ROZHODNUTÍ RADY 2013/668/SZBP
ze dne 18. listopadu 2013
na podporu činností Světové zdravotnické organizace týkajících se biologické bezpečnosti a ochrany v rámci strategie Evropské unie proti šíření zbraní hromadného ničení
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 26 odst. 2 a čl. 31 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada přijala dne 12. prosince 2003 strategii EU proti šíření zbraní hromadného ničení (dále jen „strategie EU“), jejíž kapitola III obsahuje seznam opatření pro boj proti tomuto šíření.
(2)
Unie aktivně provádí výše uvedenou strategii EU a uplatňuje opatření uvedená v kapitole III této strategie, zejména opatření související s posílením, prováděním a univerzální platností Úmluvy o zákazu vývoje, výroby a hromadění zásob bakteriologických (biologických) a toxinových zbraní a o jejich zničení (dále jen „úmluva“).
(3)
Na šesté (2006) a sedmé (2011) hodnotící konferenci úmluvy prosazovala Unie plné dodržování všech ustanovení této úmluvy všemi smluvními státy a případné posílení vnitrostátních prováděcích opatření, včetně trestněprávních předpisů, a kontrolu patogenních mikroorganismů a toxinů v rámci úmluvy.
(4)
Dne 14. dubna 2008 přijala Rada společnou akci 2008/307/SZBP (1). Světová zdravotnická organizace (WHO) tuto společnou akci úspěšně provedla do 31. prosince 2011.
(5)
Dne 11. prosince 2008 přijala Rada „nové pokyny pro činnost“ za účelem posílení strategie EU. Kapitola IV strategie EU vyjadřuje podporu Unie koordinovanému a vzájemně se doplňujícímu přístupu k otázkám biologické bezpečnosti a biologického zabezpečení, který zaručí optimální řízení, zejména biologických rizik a hrozeb.
(6)
Dne 18. července 2011 přijala Rada rozhodnutí 2011/429/SZBP (2), v kterém vyjádřila podporu Unie vypracovávání vnitrostátních regulačních rámců, zejména pro biologickou bezpečnost a ochranu.
(7)
Sedmá hodnotící konference znovu zdůraznila závazek smluvních států přijmout nezbytná vnitrostátní opatření podle článků I, III a IV úmluvy za účelem zajištění bezpečnosti a ochrany mikrobiálních či jiných biologických činitelů nebo toxinů v laboratořích a jiných zařízeních i během přepravy, jakož i za účelem zabránění neoprávněnému přístupu k těmto činitelům a toxinům a jejich neoprávněnému odstranění. Konference rovněž naléhavě vyzvala smluvní státy, které mají odpovídající zkušenosti s právními předpisy a správními opatřeními v oblasti provádění ustanovení úmluvy, aby poskytly pomoc jiným státům, jež jsou stranami úmluvy, pokud o to požádají. Konference podpořila tuto pomoc na regionálním základě.
(8)
V souvislosti s článkem VII úmluvy sedmá hodnotící konference rovněž poznamenala, že vnitrostátní připravenost smluvních států přispívá k mezinárodním kapacitám pro reakci na výskyt nemocí, včetně těch, jež jsou způsobeny údajným použitím biologických a toxinových zbraní, a k vyšetřování a zmírnění těchto výskytů.
(9)
V souvislosti s článkem X úmluvy sedmá hodnotící konference vybídla smluvní státy, aby i nadále posilovaly stávající mezinárodní organizace a sítě, zejména ty, jež patří ke Světové zdravotnické organizaci (WHO), Organizaci OSN pro výživu a zemědělství (FAO), Světové organizaci pro zdraví zvířat (OIE) a Mezinárodní úmluvě o ochraně rostlin (IPPC).
(10)
Dne 15. června 2007 vstoupily v platnost Mezinárodní zdravotnické předpisy (dále jen „MZP“). Upravují pohyb a kontrolu výskytu infekčních nemocí a reakci na ně, bez ohledu na jejich původ, a vyžadují od států, jež jsou členy WHO, aby vybudovaly klíčové kapacity v laboratořích a zajistily dozor, který umožní provádění MZP. Sekretariát WHO je odhodlán podporovat členské státy WHO v provádění jejich vnitrostátních plánů týkajících se MZP prostřednictvím svého ústředí a regionálních úřadů WHO. Program WHO pro snižování biologických rizik poskytuje pokyny k tomu, jak by laboratoře měly fungovat, a to prostřednictvím normativních předpisů, pracovních seminářů a školení o postupech pro biologickou bezpečnost, biologickou ochranu v laboratořích a kodexech chování pro odpovědný výzkum v oblasti biologických věd. Tento program hraje rovněž roli v procesu vytváření pokynů OSN o přenosu infekčních látek. Podle MZP mají v oblasti připravenosti na biologické, chemické, radiační a jaderné hrozby svou roli laboratoře veřejného zdravotnictví. Definice biologické bezpečnosti a ochrany v laboratořích jsou obsaženy v příručce Světové zdravotnické organizace WHO „Laboratory Bio-safety Manual, 3. vyd. (2004)“ a v pokynech „Bio-risk Management, Laboratory Bio-security Guidance (2006)“.
(11)
WHO je jedinou provádějící organizací, jež disponuje odborností, hlubokými znalostmi, personálem, strukturou a zdroji umožňujícími provádět projekty a činnosti stanovené v tomto rozhodnutí Rady.
(12)
Dohledem nad řádným řízením finančního příspěvku Unie je pověřena Komise,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Za účelem okamžitého a praktického uplatňování významných prvků strategie EU přispívá Unie k provádění rozhodnutí učiněných smluvními státy na sedmé hodnotící konferenci úmluvy, a to s těmito cíli:
-
zajistit bezpečnost a ochranu mikrobiálních či jiných biologických činitelů či toxinů v laboratořích a jiných zařízeních, případně i během přepravy, za účelem zabránění neoprávněnému přístupu k těmto činitelům a toxinům a jejich neoprávněnému odstranění,
-
prosazovat postupy pro snižování biologických rizik a informovanost o nich, včetně biologické bezpečnosti a ochrany, bioetiky a připravenosti na úmyslné zneužití biologických činitelů a toxinů, a to prostřednictvím mezinárodní spolupráce v této oblasti.
2. Projekty, které odpovídají opatřením strategie EU, jsou projekty, jejichž cílem je:
-
prosazování řízení biologických rizik v laboratořích prostřednictvím celostátních a subregionálních informačních činností,
-
vytvoření vnitrostátních strategií pro řízení biologických rizik v laboratořích zaměřených na odvrácení těchto rizik (ukázkový vzor pro země).
Podrobný popis těchto projektů je obsažen v příloze.
Článek 2
1. Za provádění tohoto rozhodnutí odpovídá vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“).
2. Technickým prováděním činností uvedených v článku 1 je pověřena WHO. Tento úkol vykonává na odpovědnost vysokého představitele. Za tímto účelem uzavře vysoký představitel s WHO nezbytná ujednání.
Článek 3
1. Finanční referenční částka na provádění projektů uvedených v čl. 1 odst. 2 činí 1 727 000 EUR.
2. Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly, kterými se řídí souhrnný rozpočet Unie.
3. Komise dohlíží nad řádnou správou výdajů uvedených v odstavci 1. Za tímto účelem uzavře s WHO dohodu o financování. V této dohodě o financování se stanoví, že WHO zajistí viditelnost příspěvku Unie úměrnou jeho výši.
4. Komise usiluje o uzavření finanční dohody uvedené v odstavci 3 co nejdříve po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Informuje Radu o veškerých obtížích v tomto procesu a o dni uzavření uvedené dohody o financování.
Článek 4
Vysoký představitel podává Radě zprávy o provádění tohoto rozhodnutí na základě pravidelných zpráv vypracovávaných WHO. Na základě těchto zpráv provádí Rada hodnocení. Komise poskytuje informace o finančních aspektech projektů uvedených v čl. 1 odst. 2.
Článek 5
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
2. Toto rozhodnutí pozbývá platnosti 24 měsíců ode dne uzavření dohody o financování uvedené v čl. 3 odst. 3. Pozbývá však platnosti šest měsíců ode dne přijetí, nebude-li v této lhůtě uzavřena uvedená dohoda o financování.
V Bruselu dne 18. listopadu 2013.
BESLUIT 2013/668/GBVB VAN DE RAAD
van 18 november 2013
ter ondersteuning van de activiteiten van de Wereldgezondheidsorganisatie op het gebied van bioveiligheid en biobeveiliging in het kader van de strategie van de Europese Unie ter bestrijding van de verspreiding van massavernietigingswapens
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het verdrag betreffende de Europese Unie, en met name artikel 26, lid 2, en artikel 31, lid 1,
Gezien het voorstel van de hoge vertegenwoordiger van de Unie voor buitenlandse zaken en veiligheidsbeleid,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
De Raad heeft op 12 december 2003 de strategie van de EU tegen de verspreiding van massavernietigingswapens („de EU-strategie”) aangenomen. Hoofdstuk III van de strategie bevat een lijst van maatregelen om die verspreiding tegen te gaan.
(2)
De Unie geeft momenteel actief uitvoering aan de EU-strategie en aan de in hoofdstuk III daarvan genoemde maatregelen, met name die welke verband houden met het versterken, uitvoeren en universeel maken van het Verdrag tot verbod van de ontwikkeling, de productie en de aanleg van voorraden van bacteriologische (biologische) en toxinewapens en inzake de vernietiging van deze wapens (Convention on the prohibition of the development, production and stockpiling of bacteriological (biological) and toxin weapons and on their destruction - BTWC).
(3)
Tijdens de Zesde en Zevende Toetsingsconferenties van het BTWC, respectievelijk in 2006 en 2011, heeft de Unie gepleit voor volledige naleving van de bepalingen van het BTWC door alle staten die partij zijn, alsmede voor versterking, waar nodig, van nationale uitvoeringsmaatregelen, waaronder strafwetgeving, en van controle op ziekteverwekkers en toxines in het kader van het BTWC.
(4)
De Raad heeft op 14 april 2008 Gemeenschappelijk Optreden 2008/307/GBVB (1) vastgesteld. Dit gemeenschappelijk optreden is tot en met 31 december 2011 door de Wereldgezondheidsorganisatie („WHO”) met succes uitgevoerd.
(5)
De Raad heeft op 11 december 2008 de „Nieuwe actielijnen” aangenomen om de EU-strategie aan te scherpen. In hoofdstuk IV van de EU-strategie wordt een beschrijving gegeven van de steun van de Unie aan een gecoördineerde en complementaire aanpak van problemen inzake bioveiligheid en biobeveiliging, zodat een optimale beheersing van met name biologische risico’s en dreigingen gewaarborgd is.
(6)
De Raad heeft op 18 juli 2011 Besluit 2011/429/GBVB (2) vastgesteld, met een beschrijving van de steun van de Unie voor het uitwerken van nationale regelgevingskaders, in het bijzonder inzake bioveiligheid en biobeveiliging.
(7)
De Zevende Toetsingsconferentie heeft opnieuw de verbintenis van de Verdragsstaten bevestigd om de krachtens de artikelen I, III en IV van het BTWC vereiste nationale maatregelen te treffen teneinde de veiligheid en beveiliging van microbiële en andere biologische agentia of toxines in laboratoria en andere faciliteiten, alsmede tijdens het vervoer, te waarborgen en ongeoorloofde toegang tot deze agentia en toxines en de ongeoorloofde verwijdering ervan te voorkomen. De Conferentie heeft daarnaast de Verdragsstaten met relevante ervaring op het gebied van wettelijke en administratieve maatregelen ter uitvoering van de bepalingen van het BTWC, ertoe opgeroepen bijstand te verlenen aan andere Verdragsstaten indien deze daarom verzoeken. De Conferentie heeft die bijstand op regionaal niveau aangemoedigd.
(8)
Voorts heeft de Zevende Toetsingsconferentie in verband met artikel VII van het BTWC opgemerkt dat de nationale paraatheid van de Verdragsstaten bijdraagt tot de internationale vermogens tot reactie op, onderzoek naar en vermindering van de gevolgen van uitbraken van ziekten, waaronder die welke worden toegeschreven aan het gebruik van biologische wapens of toxinewapens.
(9)
De Zevende Toetsingsconferentie heeft de Verdragsstaten aangemoedigd om in het kader van artikel X van het BTWC de bestaande internationale organisaties en netwerken, met name die van de Wereldgezondheidsorganisatie (WHO), de Voedsel- en Landbouworganisatie (FAO), de Wereldorganisatie voor diergezondheid (OIE) en het Internationaal Verdrag voor de bescherming van planten (IPPC), verder te versterken.
(10)
Op 15 juni 2007 is de Internationale Gezondheidsregeling (hierna „IGR”) in werking getreden. De regeling heeft betrekking op de bewegingen en de beheersing van uitbraken van infectieziekten en de reactie daarop, ongeacht hun oorsprong, en bepaalt dat de lidstaten van de WHO essentiële capaciteiten op het gebied van laboratoria en toezicht op het gebied van openbare gezondheid tegen infectieziekten dienen op te bouwen om de IGR uit te voeren. Het WHO-secretariaat dient de WHO-lidstaten bij de uitvoering van hun nationale IGR-plannen bij te staan via het hoofdkwartier en de regionale bureaus van de WHO. Het WHO-beheersprogramma inzake de terugdringing van biologische risico’s verstrekt aanwijzingen inzake de wijze waarop laboratoria moeten werken door middel van normatieve richtsnoeren, workshops en opleiding op het gebied van bioveiligheidspraktijken, biobeveiliging van laboratoria en gedragscodes voor verantwoordelijk onderzoek in de levenswetenschappen. Tevens vervult het een rol bij de vaststelling van de VN-richtsnoeren voor het vervoer van infectieuze stoffen. Uit hoofde van de IGR leveren volksgezondheidslaboratoria een bijdrage tot de paraatheid betreffende de aanpak van biologische, chemische, radiologische en nucleaire bedreigingen. De definities van bioveiligheid en biobeveiliging in laboratoria zijn vervat in het „Laboratory Biosafety Manual” van de WHO, derde editie (2004), en in de „Biorisk Management, Laboratory Biosecurity Guidance” (2006).
(11)
De WHO is de enige uitvoerende instantie die over de expertise, de grondige kennis, het personeel, de structuur en de middelen beschikt om de in dit besluit van de Raad opgenomen projecten en activiteiten te kunnen uitvoeren.
(12)
De Commissie wordt belast met het toezicht op de deugdelijke implementatie van de financiële bijdrage van de Unie,
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
1. Teneinde onmiddellijke en praktische uitvoering te geven aan de relevante onderdelen van de EU-strategie, draagt de Unie bij tot de uitvoering van de door de Verdragsstaten tijdens de Zevende Conferentie ter toetsing van het BTWC genomen besluiten, en zij streeft daarbij de volgende doelstellingen na:
-
het waarborgen van de veiligheid en de beveiliging van microbiële en andere biologische agentia en toxines in laboratoria en andere faciliteiten, alsmede eventueel tijdens het vervoer daarvan, en het voorkomen van ongeoorloofde toegang tot dergelijke agentia en toxines en de ongeoorloofde verwijdering ervan;
-
het stimuleren van praktijken om biologische risico’s terug te dringen alsook van de bewustwording daaromtrent, inclusief bioveiligheid, biobeveiliging, bio-ethiek en paraatheid voor doelbewust misbruik van biologische agentia en toxines, door middel van internationale samenwerking op dit gebied.
2. De projecten sluiten aan bij de maatregelen van de EU-strategie als zij erop gericht zijn:
-
de beheersing van biologische risico’s in laboratoria te bevorderen via nationale en subregionale outreach-activiteiten;
-
nationale strategieën voor de beheersing van biologische risico’s in laboratoria te ontwikkelen om dat soort risico’s tegen te gaan (een demonstratiemodel voor landen).
In de bijlage staat een nadere omschrijving van die projecten.
Artikel 2
1. De hoge vertegenwoordiger van de Unie voor buitenlandse zaken en veiligheidsbeleid („de HV”) is belast met de uitvoering van dit besluit.
2. De technische uitvoering van de in artikel 1 bedoelde activiteiten is in handen van de WHO. De WHO voert haar taak uit onder de verantwoordelijkheid van de HV. Daartoe treft de HV de nodige regelingen met de WHO.
Artikel 3
1. Het financieel referentiebedrag voor de uitvoering van de in artikel 1, lid 2, bedoelde projecten bedraagt 1 727 000 EUR.
2. De uitgaven, gefinancierd met het in lid 1 genoemde bedrag, worden beheerd overeenkomstig de procedures en voorschriften die van toepassing zijn op de algemene begroting van de Unie.
3. De Commissie ziet erop toe dat de in lid 1 bedoelde uitgaven correct worden beheerd. Hiertoe sluit zij een financieringsovereenkomst met de WHO. In de financieringsovereenkomst wordt bepaald dat de WHO er zorg voor moet dragen dat de zichtbaarheid van de Uniebijdrage in verhouding staat tot haar omvang, zoals bepaald in de bijlage bij dit besluit.
4. De Commissie stelt alles in het werk om de in lid 3 bedoelde financieringsovereenkomst zo spoedig mogelijk na de inwerkingtreding van dit besluit te sluiten. Zij stelt de Raad in kennis van eventuele moeilijkheden daarbij en van de datum van sluiting van de financieringsovereenkomst.
Artikel 4
De HV brengt aan de Raad verslag uit over de uitvoering van dit besluit, op basis van de geregelde verslagen die worden opgesteld door de WHO. Deze verslagen vormen de basis voor de evaluatie door de Raad. De Commissie verstrekt informatie over de financiële aspecten van de in artikel 1, lid 2, bedoelde projecten.
Artikel 5
1. Dit besluit treedt in werking op de datum waarop het wordt vastgesteld.
2. Dit besluit verstrijkt 24 maanden na de sluiting van de in artikel 3, lid 3, bedoelde financieringsovereenkomst. Het verstrijkt echter zes maanden na de dag waarop het is vastgesteld, indien de financieringsovereenkomst binnen die termijn niet is gesloten.
Gedaan te Brussel, 18 november 2013.