hebben om aan te nemen dat de nationale technische voorschriften volgens welke het voertuig is goedgekeurd, niet gelijkwaardig zijn aan hun eigen technische voorschriften.
9. Op verzoek van een aanvrager die een voertuig met een nationale typegoedkeuring van kleine series in de handel wil brengen of registreren in een andere lidstaat, verstrekt de goedkeuringsinstantie die de nationale typegoedkeuring van kleine series heeft verleend aan de nationale autoriteit van de andere lidstaat een afschrift te verlenen van het typegoedkeuringscertificaat, met inbegrip van het informatiepakket. De leden 7 en 8 zijn van toepassing.
HOOFDSTUK XI
OP DE MARKT AANBIEDEN, REGISTRATIE OF IN HET VERKEER BRENGEN
Artikel 38
Op de markt aanbieden, registratie of in het verkeer brengen
1. Onverminderd de artikelen 41 en 44 worden voertuigen waarvoor typegoedkeuring voor gehele voertuigen verplicht is of waarvoor de fabrikant krachtens deze verordening een dergelijke typegoedkeuring heeft verkregen, alleen op de markt aangeboden of geregistreerd, en in het verkeer gebracht als zij vergezeld gaan van een geldig certificaat van overeenstemming overeenkomstig artikel 33.
In het geval van incomplete voertuigen wordt het op de markt aanbieden of het in het verkeer brengen ervan toegestaan, maar de instanties van de lidstaten die verantwoordelijk zijn voor de registratie van voertuigen kunnen de registratie en het gebruik op de weg ervan weigeren.
2. Lid 1 is niet van toepassing op voertuigen die bestemd zijn voor gebruik door het leger, de burgerbescherming, de brandweer of de ordediensten, noch op voertuigen waarvoor overeenkomstig artikel 37 typegoedkeuring is verleend.
Artikel 39
Op de markt aanbieden, registratie of in het verkeer brengen van voertuigen uit restantvoorraad
1. Met inachtneming van de in de leden 2 en 4 vastgelegde beperkingen betreffende voertuigen uit een restantvoorraad en termijn, mogen voertuigen die conform zijn met een voertuigtype waarvan de EU-typegoedkeuring ingevolge artikel 32 ongeldig is geworden, niet op de markt worden aangeboden, geregistreerd of in het verkeer worden gebracht.
De eerste alinea is alleen van toepassing op voertuigen die zich op het grondgebied van de Unie bevinden en waarvoor ten tijde van hun productie een geldige EU-typegoedkeuring was verleend, maar die niet op de markt zijn aangeboden, zijn geregistreerd of in het verkeer gebracht voor deze EU-typegoedkeuring ongeldig werd.
2. Lid 1 geldt gedurende 24 maanden voor complete voertuigen en gedurende 30 maanden voor voltooide voertuigen, telkens gerekend vanaf de datum waarop de EU-typegoedkeuring ongeldig is geworden.
3. De fabrikant die van lid 1 gebruik wil maken, dient bij de nationale autoriteiten van elke lidstaat waar deze voertuigen op de markt worden aangeboden, geregistreerd of in het verkeer worden gebracht, een verzoek in. In dat verzoek worden de technische of economische redenen vermeld waarom deze voertuigen niet aan de nieuwe typegoedkeuringsvoorschriften kunnen voldoen.
De betrokken nationale autoriteit besluit binnen drie maanden na ontvangst van de aanvraag of en, zo ja, voor hoeveel exemplaren zij de registratie van deze voertuigen op haar grondgebied toestaat.
4. Het aantal voertuigen uit een restantvoorraad mag niet meer bedragen dan 10 % van het aantal voertuigen dat tijdens de twee voorafgaande jaren is geregistreerd, of niet meer dan 20 per lidstaat, als dat meer is.
5. Op het certificaat van overeenstemming van de voertuigen die volgens deze procedure in het verkeer worden gebracht, wordt speciaal vermeld dat deze voertuigen als „voertuigen uit een restantvoorraad” worden aangemerkt.
6. De lidstaten zorgen ervoor dat het krachtens de procedure van dit artikel op de markt aan te bieden, te registreren of in het verkeer te brengen aantal voertuigen effectief wordt gecontroleerd.
7. Dit artikel is alleen van toepassing in geval van stopzetting in verband met het einde van de geldigheid van de typegoedkeuring in het in artikel 32, lid 2, onder a), bedoelde geval.
Artikel 40
Op de markt aanbieden of in het verkeer brengen van onderdelen en technische eenheden
1. Onderdelen of technische eenheden mogen alleen op de markt worden aangeboden of in het verkeer worden gebracht indien zij aan de voorschriften van de in bijlage I vermelde relevante regelgevingen voldoen en overeenkomstig artikel 34 naar behoren zijn gemerkt.
2. Lid 1 is niet van toepassing in het geval van onderdelen of technische eenheden die speciaal worden gebouwd of ontworpen voor nieuwe voertuigen die niet onder deze verordening vallen.
3. In afwijking van lid 1 mogen de lidstaten het op de markt aanbieden of het in het verkeer brengen van onderdelen of technische eenheden toestaan die onder artikel 35 van een of meer bepalingen van deze verordening zijn vrijgesteld of die bestemd zijn voor montage op voertuigen waarvoor krachtens artikel 37 goedkeuringen zijn verleend die betrekking hebben op het desbetreffende onderdeel of de desbetreffende technische eenheid.
4. In afwijking van lid 1, en tenzij in deze verordening of in een van de op grond van deze verordening vastgestelde gedelegeerde handelingen anders is bepaald, mogen de lidstaten het op de markt aanbieden of het in het verkeer brengen van onderdelen of technische eenheden toestaan die bestemd zijn voor montage op voertuigen waarvoor, op het moment dat zij op de markt worden aangeboden of in het verkeer werden gebracht, geen typegoedkeuring was vereist op grond van deze verordening of Richtlijn 2003/37/EG.
HOOFDSTUK XII
VRIJWARINGSCLAUSULES
Artikel 41
Procedures op nationaal niveau voor de omgang met voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden die een ernstig risico vormen
1. Wanneer de markttoezichtautoriteiten van een lidstaat maatregelen hebben genomen krachtens artikel 20 van Verordening (EG) nr. 765/2008 of voldoende redenen hebben om aan te nemen dat een onder deze verordening vallend voertuig of systeem of een onder deze verordening vallend onderdeel of technische eenheid een ernstig risico voor de gezondheid of veiligheid van personen of voor andere onder deze verordening vallende aspecten van de bescherming van algemene belangen vormt, voert de goedkeuringsinstantie die de goedkeuring heeft verleend een beoordeling van het voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid uit in het licht van alle in deze verordening vastgestelde voorschriften. De desbetreffende marktdeelnemers verlenen volledige medewerking aan de goedkeuringsinstanties en/of markttoezichtautoriteiten.
Wanneer de goedkeuringsinstantie die de goedkeuring heeft verleend bij deze beoordeling vaststelt dat het voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid niet aan de voorschriften van deze verordening voldoet, verlangt zij onverwijld van de betrokken marktdeelnemer dat hij alle passende corrigerende maatregelen neemt om het voertuig, systeem, onderdeel of de technische eenheid met deze voorschriften conform te maken, of dat hij het voertuig, systeem, onderdeel of de technische eenheid uit de handel neemt of binnen een redelijke termijn, die evenredig is met de aard van het risico, terugroept.
Artikel 21 van Verordening (EG) nr. 765/2008 is van toepassing op de in de tweede alinea van dit lid genoemde maatregelen.
2. Wanneer de goedkeuringsinstanties van mening zijn dat de non-conformiteit niet tot hun nationale grondgebied beperkt is, brengen zij de Commissie en de andere lidstaten op de hoogte van de resultaten van de beoordeling en van de maatregelen die zij van de marktdeelnemer hebben verlangd.
3. De marktdeelnemer zorgt ervoor dat alle passende corrigerende maatregelen worden toegepast op alle betrokken niet-conforme voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden die hij in de Unie in de handel heeft gebracht of geregistreerd of voor het in het verkeer brengen waarvan hij verantwoordelijk is.
4. Wanneer de marktdeelnemer niet binnen de in lid 1, tweede alinea, bedoelde termijn doeltreffende corrigerende maatregelen neemt, nemen de nationale autoriteiten alle passende maatregelen om het op de markt aanbieden, de registratie of het in het verkeer brengen op hun nationale markt van niet-conforme voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden te verbieden of te beperken, dan wel deze in de betrokken lidstaat uit de handel te nemen of terug te roepen.
5. De nationale autoriteiten brengen de Commissie en de andere lidstaten onverwijld van de in lid 4 bedoelde maatregelen op de hoogte.
De verstrekte informatie omvat alle bekende bijzonderheden, met name de gegevens die nodig zijn om het voertuig, systeem, onderdeel of de technische eenheid die niet conform is te identificeren en om de oorsprong, de aard van de beweerde niet-conformiteit en van het risico, en de aard en de duur van de nationale maatregelen vast te stellen, evenals de argumenten die worden aangevoerd door de desbetreffende marktdeelnemer. De goedkeuringsinstanties vermelden met name of de non-conformiteit een van de volgende redenen heeft:
a)
het voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid voldoet niet aan de voorschriften met betrekking tot de gezondheid of veiligheid van personen, de bescherming van het milieu of andere onder deze verordening vallende aspecten van de bescherming van algemene belangen;
b)
de in bijlage I vermelde desbetreffende regelgevingen vertonen tekortkomingen.
6. De lidstaten brengen de Commissie en de andere lidstaten binnen een maand op de hoogte van door hen genomen maatregelen en van aanvullende informatie waarover zij beschikken met betrekking tot de non-conformiteit van het voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid in kwestie, en van hun bezwaren indien zij het niet eens zijn met de aangemelde nationale maatregel.
7. Indien binnen een maand na de ontvangst van de in lid 6 van dit artikel bedoelde informatie bezwaar tegen een maatregel van een lidstaat is ingebracht door een andere lidstaat of de Commissie, wordt die maatregel door de Commissie overeenkomstig artikel 42 geëvalueerd.
8. De lidstaten zorgen ervoor dat ten aanzien van het voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid in kwestie onmiddellijk de passende beperkende maatregelen worden genomen zoals het uit de handel nemen van dit voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid.
Artikel 42
Vrijwaringsmaatregel van de Unie
1. Wanneer tijdens de procedure van artikel 41, leden 3 en 4, bezwaren tegen een maatregel van een lidstaat worden ingebracht, of de Commissie van mening is dat de nationale maatregel in strijd is met de wetgeving van de Unie, voert de Commissie onmiddellijk een evaluatie van de nationale maatregel uit na raadpleging van de lidstaten en de betrokken marktdeelnemer(s). Aan de hand van de resultaten van die evaluatie besluit de Commissie volgens de in artikel 69, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedures of de nationale maatregel al dan niet gerechtvaardigd wordt geacht.
De Commissie brengt alle lidstaten en de betrokken marktdeelnemer(s) op de hoogte van haar besluit.
2. Indien de nationale maatregel gerechtvaardigd wordt geacht, nemen alle lidstaten de nodige maatregelen om ervoor te zorgen dat het niet-conforme voertuig, systeem of onderdeel of de niet-conforme technische eenheid uit de handel genomen wordt, en stellen zij de Commissie daarvan in kennis. Indien de nationale maatregel niet-gerechtvaardigd wordt geacht, trekt de betrokken lidstaat de maatregel in of past hij deze aan, in overeenstemming met het in lid 1 bedoelde besluit.
3. Indien de nationale maatregel gerechtvaardigd wordt geacht en wordt toegerekend aan tekortkomingen in deze verordening of op grond van deze verordening vastgestelde gedelegeerde of uitvoeringshandelingen, stelt de Commissie als volgt passende maatregelen voor:
a)
wanneer het op grond van deze verordening vastgestelde gedelegeerde of uitvoeringshandelingen betreft, stelt de Commissie de vereiste wijzigingen van de desbetreffende handeling voor;
b)
wanneer het VN/ECE-reglementen betreft, stelt de Commissie de vereiste ontwerpwijzigingen van de betrokken VN/ECE-reglementen voor volgens de procedure die krachtens de Herziene Overeenkomst van 1958 van toepassing is.
Artikel 43
Conforme voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden die een ernstig risico vormen
1. Indien een lidstaat, na krachtens artikel 41, lid 1, een evaluatie te hebben uitgevoerd, van oordeel is dat voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden, ook al voldoen zij aan de van toepassing zijnde voorschriften of zijn zij naar behoren gemerkt, een ernstig gevaar vormen voor de veiligheid, dan wel het milieu of de volksgezondheid ernstig kunnen schaden, verlangt deze lidstaat van de betrokken marktdeelnemer dat hij alle passende corrigerende maatregelen neemt om ervoor te zorgen dat het voertuig, systeem of onderdeel of de technische eenheid op het moment van het in de handel brengen of de registratie of na het in het verkeer brengen ervan niet langer een risico vormt, of dat hij het voertuig, systeem of onderdeel of de technische eenheid uit de handel neemt of binnen een redelijke termijn, die evenredig is met de aard van het risico, terugroept. De lidstaat mag de registratie van dergelijke voertuigen weigeren, totdat de voertuigfabrikant al die passende maatregelen heeft genomen.
2. Voor voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden als bedoeld in lid 1, zorgt de marktdeelnemer ervoor dat corrigerende maatregelen worden toegepast op al deze voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden die in de Unie in de handel worden gebracht, geregistreerd of in het verkeer worden gebracht.
3. De in lid 1 bedoelde lidstaat brengt de Commissie en de andere lidstaten binnen een maand op de hoogte van alle bekende bijzonderheden, met name de gegevens die nodig zijn om het voertuig, systeem of onderdeel of de technische eenheid in kwestie te identificeren en de oorsprong en de toeleveringsketen van het voertuig, systeem of onderdeel of van de technische eenheid, de aard van het risico en de aard en de duur van de nationale maatregelen vast te stellen.
4. De Commissie raadpleegt onverwijld de lidstaten en de betrokken marktdeelnemer(s), en met name de goedkeuringsinstantie die de typegoedkeuring heeft verleend, en voert een evaluatie van de getroffen nationale maatregel uit. Aan de hand van die evaluatie besluit de Commissie of de in lid 1 bedoelde nationale maatregelen al dan niet gerechtvaardigd worden geacht, en stelt zij zo nodig passende maatregelen voor.
5. De Commissie richt haar besluit tot alle lidstaten en brengt de lidstaten en de betrokken marktdeelnemer(s) er onmiddellijk van op de hoogte.
Artikel 44
Voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden die niet conform zijn met het goedgekeurde type
1. Indien nieuwe voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden die van een certificaat van overeenstemming vergezeld gaan of van een goedkeuringsmerk zijn voorzien, niet conform zijn met het goedgekeurde type, neemt de goedkeuringsinstantie die de EU-typegoedkeuring heeft verleend de nodige maatregelen, die kunnen gaan tot intrekking van de typegoedkeuring, om de voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden in productie conform te maken met het goedgekeurde type.
2. Voor de toepassing van lid 1 worden afwijkingen van de gegevens op het EU-typegoedkeuringscertificaat of in het informatiepakket beschouwd als gebrek aan conformiteit met het goedgekeurde type.
3. Indien een goedkeuringsinstantie aantoont dat nieuwe voertuigen, onderdelen of technische eenheden die van een certificaat van overeenstemming vergezeld gaan of van een in een andere lidstaat afgegeven goedkeuringsmerk zijn voorzien, niet conform zijn met het goedgekeurde type, kan zij de goedkeuringsinstantie die de EU-typegoedkeuring heeft verleend, verzoeken te verifiëren of de voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden in productie nog conform zijn met het goedgekeurde type. De goedkeuringsinstantie die de EU-typegoedkeuring heeft verleend voert deze verificatie zo spoedig mogelijk uit en uiterlijk drie maanden na de datum van het verzoek.
4. De goedkeuringsinstantie verzoekt de goedkeuringsinstantie die de EU-typegoedkeuring voor een systeem, onderdeel, technische eenheid of incompleet voertuig heeft verleend, in de volgende gevallen de nodige maatregelen te nemen om de voertuigen in productie opnieuw conform te maken met het goedgekeurde type:
a)
in geval van een EU-typegoedkeuring van een voertuig, indien de niet-conformiteit van een voertuig uitsluitend aan de niet-conformiteit van een systeem, component of technische eenheid kan worden toegeschreven;
b)
in geval van een meerfasentypegoedkeuring, indien de niet-conformiteit van een voltooid voertuig uitsluitend aan de niet-conformiteit van een systeem, onderdeel of technische eenheid dat of die deel uitmaakt van het incomplete voertuig, of aan de niet-conformiteit van het incomplete voertuig zelf kan worden toegeschreven.
5. De betrokken goedkeuringsinstantie neemt de nodige maatregelen, zo nodig in samenwerking met de goedkeuringsinstantie die het verzoek heeft gedaan, zo spoedig mogelijk en uiterlijk binnen drie maanden na de datum van het verzoek.
6. Wanneer niet-conformiteit wordt vastgesteld, neemt de goedkeuringsinstantie van de lidstaat die de EU-typegoedkeuring voor het systeem, onderdeel of technische eenheid dan wel voor het incomplete voertuig heeft verleend, de in lid 1 genoemde maatregelen.
De goedkeuringsinstanties stellen elkaar binnen een maand in kennis van de intrekking van een EU-typegoedkeuring en van de redenen daarvoor.
7. Indien de goedkeuringsinstantie die de EU-typegoedkeuring heeft verleend, de haar ter kennis gebrachte niet-conformiteit betwist, trachten de betrokken lidstaten het geschil op te lossen. De Commissie wordt op de hoogte gehouden en pleegt zo nodig passend overleg om tot een vergelijk te komen.
Artikel 45
Het in de handel en in het verkeer brengen van voertuigdelen of uitrustingsstukken die een ernstig risico kunnen vormen voor de correcte werking van essentiële systemen
1. Voertuigdelen of uitrustingsstukken die een ernstig risico kunnen vormen voor de correcte werking van systemen die essentieel zijn voor de veiligheid van het voertuig of voor zijn milieuprestaties worden niet in de handel gebracht, geregistreerd of in het verkeer gebracht, tenzij daarvoor een vergunning is verleend door een goedkeuringsinstantie overeenkomstig artikel 46, leden 1, 2 en 4.
2. Teneinde voor de uniforme toepassing van lid 1 te zorgen, kan de Commissie uitvoeringshandelingen vaststellen om een lijst van dergelijke voertuigdelen en uitrustingsstukken op te stellen op basis van de beschikbare informatie, en in het bijzonder informatie van de lidstaten met betrekking tot:
a)
de ernst van het risico voor de veiligheid of de milieuprestaties van voertuigen waarop de betrokken voertuigdelen en uitrustingsstukken zijn gemonteerd;
b)
de mogelijke gevolgen die het uit hoofde van dit artikel opleggen van een eventuele vergunningsplicht voor voertuigdelen of uitrustingsstukken met zich meebrengt voor de consumenten en de fabrikanten op de vervangingsmarkt.
Die uitvoeringshandelingen worden vastgesteld overeenkomstig de onderzoeksprocedure bedoeld in artikel 69, lid 2.
3. Lid 1 is niet van toepassing op originele voertuigdelen of uitrustingsstukken, noch op voertuigdelen of uitrustingsstukken waarvoor een typegoedkeuring is verleend overeenkomstig een van de in bijlage I vermelde regelgevingen, tenzij de goedkeuring betrekking heeft op andere aspecten dan die welke onder lid 1 vallen.
4. De Commissie is bevoegd overeenkomstig artikel 71 gedelegeerde handelingen vast te stellen met betrekking tot de voorschriften waaraan de in lid 1 van dit artikel bedoelde voertuigdelen of uitrustingsstukken moeten voldoen.
5. Deze voorschriften kunnen worden gebaseerd op de in bijlage I vermelde regelgevingen of kunnen een vergelijking opleggen van de voertuigdelen of uitrustingsstukken met de milieu- of veiligheidsprestaties van het originele voertuig of, naargelang het geval, van een onderdeel daarvan. In beide gevallen zorgen de voorschriften ervoor dat de voertuigdelen of uitrustingsstukken geen nadelige invloed hebben op de werking van de systemen die essentieel zijn voor de veiligheid van het voertuig of voor zijn milieuprestaties.
Artikel 46
Voertuigdelen of uitrustingsstukken die een ernstig risico kunnen vormen voor de correcte werking van essentiële systemen - bijkomende voorschriften
1. Voor de toepassing van artikel 45, lid 1, dient de fabrikant van voertuigdelen of uitrustingsstukken bij de goedkeuringsinstantie een aanvraag met een door een aangewezen technische dienst opgesteld testverslag in waarin wordt gecertificeerd dat de voertuigdelen of uitrustingsstukken waarvoor vergunning wordt gevraagd, voldoen aan de in artikel 45, lid 4, bedoelde voorschriften. De fabrikant kan slechts één aanvraag per type per onderdeel bij slechts één goedkeuringsinstantie indienen.
Op verzoek van de bevoegde instantie van een andere lidstaat zendt de goedkeuringsinstantie die de vergunning heeft verleend de eerstgenoemde instantie binnen een maand na ontvangst van dat verzoek een afschrift van het aangevraagde toestemmingscertificaat, inclusief de bijlagen, door middel van een gemeenschappelijk beveiligd systeem voor de elektronische uitwisseling van gegevens. Het afschrift mag de vorm van een elektronisch bestand hebben.
2. In de aanvraag worden gegevens vermeld betreffende de fabrikant van de voertuigdelen of uitrustingsstukken, de type-, identificatie- en onderdeelnummers van de voertuigdelen of uitrustingsstukken, alsmede de naam van de fabrikant van het voertuig, het voertuigtype en, in voorkomend geval, het bouwjaar of enige andere informatie aan de hand waarvan het voertuig waarop deze voertuigdelen of uitrustingsstukken moeten worden aangebracht, kan worden geïdentificeerd.
Wanneer de goedkeuringsinstantie, rekening houdend met het testrapport en ander bewijsmateriaal, ervan overtuigd is dat de desbetreffende voertuigdelen of uitrustingsstukken voldoen aan de in artikel 45, lid 4, bedoelde voorschriften, geeft zij een vergunning af voor het in de handel of in het verkeer brengen van de voertuigdelen of uitrustingsstukken, onder voorbehoud van lid 4, tweede alinea, van dit artikel.
De goedkeuringsinstantie verstrekt de fabrikant onverwijld een certificaat.
3. De Commissie kan uitvoeringshandelingen vaststellen om een model en een nummeringsysteem vast te stellen voor het in lid 2, derde alinea, van dit artikel bedoelde certificaat. Die uitvoeringshandelingen worden volgens de in artikel 69, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure vastgesteld.
4. De fabrikant stelt de goedkeuringsinstantie die de vergunning heeft afgegeven, onverwijld in kennis van alle wijzigingen die van invloed zijn op de afgiftevoorwaarden. Deze goedkeuringsinstantie besluit of de vergunning opnieuw moet worden bezien of opnieuw moet worden afgegeven, en of aanvullende tests noodzakelijk zijn.
Het is de verantwoordelijkheid van de fabrikant ervoor te zorgen dat de voertuigdelen of de uitrustingsstukken vervaardigd worden en blijven worden volgens de voorwaarden waaronder de vergunning is afgegeven.
5. Alvorens een vergunning af te geven, gaat de goedkeuringsinstantie na of er bevredigende regelingen en procedures voorhanden zijn om een effectieve controle van de overeenstemming van de productie te waarborgen.
Wanneer de goedkeuringsinstantie oordeelt dat niet langer wordt voldaan aan de voorwaarden voor de afgifte van de vergunning, verzoekt zij de fabrikant de nodige maatregelen te nemen om ervoor te zorgen dat de voertuigdelen of uitrustingsstukken opnieuw conform worden gemaakt. Indien nodig trekt zij de vergunning in.
6. De goedkeuringsinstanties van de verschillende lidstaten brengen elke onenigheid met betrekking tot de in lid 2, tweede alinea, bedoelde vergunning ter kennis van de Commissie. Na overleg met de goedkeuringsinstanties neemt de Commissie passende maatregelen om een einde te maken aan de onenigheid, waarbij zij zelfs, waar nodig, de intrekking van de vergunning kan eisen.
7. Zolang de in artikel 45, lid 2, bedoelde lijst nog niet is opgesteld, kunnen de lidstaten nationale bepalingen handhaven in verband met voertuigdelen of uitrustingsstukken die een nadelige invloed kunnen hebben op de correcte werking van systemen die essentieel zijn voor de veiligheid van het voertuig of zijn milieuprestaties.
Artikel 47
Terugroepen van voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden
1. Wanneer een fabrikant aan wie een EU-typegoedkeuring voor een geheel voertuig is verleend, overeenkomstig Verordening (EG) nr. 765/2008 in de handel gebrachte, geregistreerde of onder zijn verantwoordelijkheid in het verkeer gebrachte voertuigen moet terugroepen omdat een op het voertuig gemonteerd systeem of onderdeel of een op het voertuig gemonteerde technische eenheid, al dan niet overeenkomstig deze verordening goedgekeurd, een ernstig risico voor de veiligheid, de volksgezondheid of het milieu vormt, of omdat een onderdeel waarvoor uit hoofde van de typegoedkeuringswetgeving geen specifieke voorschriften gelden, een ernstig risico voor de veiligheid, de volksgezondheid of het milieu vormt, stelt hij de goedkeuringsinstantie die de goedkeuring voor het voertuig heeft verleend, hiervan onmiddellijk in kennis.
2. Wanneer een fabrikant van systemen, onderdelen of technische eenheden aan wie een EU-typegoedkeuring is verleend, overeenkomstig Verordening (EG) nr. 765/2008 systemen, onderdelen of technische eenheden die in de handel zijn gebracht of voor het in het verkeer brengen waarvan hij verantwoordelijk was, moet terugroepen omdat deze, ongeacht of zij al dan niet overeenkomstig deze verordening zijn goedgekeurd, een ernstig risico voor de veiligheid, de inzittendenveiligheid, de volksgezondheid of het milieu vormen, stelt hij de goedkeuringsinstantie die de goedkeuring heeft verleend, hiervan onmiddellijk in kennis.
3. De fabrikant stelt de goedkeuringsinstantie een reeks maatregelen voor om het in de leden 1 en 2 bedoelde ernstige risico weg te nemen. De goedkeuringsinstantie deelt de voorgestelde maatregelen onverwijld aan de goedkeuringsinstanties van de andere lidstaten mee.
De goedkeuringsinstanties zien erop toe dat deze maatregelen in hun lidstaten effectief worden uitgevoerd.
4. Indien de maatregelen door de betrokken goedkeuringsinstantie ontoereikend worden geacht of deze van mening is dat ze niet snel genoeg zijn uitgevoerd, stelt zij de goedkeuringsinstantie die de EU-typegoedkeuring heeft verleend, daarvan onverwijld in kennis.
De goedkeuringsinstantie die de EU-typegoedkeuring heeft verleend stelt vervolgens de fabrikant in kennis. Wanneer de fabrikant geen effectieve corrigerende maatregelen voorstelt en uitvoert, neemt de goedkeuringsinstantie die de EU-typegoedkeuring heeft verleend alle vereiste beschermingsmaatregelen, die kunnen gaan tot de intrekking van de EU-typegoedkeuring. Bij intrekking van de EU-typegoedkeuring, stelt de goedkeuringsinstantie binnen een maand na deze intrekking de fabrikant, de goedkeuringsinstanties van de overige lidstaten en de Commissie hiervan per aangetekend schrijven of equivalente elektronische middelen in kennis.
Artikel 48
Kennisgeving van besluiten en beschikbare rechtsmiddelen
1. Elk besluit dat uit hoofde van deze verordening wordt genomen en elk besluit tot weigering of intrekking van een EU-typegoedkeuring, tot weigering van de registratie, tot het verbieden of beperken van het in de handel brengen, registreren of in het verkeer brengen van een voertuig, dan wel tot het verplicht uit de handel nemen van een voertuig, wordt uitvoerig met redenen omkleed.
2. Het besluit wordt ter kennis gebracht van de belanghebbende onder vermelding van de rechtsmiddelen waarover hij krachtens de geldende wettelijke voorschriften van de betrokken lidstaat beschikt en van de termijnen waarbinnen deze rechtsmiddelen kunnen worden aangewend.
HOOFDSTUK XIII
INTERNATIONALE REGELGEVING
Artikel 49
VN/ECE-reglementen die deel uitmaken van de EU-typegoedkeuring
1. De VN/ECE-reglementen of de wijzigingen daarop waar de Unie voor heeft gestemd of waartoe de Unie is toegetreden, en die in bijlage I bij deze verordening of in de op grond van deze verordening vastgestelde gedelegeerde handelingen zijn vermeld, maken deel uit van de voorschriften voor de EU-typegoedkeuring van een voertuig.
2. De goedkeuringsinstanties van de lidstaten aanvaarden de krachtens de in lid 1 bedoelde VN/ECE-reglementen afgegeven goedkeuringen en, in voorkomend geval, de desbetreffende goedkeuringsmerken in plaats van de overeenkomstige goedkeuringen en goedkeuringsmerken die op grond van deze verordening en de op grond van deze verordening vastgestelde gedelegeerde handelingen zijn afgegeven.
3. Wanneer de Unie voor een VN/ECE-reglement of de wijzigingen daarop heeft gestemd met het oog op de EU-typegoedkeuring van voertuigen, stelt de Commissie overeenkomstig artikel 71 een gedelegeerde handeling vast om het VN/ECE-reglement of de wijzigingen daarop verplicht te stellen en, in voorkomend geval, bijlage I bij deze verordening of de op grond van deze verordening vastgestelde gedelegeerde handelingen te wijzigen, al naargelang het geval.
In die gedelegeerde handeling wordt vermeld vanaf welke data de toepassing van het VN/ECE-reglement of van de wijzigingen daarop verplicht is en worden in voorkomend geval overgangsbepalingen opgenomen.
De Commissie stelt afzonderlijke gedelegeerde handelingen vast ten aanzien van de verplichte toepassing van VN/ECE-reglementen.
Artikel 50
Erkenning van de testrapporten van de OESO voor EU-typegoedkeuringen
1. Onverminderd de andere voorschriften van deze verordening kunnen, wanneer in deze verordening naar OESO-codes wordt verwezen, EU-typegoedkeuringen stoelen op het complete testrapport dat is opgesteld op basis van de standaardcodes van de OESO, als alternatief voor de testrapporten die krachtens deze verordening of de op grond van deze verordening vastgestelde gedelegeerde handelingen zijn opgesteld.
2. Het OESO-testrapport waarnaar in lid 1 wordt verwezen, mag alleen voor EU-typegoedkeuring worden gebruikt als het is goedgekeurd conform bijlage 1 bij het besluit van de OESO-Raad van februari 2012 waarin de OESO-standaardcodes voor de officiële keuring van landbouw- en bosbouwtrekkers worden herzien, als gewijzigd.
HOOFDSTUK XIV
HET VERSTREKKEN VAN TECHNISCHE INFORMATIE
Artikel 51
Informatie voor gebruikers
1. De fabrikant mag geen technische informatie over de bij deze verordening of de op grond van deze verordening vastgestelde gedelegeerde handelingen of uitvoeringshandelingen voorgeschreven gegevens verstrekken, die afwijkt van de gegevens die door de goedkeuringsinstantie zijn goedgekeurd.
2. Indien een op grond van deze verordening vastgestelde gedelegeerde handeling of uitvoeringshandeling hierin voorziet, stelt de fabrikant de gebruikers alle relevante informatie en vereiste instructies ter beschikking waarin de bijzondere voorwaarden voor of de beperkingen op het gebruik van een voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid worden beschreven.
3. De in lid 2 bedoelde informatie wordt verstrekt in de officiële taal of talen van de lidstaten waar het voertuig in de handel zal worden gebracht, geregistreerd of in het verkeer gebracht. Na aanvaarding door de goedkeuringsinstantie wordt zij in de gebruikershandleiding opgenomen.
Artikel 52
Informatie voor fabrikanten van onderdelen of technische eenheden
1. De voertuigfabrikant verstrekt de fabrikanten van onderdelen of technische eenheden alle gegevens die voor de EU-typegoedkeuring van onderdelen of technische eenheden zijn vereist of om een vergunning krachtens artikel 45 te verkrijgen, inclusief, in voorkomend geval, de in de op grond van deze verordening vastgestelde gedelegeerde handelingen of uitvoeringshandelingen vermelde tekeningen.
De voertuigfabrikant kan de fabrikanten van onderdelen of technische eenheden een verbindende overeenkomst opleggen ter bescherming van de vertrouwelijkheid van alle informatie die niet openbaar is, met inbegrip van informatie die verband houdt met intellectuele-eigendomsrechten.
2. De fabrikant van onderdelen of technische eenheden in zijn hoedanigheid van houder van een EU-typegoedkeuringscertificaat dat overeenkomstig artikel 26, lid 4, beperkingen op het gebruik en/of bijzondere montagevoorschriften bevat, verstrekt alle informatie hierover aan de voertuigfabrikant.
Indien een op grond van deze verordening vastgestelde gedelegeerde handeling hierin voorziet, verstrekt de fabrikant van onderdelen of technische eenheden instructies over beperkingen op het gebruik en/of bijzondere montagevoorschriften bij de geproduceerde onderdelen of technische eenheden.
HOOFDSTUK XV
TOEGANG TOT REPARATIE- EN ONDERHOUDSINFORMATIE
Artikel 53
Verplichtingen van de fabrikanten
1. De fabrikanten bieden erkende handelaren, reparateurs en onafhankelijke marktdeelnemers op websites middels een gestandaardiseerd format snel en makkelijk niet-discriminatoire toegang tot reparatie- en onderhoudsinformatie. Deze verplichting is niet van toepassing in het geval dat een voertuig wordt goedgekeurd als een in kleine series gebouwd voertuig.
Software die essentieel is voor de goede werking van het veiligheids- en milieucontrolesysteem mag worden beschermd tegen niet-geautoriseerde manipulatie. Elke manipulatie van deze systemen die nodig is voor reparatie- of onderhoudsdoeleinden, of die toegankelijk is voor erkende handelaren of reparateurs, wordt ook op niet-discriminatoire wijze toegankelijk gemaakt voor onafhankelijke marktdeelnemers.
2. Tot het moment dat de Commissie een gemeenschappelijke format vaststelt ten aanzien van de levering van de in lid 1 bedoelde informatie, dient deze informatie beschikbaar te worden gemaakt op een samenhangende manier die onafhankelijke marktdeelnemers in staat stelt deze met behulp van een redelijke inspanning te verwerken.
De fabrikant stelt erkende handelaren, reparateurs en onafhankelijke marktdeelnemers op niet-discriminatoire wijze opleidingsdocumentatie en relevant gereedschap ter beschikking. Deze toegang omvat, in voorkomend geval, passende opleiding met betrekking tot het downloaden van software, het beheer van diagnostische foutcodes en het gebruik van gereedschap.
3. Onverminderd lid 1 omvat de aldaar bedoelde informatie het volgende:
a)
het type en model van de trekker;
b)
een eenduidig voertuigidentificatienummer;
c)
servicehandboeken met reparatie- en onderhoudsgegevens en serviceschema’s;
d)
technische handleidingen en technische servicebulletins;
e)
informatie over onderdelen en diagnose (zoals de theoretische minimale en maximale meetwaarden);
f)
bedradingsschema’s;
g)
de diagnostische foutcodes (met inbegrip van de eigen codes van de fabrikant);
h)
alle informatie die nodig is voor het installeren van nieuwe of geactualiseerde software in een nieuw voertuig of voertuigtype (bijvoorbeeld onderdeelnummer software);
i)
informatie over, en verstrekt door middel van, eigen instrumenten en apparatuur;
j)
informatie over gegevensregistratie, testgegevens en alle andere technische informatie (zoals bidirectionele bewakingsgegevens, indien van toepassing op de gebruikte technologie);
k)
standaardarbeidseenheden of de aan reparatie- en onderhoudswerkzaamheden bestede tijd, indien beschikbaar gesteld, hetzij direct, hetzij via een derde partij, aan de erkende handelaren en reparateurs van de fabrikant.
4. Erkende handelaren en reparatiebedrijven die deel uitmaken van het distributienet van een bepaalde voertuigfabrikant, worden als onafhankelijke marktdeelnemers in de zin van deze verordening beschouwd voor zover zij reparatie- of onderhoudsdiensten verrichten voor voertuigen van een fabrikant van wiens distributienet zij geen deel uitmaken.
5. De reparatie- en onderhoudsinformatie van het voertuig is altijd beschikbaar, uitgezonderd tijdens noodzakelijke onderhoudswerkzaamheden aan het informatiesysteem.
6. Voor de fabricage en het onderhoud van OBD-compatibele vervangings- of onderhoudsonderdelen en diagnose- en testapparatuur verstrekken de fabrikanten zonder daarbij te discrimineren de relevante OBD-, reparatie- en onderhoudsinformatie aan belangstellende fabrikanten en reparateurs van onderdelen en diagnose- en testapparatuur.
7. Ten behoeve van het ontwerp en de fabricage van auto-onderdelen voor voertuigen die op alternatieve brandstof rijden, verstrekken de fabrikanten zonder daarbij te discrimineren de relevante OBD en de reparatie- en onderhoudsinformatie van het voertuig aan iedere belangstellende installateur, fabrikant of reparateur van uitrustingstukken voor op alternatieve brandstof rijdende voertuigen.
8. Wanneer een fabrikant een EU-typegoedkeuring of een nationale typegoedkeuring aanvraagt, levert hij aan de goedkeuringsinstantie het bewijs dat hij wat de in dit artikel voorgeschreven informatie betreft aan deze verordening voldoet.
Indien deze informatie op dat moment niet beschikbaar is of niet voldoet aan deze verordening en de op grond van deze verordening vastgestelde gedelegeerde en uitvoeringsmaatregelen die van toepassing zijn wanneer een aanvraag voor een EU-typegoedkeuring of een nationale typegoedkeuring wordt ingediend, verstrekt de fabrikant deze informatie binnen zes maanden na de datum van goedkeuring.
De Commissie kan uitvoeringshandelingen vaststellen voor het vaststellen van een model voor een certificaat betreffende toegang tot OBD en reparatie- en onderhoudsinformatie van het voertuig, waarmee dit bewijs van naleving aan de goedkeuringsinstantie wordt geleverd. Die uitvoeringshandelingen worden vastgesteld volgens de in artikel 69, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure.
9. Indien bovengenoemd bewijs van naleving niet binnen de in de tweede alinea van lid 8 genoemde termijn wordt geleverd, neemt de goedkeuringsinstantie de nodige maatregelen om op de naleving toe te zien.
10. De fabrikant stelt latere wijzigingen van en aanvullingen op de reparatie- en onderhoudsinformatie op zijn websites ter beschikking zodra deze ter beschikking worden gesteld van erkende reparateurs.
11. Indien de reparatie- en onderhoudsgegevens van een voertuig in een door of namens de voertuigfabrikant beheerde centrale databank worden opgeslagen, krijgen onafhankelijke reparatiebedrijven gratis toegang tot deze gegevens en worden zij in staat gesteld gegevens over de door hen uitgevoerde reparatie- en onderhoudswerkzaamheden in te voeren.
12. De Commissie is bevoegd overeenkomstig artikel 71 gedelegeerde handelingen vast te stellen met gedetailleerde voorschriften voor de toegang tot reparatie- en onderhoudsinformatie, en met name technische specificaties voor de manier waarop reparatie- en onderhoudsinformatie beschikbaar wordt gesteld.
13. De Commissie past de informatievoorschriften in dit artikel, inclusief de technische specificaties betreffende de wijze waarop informatie moet worden verstrekt, door middel van de in lid 12 bedoelde gedelegeerde handelingen aan, teneinde deze evenredig te maken, in het bijzonder rekening houdend met het relatief kleine productievolume van dit type voertuig en met de in bijlage II vastgestelde maximale aantallen voor in kleine series gebouwde voertuigen. In naar behoren gemotiveerde gevallen kan deze aanpassing resulteren in vrijstelling van het voorschrift betreffende het in een gestandaardiseerd format verstrekken van de informatie. Bij aanpassing of vrijstelling dient er hoe dan ook op te worden toegezien dat aan de doelstellingen van dit artikel kan worden voldaan.
Artikel 54
Verplichtingen met betrekking tot verschillende houders van typegoedkeuring
Bij stapsgewijze typegoedkeuring, gemengde goedkeuring en meerfasentypegoedkeuring, is de fabrikant die verantwoordelijk is voor de respectieve typegoedkeuring tevens verantwoordelijk voor het leveren van reparatie-informatie betreffende het specifieke systeem, onderdeel of de specifieke technische eenheid of voor de specifieke fase aan zowel de eindfabrikant als onafhankelijke marktdeelnemers.
De eindfabrikant is verantwoordelijk voor het verstrekken van informatie betreffende het hele voertuig aan onafhankelijke marktdeelnemers.
Artikel 55
Vergoedingen voor de toegang tot reparatie- en onderhoudsinformatie van het voertuig
1. De fabrikanten mogen een redelijke en evenredige vergoeding vragen voor de toegang tot reparatie- en onderhoudsinformatie van het voertuig, werkinstrumenten en scholing waarop deze verordening van toepassing is. Een vergoeding is niet redelijk of evenredig indien deze ontmoedigend werkt doordat geen rekening wordt gehouden met de mate waarin de onafhankelijke marktdeelnemer deze gebruikt.
2. De fabrikanten stellen de reparatie- en onderhoudsinformatie op dag-, maand- of jaarbasis ter beschikking, waarbij de vergoeding voor de toegang tot deze informatie afhankelijk is van de periode waarvoor toegang wordt verleend.
Artikel 56
Forum betreffende toegang tot voertuiginformatie
Het werkterrein van het Forum betreffende toegang tot voertuiginformatie dat is ingesteld krachtens artikel 13, lid 9, van Verordening (EG) nr. 692/2008 van de Commissie van 18 juli 2008 tot uitvoering en wijziging van Verordening (EG) nr. 715/2007 van het Europees Parlement en de Raad betreffende de typegoedkeuring van motorvoertuigen met betrekking tot emissies van lichte personen- en bedrijfsvoertuigen (Euro 5 en Euro 6) en de toegang tot reparatie- en onderhoudsinformatie (34) wordt uitgebreid met de voertuigen die onder deze verordening vallen.
Op grond van bewijs van al dan niet opzettelijk misbruik van OBD- en reparatie- en onderhoudsinformatie van voertuigen adviseert het in de eerste alinea bedoelde Forum de Commissie over maatregelen om dergelijk misbruik van informatie te voorkomen.
HOOFDSTUK XVI
AANWIJZING EN AANMELDING VAN TECHNISCHE DIENSTEN
Artikel 57
Voorschriften met betrekking tot technische diensten
1. De aanwijzende goedkeuringsinstanties zien erop toe dat voordat zij een technische dienst aanwijzen overeenkomstig artikel 59 deze technische dienst voldoet aan de voorschriften in de leden 2 tot en met 9 van dit artikel.
2. Onverminderd artikel 60, lid 1, wordt een technische dienst naar het nationale recht van een lidstaat opgericht en bezit deze rechtspersoonlijkheid.
3. Een technische dienst is een onafhankelijke organisatie die niet betrokken is bij het ontwerp, de productie, de levering of het onderhoud van het voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid die door deze dienst wordt beoordeeld.
Een instantie die lid is van een organisatie van ondernemers of van een vakorganisatie die ondernemingen vertegenwoordigt die betrokken zijn bij het ontwerp, de vervaardiging, de beschikbaarstelling, de assemblage, het gebruik of het onderhoud van de door haar beoordeelde, geteste of geïnspecteerde voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden, kan geacht worden aan de eerste alinea te voldoen, op voorwaarde dat haar onafhankelijkheid en de afwezigheid van belangenconflicten worden aangetoond.
4. Een technische dienst, zijn hoogste leidinggevenden en het personeel ervan dat belast is met het uitvoeren van de categorieën taken waarvoor zij overeenkomstig artikel 59, lid 1, zijn aangewezen, zijn niet de ontwerper, fabrikant, leverancier of voor het onderhoud verantwoordelijke persoon van de voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden die zij beoordelen, en vertegenwoordigen niet partijen die bij deze activiteiten betrokken zijn. Dit belet echter niet het gebruik van beoordeelde voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden zoals bedoeld in lid 3 van dit artikel, die nodig zijn voor de activiteiten van de technische dienst of het gebruik van dergelijke voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden voor persoonlijke doeleinden.
Een technische dienst zorgt ervoor dat de activiteiten van zijn dochterondernemingen of onderaannemers niet van invloed zijn op de vertrouwelijkheid, de objectiviteit of de onpartijdigheid van de categorieën activiteiten waarvoor dienst werd aangewezen.
5. Een technische dienst en zijn personeel voeren de categorieën activiteiten waarvoor de dienst werd aangewezen uit met de grootste mate van beroepsintegriteit en met de vereiste technische bekwaamheid op het specifieke gebied, en zij zijn vrij van elke druk en beïnvloeding, met name van financiële aard, die hun oordeel of de resultaten van hun beoordelingsactiviteiten kunnen beïnvloeden, in het bijzonder van druk en beïnvloeding van de kant van personen of groepen van personen die belang hebben bij de resultaten van deze activiteiten.
6. Een technische dienst is in staat alle categorieën activiteiten uit te voeren waarvoor hij in overeenstemming met artikel 59, lid 1, is aangewezen door tot tevredenheid van zijn aanwijzende goedkeuringsinstantie aan te tonen dat hij beschikt over:
a)
personeel met passende vaardigheden, specifieke technische kennis en beroepsopleiding, alsook voldoende en passende ervaring om de taken uit te voeren;
b)
beschrijvingen van de relevante procedures voor de categorieën activiteiten waarvoor hij aangewezen wenst te worden, met waarborgen betreffende de transparantie en de reproduceerbaarheid van die procedures;
c)
procedures voor het uitvoeren van de categorieën activiteiten waarvoor hij aangewezen wenst te worden, terdege rekening houdend met de mate van complexiteit van de technologie van het voertuig, systeem of onderdeel of van de technische eenheid in kwestie, en met het massa- of seriële karakter van het productieproces, en
d)
de benodigde middelen voor het op een passende wijze uitvoeren van de taken die verband houden met de categorieën activiteiten waarvoor hij aangewezen wenst te worden, en toegang heeft tot alle benodigde apparatuur en faciliteiten.
Daarnaast toont de technische dienst tegenover de aanwijzende goedkeuringsinstantie aan dat hij voldoet aan de normen die zijn vastgesteld in de op grond van artikel 61 vastgestelde gedelegeerde handelingen en relevant zijn voor de categorieën activiteiten waarvoor hij is aangewezen.
7. De onpartijdigheid van de technische diensten, hun hoogste leidinggevenden en het beoordelingspersoneel moet worden gewaarborgd. Zij oefenen geen activiteiten uit die hun onafhankelijk oordeel of hun integriteit met betrekking tot de categorieën activiteiten waarvoor zij zijn aangewezen, in het gedrang kunnen brengen.
8. Technische diensten sluiten een aansprakelijkheidsverzekering voor hun activiteiten af, tenzij de wettelijke aansprakelijkheid op basis van hun nationale recht door de lidstaat wordt gedekt of de lidstaat zelf rechtstreeks verantwoordelijk is voor de conformiteitsbeoordeling.
9. Het personeel van een technische dienst is gebonden aan het beroepsgeheim ten aanzien van alle informatie waarvan het kennisneemt bij de uitoefening van zijn taken uit hoofde van deze verordening of bepalingen van nationaal recht die daaraan uitvoering geven, behalve ten opzichte van de aanwijzende goedkeuringsinstantie of op grond van het Unierecht of het nationale recht. De eigendomsrechten worden beschermd.
Artikel 58
Dochterondernemingen van en uitbesteding door technische diensten
1. Technische diensten mogen uitsluitend met instemming van hun aanwijzende goedkeuringsinstantie een deel van de activiteiten waarvoor zij zijn aangewezen overeenkomstig artikel 59, lid 1, uitbesteden of door een dochteronderneming laten uitvoeren.
2. Wanneer een technische dienst specifieke taken in verband met de categorieën activiteiten waarvoor hij is aangewezen, uitbesteed of door een dochteronderneming laat uitvoeren, waarborgt hij dat de onderaannemer of dochteronderneming voldoet aan artikel 57, en stelt hij de aanwijzende goedkeuringsinstantie hiervan op de hoogte.
3. Technische diensten dragen de volledige verantwoordelijkheid voor de taken die worden verricht door hun onderaannemers of dochterondernemingen, ongeacht waar deze zijn gevestigd.
4. Technische diensten houden de relevante documenten over de beoordeling van de kwalificaties van de onderaannemer of de dochteronderneming en over de door hen uitgevoerde taken ter beschikking van de aanwijzende goedkeuringsinstantie.
Artikel 59
Aanwijzing van technische diensten
1. Technische diensten worden aangewezen voor een of meer van de volgende activiteitencategorieën, afhankelijk van hun competentiegebied:
a)
categorie A, technische diensten die de tests als bedoeld in deze verordening en in de in bijlage I vermelde regelgevingen, in hun eigen voorzieningen uitvoeren;
b)
categorie B, technische diensten die toezien op de in deze verordening en in de in bijlage I vermelde handelingen bedoelde tests, indien de uitvoering plaatsvindt in de voorzieningen van de fabrikant of in de voorzieningen van een derde;
c)
categorie C, technische diensten die de door de fabrikant toegepaste procedures voor de controle van de overeenstemming van de productie geregeld evalueren en controleren;
d)
categorie D, technische diensten die tests of inspecties uitvoeren of hierop toezien voor de controle van de overeenstemming van de productie.
2. Een goedkeuringsinstantie kan worden aangewezen als technische dienst voor een of meer van de in lid 1 bedoelde activiteiten.
3. Technische diensten van een derde land welke niet overeenkomstig artikel 60 zijn aangewezen, kunnen voor de toepassing van artikel 63 worden aangemeld, maar uitsluitend indien in een dergelijke aanvaarding van technische diensten is voorzien in een bilaterale overeenkomst tussen de Unie en het betrokken derde land. Dit belet een technische dienst die naar het nationale recht van een lidstaat is opgericht overeenkomstig artikel 57, lid 2, niet in derde landen dochterondernemingen op te richten, op voorwaarde dat de dochterondernemingen rechtstreeks geleid en gecontroleerd worden door de aangewezen technische dienst.
Artikel 60
Geaccrediteerde interne technische diensten van de fabrikant
1. Een geaccrediteerde interne technische dienst van een fabrikant kan alleen worden aangewezen voor activiteiten van categorie A met betrekking tot de technische voorschriften waarvoor zelftesten in een op grond van deze verordening vastgestelde gedelegeerde handeling wordt toegestaan. Deze technische dienst vormt een afzonderlijk en te onderscheiden deel van de onderneming en is niet betrokken bij het ontwerp, de vervaardiging, de levering of het onderhoud van de voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden die hij beoordeelt.
2. Een geaccrediteerde interne technische dienst voldoet aan de volgende voorschriften:
a)
behalve dat hij is aangewezen door de goedkeuringsinstantie van een lidstaat, is hij geaccrediteerd door een nationale accreditatie-instantie zoals bedoeld in artikel 2, punt 11, van Verordening (EG) nr. 765/2008 en overeenkomstig de normen en procedures zoals bedoeld in artikel 61 van deze verordening;
b)
de geaccrediteerde interne technische dienst en zijn personeel zijn organisatorisch te onderscheiden en beschikken binnen de onderneming waarvan zij deel uitmaken over rapportagemethoden die hun onpartijdigheid waarborgen en aan de relevante nationale accreditatie-instantie aantonen;
c)
de geaccrediteerde interne technische dienst, noch zijn personeel oefenen activiteiten uit die hun onafhankelijk oordeel of hun integriteit met betrekking tot de categorieën activiteiten waarvoor zij zijn aangewezen, in het gedrang kunnen brengen;
d)
de geaccrediteerde interne technische dienst verleent zijn diensten uitsluitend aan de onderneming waarvan hij deel uitmaakt.
3. Een geaccrediteerde interne technische dienst hoeft niet bij de Commissie te worden aangemeld voor de toepassing van artikel 63, maar op verzoek van de aanwijzende goedkeuringsinstantie wordt door de onderneming waarvan zij deel uitmaken of door de nationale accreditatie-instantie informatie over hun accreditatie aan die instantie verstrekt.
Artikel 61
Procedures voor prestatienormen en de evaluatie van technische diensten
Om ervoor te zorgen dat technische diensten in alle lidstaten aan dezelfde hoge standaarden voor het prestatieniveau voldoen, is de Commissie bevoegd overeenkomstig artikel 71 gedelegeerde handelingen vast te stellen inzake de normen waar de technische diensten aan moeten voldoen en voor de procedure voor hun beoordeling overeenkomstig artikel 62 en voor hun accreditatie overeenkomstig artikel 60.
Artikel 62
Beoordeling van de vaardigheden van de technische diensten
1. De aanwijzende goedkeuringsinstantie stelt een beoordelingsverslag op waaruit blijkt dat de kandidaat-technische dienst is beoordeeld op de naleving van de voorschriften van deze verordening en de op grond van deze verordening vastgestelde gedelegeerde handelingen. Dit verslag kan een door een accreditatie-instantie afgegeven accreditatiecertificaat omvatten.
2. De beoordeling waarop het in lid 1 bedoelde verslag wordt gebaseerd, wordt uitgevoerd volgens een op grond van artikel 61 vastgestelde gedelegeerde handeling. Het beoordelingsverslag wordt ten minste elke drie jaar opnieuw bezien.
3. Het beoordelingsverslag wordt desgevraagd aan de Commissie verstrekt. In dergelijke gevallen en als de beoordeling niet is gebaseerd op een door een nationale accreditatie-instantie afgegeven accreditatiecertificaat waarin wordt verklaard dat de technische dienst aan deze verordening voldoet, stelt de aanwijzende instantie aan de Commissie schriftelijke bewijsstukken ter beschikking waaruit de bekwaamheid van de technische dienst blijkt, alsmede de regelingen die zijn getroffen om te waarborgen dat de technische dienst regelmatig wordt gecontroleerd door de aanwijzende goedkeuringsinstantie en voldoet aan deze verordening en de op grond van deze verordening vastgestelde gedelegeerde handelingen.
4. De goedkeuringsinstantie die als technische dienst aangewezen wenst te worden overeenkomstig artikel 59, lid 2, toont aan dat zij aan de voorwaarden voldoet middels een beoordeling door van de beoordeelde activiteit onafhankelijke beoordelaars. Deze beoordelaars kunnen uit dezelfde organisatie komen, mits zij afzonderlijk van het personeel dat de beoordeelde activiteit uitoefent, worden bestuurd.
5. Een geaccrediteerde interne technische dienst voldoet aan de relevante bepalingen van dit artikel.
Artikel 63
Aanmeldingsprocedures
1. De lidstaten stellen de Commissie in kennis van de naam, het adres, inclusief het elektronische adres, de verantwoordelijke personen en de activiteitencategorie van elke technische dienst die zij hebben aangewezen, alsook van latere wijzigingen in deze aanwijzingen. In de aanmelding wordt vermeld voor welke van de in bijlage I genoemde onderwerpen de technische diensten zijn aangewezen.
2. Een technische dienst kan de in artikel 59, lid 1, bedoelde activiteiten voor de typegoedkeuring namens de voor de typegoedkeuring verantwoordelijke aanwijzende goedkeuringsinstantie alleen verrichten als hij van tevoren bij de Commissie is aangemeld overeenkomstig lid 1 van dit artikel.
3. Dezelfde technische dienst kan door verschillende aanwijzende goedkeuringsinstantie worden aangewezen en aangemeld door de lidstaten van deze aanwijzende goedkeuringsinstanties, ongeacht de categorie of categorieën van activiteiten die deze dienst uitoefent overeenkomstig artikel 59, lid 1.
4. De Commissie wordt in kennis gesteld van alle latere relevante wijzigingen in de aanwijzing.
5. Wanneer een specifieke organisatie of een bevoegd orgaan dat een activiteit verricht die niet onder artikel 59, lid 1, valt, moet worden aangewezen voor de toepassing van een in bijlage I vermelde regelgeving, vindt de aanmelding plaats overeenkomstig dit artikel.
6. De Commissie publiceert de lijst en de gegevens van de technische diensten die overeenkomstig dit artikel zijn aangemeld op haar website.
Artikel 64
Wijzigingen van de aanwijzing
1. Wanneer een aanwijzende goedkeuringsinstantie heeft geconstateerd of vernomen dat een door haar aangewezen technische dienst niet meer aan de eisen van deze verordening voldoet of zijn verplichtingen niet nakomt, wordt de aanwijzing door de aanwijzende goedkeuringsinstantie beperkt, opgeschort of, in voorkomend geval, ingetrokken, afhankelijk van de ernst van het niet-voldoen aan deze eisen of het niet-nakomen van deze verplichtingen. De lidstaat die deze technische dienst heeft aangemeld stelt de Commissie onverwijld op de hoogte. De Commissie wijzigt de in artikel 63, lid 6, bedoelde informatie dienovereenkomstig.
2. Wanneer de aanwijzing wordt beperkt, opgeschort of ingetrokken, of de technische dienst zijn activiteiten heeft gestaakt, doet de aanwijzende goedkeuringsinstantie het nodige om ervoor te zorgen dat de dossiers van die technische dienst hetzij door een andere technische dienst worden behandeld, hetzij aan de aanwijzende goedkeuringsinstantie of op hun verzoek de markttoezichtautoriteiten ter beschikking kunnen worden gesteld.
Artikel 65
Betwisting van de bekwaamheid van technische diensten
1. De Commissie onderzoekt alle gevallen waarin zij twijfelt of in kennis wordt gesteld van twijfels omtrent de bekwaamheid van een technische dienst of omtrent de vraag of een technische dienst nog aan de voorschriften voldoet en zijn verantwoordelijkheden nakomt.
2. De lidstaat van de aanwijzende goedkeuringsinstantie verstrekt de Commissie, op verzoek, alle informatie met betrekking tot de grondslag van de aanwijzing of de instandhouding van de aanwijzing van de betrokken technische dienst.
3. Alle gevoelige informatie die de Commissie in het kader van haar onderzoek ontvangt, wordt door haar vertrouwelijk behandeld.
4. Wanneer de Commissie vaststelt dat een technische dienst niet of niet meer aan de aanwijzingsvoorschriften voldoet, stelt zij de lidstaat van de aanwijzende goedkeuringsinstantie daarvan op de hoogte, teneinde samen met die lidstaat de noodzakelijke corrigerende maatregelen vast te stellen, en verzoekt zij die lidstaat deze corrigerende maatregelen, inclusief, in voorkomend geval, de intrekking van de aanwijzing, te nemen.
Artikel 66
Operationele verplichtingen van technische diensten
1. Technische diensten voeren de categorieën activiteiten uit waarvoor zij zijn aangewezen namens de aanwijzende goedkeuringsinstantie volgens de beoordelings- en testprocedures zoals bedoeld in deze verordening en in de in bijlage I vermelde regelgevingen.
Technische diensten houden toezicht op de in deze verordening of in een van de in bijlage I vermelde regelgevingen voor de goedkeuring noodzakelijke tests of inspecties of voeren deze zelf uit, tenzij alternatieve procedures zijn toegestaan. De technische diensten voeren geen tests, beoordelingen of inspecties uit waarvoor zij niet naar behoren door hun goedkeuringsinstantie zijn aangewezen.
2. Technische diensten:
a)
stellen hun aanwijzende goedkeuringsinstantie te allen tijde in staat in voorkomend geval getuige te zijn tijdens de conformiteitsbeoordeling door de technische dienst, en
b)
onverminderd het bepaalde in artikel 57, lid 9, en artikel 67, verstrekken hun aanwijzende goedkeuringsinstantie te allen tijde de informatie over hun onder het toepassingsgebied van deze verordening vallende activiteitencategorieën waarom verzocht wordt.
3. Als een technische dienst vaststelt dat een fabrikant niet aan voorschriften in deze verordening heeft voldaan, meldt hij dit aan de aanwijzende goedkeuringsinstantie zodat deze laatste de fabrikant kan verzoeken passende corrigerende maatregelen te nemen en vervolgens geen typegoedkeuringscertificaat afgeeft, tenzij de passende corrigerende maatregelen ten genoegen van de goedkeuringsinstantie zijn genomen.
4. Wanneer een technische dienst die namens de aanwijzende goedkeuringsinstantie optreedt bij de controle van de overeenstemming van de productie en na de afgifte van een typegoedkeuringscertificaat constateert dat een voertuig, systeem, onderdeel of technische eenheid niet langer aan deze verordening voldoet, meldt hij dit aan de aanwijzende goedkeuringsinstantie. De goedkeuringsinstantie neemt de in artikel 28 bepaalde passende maatregelen.
Artikel 67
Informatieverplichtingen van technische diensten
1. Technische diensten stellen hun aanwijzende goedkeuringsinstantie op de hoogte van:
a)
elke geconstateerde non-conformiteit die een weigering, beperking, opschorting of intrekking van een typegoedkeuringscertificaat nodig kan maken;
b)
alle omstandigheden die van invloed zijn op de werkingssfeer van en de voorwaarden voor hun aanwijzing;
c)
alle informatieverzoeken die zij van markttoezichtautoriteiten ontvangen over hun activiteiten.
2. Op verzoek van hun aanwijzende goedkeuringsinstanties verstrekken technische diensten informatie over de activiteiten binnen het toepassingsgebied van hun aanwijzingen over alle andere verrichte activiteiten, inclusief grensoverschrijdende activiteiten en uitbestedingen.
HOOFDSTUK XVII
UITVOERINGSHANDELINGEN EN GEDELEGEERDE HANDELINGEN
Artikel 68
Uitvoeringshandelingen
Met het oog op het verwezenlijken van de doelstellingen van deze verordening en om uniforme voorwaarden voor de tenuitvoerlegging van deze verordening vast te leggen, stelt de Commissie, overeenkomstig de in artikel 69, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure, uitvoeringshandelingen met de volgende uitvoeringsmaatregelen vast:
a)
modellen voor het inlichtingenformulier en voor het informatiedossier zoals bedoeld in artikel 22;
b)
het nummeringssysteem voor EU-typegoedkeuringscertificaten zoals bedoeld in artikel 24, lid 4;
c)
het model voor de EU-typegoedkeuringscertificaten zoals bedoeld in artikel 25, lid 2;
d)
het model voor het formulier met testresultaten bij het EU-typegoedkeuringscertificaat zoals bedoeld in punt a) van artikel 25, lid 3;
e)
het model voor de lijst van van toepassing zijnde voorschriften of handelingen zoals bedoeld in artikel 25, lid 6;
f)
de algemene voorschriften voor het model voor het in artikel 27, lid 1, bedoelde testrapport;
g)
het model voor een certificaat van overeenstemming zoals bedoeld in artikel 33, lid 2;
h)
het model voor het EU-typegoedkeuringsmerk zoals bedoeld in artikel 34;
i)
een toestemming om EU-typegoedkeuringen te verlenen met ontheffingen betreffende nieuwe technologieën of nieuwe concepten zoals bedoeld in artikel 35, lid 3;
j)
de modellen voor het typegoedkeuringscertificaat en het certificaat van overeenstemming betreffende nieuwe technologieën of nieuwe concepten zoals bedoeld in artikel 35, lid 4;
k)
de toestemming voor lidstaten om de typegoedkeuring te verlengen zoals bedoeld in artikel 36, lid 2;
l)
de lijst van voertuigdelen of uitrustingsstukken zoals bedoeld in artikel 45, lid 2;
m)
het model en het nummeringsysteem voor het certificaat zoals bedoeld in artikel 46, lid 3, alsook alle aspecten met betrekking tot de in dat artikel bedoelde goedkeuringsprocedure;
n)
het model voor het certificaat dat de goedkeuringsinstantie conformiteit aantoont zoals bedoeld in artikel 53, lid 8.
Artikel 69
Comitéprocedure
1. De Commissie wordt bijgestaan door het technisch comité landbouwvoertuigen (TC-AV). Dit comité is een comité in de zin van Verordening (EU) nr. 182/2011.
2. In de gevallen waarin naar dit lid wordt verwezen, is artikel 5 van Verordening (EU) nr. 182/2011 van toepassing.
Indien door het comité geen advies wordt uitgebracht, stelt de Commissie de ontwerpuitvoeringshandeling niet vast en is artikel 5, lid 4, derde alinea, van Verordening (EU) nr. 182/2011 van toepassing.
Artikel 70
Wijziging van de bijlagen
1. Onverminderd de andere bepalingen van deze verordening met betrekking tot het wijzigen van zijn bijlagen, is de Commissie ook bevoegd overeenkomstig artikel 71 gedelegeerde handelingen vast te stellen met betrekking tot wijzigingen van bijlage I om verwijzingen naar regelgevingen op te nemen en rekening te houden met correcties.
Artikel 71
Uitoefening van de delegatie
1. De bevoegdheid om gedelegeerde handelingen vast te stellen wordt aan de Commissie toegekend onder de in dit artikel neergelegde voorwaarden.
2. De in artikel 17, lid 5, artikel 18, lid 4, artikel 19, lid 6, artikel 20, lid 8, artikel 27, lid 6, artikel 28, lid 6, artikel 45, lid 4, artikel 49, lid 3, artikel 53, lid 12, artikel 61 en artikel 70, bedoelde bevoegdheid om gedelegeerde handelingen vast te stellen wordt de Commissie toegekend voor een periode van vijf jaar vanaf 22 maart 2013.
3. De bevoegdheidsdelegatie bedoeld in artikel 17, lid 5, artikel 18, lid 4, artikel 19, lid 6, artikel 20, lid 8, artikel 27, lid 6, artikel 28, lid 6, artikel 45, lid 4, artikel 49, lid 3, artikel 53, lid 12, artikel 61 en artikel 70, kan te allen tijde door het Europees Parlement of de Raad worden ingetrokken. Het besluit tot intrekking beëindigt de delegatie van de in dat besluit genoemde bevoegdheid. Het wordt van kracht op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie of op een daarin genoemde latere datum. Het laat de geldigheid van de reeds van kracht zijnde gedelegeerde handelingen onverlet.
4. Zodra de Commissie een gedelegeerde handeling vaststelt, stelt zij daar tegelijkertijd het Europees Parlement en de Raad van in kennis.
5. Een overeenkomstig artikel 17, lid 5, artikel 18, lid 4, artikel 19, lid 6, artikel 20, lid 8, artikel 27, lid 6, artikel 28, lid 6, artikel 45, lid 4, artikel 49, lid 3, artikel 53, lid 12, artikel 61 en artikel 70, vastgestelde gedelegeerde handeling treedt alleen in werking indien het Europees Parlement noch de Raad daartegen binnen een termijn van twee maanden na de bekendmaking van de handeling aan het Europees Parlement en de Raad bezwaar heeft gemaakt of indien zowel het Europees Parlement als de Raad voor het verstrijken van deze termijn de Commissie hebben meegedeeld dat zij daartegen geen bezwaar zullen maken. Op initiatief van het Europees Parlement of de Raad kan deze termijn met twee maanden worden verlengd.
HOOFDSTUK XVIII
SLOTBEPALINGEN
Artikel 72
Sancties
1. De lidstaten stellen sancties vast voor inbreuken door marktdeelnemers op deze verordening en de op grond van deze verordening vastgestelde gedelegeerde of uitvoeringshandelingen. Zij nemen alle nodige maatregelen om ervoor te zorgen dat die sancties worden uitgevoerd. Deze sancties moeten doeltreffend, evenredig en afschrikkend zijn. De lidstaten stellen de Commissie uiterlijk 23 maart 2015 van deze bepalingen in kennis en delen haar onverwijld alle latere wijzigingen van die bepalingen mee.
2. De soorten inbreuken die aanleiding geven tot een sanctie zijn:
a)
valse verklaringen afleggen tijdens goedkeuringsprocedures of procedures die tot terugroeping leiden;
b)
testresultaten voor typegoedkeuring of conformiteit onder bedrijfsomstandigheden vervalsen;
c)
het achterhouden van gegevens of technische specificaties die tot terugroeping, weigering of intrekking van de typegoedkeuring zouden kunnen leiden;
d)
manipulatie-instrumenten gebruiken;
e)
toegang tot informatie weigeren;
f)
het zonder goedkeuring op de markt aanbieden, door marktdeelnemers, van voertuigen, systemen, onderdelen of technische eenheden waarvoor een goedkeuring vereist is, of het met die intentie vervalsen van documenten of opschriften.
Artikel 73
Overgangsbepalingen
1. Onverminderd andere bepalingen van deze verordening leidt deze verordening niet tot ongeldigverklaring van EU-typegoedkeuringen die vóór 1 januari 2016 voor voertuigen of systemen, onderdelen of technische eenheden zijn verleend.
2. De goedkeuringsinstanties blijven uitbreidingen van goedkeuringen voor de in lid 1 bedoelde voertuigen, systemen, onderdelen en technische eenheden verlenen overeenkomstig Richtlijn 2003/37/EG en alle in artikel 76, lid 1, vermelde richtlijnen. Dergelijke goedkeuringen worden evenwel niet gebruikt voor het verkrijgen van typegoedkeuringen voor complete voertuigen op grond van deze verordening.
3. In afwijking van deze verordening kunnen nieuwe systemen, onderdelen, technische eenheden of voertuigen van een type waaraan overeenkomstig Richtlijn 2003/37/EG een typegoedkeuring voor een compleet voertuig is verleend tot 31 december 2017 worden geregistreerd, in de handel of in het verkeer gebracht. Nieuwe voertuigen van een type waarvoor geen typegoedkeuring krachtens Richtlijn 2003/37/EG nodig was, kunnen eveneens tot die datum worden geregistreerd of in het verkeer gebracht overeenkomstig de wetgeving van de lidstaat waar de registratie of het in het verkeer brengen plaatsvindt.
Nationale autoriteiten verbieden, beperken of verhinderen in dat geval niet de registratie, het in de handel of in het verkeer brengen van voertuigen die conform het goedgekeurde type zijn.
Artikel 74
Verslag
1. Uiterlijk 31 december 2019 informeren de lidstaten de Commissie over de toepassing van de in deze verordening vastgestelde typegoedkeuringsprocedures en met name over de toepassing van de meerfasenprocedure.
2. Op basis van de krachtens lid 1 verstrekte informatie brengt de Commissie uiterlijk 31 december 2020 verslag uit aan het Europees Parlement en de Raad over de toepassing van deze verordening.
Artikel 75
Herziening
1. Uiterlijk 31 december 2022 legt de Commissie het Europees Parlement en de Raad een verslag voor over de in lid 3 vermelde onderwerpen.
2. Het verslag is gebaseerd op een raadpleging van de relevante belanghebbenden en houdt rekening met bestaande aanverwante Europese en internationale normen.
3. Uiterlijk 31 december 2021 brengen de lidstaten bij de Commissie verslag uit over:
a)
het aantal individuele goedkeuringen dat door hen sinds 1 januari 2016 per jaar is toegekend aan voertuigen die onder deze verordening vallen vóór hun eerste registratie;
b)
de nationale criteria waarop deze goedkeuringen stoelen, voor zover deze afwijken van de verplichte voorschriften voor EU-typegoedkeuring.
4. Het verslag gaat, in voorkomend geval, vergezeld van wetgevingsvoorstellen, en gaat in op de opname van individuele goedkeuringen in deze verordening op basis van geharmoniseerde voorschriften.
Artikel 76
Intrekking
1. Onverminderd artikel 73, lid 2, van deze verordening, worden Richtlijn 2003/37/EG alsmede de Richtlijnen 74/347/EEG, 76/432/EEG, 76/763/EEG, 77/537/EEG, 78/764/EEG, 80/720/EEG, 86/297/EEG, 86/298/EEG, 86/415/EEG, 87/402/EEG, 2000/25/EG, 2009/57/EG, 2009/58/EG, 2009/59/EG, 2009/60/EG, 2009/61/EG, 2009/63/EG, 2009/64/EG, 2009/66/EG, 2009/68/EG; 2009/75/EG, 2009/76/EG en 2009/144/EG ingetrokken met ingang van 1 januari 2016.
2. Verwijzingen naar de ingetrokken richtlijnen gelden als verwijzingen naar de deze verordening en worden, wat Richtlijn 2003/37/EG betreft, gelezen volgens de concordantietabel in bijlage III.
Artikel 77
Wijziging van Richtlijn 2006/42/EG
Artikel 1, lid 2, punt e), eerste streepje, van Richtlijn 2006/42/EG wordt vervangen door:
„-
landbouw- en bosbouwtrekkers, met uitzondering van uitrustingsstukken die op deze voertuigen zijn aangebracht,”.
Artikel 78
Inwerkingtreding en toepassing
1. Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
2. Zij is van toepassing met ingang van 1 januari 2016.
Vanaf 22 maart 2013 weigeren nationale autoriteiten niet EU-typegoedkeuringen of nationale typegoedkeuringen te verlenen voor een nieuw type voertuig, of de registratie, het in de handel brengen of het in het verkeer brengen van een nieuw voertuig weigeren indien het betrokken voertuig voldoet aan deze verordening en de op grond van deze verordening vastgestelde gedelegeerde en uitvoeringshandelingen, indien een fabrikant daarom vraagt.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Straatsburg, 5 februari 2013.