PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 28. srpna 2013
o návrhu italského výnosu, kterým se stanoví postupy pro označování původu trvanlivého mléka, mléka UHT, pasterizovaného mléka ošetřeného mikrofiltrací a mléka pasterizovaného při vysoké teplotě
(oznámeno pod číslem C(2013) 5517)
(Pouze italské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/444/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy (1), a zejména na článek 19 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Postupem podle čl. 19 druhého pododstavce směrnice 2000/13/ES informovaly italské orgány Komisi dne 9. listopadu 2012 o návrhu výnosu, kterým se stanoví mimo jiné povinné požadavky pro označování trvanlivého mléka, mléka UHT, mléka ošetřeného mikrofiltrací a pasterizovaného a mléka pasterizovaného při vysoké teplotě.
(2)
Podle čl. 2 odst. 1 oznámeného výnosu musí být sterilizované trvanlivé mléko, mléko UHT, pasterizované mléko ošetřené mikrofiltrací a mléko pasterizované při vysoké teplotě v případě, že se jedná o mléko pocházející z jednoho či několika členských států Evropské unie nebo z třetích zemí, označeno zemí původu mléčné farmy, z níž ošetřené mléko pochází, nebo výrazem „EU“, či „třetí země“.
(3)
Směrnice 2000/13/ES harmonizuje pravidla upravující označování potravin tím, že stanoví jednak harmonizaci některých vnitrostátních předpisů a jednak opatření pro neharmonizované vnitrostátní předpisy. Rozsah harmonizace je definován v čl. 3 odst. 1 uvedené směrnice, který uvádí všechny údaje povinné pro označování potravin v souladu s články 4 až 17 a s výhradou odchylek v nich obsažených.
(4)
Podle čl. 3 odst. 1 bodu 8 směrnice 2000/13/ES je uvedení místa původu nebo provenience povinné „v těch případech, kdy by opomenutí tohoto údaje mohlo uvádět spotřebitele v omyl, pokud jde o skutečný původ nebo skutečnou provenienci potraviny“.
(5)
V čl. 4 odst. 2 směrnice 2000/13/ES se stanoví, že v případě určitých potravin mohou předpisy Unie, nebo pokud takové předpisy neexistují, vnitrostátní předpisy vyžadovat kromě údajů uvedených v čl. 3 odst. 1 zmíněné směrnice další povinné údaje.
(6)
Ustanovení čl. 18 odst. 2 směrnice 2000/13/ES umožňuje přijetí neharmonizovaných vnitrostátních předpisů, jestliže jsou oprávněné z jednoho z důvodů v něm uvedených, mimo jiné včetně ochrany veřejného zdraví a předcházení podvodům, a nejsou-li takového charakteru, že by znesnadnily používání definic a pravidel stanovených směrnicí 2000/13/ES. Z toho důvodu je nezbytné, aby byl v případech, kdy byly v některém členském státě navrženy vnitrostátní předpisy týkající se označování, posouzen jejich soulad s výše uvedenými požadavky a ustanoveními Smlouvy o fungování Evropské unie.
(7)
Italské orgány tvrdí, že oznámené opatření je nezbytné pro zajištění ochrany zájmů spotřebitele a zlepšení prosazování práva v souvislosti s prevencí a potíráním podvodů v potravinářství. Dále vysvětlují, že navzdory přesvědčení italských spotřebitelů není veškeré mléko uváděné v Itálii na trh tuzemského původu, a uvedení původu v označení je proto nutné, aby spotřebitel nebyl uveden v omyl. S ohledem na výše uvedené skutečnosti italské orgány tvrdí, že čl. 2 odst. 1 je s ohledem na čl. 3 odst. 1 bod 8 směrnice 2000/13/ES odůvodněný.
(8)
Ustanovení čl. 3 odst. 1 bodu 8 směrnice 2000/13/ES zavádí vhodný mechanismus ochrany proti riziku, že spotřebitel bude uveden v omyl v případech, kdy by z některých údajů mohl být vyvozen jiný než skutečný původ nebo provenience výrobku. Provozovatelé potravinářských podniků musí zajistit uvedení údajů o původu či provenienci na označení, pokud by opomenutí těchto údajů mohlo uvést spotřebitele v omyl. A je úkolem vnitrostátních orgánů pověřených prosazováním právních předpisů, aby zajistily dodržování této povinnosti.
(9)
Ustanovení čl. 2 odst. 1 oznámeného výnosu by znamenalo, že dané potraviny jsou vždy nabízeny způsobem, který uvádí italského spotřebitele v omyl ohledně jejich skutečného místa původu či provenience. V této souvislosti Komise poukazuje na skutečnost, že se působnost oznámeného výnosu nevztahuje na mléko s (velmi) omezenou trvanlivostí (syrové mléko, pasterizované mléko). Právě u těchto výrobků je ale pravděpodobné, že je spotřebitel bude považovat za výrobky italského původu.
(10)
Italské orgány kromě zmínky o nutnosti ochrany zájmů spotřebitele neposkytly dostatečné zdůvodnění, které by vedlo k závěru, že je nezbytné u výrobků uvedených v článku 1 oznámeného výnosu povinně uvádět původ nad rámec povinností stanovených v čl. 3 odst. 1 bodě 8 směrnice 2000/13/ES.
(11)
Italské orgány proto neprokázaly, že je uvedení původu, jak je stanoveno v oznámeném výnosu, nezbytné pro dosažení jednoho z cílů uvedených v čl. 18 odst. 2 směrnice 2000/13/ES.
(12)
Na základě těchto zjištění vydala Komise k výše zmíněným ustanovením oznámeného výnosu záporné stanovisko podle čl. 19 třetího pododstavce směrnice 2000/13/ES.
(13)
Italské orgány by se proto měly zdržet přijetí ustanovení čl. 2 odst. 1 oznámeného výnosu.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Italská republika nepřijme čl. 2 odst. 1 oznámeného výnosu, kterým se stanoví postupy pro označování původu trvanlivého mléka, mléka UHT, pasterizovaného mléka ošetřeného mikrofiltrací a mléka pasterizovaného při vysoké teplotě.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Italské republice.
V Bruselu dne 28. srpna 2013.
UITVOERINGSBESLUIT VAN DE COMMISSIE
van 28 augustus 2013
betreffende het Italiaanse ontwerpdecreet inzake de methoden voor de indicatie van de oorsprong voor houdbare melk, UHT-melk, gemicrofiltreerde gepasteuriseerde melk en op hoge temperatuur gepasteuriseerde melk
(Kennisgeving geschied onder nummer C(2013) 5517)
(Slechts de tekst in de Italiaanse taal is authentiek)
(Voor de EER relevante tekst)
(2013/444/EU)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Richtlijn 2000/13/EG van het Europees Parlement en de Raad van 20 maart 2000 betreffende de onderlinge aanpassing van de wetgeving der lidstaten inzake de etikettering en presentatie van levensmiddelen alsmede inzake de daarvoor gemaakte reclame (1), en met name artikel 19,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Overeenkomstig de procedure van artikel 19, tweede alinea, van Richtlijn 2000/13/EG, hebben de Italiaanse autoriteiten de Commissie op 9 november 2012 in kennis gesteld van het ontwerpdecreet tot onder meer vaststelling van bindende etiketteringsvoorschriften voor houdbare melk, UHT-melk, gemicrofiltreerde gepasteuriseerde melk en op hoge temperatuur gepasteuriseerde melk.
(2)
Artikel 2, lid 1, van het aangemelde decreet bepaalt dat de etiketten van gesteriliseerde houdbare melk, UHT-melk, gemicrofiltreerde gepasteuriseerde melk en op hoge temperatuur gepasteuriseerde melk het land van oorsprong van de melkveehouderij waar de behandelde melk vandaan komt moet vermelden of voorzien moet zijn van een aanduiding van hetzij de EU hetzij derde landen, indien de oorsprong van de melk respectievelijk van een of meer lidstaten van de Europese Unie of van derde landen is.
(3)
Richtlijn 2000/13/EG harmoniseert de voorschriften inzake etikettering van levensmiddelen door in de eerste plaats een aantal nationale bepalingen te harmoniseren en in de tweede plaats een regeling voor de niet-geharmoniseerde nationale bepalingen vast te stellen. De reikwijdte van de harmonisatie is vastgelegd in artikel 3, lid 1, van die richtlijn, dat een lijst bevat met alle gegevens die overeenkomstig de artikelen 4 tot en met 17 en onder voorbehoud van de daarin genoemde uitzonderingen op de etikettering van levensmiddelen moeten worden vermeld.
(4)
Artikel 3, lid 1, punt 8, van Richtlijn 2000/13/EG bepaalt dat informatie inzake de plaats van oorsprong of herkomst vermeld wordt „indien het weglaten daarvan de consument zou kunnen misleiden aangaande de werkelijke oorsprong of herkomst van het levensmiddel”.
(5)
Artikel 4, lid 2, van Richtlijn 2000/13/EG bepaalt dat voor bepaalde levensmiddelen op grond van EU-bepalingen of, bij het ontbreken daarvan, op grond van nationale bepalingen, naast de in artikel 3, lid 1, van die richtlijn genoemde vermeldingen nog andere vermeldingen kunnen worden voorgeschreven.
(6)
Artikel 18, lid 2, van Richtlijn 2000/13/EG staat de vaststelling van niet-geharmoniseerde nationale bepalingen toe indien zij gerechtvaardigd zijn uit hoofde van een van de daarin genoemde redenen, waaronder de bescherming van de volksgezondheid en het tegengaan van misleiding, mits deze bepalingen niet van dien aard zijn dat daarmee de toepassing van de in Richtlijn 2000/13/EG vervatte definities en voorschriften wordt belemmerd. Wanneer in een lidstaat nationale ontwerpetiketteringsvoorschriften zijn voorgesteld, moet daarom worden onderzocht of zij verenigbaar zijn met bovengenoemde voorschriften en met de bepalingen van het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie.
(7)
De Italiaanse autoriteiten voeren aan dat de meegedeelde maatregel nodig is om de consumentenbelangen te beschermen en de handhaving te versterken van het voorkomen en bestrijden van voedselfraude. Verklaard wordt dat, in tegenstelling tot wat de Italiaanse consumenten denken, de in Italië geproduceerde melk niet enkel van nationale oorsprong is; om te voorkomen dat consumenten worden misleid is daarom de aanduiding van de oorsprong op het etiket onontbeerlijk geworden. Gezien de bovenstaande overwegingen verklaren de Italiaanse autoriteiten dat de overwegingen van artikel 2, lid 1, gerechtvaardigd zijn op grond van artikel 3, lid 1, punt 8, van Richtlijn 2000/13/EG.
(8)
Artikel 3, lid 1, punt 8, van Richtlijn 2000/13/EG stelt een passend mechanisme vast om het risico tegen te gaan dat de consumenten worden misleid in gevallen waarbij sommige elementen zouden kunnen impliceren dat een bepaald levensmiddel een andere oorsprong of herkomst heeft dan de echte oorsprong of herkomst daarvan. Het is aan de levensmiddelenproducenten om ervoor te zorgen dat de informatie over de plaats van oorsprong en herkomst aanwezig is op etiket indien het weglaten hiervan verwarring bij de consument zou kunnen veroorzaken. Daarnaast is het aan de nationale handhavingsinstanties om na te gaan of aan deze verplichting wordt voldaan.
(9)
De bepalingen van artikel 2, lid 1, van het aangemelde decreet zouden impliceren dat de onderhavige levensmiddelen altijd zodanig worden gepresenteerd dat zij verwarring zouden kunnen veroorzaken bij de Italiaanse consument over de echte plaats van oorsprong of herkomst. In dit opzicht wijst de Commissie erop dat het decreet niet van toepassing is op melk met een (zeer) beperkte houdbaarheid (rauwe melk, gepasteuriseerde melk). Maar juist bij die producten wordt bij de consument de suggestie gewekt dat zij van Italiaanse oorsprong zijn.
(10)
Afgezien van de verwijzing naar de noodzaak van de bescherming van de belangen van de consument, hebben de Italiaanse autoriteiten niet voldoende redenen aangevoerd op grond waarvan kan worden geconcludeerd dat, ten aanzien van de in artikel 1 vermelde producten van het aangemelde decreet, de verplichte vermelding van de plaats van oorsprong, die verder gaat dan de in artikel 3, lid 1, punt 8, van Richtlijn 2000/13/EG vastgestelde verplichting, noodzakelijk is.
(11)
De Italiaanse autoriteiten hebben bijgevolg niet aangetoond dat de vermelding van de plaats van oorsprong, als voorgeschreven in het aangemelde decreet, noodzakelijk is om een van de doelstellingen van artikel 18, lid 2, van Richtlijn 2000/13/EG te bereiken.
(12)
In het licht van het voorgaande heeft de Commissie overeenkomstig artikel 19, derde alinea, van Richtlijn 2000/13/EG een andersluidend advies uitgebracht over de voornoemde bepalingen van het aangemelde decreet.
(13)
Bijgevolg moet de Italiaanse autoriteiten worden verzocht de bepalingen van artikel 2, lid 1, van het aangemelde decreet niet vast te stellen.
(14)
De in dit besluit vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Permanent Comité voor de voedselketen en de diergezondheid,
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
De Italiaanse Republiek mag de bepalingen van artikel 2, lid 1, van het aangemelde decreet, inzake de methoden voor de indicatie van de oorsprong van houdbare melk, UHT-melk, gemicrofiltreerde gepasteuriseerde melk en op hoge temperatuur gepasteuriseerde melk niet vaststellen.
Artikel 2
Dit besluit is gericht tot de Italiaanse Republiek.
Gedaan te Brussel, 28 augustus 2013.