NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 56/2013
ze dne 16. ledna 2013,
kterým se mění přílohy I a IV nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií (1), a zejména na čl. 23 první odstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 999/2001 stanoví pravidla prevence, tlumení a eradikace přenosné spongiformní encefalopatie (TSE) u zvířat. Vztahuje se na produkci a uvádění živých zvířat a produktů živočišného původu na trh a v některých zvláštních případech na jejich vývoz.
(2)
V čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 999/2001 se stanoví, že zkrmování živočišných bílkovin přežvýkavci je zakázáno. V čl. 7 odst. 2 uvedeného nařízení se tento zákaz rozšiřuje na jiná zvířata než přežvýkavce a omezuje se, pokud jde o krmení těchto zvířat produkty živočišného původu, podle přílohy IV uvedeného nařízení.
(3)
Příloha IV nařízení (ES) č. 999/2001 rozšiřuje zákaz podle čl. 7 odst. 1 na krmení nepřežvýkavých farmových zvířat s výjimkou krmení masožravých kožešinových zvířat mimo jiné zpracovanými živočišnými bílkovinami. Odchylně a za zvláštních podmínek příloha IV povoluje krmení nepřežvýkavých farmových zvířat některými zpracovanými živočišnými bílkovinami.
(4)
Článek 11 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 ze dne 21. října 2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a o zrušení nařízení (ES) č. 1774/2002 (nařízení o vedlejších produktech živočišného původu) (2) zakazuje krmení suchozemských zvířat určitého druhu, jiných než kožešinových zvířat, zpracovanými živočišnými bílkovinami získanými z těl zvířat stejného druhu nebo jejich částí. Uvedený článek rovněž zakazuje krmení chovaných ryb zpracovanými živočišnými bílkovinami získanými z těl chovaných ryb stejného druhu nebo jejich částí.
(5)
Dne 16. července 2010 bylo přijato sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě nazvané Druhý plán boje proti přenosné spongiformní encefalopatii (TSE) - Strategický dokument o přenosné spongiformní encefalopatii na období 2010-2015 (3). Nastiňuje oblasti možných budoucích změn v oblasti právních předpisů EU týkajících se TSE. Zdůrazňuje rovněž, že jakýkoli přezkum pravidel týkajících se TSE by měl být založen v prvé řadě na vědeckých stanoviscích a technických postupech týkajících se tlumení nákazy a prosazování nových opatření.
(6)
Uvedené sdělení se mimo jiné zaměřuje na revizi stávajícího zákazu vztahujícího se na krmiva stanoveného v právních předpisech Unie. Na základě obsahu dvou vědeckých stanovisek vydaných vědeckou komisí pro biologická nebezpečí Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) dne 24. ledna 2007 (4) a dne 17. listopadu 2007 (5) uvedené sdělení uznává, že u nepřežvýkavých hospodářských zvířat v přirozených podmínkách nebyly zjištěny žádné případy TSE a že riziko přenosu bovinní spongiformní encefalopatie (BSE) z nepřežvýkavců na nepřežvýkavce je zanedbatelné, pokud se zabrání vnitrodruhové recyklaci. Sdělení tak dochází k závěru, že o zrušení zákazu používání zpracovaných živočišných bílkovin z nepřežvýkavců v krmivu pro nepřežvýkavce lze uvažovat, ale při zachování stávajícího zákazu vnitrodruhové recyklace a pouze tehdy, pokud by byl dostupný validovaný analytický způsob určování druhu zvířete, ze kterého pochází zpracované živočišné bílkoviny, a bylo by zavedeno oddělené nakládání se zpracovanými živočišnými bílkovinami různých druhů zvířat.
(7)
Dne 29. listopadu 2010 přijala Rada závěry k danému sdělení (6). Tyto závěry uznávají, že zákaz používání zpracované živočišné bílkoviny v krmivech pro hospodářská zvířata má zásadní význam pro předcházení šíření BSE prostřednictvím krmivového řetězce a hraje tudíž klíčovou úlohu v omezení výskytu této choroby u skotu. Tyto závěry navíc za předpoklad jakéhokoli možného znovuzavedení používání zpracovaných živočišných bílkovin z nepřežvýkavců v krmivech jiných druhů nepřežvýkavců považují dostupnost účinných a validovaných testů k rozlišování zpracovaných živočišných bílkovin pocházejících z různých živočišných druhů a pečlivou analýzu rizik případného zmírnění opatření, pokud jde o zdraví zvířat a veřejné zdraví.
(8)
Dne 9. prosince 2010 přijala vědecká komise pro biologická nebezpečí EFSA vědecké stanovisko k revizi kvantitativního posouzení rizika nákazy BSE ze zpracovaných živočišných bílkovin (7). Dospěla k závěru, že „na základě údajů o sledování BSE v Evropské unii za rok 2009 a za předpokladu 0,1 % kontaminace (limit detekce zpracovaných živočišných bílkovin v krmivech) zpracovanými živočišnými bílkovinami z nepřežvýkavců a podle modelu EFSA QRA PAP (kvantitativního posouzení rizika zpracovaných živočišných bílkovin) by se odhadovaná průměrná celková roční míra infekčnosti BSE v krmivech určených pro skot v Unii rovnala 0,2 násobku hodnoty 50 % orální infekční dávky pro skot“. Podle jejího odhadu „by to znamenalo, že lze v populaci skotu v Unii očekávat méně než jedno další zvíře nakažené BSE za rok v horní mezi spolehlivosti 95 %“.
(9)
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 8. března 2011 o deficitu bílkovinných plodin v EU: jak vyřešit dlouhodobý problém? (8) vyzývá Komisi, aby Parlamentu a Radě předložila legislativní návrh s povolením využívat zpracované živočišné bílkoviny z jatečních odpadů na výrobu krmiva pro monogastrická zvířata (prasata a drůbež), jestliže složky pocházejí z masa, které bylo schváleno k lidské spotřebě, a jestliže se plně uplatňuje a kontroluje zákaz vnitrodruhové recyklace a nuceného kanibalismu.
(10)
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 6. července 2011 o právních předpisech EU v oblasti přenosných spongiformních encefalopatií (TSE) a souvisejících kontrolách krmiv a potravin - provádění a výhled (9) podporuje, zejména s ohledem na stávající nedostatek bílkovin v Unii, návrh Komise na zrušení ustanovení právních předpisů Unie o zákazu krmení nepřežvýkavců zpracovanými živočišnými bílkovinami, a to pokud se tento krok bude vztahovat na nebýložravce a budou dodrženy určité podmínky.
(11)
Toto usnesení vyzývá k tomu, aby výrobní a sterilizační metody používané u zpracovaných živočišných bílkovin odpovídaly nejvyšším bezpečnostním normám a předpisům stanoveným v nařízení (ES) č. 1069/2009 a aby využívaly nejnovější a nejbezpečnější dostupné technologie. Vyzývá k tomu, aby zůstal v platnosti stávající zákaz vnitrodruhové recyklace, aby byly zcela odděleny kanály pro výrobu zpracovaných živočišných bílkovin z různých druhů a aby oddělení těchto výrobních kanálů bylo kontrolováno příslušnými orgány v členských státech a také Komisí. Navíc uvádí, že před provedením zrušení zákazu použití v krmivech budou jednotlivě pro každý druh zavedeny spolehlivé metody pro identifikaci druhového původu bílkovin v krmivech obsahujících zpracované živočišné bílkoviny, aby mohla být vyloučena vnitrodruhová recyklace a přítomnost zpracovaných živočišných bílkovin, a že bude zakázána výroba zpracovaných živočišných bílkovin z materiálů kategorie 1 či 2 a k výrobě zpracovaných živočišných bílkovin budou používány pouze materiály kategorie 3, které jsou vhodné k lidské spotřebě. Uvedené usnesení odmítá používání zpracovaných živočišných bílkovin z nepřežvýkavců i přežvýkavců v krmivech pro přežvýkavce.
(12)
Dne 9. března 2012 schválila referenční laboratoř Evropské unie pro živočišné proteiny v krmivech (EURL-AP) novou diagnostickou metodu založenou na DNA, která je schopna detekovat již velmi nízkou přítomnost materiálu z přežvýkavců v krmivech (10). Tuto metodu lze použít pro provádění pravidelných kontrol zpracovaných živočišných bílkovin a krmných směsí obsahujících zpracované živočišné bílkoviny s cílem ověřit, zda neobsahují bílkoviny pocházející z přežvýkavců.
(13)
V současné době neexistuje žádná validovaná diagnostická metoda schopná odhalit přítomnost materiálu pocházejícího z prasat nebo drůbeže v krmivech. Proto by v případě opětovného schválení používání zpracovaných živočišných bílkovin pocházejících z prasat v krmivu pro drůbež a používání zpracovaných živočišných bílkovin pocházejících z drůbeže v krmivu pro prasata nebylo možné kontrolovat správné dodržování zákazu vnitrodruhové recyklace.
(14)
Produkce akvakultury nepředstavuje z hlediska dodržování zákazu vnitrodruhové recyklace žádné riziko vzhledem k tomu, že se stávající požadavky na oddělenou manipulaci při používání rybí moučky v krmivech pro živočichy pocházející z akvakultury osvědčily.
(15)
S výjimkou rybí moučky a krmných směsí obsahujících rybí moučku, které jsou již pro krmení nepřežvýkavců povoleny, by proto měly být ke krmení živočichů pocházejících z akvakultury opětovně schváleny zpracované živočišné bílkoviny z nepřežvýkavců a krmiva obsahující tyto zpracované živočišné bílkoviny. Na odběr, přepravu a zpracování těchto výrobků by se měly vztahovat přísné požadavky, aby bylo zabráněno riziku křížové kontaminace bílkovinami z přežvýkavců. Kromě toho by měly být prováděny pravidelné odběry vzorků a zkoušení zpracovaných živočišných bílkovin a krmných směsí obsahujících tyto zpracované živočišné bílkoviny za účelem ověření nepřítomnosti křížové kontaminace bílkovinami z přežvýkavců.
(16)
Zákaz krmit živočichy pocházející z akvakultury zpracovanými živočišnými bílkovinami z nepřežvýkavců stanovený v příloze IV nařízení (ES) č. 999/2001 by proto měl být zrušen. V zájmu přehlednosti právních předpisů Unie je vhodné nahradit celou přílohu IV přílohou IV uvedenou v příloze tohoto nařízení.
(17)
Bod 1 přílohy I nařízení (ES) č. 999/2001 odkazuje na definice krmiv a vedlejších produktů živočišného původu, které nejsou určeny k lidské spotřebě, uvedené v právních aktech Unie, které byly mezitím zrušeny. V zájmu přehlednosti právních předpisů Unie by tyto odkazy měly být nahrazeny odkazy na příslušné definice obsažené v platných právních aktech. Příloha I nařízení (ES) č. 999/2001 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna v souladu s přílohou tohoto nařízení.
(18)
Jelikož členské státy a hospodářské subjekty v krmivářském odvětví potřebují dostatek času, aby přizpůsobily své kontrolní postupy novým požadavkům zavedeným tímto nařízením, nemělo by se toto nařízení použít bezprostředně po vstupu v platnost.
(19)
Nařízení (ES) č. 999/2001 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(20)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I a IV nařízení (ES) č. 999/2001 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. června 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. ledna 2013.
VERORDENING (EU) Nr. 56/2013 VAN DE COMMISSIE
van 16 januari 2013
tot wijziging van de bijlagen I en IV bij Verordening (EG) nr. 999/2001 van het Europees Parlement en de Raad houdende vaststelling van voorschriften inzake preventie, bestrijding en uitroeiing van bepaalde overdraagbare spongiforme encefalopathieën
(Voor de EER relevante tekst)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 999/2001 van het Europees Parlement en de Raad van 22 mei 2001 houdende vaststelling van voorschriften inzake preventie, bestrijding en uitroeiing van bepaalde overdraagbare spongiforme encefalopathieën (1), en met name artikel 23, eerste alinea,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Verordening (EG) nr. 999/2001 bevat voorschriften inzake de preventie, bestrijding en uitroeiing van overdraagbare spongiforme encefalopathieën (TSE’s) bij dieren. Zij is van toepassing op de productie en het in de handel brengen van levende dieren en producten van dierlijke oorsprong, en in een aantal specifieke gevallen op de uitvoer daarvan.
(2)
Artikel 7, lid 1, van Verordening (EG) nr. 999/2001 bepaalt dat het gebruik van van dieren afkomstige eiwitten in de voeding van herkauwers verboden is. In artikel 7, lid 2, van die verordening wordt dat verbod uitgebreid tot niet-herkauwers en beperkt, voor wat betreft de voedering van dergelijke dieren, tot producten van dierlijke oorsprong overeenkomstig bijlage IV.
(3)
In bijlage IV bij Verordening (EG) nr. 999/2001 wordt het verbod van artikel 7, lid 1, uitgebreid tot het vervoederen aan niet-herkauwende landbouwhuisdieren, met uitzondering van vleesetende pelsdieren, van onder meer verwerkte dierlijke eiwitten (VDE). In afwijking hiervan en onder specifieke voorwaarden staat bijlage IV het vervoederen van bepaalde VDE aan niet-herkauwende landbouwhuisdieren toe.
(4)
Bij artikel 11 van Verordening (EG) nr. 1069/2009 van het Europees Parlement en de Raad van 21 oktober 2009 tot vaststelling van gezondheidsvoorschriften inzake niet voor menselijke consumptie bestemde dierlijke bijproducten en afgeleide producten en tot intrekking van Verordening (EG) nr. 1774/2002 (verordening dierlijke bijproducten) (2) wordt het voederen van landdieren, met uitzondering van pelsdieren, met VDE die afkomstig zijn van dieren of delen van dieren van dezelfde diersoort verboden. Hetzelfde artikel verbiedt ook het voederen van gekweekte vissen met VDE die afkomstig zijn van gekweekte vis of delen van gekweekte vis van dezelfde soort.
(5)
De mededeling van de Commissie aan het Europees Parlement en de Raad getiteld „Het TSE-stappenplan 2 - Een beleidsnota betreffende overdraagbare spongiforme encefalopathieën voor de periode 2010-2015” (3) is op 16 juli 2010 aangenomen. Hierin wordt aangegeven op welke gebieden de wetgeving van de Unie inzake TSE’s zou kunnen worden gewijzigd. Ook wordt in de mededeling benadrukt dat een herziening van de TSE-voorschriften in de eerste plaats gebaseerd dient te zijn op wetenschappelijke adviezen en technische kwesties in verband met de bestrijding van TSE’s en de handhaving van de nieuwe maatregelen.
(6)
In deze mededeling komt onder meer de herziening van de huidige in de wetgeving van de Unie vastgestelde voorschriften inzake het voederverbod aan de orde. Op basis van de inhoud van twee wetenschappelijke adviezen die op respectievelijk 24 januari 2007 (4) en 17 november 2007 (5) door het panel voor biologische gevaren (Biohaz-panel) van de Europese Autoriteit voor voedselveiligheid (EFSA) zijn uitgebracht, wordt in de mededeling erkend dat er bij niet-herkauwende landbouwhuisdieren onder natuurlijke omstandigheden geen TSE’s zijn geconstateerd en dat het risico van overdracht van boviene spongiforme encefalopathie (BSE) van niet-herkauwers op niet-herkauwers verwaarloosbaar is zolang hergebruik binnen dezelfde soort wordt vermeden. Derhalve wordt in de mededeling geconcludeerd dat kan worden overwogen het verbod op het gebruik van van niet-herkauwers afkomstige VDE in diervoeders voor niet-herkauwers op te heffen, zonder evenwel het bestaande verbod op hergebruik binnen dezelfde soort op te heffen en alleen wanneer er gevalideerde analysemethoden beschikbaar zijn om vast te stellen van welke diersoort de VDE afkomstig zijn en de VDE van verschillende diersoorten juist kunnen worden gekanaliseerd.
(7)
Op 29 november 2010 heeft de Raad conclusies over deze mededeling aangenomen (6). In deze conclusies wordt onderkend dat het verbod op het gebruik van VDE in voeder voor landbouwhuisdieren van fundamenteel belang is om BSE-verspreiding via de voedselketen te voorkomen en een sleutelrol speelt bij het terugdringen van deze ziekte bij de runderpopulatie. Bovendien wordt in deze conclusies gesteld dat aan het eventueel opnieuw gebruiken van van niet-herkauwende diersoorten afkomstige VDE in voeder voor andere niet-herkauwende diersoorten de voorwaarde dient te worden verbonden dat doeltreffende, gevalideerde tests beschikbaar zijn om een onderscheid te kunnen maken tussen van verschillende soorten afkomstige VDE, en dat de risico’s van een versoepeling voor de gezondheid van mens en dier grondig worden onderzocht.
(8)
Op 9 december 2010 heeft het Biohaz-panel van de EFSA een wetenschappelijk advies aangenomen over de herziening van de kwantitatieve risicobeoordeling van het aan verwerkte dierlijke eiwitten (VDE) verbonden BSE-risico (7). Hierin werd geconcludeerd dat op basis van de BSE-bewakingsgegevens in de Unie over 2009, uitgaande van een verontreiniging van 0,1 % (de aantoonbaarheidsgrens voor VDE in voeder) met VDE van niet-herkauwers en volgens het kwantitatieve risicobeoordelingsmodel inzake VDE van de EFSA, het geschatte gemiddelde van de totale BSE-infectiebelasting die per jaar in de Unie in voeder voor runderen terecht zou kunnen komen, neerkomt op een „cattle oral infectious dose 50 %” van 0,2. Volgens het advies betekent dit met een zekerheid van 95 % dat er per jaar minder dan één extra met BSE besmet dier in de runderpopulatie van de Unie verwacht kan worden.
(9)
In de resolutie van het Europees Parlement van 8 maart 2011 over het proteïnetekort in de EU: welke oplossing voor een allang bestaand probleem? (8) wordt de Commissie verzocht een wetgevingsvoorstel bij het Parlement en de Raad in te dienen waarin het gebruik van VDE uit slachtafval voor de productie van voeders voor éénmagige dieren (varkens en pluimvee) wordt toegestaan, op voorwaarde dat de ingrediënten afkomstig zijn van vlees dat voor menselijke consumptie was goedgekeurd en dat het verbod op hergebruik binnen dezelfde soort en gedwongen kannibalisme ten volle wordt nageleefd en gecontroleerd.
(10)
In de resolutie van het Europees Parlement van 6 juli 2011 over EU-wetgeving inzake overdraagbare spongiforme encefalopathieën (TSE) en inzake de desbetreffende controles van diervoeders en levensmiddelen - tenuitvoerlegging en vooruitzicht (9), wordt, met name gezien het bestaande proteïnetekort in de Unie, steun verleend aan het voornemen van de Commissie om de bepalingen van het verbod op het gebruik van VDE in diervoeders voor niet-herkauwers op te heffen, mits dit alleen geldt voor niet-herbivoren en onder bepaalde voorwaarden.
(11)
In deze resolutie wordt erop aangedrongen dat de productie- en sterilisatiemethoden die voor verwerkte dierlijke eiwitten worden gebruikt, voldoen aan de hoogste veiligheidsnormen en aan de regels die zijn vastgelegd in Verordening (EG) nr. 1069/2009 en gebruikmaken van de nieuwste en veiligste technologie die beschikbaar is. Er wordt op aangedrongen dat de bestaande verboden op hergebruik binnen dezelfde soort van kracht blijven, dat productiekanalen van VDE die afgeleid zijn van verschillende soorten volledig gescheiden worden en dat de scheiding van deze productiekanalen door de bevoegde autoriteiten in de lidstaten bestuurd en door de Commissie gecontroleerd wordt. Voorts wordt in de resolutie gesteld dat er voordat het voederverbod wordt opgeheven een betrouwbare soortspecifieke methode moet worden toegepast om vast te stellen van welke diersoort de eiwitten in diervoeder dat VDE bevat afkomstig zijn, zodat hergebruik binnen dezelfde soort en de aanwezigheid van VDE van herkauwers kan worden uitgesloten, dat de productie van VDE van materiaal van categorie 1 of categorie 2 verboden wordt en dat alleen materiaal van categorie 3 dat geschikt is voor menselijke consumptie wordt gebruikt voor de productie van verwerkte dierlijke eiwitten. In deze resolutie wordt het gebruik van VDE die afkomstig zijn van niet-herkauwers of herkauwers in voeder voor herkauwers verworpen.
(12)
Op 9 maart 2012 heeft het referentielaboratorium van de Europese Unie voor dierlijke eiwitten in voedermiddelen (EURL-AP) een nieuwe diagnostische op DNA gebaseerde methode gevalideerd voor de opsporing van zeer geringe hoeveelheden materiaal van herkauwers dat in diervoeder aanwezig kan zijn (10). Deze methode kan worden gebruikt voor het uitvoeren van routinecontroles op VDE en mengvoeders die VDE bevatten, teneinde te verifiëren dat zich daarin inderdaad geen eiwitten afkomstig van herkauwers bevinden.
(13)
Er bestaat op dit moment geen gevalideerde diagnostische methode om de aanwezigheid van materiaal van varkens of van pluimvee in diervoeder op te sporen. Indien het gebruik van VDE afkomstig van varkens in pluimveevoeder en het gebruik van VDE afkomstig van pluimvee in varkensvoeder opnieuw zou worden toegestaan, kan de correcte toepassing van het verbod op hergebruik binnen dezelfde soort dan ook niet worden gecontroleerd.
(14)
De aquacultuurproductie levert geen problemen op wat de naleving van het verbod op het hergebruik binnen dezelfde soort betreft, aangezien de huidige kanalisatievoorschriften inzake het gebruik van vismeel in voeder voor aquacultuurdieren al doeltreffend zijn gebleken.
(15)
Met uitzondering van vismeel en vismeel bevattende mengvoeders, die al voor het voederen van niet-herkauwers zijn toegestaan, moeten VDE van niet-herkauwers en voeder dat dergelijke VDE bevat, dan ook opnieuw voor het voederen van aquacultuurdieren worden toegestaan. Tijdens het verzamelen, het vervoer en de verwerking van deze producten moeten strenge voorschriften worden toegepast om elk risico van versleping van eiwitten van herkauwers te vermijden. Bovendien moeten de VDE en mengvoeders die VDE bevatten, regelmatig worden bemonsterd en onderzocht, teneinde vast te stellen of er inderdaad geen sprake is van verontreiniging met eiwitten van herkauwers.
(16)
Daarom dient het verbod op het voederen van aquacultuurdieren met VDE van niet-herkauwers, dat is neergelegd in bijlage IV bij Verordening (EG) nr. 999/2001, te worden geschrapt. Omwille van de duidelijkheid van de wetgeving van de Unie is het raadzaam de gehele bijlage IV te vervangen door bijlage IV in de bijlage bij deze verordening.
(17)
In punt 1 van bijlage I bij Verordening (EG) nr. 999/2001 wordt verwezen naar definities van diervoeders en van niet voor menselijke consumptie bestemde dierlijke bijproducten die zijn opgenomen in inmiddels ingetrokken rechtshandelingen van de Unie. Omwille van de duidelijkheid van de wetgeving van de Unie dienen deze verwijzingen te worden vervangen door verwijzingen naar de respectieve definities die in de vigerende rechtshandelingen zijn opgenomen. Bijlage I bij Verordening (EG) nr. 999/2001 dient daarom overeenkomstig de bijlage bij deze verordening te worden gewijzigd.
(18)
Aangezien de lidstaten en de ondernemingen van de diervoedersector voldoende tijd nodig hebben om hun controleprocedures aan de nieuwe voorschriften van deze verordening aan te passen, dient deze verordening niet onmiddellijk na de inwerkingtreding ervan te worden toegepast.
(19)
Verordening (EG) nr. 999/2001 dient daarom dienovereenkomstig te worden gewijzigd.
(20)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Permanent Comité voor de voedselketen en de diergezondheid,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
De bijlagen I en IV bij Verordening (EG) nr. 999/2001 worden gewijzigd overeenkomstig de bijlage bij deze verordening.
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Zij is van toepassing met ingang van 1 juni 2013.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 16 januari 2013.