PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 24. dubna 2014
o finančním příspěvku Unie na opatření dozoru a jiná nouzová opatření provedená v Estonsku, Lotyšsku, Litvě a Polsku proti africkému moru prasat
(oznámeno pod číslem C(2014) 2551)
(Pouze estonské, litevské, lotyšské a polské znění je závazné)
(2014/236/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2009/470/ES ze dne 25. května 2009 o některých výdajích ve veterinární oblasti (1), a zejména na článek 8 uvedeného rozhodnutí,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (2), a zejména na článek 84 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Africký mor prasat je infekční, obvykle smrtelná virová nákaza prasat domácích a prasat divokých, která způsobuje vážná narušení obchodu s živými prasaty a produkty získanými z prasat uvnitř Unie a jejich vývozu do třetích zemí.
(2)
Po potvrzení afrického moru prasat v Gruzii v roce 2007 se nákaza rozšířila do Ruské federace, kde byla hlášena četná ohniska uvedené nákazy u prasat domácích a prasat divokých v evropské části Ruska. V červnu 2013 Bělorusko potvrdilo ohnisko afrického moru prasat u prasat v domácím chovu v regionu Grodno asi čtyřicet kilometrů od hranice s Litvou a v blízkosti hranice s Polskem.
(3)
Prováděcím rozhodnutím Komise 2013/498/EU (3) byl stanoven finanční příspěvek Unie na opatření dozoru a jiná nouzová opatření proti africkému moru prasat provedená v roce 2013 v Estonsku, Lotyšsku, Litvě a Polsku, což jsou členské státy přímo ohrožené zavlečením této nákazy.
(4)
V lednu 2014 byla hlášena nákaza u populace prasat divokých na Ukrajině a dále se šíří v Bělorusku a Ruské federaci. Nadto byly v lednu 2014 zjištěny dva případy afrického moru prasat u populace prasat divokých v Litvě a několik dní poté byly ohlášeny další dva případy u prasat divokých v Polsku. V obou uvedených členských státech se nákaza vyskytla v blízkosti hranic s Běloruskem. Situace ohledně afrického moru prasat v zemích sousedících s Evropskou unií tudíž představuje přetrvávající hrozbu pro hospodářství s chovem prasat v Unii, jelikož virus může být zavlečen do členských států sousedících s třetími zeměmi, v nichž se nákaza vyskytuje, prostřednictvím prasat divokých, která vstupují na území Unie z oblastí s výskytem nákazy, ale rovněž prostřednictvím vozidel, která přepravovala živá zvířata, nebo nepovoleným dovozem produktů získaných z prasat do Unie.
(5)
Riziko zavlečení afrického moru prasat do Unie je vzhledem k výskytu a vývoji této nákazy v příhraničním území Běloruska, Ruské federace a Ukrajiny vyšší v případě Estonska, Lotyšska, Litvy a Polska. Tyto členské státy informovaly Komisi a ostatní členské státy o opatřeních, jež hodlají přijmout za účelem ochrany svých území i území ostatních členských států.
(6)
V roce 2013 Estonsko, Lotyšsko, Litva a Polsko zavedly dozor pro včasné zjištění afrického moru prasat u prasat divokých i u prasat domácích. V zájmu lepší prevence afrického moru prasat je třeba provést určité činnosti dozoru na území uvedených členských států.
(7)
Jedním z hlavních preventivních opatření proti zavlečení afrického moru prasat do Unie je očista a dezinfekce vozidel, která mohla přijít do styku s virem afrického moru prasat. Z toho důvodu prováděcí rozhodnutí Komise 2013/426/EU (4) stanoví určitá opatření proti zavlékání afrického moru prasat z Běloruska a Ruské federace do Unie a dále stanoví, aby vozidla, která přepravovala živá zvířata a která na území Unie vstupují z oblastí s výskytem nákazy, byla náležitě očištěna a vydezinfikována.
(8)
Bez ohledu na ustanovení nařízení Komise (ES) č. 206/2009 (5) je riziko zavlečení afrického moru prasat do Unie prostřednictvím zásilek pro osobní spotřebu, které obsahují produkty získané z prasat a jsou zasílány poštou nebo převáženy v zavazadlech cestujících přijíždějících zejména z Běloruska, Ruské federace a Ukrajiny, vyšší než zanedbatelné a vyžaduje doplňková opatření a kontroly v místech vstupu.
(9)
Navíc celá řada zúčastněných stran, včetně veterinárních lékařů, profesionálních a neprofesionálních chovatelů, řidičů kamionů, celních zástupců, cestujících a široké veřejnosti, by měla být upozorněna na rizika zavlečení afrického moru prasat a jeho důsledky prostřednictvím cílených informačních kampaní zaměřených na zvýšení povědomí o nákaze a připravenosti na ni v rámci pohotovostních plánů vypracovaných podle směrnice Rady 2002/60/ES (6) k zajištění rychlé reakce v případě zavlečení afrického moru prasat.
(10)
V roce 2014 byl zjištěn africký mor prasat u prasat divokých v Litvě a v Polsku, přičemž oba tyto členské státy jsou přímo ohroženy výskytem této nákazy za hranicemi v Bělorusku. Aby omezily riziko rozšíření nákazy na svém území na minimum, hodlají Litva a Polsko snížit hustotu výskytu vnímavých hostitelských zvířat v hospodářstvích s nízkou úrovní biologické ochrany v zamořené oblasti podporou porážky prasat a zákazem doplňování stavů v hospodářstvích s chovem prasat po dobu alespoň jednoho roku. V prosinci 2013 Estonsko, Lotyšsko, Litva a Polsko předložily své plány a odhady nákladů na provádění nouzových opatření v oblastech, které jsou považovány za oblasti se zvýšeným rizikem zavlečení afrického moru prasat z Běloruska, Ruské federace a Ukrajiny, v roce 2014. Plány byly posouzeny Komisí pro účely finančního příspěvku Unie a byl vyvozen závěr, že jsou v souladu se směrnicí 2002/60/ES.
(11)
Činnosti prováděné Estonskem, Lotyšskem, Litvou a Polskem za účelem dozoru nad nákazou, očisty a dezinfekce vozidel a pořádání informačních kampaní jsou spolufinancovány ve výši 50 %.
(12)
Činnosti prováděné Litvou a Polskem s cílem snížit hustotou výskytu prasat v zamořených oblastech u hranic s Běloruskem by měly být spolufinancovány ve výši 30 %.
(13)
Jelikož plány, které předložily Estonsko, Lotyšsko, Litva a Polsko a které se týkají nouzových opatření proti zavlečení afrického moru prasat z Běloruska, Ruské federace a Ukrajiny prováděných v roce 2014, představují dostatečně podrobný rámec ve smyslu článku 94 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (7), je toto rozhodnutí rozhodnutím o financování výdajů stanovených v pracovním programu pro granty.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. V rámci nouzových opatření, která v roce 2014 přijaly Estonsko, Lotyšsko, Litva a Polsko na ochranu proti africkému moru prasat, mají uvedené členské státy nárok na zvláštní příspěvek Unie na výdaje vynaložené na provádění činností popsaných v odstavcích 2 a 3 a plánovaných na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2014.
2. Finanční příspěvek Unie se stanoví na 50 % nákladů vynaložených a zaplacených v souvislosti s provedením následujících činností:
a)
odběr vzorků z prasat domácích;
b)
odběr vzorků z prasat divokých;
c)
testy ELISA;
d)
testy PCR a sekvenování;
e)
nákup vybavení a dezinfekčních prostředků pro očistu a dezinfekci;
f)
nákup vybavení speciálně používaného k odstranění těl mrtvých zvířat;
g)
nákup vybavení k provádění virologických laboratorních vyšetření;
h)
informační kampaně.
3. Finanční příspěvek Unie se stanoví na 30 % nákladů vynaložených a zaplacených Litvou a Polskem v souvislosti s odškodněním majitelů prasat za ztráty způsobené předčasnou porážkou prasat v zamořených oblastech.
Článek 2
1. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena členským státům uvedeným v čl. 1 odst. 1 za činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. a), b) c) a d), v průměru nepřesáhne částku:
a)
0,5 EUR za prase domácí, z něhož byl odebrán vzorek;
b)
5 EUR za prase divoké, z něhož byl odebrán vzorek;
c)
2 EUR za test ELISA;
d)
10 EUR za PCR a sekvenování.
2. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena za činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. e), v průměru nepřesáhne částku:
a)
6 000 EUR pro Estonsko;
b)
58 000 EUR pro Lotyšsko;
c)
950 000 EUR pro Litvu;
d)
102 100 EUR pro Polsko.
3. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena za činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. f), v průměru nepřesáhne částku:
a)
100 000 EUR pro Litvu;
b)
150 000 EUR pro Polsko.
4. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena za činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. g), v průměru nepřesáhne částku:
75 000 EUR pro Litvu.
5. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena za činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. h), v průměru nepřesáhne částku:
a)
1 500 EUR pro Estonsko;
b)
15 000 EUR pro Lotyšsko;
c)
75 000 EUR pro Litvu;
d)
11 250 EUR pro Polsko.
6. Finanční příspěvek Unie pro členské státy uvedené v čl. 1 odst. 3 nepřesáhne částku:
a)
225 000 EUR pro Litvu;
b)
337 500 EUR pro Polsko.
7. Finanční příspěvek Unie pro členské státy uvedené v čl. 1 odst. 1 nepřesáhne částku:
a)
27 000 EUR pro Estonsko;
b)
190 000 EUR pro Lotyšsko;
c)
1 948 000 EUR pro Litvu;
d)
1 341 000 EUR pro Polsko.
8. Výdaje způsobilé pro finanční příspěvek Unie na opatření uvedená v odst. 1 písm. c) a d) se omezí na náklady vynaložené členskými státy na:
a)
nákup souprav k vyšetřením, činidel a veškerého spotřebního materiálu, který je určen a používán speciálně pro provádění laboratorních vyšetření;
b)
pracovníky, v jakékoli funkci, konkrétně přidělené (zcela nebo částečně) na provádění vyšetření v laboratoři; tyto náklady jsou omezeny na skutečné mzdy plus platby sociálního zabezpečení a další zákonné náklady zahrnuté do odměny;
c)
režijní náklady rovnající se 7 % částky nákladů uvedených v písmenech a) a b).
Článek 3
1. Finanční příspěvek Unie na opatření uvedená v článku 1 bude poskytnut, pokud dotčené členské státy:
a)
provedou činnosti a opatření popsané v jejich plánech;
b)
provedou opatření v souladu s příslušnými ustanoveními právních předpisů Unie, včetně pravidel pro hospodářskou soutěž a pro zadávání veřejných zakázek;
c)
zašlou Komisi nejpozději do 30. dubna 2015 závěrečnou technickou zprávu o opatřeních v souladu s přílohou I a závěrečnou finanční zprávu v souladu s přílohou II.
2. V případě, že některý členský stát nevyhoví ustanovením odstavce 1, může Komise snížit finanční příspěvek Unie úměrně k povaze a závažnosti takového porušení předpisů a k finanční ztrátě utrpěné Unií.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Estonské republice, Lotyšské republice, Litevské republice a Polské republice.
V Bruselu dne 24. dubna 2014.
UITVOERINGSBESLUIT VAN DE COMMISSIE
van 24 april 2014
betreffende een financiële bijdrage van de Unie voor in Estland, Letland, Litouwen en Polen genomen toezicht- en andere noodmaatregelen tegen Afrikaanse varkenspest
(Kennisgeving geschied onder nummer C(2014) 2551)
(Slechts de teksten in de Estse, Letse, Litouwse en Poolse taal zijn authentiek)
(2014/236/EU)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Beschikking 2009/470/EG van de Raad van 25 mei 2009 betreffende bepaalde uitgaven op veterinair gebied (1), en met name artikel 8,
Gezien Verordening (EU, Euratom) nr. 966/2012 van het Europees Parlement en de Raad van 25 oktober 2012 tot vaststelling van de financiële regels van toepassing op de algemene begroting van de Unie en tot intrekking van Verordening (EG, Euratom) nr. 1605/2002 (2), en met name artikel 84,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Afrikaanse varkenspest (AVP) is een besmettelijke, doorgaans dodelijke, virale ziekte bij als landbouwhuisdier gehouden varkens en wilde varkens die het handelsverkeer binnen de Unie in en de uitvoer naar derde landen van levende varkens en van varkens verkregen producten ernstig verstoort.
(2)
Nadat in 2007 de aanwezigheid van AVP in Georgië werd bevestigd, heeft de ziekte zich verspreid naar de Russische Federatie, waar talrijke uitbraken ervan zijn gemeld bij varkens en wilde varkens in het gehele Europese deel van Rusland. In juni 2013 heeft Belarus de bevestiging gemeld van een uitbraak van AVP bij hobbyvarkens in de regio Grodno, ongeveer 40 km van de Litouwse grens en dicht bij de grens met Polen.
(3)
Met Uitvoeringsbesluit 2013/498/EU van de Commissie (3) wordt voorzien in een financiële bijdrage van de Unie voor toezicht- en andere noodmaatregelen tegen AVP die in 2013 zijn genomen in Estland, Letland, Litouwen en Polen, de lidstaten voor wie AVP een rechtstreekse bedreiging vormt.
(4)
In januari 2014 is de ziekte gemeld in de populatie van wilde varkens in Oekraïne, en in Belarus en de Russische Federatie breidt zij zich nog altijd uit. Bovendien zijn in januari 2014 twee gevallen van AVP aangetroffen in de populatie van wilde varkens in Litouwen; enkele dagen later werden twee andere gevallen bij wilde varkens in Polen gemeld. In beide lidstaten werd de ziekte aangetroffen aan de grens met Belarus. De situatie met betrekking tot AVP in buurlanden van de Europese Unie vormt dan ook een aanhoudende bedreiging voor varkenshouderijen in de Unie, omdat het virus in de lidstaten die grenzen aan de besmette derde landen kan worden binnengebracht via wilde varkens die uit besmette gebieden het grondgebied van de Unie binnenkomen, maar ook door voertuigen die levende dieren hebben getransporteerd of door het ongeoorloofd binnenbrengen in de Unie van van varkens verkregen producten.
(5)
Het risico dat AVP in de Unie wordt binnengebracht, is hoger in Estland, Letland, Litouwen en Polen door de aanwezigheid en de ontwikkeling van de ziekte in het aangrenzende gebied van Belarus, de Russische Federatie en Oekraïne. Deze lidstaten hebben de Commissie en de andere lidstaten in kennis gesteld van de maatregelen die zij willen nemen om hun grondgebied en dat van de overige lidstaten beter te beschermen.
(6)
In 2013 hebben Estland, Letland, Litouwen en Polen een toezichtprogramma voor de vroegtijdige opsporing van AVP bij wilde varkens en als landbouwhuisdier gehouden varkens opgezet. Voor een doeltreffender preventie van AVP moeten op het grondgebied van die lidstaten bepaalde toezichtactiviteiten worden uitgevoerd.
(7)
Een van de belangrijkste voorzorgsmaatregelen om te voorkomen dat AVP de Unie binnenkomt, is de reiniging en ontsmetting van voertuigen die mogelijk in contact zijn gekomen met het AVP-virus. Daarom zijn in Uitvoeringsbesluit 2013/426/EU van de Commissie (4) bepaalde maatregelen vastgesteld om het binnenbrengen in de Unie van AVP uit Belarus en de Russische Federatie te voorkomen; daarin is ook bepaald dat voertuigen die levende dieren hebben vervoerd en die uit besmette gebieden de Unie binnenkomen, naar behoren moeten worden gereinigd en ontsmet.
(8)
Niettegenstaande de bepalingen van Verordening (EG) nr. 206/2009 van de Commissie (5) is het risico dat AVP de EU wordt binnengebracht via persoonlijke zendingen varkensproducten die met de post worden verzonden of die deel uitmaken van de bagage van reizigers uit met name Belarus, de Russische Federatie en Oekraïne, hoger dan verwaarloosbaar en zijn extra maatregelen en controles op de plaatsen van binnenkomst noodzakelijk.
(9)
Bovendien moet een grote verscheidenheid aan betrokkenen, waaronder dierenartsen, professionele en niet-professionele landbouwers, vrachtwagenchauffeurs, douanebeambten, passagiers en het grote publiek, door middel van doelgerichte bewustmakingscampagnes worden geïnformeerd over de risico's en de gevolgen van de binnenkomst van AVP, met als doel de kennis over de ziekte en de paraatheid in het kader van de overeenkomstig Richtlijn 2002/60/EG van de Raad (6) opgestelde rampenplannen te vergroten en aldus snel te kunnen reageren als AVP wordt binnengebracht.
(10)
In 2014 is AVP aangetroffen in de wildevarkenspopulatie in Litouwen en Polen, en de aanwezigheid van AVP over de grens in Belarus vormt een rechtstreekse bedreiging voor beide lidstaten. Om het risico van verspreiding van de ziekte op hun grondgebied zoveel mogelijk te beperken, willen Litouwen en Polen de concentratie van vatbare gastheren in varkenshouderijen met een laag niveau van bioveiligheid in het besmette gebied verminderen door het slachten van varkens aan te moedigen en de herbevolking van varkenshouderijen gedurende ten minste één jaar te verhinderen. In december 2013 hebben Estland, Letland, Litouwen en Polen hun respectieve plannen en kostenramingen voorgelegd voor de uitvoering van noodmaatregelen in 2014 in de gebieden waarvoor men aanneemt dat er een vergroot risico bestaat dat AVP er vanuit Belarus, de Russische Federatie en Oekraïne wordt binnengebracht. De Commissie heeft onderzocht of deze plannen in aanmerking komen voor financiële steun van de Unie en heeft vastgesteld dat zij in overeenstemming zijn met Richtlijn 2002/60/EG.
(11)
De door Estland, Letland, Litouwen en Polen ondernomen acties voor het toezicht op de ziekte, de reiniging en ontsmetting van voertuigen en de organisatie van bewustmakingscampagnes worden voor 50 % medegefinancierd.
(12)
De door Litouwen en Polen ondernomen acties om de concentratie van varkens in de besmette gebieden aan de grens met Belarus te verminderen, moeten voor 30 % worden medegefinancierd.
(13)
Aangezien de door Estland, Letland, Litouwen en Polen geplande noodmaatregelen tegen het binnenbrengen van AVP uit Belarus, de Russische Federatie en Oekraïne, die in 2014 moeten worden uitgevoerd, een voldoende gedetailleerd raamwerk vormen in de zin van artikel 94 van Gedelegeerde Verordening (EU) nr. 1268/2012 van de Commissie (7), vormt dit besluit een financieringsbesluit voor de dekking van de uitgaven waarin het werkprogramma voor subsidies voorziet.
(14)
De in dit besluit vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Permanent Comité voor de voedselketen en de diergezondheid,
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
1. In het kader van de in 2014 door Estland, Letland, Litouwen en Polen genomen noodmaatregelen ter bescherming tegen AVP ontvangen die lidstaten een specifieke bijdrage van de Unie ter dekking van de uitgaven voor de uitvoering van de activiteiten die worden beschreven in de leden 2 en 3 en gepland zijn voor de periode van 1 januari 2014 tot 31 december 2014.
2. De Unie draagt voor 50 % bij in de gemaakte en betaalde kosten voor de uitvoering van de volgende activiteiten:
a)
de bemonstering van als landbouwhuisdier gehouden varkens;
b)
de bemonstering van wilde varkens;
c)
Elisa-tests;
d)
PCR- en sequencingtests;
e)
de aankoop van uitrusting en ontsmettingsmiddelen voor reiniging en ontsmetting;
f)
de aankoop van speciale uitrusting voor de verwijdering van dierlijke karkassen;
g)
de aankoop van uitrusting voor de uitvoering van virologische laboratoriumtests;
h)
bewustmakingscampagnes.
3. De Unie draagt voor 30 % bij in de door Litouwen en Polen gemaakte en betaalde kosten ter vergoeding van het verlies van varkenshouders ten gevolge van het vroegtijdig slachten van varkens in de besmette gebieden.
Artikel 2
1. Voor de in artikel 1, lid 2, onder a), b), c) en d), genoemde activiteiten bedraagt de gemiddelde maximale vergoeding die aan de in artikel 1, lid 1, genoemde lidstaten wordt betaald:
a)
0,50 EUR per bemonsterd als landbouwhuisdier gehouden varken;
b)
5 EUR per bemonsterd wild varken;
c)
2 EUR per Elisa-test;
d)
10 EUR per PCR- en senquencingtest.
2. Voor de in artikel 1, lid 2, onder e), genoemde activiteit bedraagt de gemiddelde maximale vergoeding:
a)
6 000 EUR voor Estland;
b)
58 000 EUR voor Letland;
c)
950 000 EUR voor Litouwen;
d)
102 100 EUR voor Polen.
3. Voor de in artikel 1, lid 2, onder f), genoemde activiteit bedraagt de maximale vergoeding:
a)
100 000 EUR voor Litouwen;
b)
150 000 EUR voor Polen.
4. Voor de in artikel 1, lid 2, onder g), genoemde activiteit bedraagt de maximale vergoeding:
75 000 EUR voor Litouwen.
5. Voor de in artikel 1, lid 2, onder h), genoemde activiteit bedraagt de gemiddelde maximale vergoeding:
a)
1 500 EUR voor Estland;
b)
15 000 EUR voor Letland;
c)
75 000 EUR voor Litouwen;
d)
11 250 EUR voor Polen.
6. De financiële bijdrage van de Unie aan in artikel 1, lid 3, genoemde lidstaten bedraagt maximaal:
a)
225 000 EUR voor Litouwen;
b)
337 500 EUR voor Polen.
7. De financiële bijdrage van de Unie aan in artikel 1, lid 1, genoemde lidstaten bedraagt maximaal:
a)
27 000 EUR voor Estland;
b)
190 000 EUR voor Letland;
c)
1 948 000 EUR voor Litouwen;
d)
1 341 000 EUR voor Polen.
8. De uitgaven die in aanmerking komen voor een financiële bijdrage van de Unie voor de in lid 1, onder c) en d), bedoelde maatregelen, zijn beperkt tot de door de lidstaten gemaakte kosten voor:
a)
de aankoop van testkits, reagentia en alle identificeerbare benodigdheden die speciaal worden gebruikt voor de uitvoering van de laboratoriumtests;
b)
personeel, ongeacht zijn status, dat geheel of gedeeltelijk specifiek is belast met de uitvoering van de tests in het laboratorium; de kosten worden beperkt tot de feitelijke salarissen plus sociale premies en andere wettelijke loonkosten;
c)
algemene kosten, gelijk aan 7 % van de som van de onder a) en b) bedoelde kosten.
Artikel 3
1. De financiële bijdrage van de Unie voor de in artikel 1 bedoelde maatregelen wordt toegekend op voorwaarde dat de betrokken lidstaten:
a)
de activiteiten en maatregelen uitvoeren zoals beschreven in hun plannen;
b)
de maatregelen uitvoeren overeenkomstig de desbetreffende bepalingen van de wetgeving van de Unie, waaronder de mededingingsregels en de voorschriften inzake de gunning van overheidsopdrachten;
c)
de Commissie uiterlijk op 30 april 2015 een technisch eindverslag over de maatregelen doen toekomen, overeenkomstig bijlage I, alsook een financieel eindverslag, overeenkomstig bijlage II.
2. Indien een lidstaat niet aan lid 1 voldoet, kan de Commissie de financiële bijdrage van de Unie verlagen, al naargelang de aard en de ernst van de inbreuk en het financiële verlies voor de Unie.
Artikel 4
Dit besluit is gericht tot de Republiek Estland, de Republiek Letland, de Republiek Litouwen en de Republiek Polen.
Gedaan te Brussel, 24 april 2014.