PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 875/2013
ze dne 2. září 2013,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz některých připravených nebo konzervovaných zrn kukuřice cukrové pocházejících z Thajska v návaznosti na přezkum před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 291 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 a čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1)
Rada na základě antidumpingového šetření (dále jen „původní šetření“) uložila nařízením (ES) č. 682/2007 (2) konečné antidumpingové clo na dovoz některých připravených nebo konzervovaných zrn kukuřice cukrové v současnosti kódů KN ex 2001 90 30 a ex 2005 80 00, pocházejících z Thajska (dále jen „konečná antidumpingová opatření“). Opatření měla formu valorického cla v rozsahu mezi 3,1 % až 12,9 %.
(2)
Nařízením Rady (ES) č. 954/2008 (3) bylo změněno nařízení (ES) č. 682/2007, pokud jde o celní sazbu stanovenou pro jednu společnost a pro „všechny ostatní společnosti“. Pozměněné celní sazby se pohybují v rozpětí od 3,1 % do 14,3 %. Rozhodnutím Komise 2007/424/ES (4) byl od cla osvobozen dovoz dvou thajských vyvážejících výrobců, jejichž závazky Komise přijala.
(3)
V nařízení (ES) č. 847/2009 (5) Rada usoudila, že cenové závazky s pevně stanovenými dovozními cenami již nejsou vhodné pro vyrovnání škodlivých účinků dumpingu. Přijaté závazky byly zrušeny a nabídky závazků 10 jiných thajských vyvážejících výrobců byly zamítnuty.
2. Žádost o přezkum před pozbytím platnosti
(4)
V návaznosti na zveřejnění oznámení o nadcházejícím konci platnosti (6) konečných antidumpingových opatření obdržela Komise dne 19. března 2012 žádost o zahájení přezkumu před pozbytím platnosti těchto opatření podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Žádost podalo Evropské sdružení zpracovatelů kukuřice cukrové (Association Européenne des Transformateurs de Maïs Doux, AETMD) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl celkové produkce připravených nebo konzervovaných zrn kukuřice cukrové v Unii, v tomto případě více než 50 %.
(5)
Žádost byla odůvodněna tím, že by skončení platnosti stávajících opatření pravděpodobně vedlo k pokračování nebo opakování dumpingu a újmy pro výrobní odvětví Unie.
3. Zahájení přezkumu před pozbytím platnosti
(6)
Komise po konzultaci s poradním výborem dospěla k závěru, že zahájení přezkumu před pozbytím platnosti je dostatečně doloženo, a dne 19. června 2012 zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (7) (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“) oznámila zahájení přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
4. Šetření
4.1 Období přezkumného šetření a posuzované období
(7)
Šetření týkající se pokračování dumpingu proběhlo v období od 1. dubna 2011 do 31. března 2012 (dále jen „období přezkumného šetření“, příp. „OPŠ“). Přezkum trendů, které mají význam pro posouzení pravděpodobnosti pokračování újmy, se týkal období od 1. ledna 2008 do konce období přezkumného šetření (dále jen „posuzované období“).
4.2 Strany dotčené řízením
(8)
O zahájení přezkumu před pozbytím platnosti Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, ostatní známé výrobce v EU, vyvážející výrobce v Thajsku, dovozce, kteří nejsou ve spojení, uživatele, o nichž je známo, že se jich řízení týká, a zástupce země vývozu. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost k písemnému podání stanovisek a k podání žádosti o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení přezkumu.
(9)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(10)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců v Thajsku a dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, jichž se šetření týkalo, se v oznámení o zahájení přezkumu počítalo s výběrem vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byly výše uvedené strany požádány, aby se do 15 dnů ode dne zahájení přezkumu přihlásily Komisi a aby jí poskytly podklady požadované v oznámení o zahájení přezkumu.
(11)
Pokud jde o výběr vzorku vyvážejících výrobců v Thajsku, Komise obdržela úplné podklady od 17 vyvážejících výrobců, z nichž 9 do Evropské unie vyváželo během období přezkumného šetření. Bylo rozhodnuto o výběru vzorku tří vyvážejících výrobců, jejichž společný vývoz představoval 90 % celkového množství vyvezeného do EU spolupracujícími vývozními výrobci během období přezkumného šetření.
(12)
Poněvadž od dovozců, kteří nejsou ve spojení, přišla odpověď jen od jednoho z nich, nebyli dovozci, kteří nejsou ve spojení, zařazeni do vzorku.
(13)
Vzhledem k vysokému počtu výrobců v Unii, kterých se tato řízení týkají, bylo v oznámení o zahájení přezkumu oznámeno, že Komise v souladu s článkem 17 základního nařízení předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii za účelem stanovení újmy. Při tomto předběžném výběru byly použity podklady, které měla Komise k dispozici ve fázi zahájení řízení a které se zakládaly na objemu prodeje, objemu výroby a zeměpisné poloze v Unii. Navržený vzorek odpovídá největšímu reprezentativnímu objemu výroby, který lze během doby, jež je k dispozici, náležitě prošetřit, a představuje 58 % celkové produkce výrobního odvětví Unie. Navržený vzorek je reprezentativní, také pokud jde o zeměpisnou polohu společností, neboť zahrnuje tři různé členské státy. S výrobci v Unii proběhla konzultace ohledně navrženého vzorku v den zveřejnění oznámení o zahájení přezkumu. Protože se nepřihlásili další výrobci a protože ke vzorku nebyly obdrženy připomínky, byl navržený vzorek schválen.
(14)
Dvě zúčastněné strany namítly, že do vzorku výrobců v Unii byli vybráni pouze žadatelé a že zde měla být snaha o to, aby do vzorku byli zařazeni rovněž výrobci mimo okruh žadatelů.
(15)
O spolupráci byli však požádáni všichni známí výrobci v Unii, a to jak žadatelé, tak výrobci mimo okruh žadatelů. Údaje k zařazení do vzorku poskytlo deset výrobců z Unie, a to jak žadatelů, tak výrobců mimo okruh žadatelů. Jak je uvedeno ve 13. bodě odůvodnění, vybraný vzorek odpovídá největšímu reprezentativnímu objemu výroby, který lze během doby, jež je k dispozici, náležitě prošetřit, a představuje 58 % celkové produkce výrobního odvětví v Unii. Podle Komise je vybraný vzorek reprezentativní z hlediska zeměpisné polohy bez ohledu na to, zda jsou výrobci žadateli či nikoli. Tato námitka se proto zamítá.
(16)
Komise si opatřila a ověřila veškeré podklady, které považovala za nezbytné ke stanovení pravděpodobnosti pokračování nebo opakování dumpingu a následné újmy a ke stanovení zájmu Unie. Za tímto účelem Komise rozeslala dotazníky vyvážejícím výrobcům vybraným do vzorku a dovozci, který není ve spojení. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a)
Výrobci v Unii:
-
Bonduelle Conserve International SAS, Renescure, Francie,
-
Compagnie Générale de Conserve France SA, Theix, Francie,
-
Compagnie Générale de Conserve Hungary, Debrecín, Maďarsko,
-
Conserve Italia SCA, San Lazzaro di Savena, Itálie;
b)
vyvážející výrobci v Thajsku:
-
Agri Sol., Ltd., Pathumthani City,
-
Lampang Food Products Co., Ltd., Bangkok,
-
Sun Sweet Co., Ltd., Chiang Mai City.
(17)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(18)
Dotčeným výrobkem je kukuřice cukrová (Zea mays var. saccharata) v podobě zrn, připravená nebo konzervovaná v octě nebo kyselině octové, nezmrazená, v současnosti kódu KN ex 2001 90 30, a kukuřice cukrová (Zea mays var. Saccharata) v podobě zrn, připravená nebo konzervovaná jinak než v octě nebo kyselině octové, nezmrazená, jiná než výrobky čísla 2006, v současnosti kódu KN ex 2005 80 00, pocházející z Thajska.
(19)
Šetření prokázalo, že i přes rozdíly v konzervování vykazují všechny různé druhy dotčeného výrobku stejné základní biologické a chemické vlastnosti a jsou v zásadě používány ke stejným účelům.
(20)
Dvě zúčastněné strany namítly, že kódy KN pro kukuřici cukrovou nepředstavují jen dotčený výrobek, ale obsahují významná množství konzervovaných kukuřiček, které nejsou vyráběny v Unii a které nejsou obdobným výrobkem. Naznačují tak, že Komise do svých údajů zahrnula také kukuřičky.
(21)
Šetření však bylo zaměřeno výlučně na výrobek, na nějž se vztahují opatření, což kukuřičky vylučuje, a za základ pro analýzu byly v rámci šetření využity odpovídající kódy TARIC. Tato námitka se tedy zamítá jako věcně nesprávná.
2. Obdobný výrobek
(22)
U kukuřice cukrové vyráběné a prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie a u kukuřice cukrové vyráběné a prodávané v Thajsku byly zjištěny v podstatě stejné fyzické a chemické vlastnosti a stejná základní použití jako u kukuřice cukrové vyráběné v Thajsku a prodávané na vývoz do Unie. Proto jsou považovány za obdobné ve smyslu ustanovení čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. PRAVDĚPODOBNOST POKRAČOVÁNÍ NEBO OPAKOVÁNÍ DUMPINGU
(23)
V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení bylo zkoumáno, zda je pravděpodobné, že by pozbytí platnosti současných opatření vedlo k pokračování nebo opakování dumpingu.
1. Předběžné poznámky
(24)
Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, vzhledem k potenciálně vysokému počtu vyvážejících výrobců, kteří projevili ochotu spolupracovat, se v oznámení o zahájení přezkumu počítalo s výběrem vzorku. Pro stanovení pravděpodobnosti pokračování nebo opakování dumpingu byl vybrán vzorek tří vyvážejících výrobců, kteří představují přibližně 90 % celkového vývozu vyvážejících výrobců, kteří projevili ochotu spolupracovat.
(25)
Poněvadž množství vývozu všech tří vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činilo během období přezkumného šetření zhruba 25 % veškerého vývozu z Thajska do Evropské unie, musely být ke stanovení pravděpodobnosti pokračování nebo opakování dumpingu použity informace z jiných zdrojů, jako např. ze žádosti o přezkum a z dostupných obchodních statistik o vývozu (od thajské celní správy) a dovozu (od Eurostatu).
(26)
Do stanovení dumpingového rozpětí nebyl zahrnut prodej obchodníkům v Thajsku, kde nebyl znám cíl vývozu zboží.
(27)
Stejně jako v původním šetření bylo zjištěno, že někteří vyvážející výrobci zajišťují část prodeje dotčeného výrobku prostřednictvím externích dodavatelů. Pro účely šetření nebyl při stanovování dumpingových rozpětí vyvážejících výrobců brán v potaz prodej dotčeného výrobku, který nebyl vyroben samotným vyvážejícím výrobcem.
2. Dumping dovozu během období přezkumného šetření
2.1 Stanovení běžné hodnoty
(28)
V souladu s čl. 2 odst. 2 první větou základního nařízení bylo pro stanovení běžné hodnoty nejprve u každého ze tří vyvážejících výrobců zjišťováno, zda byl celkový domácí prodej obdobného produktu během období přezkumného šetření reprezentativní ve srovnání s jejich celkovým prodejem na vývoz do Unie, tj. zda objem prodeje obdobného výrobku určeného k domácí spotřebě představoval 5 nebo více procent jejich vývozu dotčeného výrobku do Unie.
(29)
Domácí prodej obdobného výrobku byl shledán reprezentativní u jedné ze tří společností zařazených do vzorku.
(30)
Dále bylo zkoumáno, zda typy obdobného výrobku prodávaných touto společností a určených k domácí spotřebě byly identické nebo přímo srovnatelné s typy určenými k vývozu do Unie. Pro každý takový druh výrobku bylo zjišťováno, zda byl domácí prodej obdobného výrobku určeného k domácí spotřebě dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej k domácí spotřebě byl dostatečně reprezentativní, pokud představoval 5 nebo více procent celkového objemu prodeje srovnatelného typu vyváženého do Unie.
(31)
Bylo zjištěno, že přímo srovnatelný s typem vyváženým do Unie byl u této společnosti pouze jeden z typů obdobného výrobku. Tento konkrétní typ byl navíc na domácím trhu prodáván v dostatečně reprezentativních množstvích.
(32)
Poté bylo zkoumáno, zda byl typ výrobku společnosti uvedené v 31. bodě odůvodnění prodáván v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto proběhlo stanovením podílu ziskového domácího prodeje dotčeného typu výrobku nezávislým odběratelům.
(33)
Bylo zjištěno, že více než 80 % objemu prodeje určeného k domácí spotřebě bylo ziskových, a v souladu s čl. 2. odst. 4 byly ke stanovení běžné hodnoty použity všechny transakce u tohoto konkrétního typu.
(34)
U typu dotčeného výrobku, kde byl domácí prodej reprezentativní a uskutečnil se v běžném obchodním styku, byla běžná hodnota stanovena na základě skutečné ceny na domácím trhu, vypočtené jako vážený průměr veškerého domácího prodeje tohoto typu během období přezkumného šetření.
(35)
U zbývajících dvou vyvážejících výrobců, jejichž prodej na domácím trhu byl shledán nereprezentativním (jeden z nich obdobný výrobek k domácí spotřebě vůbec neprodával), a u třetího vyvážejícího výrobce, jehož celkový prodej byl sice shledán reprezentativním, ovšem reprezentativními nebyla u několika typů obdobného výrobku shledána množství prodávaná na domácím trhu, musela být běžná hodnota stanovena podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení.
(36)
Běžná hodnota byla stanovena součtem výrobních nákladů každého typu výrobku vyváženého do Unie a přiměřené částky pro prodejní, režijní a správní náklady a pro zisk.
(37)
Prodejní, režijní a správní rozpětí a ziskové rozpětí u těch dvou vyvážejících výrobců, jejichž prodej byl určen k domácí spotřebě - v množstvích pod nebo nad 5 % množství prodeje do Unie u každého z nich -, byla v souladu s čl. 2. odst. 6 základního nařízení stanovena na základě jejich údajů o prodeji v běžném obchodním styku.
(38)
U třetího vyvážejícího výrobce, který obdobný výrobek neprodával k domácí spotřebě, byla jeho prodejní, režijní a správní rozpětí a ziskové rozpětí stanovena podle čl. 2 odst. 6 písm. a) základního nařízení na základě váženého průměru prodejního, režijního a správního rozpětí a ziskového rozpětí zbývajících dvou vyvážejících výrobců, uvedených v 37. bodě odůvodnění.
(39)
Dvě zainteresované strany vyjádřily nesouhlas s metodikou popsanou v 37. bodě odůvodnění, tj. s použitím zisku pro výpočet běžné ceny, vychází-li tento zisk z transakcí v rámci domácího prodeje při objemech pod 5 % množství prodeje do Evropské unie. Podle nich by totiž neměl být zisk z těchto transakcí použit pro výpočet v případě, kdy množství transakcí v rámci domácího prodeje nelze považovat za dostatečně reprezentativní.
(40)
Stejná metodika byla však použita u původního šetření a vzhledem k tomu, že se mezitím nezměnily okolnosti, je Komise názoru, že tato metodika je pro účely těchto řízení stále platná.
2.2 Stanovení vývozní ceny
(41)
Všechen prodej vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byl uskutečněn přímo odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení. Prodejní cena byla proto stanovena podle čl. 2 odst. 8 základního nařízení na základě cen zaplacených nebo cen, které mají tito odběratelé v Unii, kteří nejsou ve spojení, zaplatit.
2.3 Srovnání a úpravy
(42)
Srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu. Pro zajištění spravedlivého srovnání bylo v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení přihlédnuto k rozdílům, které ovlivňují srovnatelnost cen.
(43)
V přípustných a řádně odůvodněných případech bylo přihlédnuto také k rozdílům v nákladech na dopravu, nákladech na pojištění, nákladech manipulaci a nakládku, provizích a bankovních poplatcích.
(44)
Kromě toho bylo v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. d) základního nařízení a podle metodiky použité v původním šetření přihlédnuto i k rozdílu v obchodní úrovni u těch vyvážejících výrobců, jejichž výrobky nesou na domácím trhu jejich vlastní značku, zatímco jejich výrobky vyvážené do Evropské unie nesou značku maloobchodníka. Úroveň úpravy - vypočtená formou snížení ziskového rozpětí použitého při stanovení běžné hodnoty podle 33. bodě odůvodnění výše - byla odhadnuta na základě poměru ziskových rozpětí u vlastních značkových výrobků výrobního odvětví Unie a u všech výrobků. Ziskové rozpětí bylo tudíž sníženo o 20 až 50 %.
(45)
Dvě zúčastněné strany uvedly, že domácí trh v Thajsku a v Unii nelze srovnávat, neboť se liší velikostí a také tím, že thajští výrobci na domácím trhu prodávají pod vlastní značkou.
(46)
Za prvé, jak je uvedeno ve 22. bodě odůvodnění, bylo stanoveno, že kukuřice cukrová prodávaná na thajském domácím trhu a kukuřice cukrová prodávaná na vývoz na trh v Unii jsou obdobné výrobky ve smyslu čl. 1. odst. 4 základního nařízení.
(47)
Za druhé byla vzhledem k rozdílnostem v úrovni obchodu provedena úprava ziskového rozpětí, a to směrem dolů o 20 až 50 % ziskového rozpětí získaného z domácího prodeje pod vlastní značkou. Tento postup je také v souladu s metodikou původního šetření.
2.4 Dumping během období přezkumného šetření
(48)
Na základě výše uvedeného bylo shledáno, že dumpingová rozpětí, vyjádřená jako procentní podíl ceny s dodáním na hranice Unie před proclením, se pohybují mezi 8 % až 44 %.
3. Vývoj dovozu v případě zrušení opatření
3.1 Výrobní kapacita vyvážejících výrobců
(49)
Výroba výrobků z kukuřice cukrové závisí na přístupu k čerstvě sklizené kukuřici, která se do konzervárenského závodu dopravuje ihned po sklizení. Čerstvě sklizenou kukuřici je třeba konzervovat během 24 hodin po sklizni. Kapacita výroby má tudíž přímou souvislost s dostupností čerstvě sklizené kukuřice.
(50)
Období sklizně trvá v Thajsku přibližně 9 až 10 měsíců, přičemž během jednoho roku se sklízí dvakrát. Při hodnocení dostupných technických kapacit k výrobě je nutno v analýze zohlednit sezónní omezení dostupnosti surovin.
(51)
Technická kapacita tří vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činila dohromady 130 000 až 150 000 tun. Skutečná míra využití dostupné technické kapacity se pohybovala mezi 50 až 80 %.
(52)
Několik zúčastněných stran, jakkoli uznalo metodiku použitou pro omezení technické kapacity dostupností surovin, argumentovalo, že údaj o dostupné volné kapacitě je přehnaný.
(53)
Jak je uvedeno již v 50. bodě odůvodnění, z důvodu sezónního omezení dostupnosti čerstvě sklizené kukuřice cukrové nelze technickou kapacitu využít naplno. Šetřením bylo přesto prokázáno, že někteří výrobci zařazení do vzorku využívali kapacitu na 80 a více procent, zatímco u jiných výrobců ve vzorku bylo využití kapacity mnohem nižší. Poněvadž všichni výrobci mají k surovinám srovnatelný přístup, nelze toto nižší využití kapacity vysvětlit jen sezónní dostupností čerstvě sklizené kukuřice cukrové.
(54)
Podle informací thajského potravinářského sdružení Thai Food Processors Association se vývozní množství z Thajska do zbytku světa během posuzovaného období zvýšilo o 20 % a v období přezkumného šetření dosáhlo objemu ve výši 150 000 až 200 000 tun. To dokazuje, že množství dostupné kukuřice cukrové lze navýšit a že se tak i opravdu děje, potřebují-li vyvážející výrobci dodatečná množství. V tomto ohledu připomeňme, že celková produkce kukuřice seté pravé v Thajsku činila v posuzovaném období 4,1 až 4,5 milionu tun. Je pochopitelné, že přeorientovat výrobu z kukuřice seté pravé na kukuřici cukrovou nelze v poměru 1:1, z obrovského rozdílu výrobních množství je ale jasné, že i malý posun ve výrobních množstvích od kukuřice seté pravé ke kukuřici cukrové může mít výrazný dopad na celkovou výrobu kukuřice cukrové v Thajsku.
(55)
Na tomto základě bylo shledáno, že tři výrobci zařazení do vzorku by mohli ročně vyrobit dodatečných zhruba 40 000- 60 000 tun („skutečná volná kapacita“), což je zhruba dvojnásobek až trojnásobek celkového vývozu dotčeného výrobku z Thajska do Unie.
(56)
Skutečnou volnou kapacitu výrobců zařazených do vzorku lze tedy považovat za významnou. Kromě toho je v Thajsku 15 dalších výrobců dotčeného výrobku, kteří mají podobně přístup k rozsáhlé výrobě kukuřice cukrové v Thajsku.
(57)
Na základě informací získaných z jiných zdrojů, např.
-
z internetových prezentací vyvážejících výrobců,
-
v souvislosti s výběrem vzorků a
-
z databáze zřízené podle čl. 14 odst. 6 základního nařízení,
lze konstatovat, že nejméně dva velcí vyvážející výrobci, z nichž jeden spolupracoval na přezkumném šetření, ale nebyl vybrán do vzorku (a tudíž v tomto ohledu neposkytl podrobné podklady), mají dohromady kapacitu 50 000 až 100 000 tun.
(58)
A konečně nic nenasvědčuje tomu, že by se spotřeba na thajském domácím trhu nebo na trzích třetích zemí zvyšovala, což by mohlo vstřebat zvýšení výroby, pokud by byla využita volná kapacita thajských výrobců. Thajský domácí trh je navíc malý a představuje v průměru pouhé 1 % až 2 % celkového prodeje všech thajských výrobců zařazených do vzorku. To potvrzuje, že jakákoli dodatečná výroba kukuřice cukrové by byla určena na vývoz z Thajska.
3.2 Atraktivita trhu Unie
(59)
Při srovnání vývozních cen dotčeného výrobku do Unie s cenami účtovanými za obdobný výrobek na domácím trhu vyšly najevo dvě skutečnosti: ceny na domácím trhu jsou relativně vysoké (z důvodu prodeje pod vlastní značkou) a objemy ve srovnání s vývozem jsou relativně malé. Z tohoto pohledu zde neexistuje zjevné riziko toho, že by v případě zrušení opatření došlo k odklonu obchodu od prodeje na domácím trhu k prodeji do Unie.
(60)
Při srovnání vývozních cen dotčeného výrobku u vývozu do Unie s cenami účtovanými za obdobný výrobek na trzích třetích zemí vychází najevo, že u všech tří výrobců zařazených do vzorku jsou ceny do Unie v průměru o 14 % vyšší.
(61)
Toto zjištění potvrzují také obchodní statistiky poskytnuté thajskou celní správou. Po převodu oznámené logistické hmotnosti (plechovka + kukuřice + tekutina) na konzervovanou čistou hmotnost (kukuřice + tekutina) podle metodiky platné pro přezkum jsou ceny za kilogram účtované Unii v průměru o 5 % vyšší než ceny účtované třetím zemím.
(62)
Přestože několik stran vyjádřilo pochybnosti, zda cenový rozdíl ve výši 5 % nebo 14 % je dostatečně významný, aby způsobil odklon obchodu do Unie, šetřením bylo prokázáno, že tento vývoj je na trhu s kukuřicí cukrovou pravděpodobný. V rámci těchto řízení získala jedna thajská společnost (Karn Corn) sazbu cla, která je o 8 až 10 % nižší než sazby cla většiny ostatních thajských vývozců. Tato 8-10 % výhoda stačila nicméně k tomu, aby se podíl této společnosti na thajském vývozu do Unie zvýšil mezi obdobím původního šetření a současným obdobím průzkumného šetření sedmkrát.
(63)
I přes platnost antidumpingového cla ve výši 3,1 % společnost Karn Corn navíc od uložení antidumpingových cel více než zdvojnásobila množství svého vývozu do Unie. To dokazuje atraktivitu trhu v Unii oproti jiným trhům i v případě malého cenového rozdílu.
(64)
Zatímco tedy riziko odklonu obchodu od prodeje na domácím trhu k prodeji na trhu Unie je z důvodu existence prodeje na domácím trhu pod vlastní značkou poměrně mizivé, je zde naopak významné riziko odklonu obchodu od prodeje třetím zemím k prodeji na trhu Unie, neboť na trhu Unie převládají vyšší ceny.
(65)
Několik zúčastněných stran argumentovalo tím, že ceny na trhu v Unii jsou srovnatelně méně atraktivní ve srovnání s cenami v jiných zemích, například v Japonsku. Riziko odklonu obchodu v případě zrušení opatření by proto bylo přehnané.
(66)
Je třeba připomenout, že prodej do třetích zemí je chápán jako celek a že závěr uvedený v 63. bodě odůvodnění vychází z průměrných cen do třetích zemí. Uznává se, že tento vývoz do třetích zemí jako celek zahrnuje jak země, do nichž jsou vývozní ceny vyšší, tak jiné třetí země, kde jsou vývozní ceny nižší. Čím je vývozní cena nižší, tím vyšší je pochopitelně riziko odklonu obchodu, došlo-li by k ukončení opatření.
(67)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že smluvní vztahy s dovozci ve třetích zemích neumožňují snadnou změnu odběratele v různých zemích.
(68)
Přestože existují smluvní vztahy mezi vyvážejícími výrobci v Thajsku a dovozci v různých třetích zemích a jsou v krátkodobém horizontu dodržovány, neexistují důkazy, na jejichž základě by se dalo tvrdit, že tyto smluvní závazky nelze postupně vypovědět tak, aby mohlo dojít k prodeji na trhy s vyššími cenami, například v Unii.
(69)
A konečně zúčastněné strany uvedly, že vývoz do některých třetích zemí, jako např. do Jižní Koreje, nelze srovnávat, neboť se liší sortiment (např. velikost konzerv) a prodejní podmínky (např. podmínky dopravy).
(70)
Připomíná se, že výsledek srovnání v 58., 59. a 60. bodě odůvodnění jsou ukazateli rozdílů vývozních cen do všech třetích zemí. Dopad jakékoli otázky týkající se thajského vývozu na malý počet trhů na celkové srovnání je tedy ze své povahy omezený. Navíc vzhledem k tomu, že údaje o thajském vývozu se zaznamenávají na základě FOB, dopad jakéhokoli rozdílu v podmínkách dopravy nebo v nákladech na dopravu je omezen na domácí přepravu uvnitř Thajska, a proto nemůže být než zanedbatelný.
(71)
Poněvadž neexistuje důkaz, na jehož základě by se dalo tvrdit, že průměrná cena do všech třetích zemí není srovnatelná s vývozní cenou do Unie, závěr uvedený v 63. bodě odůvodnění je platný.
4. Závěry ohledně pravděpodobnosti pokračování nebo opakování dumpingu
(72)
Je pravděpodobné, že pokud budou opatření zrušena, přiláká relativní vyšší cenová úroveň na trhu Evropské unie významné objemy dotčeného výrobku, které jsou v současnosti prodávány za nižší ceny třetím zemím.
(73)
Thajští vyvážející výrobci pokračovali v dumpingu prováděném během období přezkumného šetření.
(74)
Vzhledem k dostupné volné kapacitě v Thajsku a ke skutečnosti, že ceny na trhu Evropské unie jsou podstatně vyšší než na trzích třetích zemí, se lze navíc domnívat, že pokud budou opatření zrušena, existuje riziko zvýšení vývozu dotčeného výrobku.
(75)
Budou-li tedy opatření zrušena, je zde vysoká pravděpodobnost, že dumping bude pokračovat.
D. VYMEZENÍ VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(76)
Během období přezkumného šetření vyrábělo obdobný výrobek přibližně 20 výrobců v Unii. Má se tedy za to, že výstup těchto výrobců (stanovený na základě posouzení podkladů doručených spolupracujícími výrobci a pro ostatní výrobce v Unii na základě údajů z žádosti o přezkum) představuje výrobu Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.
(77)
Jak je vysvětleno ve 13. bodě odůvodnění, vzhledem k vysokému počtu výrobců v Unii byl vybrán vzorek. Pro účely analýzy újmy byly stanoveny ukazatele újmy na těchto dvou úrovních:
-
makroekonomické prvky (výroba, výrobní kapacita, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, průměrné ceny jednotek a velikost dumpingových rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu) byly vyhodnoceny na úrovni celkové výroby Unie, a to na základě posouzení podkladů doručených spolupracujícími výrobci a u ostatních výrobců v Unii na základě odhadu vycházejícího z údajů v žádosti o přezkum,
-
analýza mikroekonomických prvků (zásoby, mzdy, ziskovost, návratnost investic, peněžní tok, schopnost navýšit kapitál a investice) byla provedena u výrobců zařazených do vzorku na základě jimi dodaných údajů.
E. SITUACE NA TRHU UNIE
1. Spotřeba v Unii
(78)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemů prodeje vlastní výroby výrobního odvětví Unie určené na trh Unie, údajů o objemech dovozu na trh Unie získaných z databáze 14.6, a pokud jde o ostatní výrobce v Unii, z údajů získaných v žádosti.
(79)
Během posuzovaného období vzrostla spotřeba v Unii o 9 %. Zatímco od roku 2008 do roku 2009 klesla o 5 %, v roce 2010 stoupla o 6 a v roce 2011 o 9 procentních bodů (tj. ve srovnání s předchozím rokem). Poté se během období přezkumného šetření víceméně stabilizovala na úrovni přibližně 350 000 tun.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Celková spotřeba EU (v tunách)
318 413
301 594
320 027
351 279
347 533
Index (2008 = 100)
100
95
101
110
109
2. Dovoz z dotčené země
a) Objem
(80)
Objem dovozu dotčeného výrobku z dotčené země do Unie klesl v období přezkumného šetření o 43 %, a to z přibližně 38 000 tun v roce 2008 na přibližně 22 000 tun v období přezkumného šetření. V roce 2009 klesl o 15 %, v roce 2010 o dalších 20 procentních bodů a v roce 2011 o dalších 11 procentních bodů, načež v období přezkumného šetření opět mírně vzrostl o 3 procentní body.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Objem dovozu z Thajska
38 443
32 616
24 941
20 710
21 856
Index (2008 = 100)
100
85
65
54
57
Tržní podíl dovozu z Thajska (%)
12
11
8
6
6
Cena dovozu z Thajska (EUR/t)
835
887
806
775
807
Index (2008 = 100)
100
106
96
93
97
Zdroj:
databáze 14.6.
b) Podíl na trhu
(81)
Odpovídající tržní podíl thajských vývozců na trhu Unie v dotčené zemi se během posuzovaného období snížil o přibližně 50 % neboli 6 procentních bodů, a to z 12 % v roce 2008 na 6 % v období přezkumného šetření. Tržní podíl Thajska se konkrétně snižoval z 12 % v roce 2008 na 11 % v roce 2009, na 8 % v roce 2010 a na 6 % v roce 2011/OPŠ.
c) Ceny
i) Vývoj cen
(82)
Od roku 2008 do období přezkumného šetření se průměrná dovozní cena dotčeného výrobku pocházejícího z dotčené země snížila o 3 %, a to z 835 EUR/t v roce 2008 na 807 EUR/t. Ceny nejdříve v roce 2008 stouply o 6 %, načež poklesly o 10 procentních bodů v roce 2010 a o další 3 procentní body v roce 2011. Od roku 2011 do období přezkumného šetření tyto ceny opět o 4 procentní body stouply.
ii) Cenové podbízení
(83)
U podobných typů výrobků bylo provedeno porovnání prodejních cen vyvážejících výrobců a prodejních cen výrobního odvětví Unie. Za tímto účelem byly porovnány ceny výrobního odvětví Unie ze závodu bez jakýchkoli slev a daní s cenami CIF na hranice Unie vyvážejících výrobců z dotčené země, řádně upravenými s ohledem na smluvní celní sazby a na náklady na vykládku a celní odbavení. Porovnáním vyšlo najevo, že během období přezkumného šetření byly ceny dotčeného výrobku pocházejícího z dotčené země a prodávaného v Unii obecně vyšší než ceny výrobního odvětví Unie. Na základě statistik dovozu (databáze 14.6) nebylo také u žádného thajského dovozu do Unie zjištěno cenové podbízení (u obou spolupracujících vývozců i u nespolupracujících, bez ohledu na sortiment výrobků).
3. Situace výrobního odvětví Unie
(84)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení posoudila Komise veškeré relevantní hospodářské činitele a ukazatele, které mají souvislost se stavem výrobního odvětví Unie.
(85)
Tento trh je mezi jiným charakterizován existencí dvou prodejních kanálů, tj. prodeje pod vlastní obchodní značkou výrobce a prodeje pod značkou maloobchodníka. Prodej prostřednictvím prvního kanálu má - na rozdíl od druhého kanálu - zpravidla za následek vyšší prodejní náklady, především na odbyt a reklamu, a žádá si také vyšší prodejní ceny.
(86)
Šetřením bylo prokázáno, že veškerý dovoz od spolupracujících thajských vývozců spadal do druhého prodejního kanálu, tj. prodeje pod značkou maloobchodníka. Při rozboru újmy bylo proto považováno za náležité rozlišovat - kde to bylo relevantní - mezi prodejem výrobního odvětví Unie pod jeho vlastní značkou a pod značkou maloobchodníka, protože dumpingový dovoz konkuruje především obdobným výrobkům výrobního odvětví Unie prodávaným pod značkou maloobchodníka. Toto rozlišení se uplatnilo zejména při stanovování objemů prodeje, prodejních cen a ziskovosti. Pro úplnost jsou však v tabulkách níže uvedeny a okomentovány také úhrnné údaje (včetně vlastní značky i značky maloobchodníka). Během období přezkumného šetření představoval prodej výrobního odvětví Unie pod značkou maloobchodníka zhruba 70 % celkového objemu prodeje výrobního odvětví Unie a zhruba 60 % jeho hodnoty prodeje.
(87)
Vzhledem k tomu, že kukuřice cukrová se v Unii zpracovává pouze v letních měsících, řada ukazatelů újmy je pro rok 2011 i období přezkumného šetření (1. dubna 2011 až 30. března 2012) téměř shodná. To platí především pro výrobu a výrobní kapacitu.
3.1 Makroekonomické prvky
a) Výroba
(88)
Z úrovně kolem 372 000 tun v roce 2008 klesla v průběhu posuzovaného období výroba výrobního odvětví Unie o 8 %. Konkrétně v roce 2009 klesla o 25 %, v roce 2010 o 13 procentních bodů a v roce 2011/OPŠ opět stoupla o 31 procentních bodů.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Výroba (v tunách)
371 764
279 265
231 790
344 015
343 873
Index (2008 = 100)
100
75
62
93
92
b) Kapacita a využití kapacity
(89)
Výrobní kapacita činila v letech 2008, 2009 a 2010 přibližně 480 000 tun a v roce 2011/OPŠ klesla o 9 procent. Důvodem poklesu bylo uzavření jednoho závodu jednoho výrobce v Unii zařazeného do vzorku.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Výrobní kapacita (v tunách)
488 453
488 453
488 453
444 055
444 055
Index (2008 = 100)
100
100
100
91
91
Využití kapacity (%)
76
57
47
77
77
Index (2008 = 100)
100
75
62
102
102
Zdroj:
šetření.
(90)
V roce 2008 dosáhlo využití kapacity 76 %. V roce 2009 kleslo na 57 %, v roce 2010 kleslo o dalších 47 % a v roce 2011/OPŠ opět stouplo na 77 %. Během celého posuzovaného období bylo využití kapacity stabilní, protože snižování výroby probíhalo v souladu se snižováním výrobní kapacity.
c) Objem prodeje
(91)
Prodej vlastní výroby výrobního odvětví Unie pod značkou maloobchodníka na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, se nejprve snížil o 6 % v roce 2009, pak stoupl o 17 procentních bodů v roce 2010 a o dalších 24 procentních bodů v roce 2011. Od roku 2011 do období přezkumného šetření tento prodej opět o 4 procentní body klesl. Za období od roku 2008 do období přezkumného šetření se tedy tento prodej zvýšil celkově o přibližně 31 %.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Objem prodeje EU (pod značkou maloobchodníka) odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v tunách)
161 544
151 058
179 562
218 876
212 425
Index (2008 = 100)
100
94
111
135
131
Objem prodeje EU (pod vlastní značkou a značkou maloobchodníka) odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v tunách)
262 902
248 995
280 586
318 237
312 623
Index (2008 = 100)
100
95
107
121
119
Zdroj:
šetření.
(92)
Celkový (jak pod vlastní značkou, tak pod značkou maloobchodníka) prodej vlastní výroby výrobního odvětví Unie na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, vykazoval víceméně podobný trend, třebaže méně výrazný. Nejdříve v roce 2009 klesl o 5 %, načež stoupl v roce 2010 o 12 procentních bodů a v roce 2011 a o dalších 14 procentních bodů. Od roku 2011 do období přezkumného šetření prodej opět o 2 procentní body klesl. Za období od roku 2008 do období přezkumného šetření se tedy tento prodej zvýšil celkově o přibližně 19 %.
d) Podíl na trhu
(93)
Výrobní odvětví Unie mělo v letech 2008 a 2009 tržní podíl ve výši 83 %. Tento podíl vzrostl v roce 2010 na 88 %, v roce 2011 na 91 % a poté v období přezkumného šetření mírně klesl na 90 %. Za posuzované období se tržní podíl výrobního odvětví Unie celkově zvýšil o 7 procentních bodů.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Tržní podíl výrobního odvětví Unie (pod vlastní značkou a pod značkou maloobchodníka) (%)
83
83
88
91
90
Index (2008 = 100)
100
100
106
110
109
Zdroj:
šetření.
e) Růst
(94)
Mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření, kdy se spotřeba Unie zvýšila o 9 %, stoupl objem prodeje výrobního odvětví Unie pod značkou maloobchodníka na trhu Unie o 31 %, zatímco objem prodeje výrobního odvětví Unie pod vlastní značkou i značkou maloobchodníka na trhu Unie stoupl o 19 %. Mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření se tržní podíl výrobního odvětví Unie zvýšil přibližně o 7 procentních bodů, zatímco dumpingový vývoz ztratil přibližně 6 procentních bodů. Závěrem tedy je, že výrobní odvětví Unie dokázalo využít rostoucího trhu.
f) Zaměstnanost
(95)
Úroveň zaměstnanosti ve výrobním odvětví Unie se nejprve mezi lety 2008 a 2009 snížila o 17 %, pak opět v roce 2010 o 5 procentních bodů klesla, ale v roce 2011/OPŠ už o 11 procentních bodů vzrostla. Zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie klesla za posuzované období celkově o 11 %, tedy ze zhruba 2 300 na zhruba 2 000 osob.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Zaměstnanost (v osobách)
2 278
1 896
1 786
2 038
2 035
Index (2008 = 100)
100
83
78
89
89
Zdroj:
šetření.
g) Produktivita
(96)
Produktivita pracovních sil výrobního odvětví Unie, měřená jako výstup (v tunách) na zaměstnanou osobu za rok, z počáteční úrovně 163 tun na zaměstnance nejprve v roce 2009 poklesla o 10 % a v roce 2010 o dalších 10 procentních bodů a poté v roce 2011 vzrostla o 23 procentních bodů a o 1 procentní bod v období přezkumného šetření. Produktivita výrobního odvětví Unie se za posuzované období celkově zvýšila o 4 %. Tento vývoj odráží skutečnost, že pokles pracovních sil byl prudší než pokles výroby.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Produktivita (v tunách na zaměstnance)
163
147
130
169
169
Index (2008 = 100)
100
90
80
103
104
Zdroj:
šetření.
h) Faktory ovlivňující prodejní ceny
(97)
Jednotkové ceny prodeje výrobků výrobního odvětví Unie pod značkou maloobchodníka účtované odběratelům, kteří nejsou ve spojení, se v roce 2009 zvýšily o 7 %, v roce 2010 snížily o 8 procentních bodů a v roce 2011 dále snížily o 5 procentních bodů. Od roku 2011 do období přezkumného šetření se o 3 procentní body zvýšily. Za posuzované období se tyto ceny snížily celkově o 3 %, a to z 1 073 EUR/t na 1 041 EUR/t v období přezkumného šetření.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Jednotková cena na trhu v Unii (výrobky pod značkou maloobchodníka) (EUR/t)
1 073
1 152
1 057
1 008
1 041
Index (2008 = 100)
100
107
99
94
97
Jednotková cena na trhu v Unii (výrobky pod vlastní značkou a značkou maloobchodníka) (EUR/t)
1 248
1 305
1 219
1 182
1 215
Index (2008 = 100)
100
105
98
95
97
Zdroj:
šetření.
(98)
Celkové (pod vlastní značkou i značkou maloobchodníka) prodejní ceny výrobního odvětví Unie na trhu Unie účtované odběratelům, kteří nejsou ve spojení, vykazovaly víceméně podobný trend. Nejdříve v roce 2009 stouply o 5 %, načež v roce 2010 klesly o 7 procentních bodů a v roce 2011 a o další 3 procentní body. Od roku 2011 do období přezkumného šetření se o 2 procentní body zvýšily. Za posuzované období se tyto ceny snížily celkově o 3 %, a to z 1 248 EUR/t na 1 215 EUR/t v období přezkumného šetření.
i) Velikost dumpingového rozpětí
(99)
Šetření prokázalo pokračování dumpingu a velikost skutečných rozpětí dumpingu (tj. až 44 %) nelze považovat za zanedbatelnou.
j) Překonání účinků dřívějšího dumpingu
(100)
Z výše zkoumaných makroekonomických ukazatelů a níže zkoumaných mikroekonomických ukazatelů vyplývá, že ačkoli antidumpingová opatření částečně splnila zamýšlený cíl, tedy odstranit újmu způsobenou výrobcům Unie, výrobní odvětví se stále nachází v ohrozitelném a nestabilním postavení. Výkon segmentu výrobků pod značkou maloobchodníka, kterému přímo konkuruje thajský dovoz, je z hlediska ziskovosti opravdu slabý. Prodejní ceny výrobního odvětví Unie v tomto tržním segmentu se v průběhu posuzovaného období snížily o 3 %, přičemž však výrobní náklady se během stejného období o zhruba 10 % zvýšily. Výrobní odvětví Unie zjevně není schopno získat svoje náklady zpět, výsledkem čehož jsou výrazné ztráty. To má vzhledem k významu značky maloobchodníka v obchodování výrobního odvětví Unie s kukuřicí cukrovou (představuje totiž 70 % celkového objemu prodeje a 60 % celkové hodnoty prodeje) tíživý dopad na celkovou ziskovost. Účinky dřívějšího dumpingu tedy překonány nebyly a má se za to, že výrobní odvětví Unie zůstává vůči škodlivým účinkům dumpingového dovozu na trhu Unie zranitelné.
3.2 Mikroekonomické prvky
a) Zásoby
(101)
Úroveň konečného stavu zásob výrobního odvětví Unie během celého posuzovaného období průběžně klesala. V roce 2009 klesla o 2 %, v roce 2010 o 27 procentních bodů, v roce 2011 pak o další 2 procentní body a v období přezkumného šetření opět o dalších 24 procentních bodů. Je však třeba poznamenat, že úroveň zásob není pro toto výrobní odvětví významným ukazatelem újmy. Vysoká úroveň zásob na konci každého roku souvisí se skutečností, že sklizeň i konzervování končí každý rok zpravidla v říjnu. Zásoby proto představují zboží, které čeká na expedici v období od listopadu do července.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Konečný stav zásob (v tunách)
193 834
189 741
136 703
133 884
88 108
Index (2008 = 100)
100
98
71
69
45
Zdroj:
šetření.
b) Mzdy
(102)
Mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření se náklady práce snížily o 7 %. Konkrétně v roce 2009 se snížily o 16 %, dále v roce 2010 o 1 procentní bod a během roku 2011/OPŠ se zvýšily o 10 procentních bodů. Celkový pokles během posuzovaného období je způsoben snižováním zaměstnanosti.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Roční náklady práce (v EUR)
34 343 788
28 850 250
28 370 188
31 952 596
31 923 505
Index (2008 = 100)
100
84
83
93
93
Zdroj:
šetření.
c) Ziskovost a návratnost investic
(103)
Během posuzovaného období se ziskovost prodeje výrobků výrobního odvětví Unie pod značkou maloobchodníka, vyjádřená jako procento čistého prodeje, propadla z 5,6 % zisku v roce 2008 do 5,4 % ztráty v období přezkumného šetření.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Ziskovost EU (výrobky pod značkou obchodníka) (% čistého prodeje)
5,6
9,6
-3,3
-8,2
-5,4
Index (2008 = 100)
100
169
-59
- 145
-95
Ziskovost EU (výrobky pod vlastní značkou a značkou obchodníka) (% čistého prodeje)
8,5
10,8
0,7
-0,5
1,6
Index (2008 = 100)
100
127
8
-6
19
Návratnost investic (výrobky pod vlastní značkou a značkou maloobchodníka) (zisk v % čisté účetní hodnoty investic)
24,3
40,4
2,9
-3,0
4,4
Index (2008 = 100)
100
166
12
-13
18
Zdroj:
šetření.
(104)
Klesla také ziskovost prodeje výrobků výrobního odvětví Unie pod vlastní značkou i pod značkou maloobchodníka, a to z 8,5 % v roce 2008 na 1,6 % v období přezkumného šetření. Pokles je tedy méně prudký než u prodeje pouze pod značkou maloobchodníka. Pokles ziskovosti lze vysvětlit tím, že prodejní ceny klesly během posuzovaného období o 3 %, zatímco výrobní náklady (převážně nezpracovaná kukuřice cukrová a plechovky) se během stejného období zvýšily o 5 %. Výrobní odvětví Unie zjevně není schopno přenést zvýšené výrobní náklady na odběratele.
(105)
Návratnost investic, vyjádřená jako zisk (u výrobků pod vlastní značkou i značkou maloobchodníka) v procentech z čisté účetní hodnoty investic, sledovala víceméně trend ziskovosti. Klesla z 24,3 % v roce 2008 na 4,4 % v období přezkumného šetření, což znamená, že se během posuzovaného období propadla o 82 %.
d) Peněžní tok a schopnost navýšit kapitál
(106)
Čistý peněžní tok z provozní činnosti činil v roce 2008 přibližně 27 000 EUR. Poté v roce 2009 stoupl na zhruba 23 milionů EUR a v roce 2010 na zhruba 58 milionů EUR, než v roce 2011 opět klesl na zhruba 8 milionů. Od roku 2011 do období přezkumného šetření pak zase vzrostl na přibližně 11 milionů EUR. Žádný ze spolupracujících výrobců v Unii neuvedl, že měl s navyšováním kapitálu obtíže.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Peněžní tok (výrobky pod vlastní značkou a pod značkou maloobchodníků) (v EUR)
26 698
23 239 572
58 654 064
7 845 330
11 077 815
Index (2008 = 100)
100
87 047
219 698
29 386
41 494
Zdroj:
šetření.
e) Investice
(107)
Roční investice výrobního odvětví Unie do výroby obdobného výrobku se od roku 2008 do roku 2009 zvýšily o 45 %, od roku 2009 do roku 2010 snížily o 34 procentních bodů, v roce 2011 zvýšily o 57 procentních bodů a konečně od roku 2011 do období přezkumného šetření snížily o 4 procentní body. Za posuzované období se investice celkově zvýšily o 64 % a byly určeny k údržbě a obnově stávajícího vybavení, nikoli k navýšení kapacity.
2008
2009
2010
2011
OPŠ
Čisté investice (v EUR)
6 590 078
9 545 749
7 329 354
11 093 136
10 802 751
Index (2008 = 100)
100
145
111
168
164
Zdroj:
šetření.
4. Závěr ohledně újmy
(108)
Mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření vykázala řada ukazatelů negativní vývoj. Poklesla návratnost investic, objem výroby se snížil o 8 %, výrobní kapacita klesla o 9 % a zaměstnanost se snížila o 11 %. Pokud jde o nižší úrovně výroby, je třeba uvést, že v roce 2008 překonala výnosnost plodin očekávání, což ve stejném roce vedlo k vyššímu výstupu výrobního odvětví Unie. Díky slabšímu americkému dolaru se ve stejné době také zvýšila atraktivita dovozu z Thajska (který je fakturován zejména v USD). Toto zvýšení zásob kukuřice cukrové (jak v Unii, tak v Thajsku) se časově krylo s hospodářskou a finanční krizí v Unii, jež měla dopad na spotřebu. Výsledkem bylo, že zvýšenou výrobu EU nebylo možné celou prodat na trhu v Unii. To vedlo v následujících letech ke snižování výroby i zásob, ovšem nevysvětluje to v plném rozsahu utrpěnou újmu.
(109)
Během posuzovaného období se výrazně snížila ziskovost prodeje výrobků výrobního odvětví Unie s kukuřicí cukrovou (jak pod vlastní značkou, tak pod značkou maloobchodníka). Segment výrobků pod značkou maloobchodníka, kde výrobní odvětví v Unii čelí konkurenci dovozu z Thajska, je zjevně ztrátový (během období přezkumného šetření se ziskovost propadla z více než 5 % zisku do více než 5 % ztráty). Výrobci z Unie snížili prodejní ceny na trhu Unie o 3 % a na úkor ziskovosti se jim podařilo získat zpět tržní podíl. Výrobní odvětví potřebuje prodej pod značkou maloobchodníka, protože po výrobcích pod vlastní značkou není dostatečná poptávka a vzhledem k tomu, že prodej pod značkou obchodníka představuje okolo 60 % celkové hodnoty prodeje, snížila se během posuzovaného období celková ziskovost z 8,5 % na 1,6 %.
(110)
Některé ukazatele naznačují, že díky přijatým opatřením výrobní odvětví znovu získalo svoje postavení. Objem thajského dovozu a jeho odpovídající tržní podíl se propadl téměř o polovinu, a to z 12 % v roce 2008 na pouhých 6 % v období přezkumného šetření. Tržní podíl výrobního odvětví Unie se naopak zvýšil z 83 % v roce 2008 na 90 % v období přezkumného šetření. Průměrné ceny thajského dovozu navíc v období přezkumného šetření neklesly pod ceny výrobního odvětví Unie, ale zároveň zabránily tomu, aby výrobní odvětví Unie přesunulo zvýšené náklady na odběratele. Také další ukazatele zaznamenaly pozitivní vývoj. Využití kapacity se během posuzovaného období zvýšilo o 2 % a bylo během období přezkumného šetření se 77 % poměrně vysoké. Objem prodeje výrobního odvětví Unie pod značkou maloobchodníka, který přímo konkuruje thajskému dovozu, se zvýšil o 31 % a celkový prodej v obou segmentech dohromady se zvýšil o 19 %. Investice se zvýšily o 64 %. Tyto faktory naznačují, že výrobní odvětví bylo schopné se zotavit. Nebylo však schopno dosáhnout natolik uspokojivé úrovně ziskovosti, aby dokázalo udržet podstatný podíl na trhu, kde si konkurují pouze výrobní odvětví v Unii a thajský dovoz (dovoz z jiných třetích zemí je roztroušený a nevýznamný).
(111)
Konkurenční prostředí na trhu v Unii je vskutku choulostivé. Na straně jedné u jedné části trhu - segmentu výrobků pod vlastní značkou - nečelí výrobní odvětví v Unii vnější konkurenci. Vyjednávací schopnost vlastníků značek vůči maloobchodníkům je silná. Jsou to totiž oni, kdo určuje ceny. Trh, na kterém čtyři výrobci zařazení do vzorku drží 54 % podíl, je konsolidovaný. Na straně druhé v segmentu privátních značek hrají prim maloobchodníci. Kvůli konkurenci zvenčí a konkurenci uvnitř Unie jsou ceny pod neustálým tlakem. Výsledkem je to, že pro výrobce z EU je mnohem těžší přesunout zvýšení výrobních nákladů (zejména kukuřice cukrové či plechovek) na odběratele (výrobní náklady výrobního odvětví Unie se během posuzovaného období zvýšily o 5 %), a to kvůli cenovému tlaku thajského dovozu.
(112)
Je jasné, že výrobní odvětví Unie dokázalo zvýšit svůj tržní podíl preferováním objemu před cenou. Nelze však opominout skutečnost, že u větší části obchodu s kukuřicí cukrovou (pod značkou maloobchodníka) nebylo schopno získat svoje náklady zpět. Lze tedy dojít k závěru, že postavení výrobního odvětví Unie je stále ohrozitelné a nestabilní.
(113)
Několik stran uvedlo, že výrobní odvětví Unie se již zotavilo, neboť došlo ke zlepšení několika ukazatelů, zejména pokud jde o vysoký tržní podíl výrobního odvětví Unie a negativní podbízení.
(114)
Uznává se, že obrázek újmy výrobního odvětví Unie není jednoznačný. Antidumpingová cla splnila částečně svůj účel odstraněním části újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie v důsledku dumpingového dovozu z Thajska. Ve výsledku je však postavení výrobního odvětví Unie stále nestabilní, zejména s ohledem na nízkou a klesající ziskovost.
(115)
Negativní podbízení a silný tržní podíl výrobního odvětví Unie nepoukazují automaticky na absenci újmy. Situace, kdy dumpingový dovoz z Thajska (s dumpingovými rozpětími až 44 %) pokračuje, má za následek stlačování cen na trhu v Unii. Výrobní odvětví Unie ve snaze znovu získat podíl na trhu stlačilo ceny, což vedlo ke zhoršení ziskovosti.
(116)
Jedna zúčastněná strana namítla, že posouzení újmy by mělo vycházet z celkového výkonu výrobního odvětví Unie, a nikoli z výkonu jednoho segmentu trhu.
(117)
V souladu s původním šetřením vycházelo posouzení újmy z výkonu výrobního odvětví Unie celkem (vlastní značka + značka maloobchodníka), jakož i - u několika ukazatelů újmy (ziskovost, objem prodeje a prodejní ceny) - z prodeje pod značkou maloobchodníka. Nedošlo ke změně okolností, jež by opravňovaly odklon od této metodiky, která je tak platná pro posouzení postavení výrobního odvětví v Unii. Jak je uvedeno v 84. a 85. bodě odůvodnění, trh s kukuřicí cukrovou je stále charakterizován existencí dvou prodejních kanálů a všechen dovoz spolupracujících thajských vývozců spadal pod kanál prodeje pod značkou maloobchodníka. I kdyby byl navíc zohledněn jen celkový výkon výrobního odvětví Unie, nezměnilo by to z důvodu nízké a klesající ziskovosti závěr, že výrobní odvětví Unie je v nestabilním postavení. Na základě výše uvedených úvah se námitka zamítá.
(118)
Dvě zúčastněné strany namítly, že neschopnost výrobního odvětví v Unii může být důsledkem hospodářské soutěže v Unii.
(119)
Situace na trhu v Unii, pokud jde o hospodářskou soutěž, však není diametrálně odlišná od situace v období posuzovaném v původním šetření (dva prodejní kanály, zhruba 20 výrobců v Unii). Nicméně v roce 2002, předtím, než thajský dovoz za dumpingové ceny vstoupil na trh v Unii, dosáhlo výrobní odvětví Unie zisku ve výši 20 % celkem (vlastní značka + značka maloobchodníka) a 17 % (značka maloobchodníka). To dokládá, že hospodářská soutěž v Unii nebrání výrobnímu odvětví v Unii dosahovat zdravých ziskových rozpětí. Je to totiž pokračující přítomnost dumpingového dovozu a výsledné stlačování cen, které výrobnímu odvětví Unie brání zvyšovat ceny.
F. PRAVDĚPODOBNOST OPAKOVÁNÍ ÚJMY
(120)
Na základě výše uvedených trendů se jeví, že antidumpingová opatření částečně splnila zamýšlený cíl, tedy odstranit újmu způsobenou výrobcům v Unii. Na druhé straně, jak dokazuje negativní vývoj řady ukazatelů újmy, výrobní odvětví se stále nachází v ohrozitelném a nestabilním postavení.
(121)
Jak je uvedeno výše, thajští výrobci disponují volnou kapacitou, díky které mohou velmi rychle navýšit vývoz. Thajské obchodní statistiky navíc potvrzují, že Thajsko v roce 2011 vyvezlo do třetích zemí přibližně 144 000 tun, což je zhruba sedmkrát více než objem thajského vývozu do Unie. Vzhledem k lukrativnějším cenám na trhu v Unii ve srovnání s trhy některých třetích zemí je pravděpodobné, že kdyby bylo umožněno, aby antidumpingová opatření pominula, byla by významná množství, v současnosti vyvážená do těchto třetích zemí, přesměrována na trh v Unii. Podobně náhlý vývoj byl sledován již v původním šetření, kdy se tržní podíl thajského dovozu do Unie během pouhých tří let téměř zdvojnásobil, a to z 6,8 % v roce 2002 na 12,7 % v roce 2005.
(122)
Na základě výše uvedeného lze tedy dojít k závěru, že v případě zrušení opatření existuje pravděpodobnost opakování újmy.
(123)
Několik zúčastněných stran vyjádřilo pochybnosti o závěrech týkajících se pravděpodobnosti opakování újmy. Jejich argument konkrétně zněl, že 5 % cenový rozdíl mezi trhem v Unii a trhy třetích zemí je příliš malý na to, aby stál za přesměrování vývozu kukuřice cukrové na trh v Unii. Tento argument řeší již 61. bod odůvodnění. Vedle toho strany argumentovaly tím, že kukuřice cukrová není komodita, kterou lze snadno přesouvat mezi trhy. Tento argument však není opodstatněný a nekoresponduje se zjištěními tohoto šetření.
(124)
V případě pravděpodobnosti opakování újmy jde sice o výhledové hodnocení, vychází však ze skutečností uvedených ve 121. bodě odůvodnění. Tato námitka se proto zamítá.
G. ZÁJEM UNIE
(125)
V souladu s článkem 21 základního nařízení bylo zjišťováno, zda by zachování stávajících antidumpingových opatření nebylo v rozporu se zájmem Unie jako celku. Zjištění zájmu Unie vycházelo ze zhodnocení jednotlivých dotčených zájmů. Všechny zúčastněné strany dostaly podle čl. 21 odst. 2 základního nařízení příležitost předložit svá stanoviska.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(126)
Jak je uvedeno výše, výrobní odvětví Unie se stále nachází v ohrozitelném a zranitelném postavení. Úlevu v podobě pokračování opatření by využilo ke zvýšení prodejních cen (zvláště výrobků pod značkou maloobchodníka), aby získalo zpět zvýšené výrobní náklady. Výrobní odvětví by si tak mohlo vylepšit finanční situaci.
2. Zájem maloobchodníků a odběratelů
(127)
O spolupráci bylo požádáno více než 40 dovozců/maloobchodníků a dvě spotřebitelské/obchodní organizace. Spolupracoval jen jeden maloobchodník. Jeho dovoz představoval malý zlomek celkového dovozu z Thajska během období přezkumného šetření. Podíl jeho obratu v souvislosti s kukuřicí cukrovou byl ve srovnání s jeho celkovým obratem zanedbatelný. Další prodej kukuřice cukrové navíc vytvořil během období přezkumného šetření velmi vysoký zisk. Tato hlediska nasvědčují tomu, že na maloobchodníky by případné prodloužení platnosti opatření nemělo nepřiměřený dopad.
(128)
Několik obchodních sdružení zároveň učinilo podání a zúčastnilo se slyšení. Podle nich by antidumpingová opatření měla být zrušena, a to z důvodu malého a zmenšujícího se tržního podílu thajského dovozu v době, kdy je tržní podíl výrobního odvětví Unie vysoký a dále se zvyšuje.
(129)
Pokud jde o spotřebitele, průměrná útrata jedné domácnosti za kukuřici cukrovou je velmi malá, nejvýše 5 EUR ročně. Protože současná opatření jsou mírná, účinek pokračování opatření by byl pro spotřebitele nejspíš zanedbatelný.
(130)
S ohledem na výše uvedené a vzhledem k celkově nízké míře spolupráce není pravděpodobné, že by navrhovaná opatření podstatně ovlivnila situaci maloobchodníků a spotřebitelů v Unii.
3. Riziko nedostatečného zásobení/hospodářská soutěž na trhu v Unii
(131)
Nejprve je třeba připomenout, že cílem antidumpingových opatření není zamezit přístup dovozům, na něž se opatření vztahují, do Unie, nýbrž odstranit dopad narušených tržních podmínek vzniklých v důsledku pokračujícího výskytu dumpingových dovozů.
(132)
Během období přezkumného šetření se spotřeba v Unii zvýšila o 9 % na zhruba 350 000 tun. Kapacita výrobního odvětví Unie během celého posuzovaného období převyšovala poptávku v Unii a v období přezkumného šetření dosáhla zhruba 440 000 tun. Mezi výrobci v EU existuje dostatečná hospodářská soutěž. Při míře využití kapacity 77 % během období přezkumného šetření je zjevné, že výrobní odvětví Unie disponuje volnou kapacitou, aby v případě zvýšené poptávky mohlo dále zvýšit výrobu. Část poptávky může uspokojit také dovoz z jiných třetích zemí, především ze Spojených států amerických a Čínské lidové republiky. Jak je uvedeno výše, je nutné vyzdvihnout, že cílem antidumpingových opatření není zamezit dovozu z Thajska do Unie. Poněvadž opatření jsou mírná, lze očekávat, že dovoz z Thajska bude i nadále představovat jistý podíl na trhu v Unii.
(133)
Vzhledem k výše uvedenému nelze dojít k závěru, že by zachování antidumpingových opatření mohlo případně vést k nedostatečnému zásobení trhu v Unii nebo k omezení hospodářské soutěže na trhu v Unii.
4. Závěr ohledně zájmu Unie
(134)
Na základě výše uvedeného je zjevné, že negativní dopad pokračování opatření by byl omezený a v žádném případě by nebyl neúměrný výhodám, jež by z prodloužení opatření plynuly výrobnímu odvětví Unie.
H. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(135)
Všechny strany byly informovány o stěžejních skutečnostech a důvodech, na jejichž základě byl přijat záměr doporučit, aby byla stávající opatření zachována. Byl jim rovněž poskytnut čas na podání připomínek k poskytnutým informacím. Podání a připomínky byly v odůvodněných případech náležitě vzaty v úvahu.
(136)
Z výše uvedených skutečností vyplývá, že antidumpingová opatření použitelná na dovoz některých připravených nebo konzervovaných zrn kukuřice cukrové pocházejících z Thajska by měla být zachována, jak je stanoveno v čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Připomíná se, že tato opatření mají formu valorických cel různých sazeb.
(137)
Individuální sazby antidumpingového cla pro jednotlivé společnosti stanovené v tomto nařízení jsou použitelné výhradně pro dovoz dotčeného výrobku vyráběného těmito společnostmi, a tedy konkrétně uvedenými právnickými osobami. Dovoz dotčeného výrobku vyráběného jakoukoli jinou společností, jejíž název a adresa nejsou výslovně uvedeny v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů, které jsou s těmito výslovně jmenovanými společnostmi ve spojení, nemůže využít těchto sazeb a podléhá celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(138)
Všechny žádosti o uplatňování těchto individuálních sazeb antidumpingového cla (např. po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) by měly být neprodleně zaslány Komisi (8) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činnosti společnosti, které se týkají výroby, domácího prodeje a prodeje na vývoz a které souvisejí například s uvedenou změnou názvu nebo s uvedenou změnou výrobních a prodejních subjektů. Je-li to na místě, nařízení se poté pozmění tak, že se aktualizuje seznam společností využívajících individuální celní sazby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz kukuřice cukrové (Zea mays var. saccharata) v podobě zrn, připravené nebo konzervované v octě nebo kyselině octové, nezmrazené, v současnosti kódu KN ex 2001 90 30 (kód TARIC 2001903010) a kukuřice cukrové (Zea mays var. saccharata) v podobě zrn, připravené nebo konzervované jinak než v octě nebo kyselině octové, nezmrazené, jiné než výrobky čísla 2006, v současnosti kódu KN ex 2005 80 00 (kód TARIC 2005800010), pocházející z Thajska.
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, je pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Antidumpingové clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Karn Corn Co Ltd, 68 Moo 7 Tambol Saentor, Thamaka, Kanchanaburi 71130, Thajsko
3,1
A789
Kuiburi Fruit Canning Co., Ltd, 236 Krung Thon Muang Kaew Building, Sirindhorn Rd., Bangplad, Bangkok 10700, Thajsko
14,3
A890
Malee Sampran Public Co., Ltd, Abico Bldg. 401/1 Phaholyothin Rd., Lumlookka, Pathumthani 12130, Thajsko
12,8
A790
River Kwai International Food Industry Co., Ltd, 52 Thaniya Plaza, 21st Floor, Silom Rd., Bangrak, Bangkok 10500, Thajsko
12,8
A791
Sun Sweet Co., Ltd, 9 M. 1, Sanpatong, Chiang Mai 50120, Thajsko
11,1
A792
Spolupracující výrobci uvedení v příloze
12,9
A793
Všechny ostatní společnosti
14,3
A999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Ustanovení čl. 1 odst. 2 může být změněno zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na něž se tudíž vztahuje vážená průměrná sazba cla ve výši 12,9 %, pokud nový vyvážející výrobce v Thajsku poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
a)
v období přezkumného šetření (tj. od 1. dubna 2011 do 30. března 2012) nevyvezl do Unie výrobek popsaný v čl. 1 odst. 1;
b)
není ve spojení s žádným vývozcem ani výrobcem v Thajsku, na kterého se vztahují opatření uložená tímto nařízením, a
c)
vyvezl do Unie dotčený výrobek až po skončení období přezkumného šetření, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt významné množství do Unie.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. září 2013.
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 875/2013 VAN DE RAAD
van 2 september 2013
tot instelling van een definitief antidumpingrecht op bepaalde bereide of verduurzaamde suikermaïs in korrels van oorsprong uit Thailand, naar aanleiding van een nieuw onderzoek in verband met het vervallen van de maatregelen op grond van artikel 11, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1225/2009
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, en met name artikel 291, lid 2,
Gezien Verordening (EG) nr. 1225/2009 van de Raad van 30 november 2009 betreffende beschermende maatregelen tegen invoer met dumping uit landen die geen lid zijn van de Europese Gemeenschap (1) („de basisverordening”), en met name artikel 9 en artikel 11, lid 2,
Gezien het voorstel dat de Europese Commissie, na raadpleging van het Raadgevend Comité, heeft ingediend,
Overwegende hetgeen volgt:
A. PROCEDURE
1. Geldende maatregelen
(1)
Na een antidumpingonderzoek („het oorspronkelijke onderzoek”) heeft de Raad bij Verordening (EG) nr. 682/2007 (2) een definitief antidumpingrecht ingesteld op bepaalde bereide of verduurzaamde suikermaïs in korrels, momenteel ingedeeld onder de GN-codes ex 2001 90 30 en ex 2005 80 00, van oorsprong uit Thailand („de definitieve antidumpingmaatregelen”). De maatregelen bestonden uit een ad-valoremrecht, dat 3,1 % tot 12,9 % bedroeg.
(2)
Verordening (EG) nr. 682/2007 werd gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 954/2008 (3), wat het recht voor een van de ondernemingen en dat voor „alle andere ondernemingen” betreft. De gewijzigde rechten bedragen 3,1 % tot 14,3 %. De invoer door twee Thaise producenten-exporteurs van wie verbintenissen werden aanvaard bij Besluit 2007/424/EG van de Commissie (4), werd vrijgesteld van het recht.
(3)
De Raad was bij Verordening (EG) nr. 847/2009 (5) van mening dat prijsverbintenissen met vaste minimuminvoerprijzen niet langer geschikt waren om het schade veroorzakende effect van dumping te neutraliseren. De al aanvaarde verbintenissen werden derhalve opgezegd en het aanbod van tien andere Thaise producenten-exporteurs werd afgewezen.
2. Verzoek om een nieuw onderzoek in verband met het vervallen van de maatregelen
(4)
Na de bekendmaking van een bericht dat de definitieve antidumpingmaatregelen op korte termijn zouden vervallen (6), ontving de Commissie op 19 maart 2012 een verzoek om een nieuw onderzoek op grond van artikel 11, lid 2, van de basisverordening. Het verzoek werd ingediend door de Association européenne des transformateurs de maïs doux (AETMD) („de indiener van het verzoek”) namens producenten die samen een groot deel, in dit geval meer dan 50 %, van de totale productie van bereide of verduurzaamde suikermaïs in de Unie voor hun rekening nemen.
(5)
Het verzoek was gebaseerd op de overweging dat het vervallen van de maatregelen waarschijnlijk zou leiden tot het voortduren of opnieuw optreden van dumping en schade voor de bedrijfstak van de Unie.
3. Opening van een nieuw onderzoek
(6)
Daar de Commissie na raadpleging van het Raadgevend Comité tot de conclusie was gekomen dat er voldoende bewijsmateriaal was om een procedure voor een nieuw onderzoek in verband met het vervallen van de maatregelen in te leiden, heeft zij op 19 juni 2012 door de bekendmaking van een bericht in het Publicatieblad van de Europese Unie (7) („het bericht van opening”) de opening van een nieuw onderzoek op grond van artikel 11, lid 2, van de basisverordening aangekondigd.
4. Onderzoek
4.1. Tijdvak van het nieuwe onderzoek en beoordelingsperiode
(7)
Het onderzoek naar de voortzetting van dumping had betrekking op de periode van 1 april 2011 tot en met 31 maart 2012 (het „tijdvak van het nieuwe onderzoek” of „TNO”). Het onderzoek naar de ontwikkelingen die relevant zijn voor de beoordeling van de waarschijnlijkheid van voortzetting van schade had betrekking op de periode van 1 januari 2008 tot het einde van het TNO („de beoordelingsperiode”).
4.2. Bij de procedure betrokken partijen
(8)
De Commissie heeft de indieners van het verzoek, de overige bekende producenten in de Europese Unie, de producenten-exporteurs in Thailand, de niet-verbonden importeurs, de bekende betrokken gebruikers en de vertegenwoordigers van het land van uitvoer officieel van de opening van een nieuw onderzoek in verband met het vervallen van de maatregelen in kennis gesteld. De belanghebbenden werden in de gelegenheid gesteld om binnen de in het bericht van opening genoemde termijn hun standpunt schriftelijk kenbaar te maken en te verzoeken te worden gehoord.
(9)
Alle belanghebbenden die daar met opgave van redenen om hadden verzocht, werden gehoord.
(10)
Gezien het kennelijk grote aantal producenten-exporteurs in Thailand en niet-verbonden importeurs in de Unie dat bij het onderzoek betrokken was, werd in het bericht van opening vermeld dat werd overwogen om overeenkomstig artikel 17 van de basisverordening gebruik te maken van steekproeven. Om de Commissie in staat te stellen te beslissen of een steekproef noodzakelijk was en, zo ja, deze samen te stellen, werd bovengenoemde partijen verzocht zich binnen vijftien dagen na de opening van het nieuwe onderzoek bij haar kenbaar te maken en haar de in het bericht van opening gevraagde gegevens te verstrekken.
(11)
Wat betreft het samenstellen van de steekproef van de producenten-exporteurs in Thailand ontving de Commissie volledige informatie van zeventien producenten-exporteurs, van wie negen in het TNO exporteerden naar de Unie. Er werd besloten om een steekproef van drie producenten-exporteurs samen te stellen van wie de gecombineerde uitvoer 90 % van de totale door de medewerkende producenten-exporteurs in het TNO naar de Unie uitgevoerde hoeveelheden vertegenwoordigde.
(12)
Omdat slechts één antwoord van een niet-verbonden importeur werd ontvangen, werd geen steekproef van niet-verbonden importeurs samengesteld.
(13)
Gezien het kennelijk grote aantal producenten in de Unie dat bij dit onderzoek betrokken was, werd in het bericht van opening meegedeeld dat de Commissie voor het vaststellen van de schade een voorlopige steekproef van producenten in de Unie had samengesteld, overeenkomstig artikel 17 van de basisverordening. Die voorselectie was gemaakt met gebruikmaking van de informatie die de Commissie in de inleidende fase tot haar beschikking had, en gebaseerd op het verkoopvolume, het productievolume en de geografische ligging in de Unie van de producenten. De voorgestelde steekproef komt overeen met het grootste representatieve productievolume dat binnen de beschikbare tijd redelijkerwijs kon worden onderzocht en vertegenwoordigt 58 % van de totale productie van de bedrijfstak van de Unie. De voorgestelde steekproef is bovendien representatief in termen van de geografische ligging van de ondernemingen, aangezien zij drie verschillende lidstaten bestrijkt. Producenten in de Unie zijn geraadpleegd over de voorgestelde steekproef op de datum van bekendmaking van het bericht van opening. Omdat zich geen andere producenten hebben aangemeld en geen opmerkingen over de steekproef werden ontvangen, werd de voorgestelde steekproef bevestigd.
(14)
Twee belanghebbenden beweerden dat de steekproef van producenten in de Unie alleen indieners van het verzoek omvatte en dat de Commissie ook producenten die geen deel uitmaken van die groep in de steekproef had moeten opnemen.
(15)
In feite hebben echter alle bekende producenten in de Unie, zowel de indieners van het verzoek als de andere, een verzoek om medewerking ontvangen. Tien producenten in de Unie, zowel indieners als niet-indieners, hebben informatie voor de streekproef verstrekt. Zoals uiteengezet onder overweging 13 kwam de geselecteerde steekproef overeen met het grootste representatieve productievolume dat in de beschikbare tijd redelijkerwijs kon worden onderzocht, en vertegenwoordigde 58 % van de totale productie van de bedrijfstak van de Unie; de Commissie is van mening dat de steekproef representatief is in termen van geografische ligging, afgezien van de vraag of de betreffende producenten tot de indieners van het verzoek behoren. Daarom wordt het argument verworpen.
(16)
De Commissie verzamelde en controleerde alle gegevens die zij nodig achtte om vast te stellen of voortzetting of herhaling van dumping en de daaruit voortvloeiende schade waarschijnlijk was en om het belang van de Unie te bepalen. De Commissie zond de producenten-exporteurs en producenten in de Unie die in de steekproef waren opgenomen en de niet-verbonden importeur daartoe vragenlijsten. Bij de volgende ondernemingen werd ter plaatse een controle uitgevoerd:
a)
producenten in de Unie:
-
Bonduelle Conserve International SAS, Renescure, Frankrijk,
-
Compagnie Générale de Conserve France SA, Theix, Frankrijk,
-
Compagnie Générale de Conserve Hungary, Debrecen, Hongarije,
-
Conserve Italia SCA, San Lazzaro di Savena, Italië;
b)
producenten-exporteurs in Thailand:
-
Agri Sol., Ltd, Pathumthani City,
-
Lampang Food Products Co., Ltd, Bangkok,
-
Sun Sweet Co., Ltd, Chiang Mai City.
(17)
Alle belanghebbenden die daar met opgave van redenen om hadden verzocht, werden gehoord.
B. BETROKKEN PRODUCT EN SOORTGELIJK PRODUCT
1. Betrokken product
(18)
Bij het betrokken product gaat het om suikermaïs (Zea mays var. saccharata) in korrels, bereid of verduurzaamd in azijn of azijnzuur, niet bevroren, momenteel ingedeeld onder GN-code ex 2001 90 30, en suikermaïs (Zea mays var. saccharata) in korrels, op andere wijze bereid of verduurzaamd dan in azijn of azijnzuur, niet bevroren, andere dan de producten bedoeld bij post 2006, momenteel ingedeeld onder GN-code ex 2005 80 00, van oorsprong uit Thailand.
(19)
Uit het onderzoek is gebleken dat de verschillende soorten van het betrokken product, ondanks verschillen in bereidingswijze, allemaal dezelfde biologische en chemische basiskenmerken hebben en in hoofdzaak voor dezelfde doeleinden worden gebruikt.
(20)
Twee belanghebbenden stelden dat de GN-codes voor suikermaïs niet alleen voor het betrokken product staan, maar ook aanzienlijke hoeveelheden babymaïs in blik omvatten, een product dat in de Unie niet geproduceerd wordt en niet als soortgelijk beschouwd kan worden. Zij stellen dat de Commissie mogelijkerwijs ook babymaïs in haar gegevens heeft verwerkt.
(21)
In feite was het onderzoek echter uitsluitend gericht op het product waarop de maatregelen betrekking hebben, met uitsluiting van babymaïs, door de overeenkomstige Taric-codes als basis voor de analyse te gebruiken. Daarom wordt het argument als feitelijk onjuist verworpen.
2. Soortgelijk product
(22)
De suikermaïs die door de bedrijfstak van de Unie in de Unie geproduceerd en verkocht wordt en de suikermaïs die in Thailand wordt geproduceerd en verkocht, blijken in wezen dezelfde fysische en chemische kenmerken te hebben en hetzelfde basisgebruik te hebben als de suikermaïs die in Thailand wordt geproduceerd en naar de Unie wordt uitgevoerd. Daarom worden al deze producten beschouwd als soortgelijke producten in de zin van artikel 1, lid 4, van de basisverordening.
C. WAARSCHIJNLIJKHEID VAN VOORTZETTING OF HERHALING VAN DUMPING
(23)
Overeenkomstig artikel 11, lid 2, van de basisverordening werd nagegaan of het waarschijnlijk is dat de dumping zal worden voortgezet of zich opnieuw zal voordoen indien de bestaande maatregelen vervallen.
1. Inleidende opmerkingen
(24)
Zoals vermeld in overweging 10, werd in het bericht van opening steekproefname voorzien, vanwege het mogelijk grote aantal producenten-exporteurs dat bereid zou zijn om mee te werken. Om de waarschijnlijkheid van voortzetting of herhaling van dumping vast te stellen, werd een steekproef van drie producenten-exporteurs samengesteld, die ongeveer 90 % vertegenwoordigden van de totale uitvoer van de producenten-exporteurs die zeiden te willen meewerken.
(25)
Omdat de door de drie in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs uitgevoerde hoeveelheden samen ongeveer 25 % van alle uitvoer in het TNO vanuit Thailand naar de Unie vormden, moest gebruik worden gemaakt van gegevens uit andere bronnen, zoals het verzoek om een nieuw onderzoek en de beschikbare handelsstatistieken van de uitvoer (van de Thaise douane) en van de invoer (van Eurostat), om de waarschijnlijkheid van voortzetting of herhaling van dumping vast te stellen.
(26)
Bij het vaststellen van de dumpingmarge werd geen rekening gehouden met verkopen aan handelaren in Thailand waarbij de goederen waren bestemd voor onbekende uitvoerbestemmingen.
(27)
NET als in het oorspronkelijke onderzoek bleek dat bepaalde producenten-exporteurs een deel van hun verkopen van het betrokken product betrekken van externe leveranciers. Voor het doel van het onderzoek werd bij het vaststellen van de respectieve dumpingmarges geen rekening gehouden met de verkopen van het betrokken product voor zover dat product niet door de producenten-exporteurs zelf was geproduceerd.
2. Invoer met dumping in het TNO
2.1. Vaststelling van de normale waarde
(28)
Overeenkomstig artikel 2, lid 2, eerste zin, van de basisverordening, werd voor de vaststelling van de normale waarde eerst voor elk van de drie producenten-exporteurs vastgesteld of de totale, door hen op de binnenlandse markt verkochte hoeveelheid van het soortgelijke product in het TNO representatief was voor hun totale uitvoer naar de Unie, d.w.z. of de verkoop van het voor gebruik in het binnenland bestemde soortgelijke product ten minste 5 % bedroeg van de naar de Unie verkochte hoeveelheid van het betrokken product.
(29)
De op de binnenlandse markt verkochte hoeveelheden van het soortgelijke product bleken representatief voor een van de drie in de steekproef opgenomen ondernemingen.
(30)
Vervolgens werd onderzocht of de door deze onderneming verkochte soorten van het voor binnenlands verbruik bestemde soortgelijke product identiek waren aan of direct vergelijkbaar waren met de voor uitvoer naar de Unie bestemde soorten. Voor elk van deze soorten werd vastgesteld of de verkopen van het voor binnenlands verbruik bestemde soortgelijke product voldoende representatief waren voor de doeleinden van artikel 2, lid 2, van de basisverordening. De voor binnenlands verbruik bestemde hoeveelheden waren voldoende representatief wanneer zij ten minste 5 % van het totale verkoopvolume van het naar de Unie uitgevoerde soortgelijke product bedroegen.
(31)
Het bleek dat voor deze onderneming slechts één soort van het soortgelijke product direct vergelijkbaar was met de naar de Unie uitgevoerde soort. Deze specifieke soort werd bovendien ook op de binnenlandse markt in voldoende representatieve hoeveelheden verkocht.
(32)
Vervolgens werd onderzocht of de productsoort voor de in overweging 31 genoemde onderneming overeenkomstig artikel 2, lid 4, van de basisverordening werd verkocht in het kader van normale handelstransacties. Hiertoe werd voor de betrokken productsoort het aandeel van de winstgevende binnenlandse verkoop aan onafhankelijke afnemers bepaald.
(33)
Meer dan 80 % van het voor binnenlands verbruik bestemde verkoopvolume bleek winstgevend, en overeenkomstig artikel 2, lid 4, van de basisverordening werden alle transacties voor deze specifieke soort gebruikt om de normale waarde vast te stellen.
(34)
Voor de betrokken productsoort waarvan de binnenlandse verkoop representatief was en plaatsvond in het kader van normale handelstransacties, werd de normale waarde vastgesteld op de werkelijke binnenlandse prijs, berekend als het gewogen gemiddelde van alle binnenlandse verkopen van die soort in het TNO.
(35)
Voor de andere twee producenten-exporteurs van wie de verkoop op de binnenlandse markt niet representatief werd geacht (een van de twee verkocht het soortgelijke product helemaal niet voor binnenlandse consumptie), en voor de derde producent-exporteur van wie de totale verkopen wel representatief werden geacht, maar van wie de op de binnenlandse markt verkochte hoeveelheden van een aantal soorten van het soortgelijk product niet representatief werden geacht, moest de normale waarde door berekening overeenkomstig artikel 2, lid 3, van de basisverordening worden vastgesteld.
(36)
De normale waarde werd berekend door de productiekosten voor elk van de naar de Unie uitgevoerde productsoorten op te tellen bij een redelijk bedrag voor verkoopkosten, algemene kosten en administratiekosten (VVA-kosten) en winst.
(37)
Overeenkomstig artikel 2, lid 6, van de basisverordening werden de VVA-kosten en winstmarge voor de twee producenten-exporteurs die voor binnenlands verbruik verkochten - in hoeveelheden van meer of minder dan 5 % van hun respectieve verkoopvolumen aan de Unie - ontleend aan de omzet van de betreffende onderneming in het kader van normale handelstransacties op de binnenlandse markt.
(38)
Voor de derde producent-exporteur, die het soortgelijke product niet voor binnenlandse consumptie verkocht, vormden de voor deze derde producent-exporteur gebruikte VVA-kosten en de winst overeenkomstig artikel 2, lid 6, onder a), van de basisverordening het gewogen gemiddelde van de VVA-kosten en de winst voor de twee andere in overweging 37 genoemde producenten-exporteurs.
(39)
Twee belanghebbenden hebben bezwaar gemaakt tegen de in overweging 37 uiteengezette gebruikte methodologie, met name tegen het gebruik van winstcijfers voor het berekenen van een normale waarde wanneer die winstcijfers gebaseerd zijn op binnenlandse verkooptransacties betreffende volumen die minder dan 5 % van de verkoop naar de Unie bedragen. Zij zijn van mening dat wanneer binnenlandse verkooptransacties geacht worden niet representatief te zijn vanwege de geringe betrokken hoeveelheden, de winst op die transacties niet als basis voor berekeningen gebruikt zou moeten worden.
(40)
Deze zelfde methodologie is echter ook gebruikt bij het oorspronkelijke onderzoek, en aangezien de omstandigheden niet wezenlijk veranderd zijn, meent de Commissie dat deze methodologie nog steeds bruikbaar is voor de doeleinden van deze procedure.
2.2. Vaststelling van de uitvoerprijs
(41)
Alle verkopen van de producenten-exporteurs in de steekproef gingen rechtstreeks naar niet-verbonden afnemers in de Unie. De uitvoerprijs voor die verkopen werd overeenkomstig artikel 2, lid 8, van de basisverordening vastgesteld op basis van de door die onafhankelijke afnemers in de Unie werkelijk betaalde of te betalen prijzen.
2.3. Vergelijking en correcties
(42)
De normale waarde en de uitvoerprijs werden vergeleken in het stadium af fabriek. Om een eerlijke vergelijking te waarborgen, werd rekening gehouden met verschillen die van invloed zijn op de prijsvergelijkbaarheid, overeenkomstig artikel 2, lid 10, van de basisverordening.
(43)
In voorkomend geval werden correcties voor verschillen in de kosten van vervoer, verzekering, lading, overlading, lossing, commissies en bankkosten toegepast en naar behoren onderbouwd.
(44)
Bovendien werden overeenkomstig artikel 2, lid 10, onder d), van de basisverordening en volgens de in het oorspronkelijke onderzoek toegepaste methode correcties voor verschillen in het handelsstadium toegepast voor de producenten-exporteurs van wie de verkopen op de binnenlandse markt plaatsvinden onder eigen merk, maar van wie de verkopen aan de Unie plaatsvinden onder het merk van een detailhandelaar. Het correctieniveau - berekend in de vorm van een reductie van de winstmarge gebruikt voor het berekenen van de normale waarde zoals bedoeld in overweging 33 - is geraamd op basis van de verhouding van de winstmarges van de bedrijfstak van de Unie op hun eigen merkproducten en de winstmarge op alle andere producten. De winstmarge werd dienovereenkomstig met 20 % tot 50 % verlaagd.
(45)
Twee belanghebbenden waren van mening dat de binnenlandse markt in Thailand en de markt van de Unie niet met elkaar vergeleken kunnen worden, gezien het verschil in omvang en het feit dat Thaise producenten op de binnenlandse markt hun producten onder eigen merknaam verkopen.
(46)
Er zij allereerst op gewezen dat onder overweging 22 is vastgesteld dat op de binnenlandse markt in Thailand verkochte suikermaïs en voor uitvoer naar de markt van de Unie verkochte suikermaïs soortgelijk zijn in de zin van artikel 1, lid 4, van de basisverordening.
(47)
In de tweede plaats werd gezien de verschillen van het handelsstadium een correctie van de winstmarge toegepast, namelijk een reductie van tussen 20 % en 50 % van de winstmarge op binnenlandse verkoop onder eigen merknaam. Ook dit is in overeenstemming met de in het oorspronkelijke onderzoek toegepaste methodologie.
2.4. Dumping in het tijdvak van het nieuwe onderzoek
(48)
Op basis van het bovenstaande bleken de dumpingmarges uitgedrukt als percentage van de cif-prijs, grens Unie, vóór inklaring, 8 % tot 44 % te zijn.
3. Ontwikkeling van de invoer als de maatregelen worden ingetrokken
3.1. Productiecapaciteit van de producenten-exporteurs
(49)
De productie van suikermaïs is afhankelijk van de beschikbaarheid van vers geoogste maïs die direct na de oogst aan de conservenindustrie wordt geleverd. De vers geoogste maïs moet binnen 24 uur na de oogst worden ingeblikt, en de capaciteit om het betrokken product te produceren hangt dus direct samen met de beschikbaarheid van vers geoogste maïs.
(50)
In Thailand duurt het oogstseizoen negen tot tien maanden per jaar en kan twee keer per jaar worden geoogst. Wanneer de beschikbare technische productiecapaciteit wordt bepaald, moet in de analyse rekening worden gehouden met seizoensgebonden grondstofbeperkingen.
(51)
De drie in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs hadden een gecombineerde technische capaciteit van 130 000 tot 150 000 ton. De feitelijke bezettingsgraad van de beschikbare technische capaciteit varieerde van 50 % tot 80 %.
(52)
Enkele belanghebbenden stelden dat de gebruikte methodologie voor het reduceren van de technische capaciteit op basis van de beschikbaarheid van grondstoffen weliswaar correct was, maar dat de beschikbare reservecapaciteit te hoog ingeschat werd.
(53)
Zoals reeds benadrukt in overweging 50 kan de technische capaciteit niet volledig benut worden gezien het seizoensgebonden gebrek aan verse suikermaïs. Het onderzoek heeft echter uitgewezen date enkele producenten in de steekproef in staat waren een bezettingsgraad van 80 % of zelfs meer te bereiken; bij de andere producenten in de steekproef was de bezettingsgraad aanzienlijk lager. Aangezien alle producenten in ongeveer gelijke mate toegang hebben tot grondstoffen, kan deze lagere bezettingsgraad niet alleen verklaard worden uit het seizoensgebonden gebrek aan verse suikermaïs.
(54)
Volgens door de Thai Food Processors Association verstrekte informatie nam de totale omvang van de uitvoer van Thailand naar de rest van de wereld tijdens de beoordelingsperiode geleidelijk toe met ongeveer 20 % en bereikte een volume van 150 000 tot 200 000 ton gedurende het TNO. Daaruit blijkt dat de hoeveelheden beschikbare suikermaïs kunnen toenemen en zij dat in feite ook doen als de vraag van de kant van de producenten-exporteurs stijgt. In dit verband zij opgemerkt dat de totale productie van gele maïs in Thailand gedurende de beoordelingsperiode varieerde van 4,1 miljoen tot 4,5 miljoen ton. De Commissie ziet in dat de productie niet van gele maïs op suikermaïs kan worden omgeschakeld op een 1:1 basis, maar gezien het enorme verschil tussen de productievolumen is het duidelijk dat ook een geringe verschuiving van de productie van gele maïs naar suikermaïs een aanzienlijk effect kan hebben op de totale productie van suikermaïs in Thailand.
(55)
Op deze basis is berekend dat de drie producenten in de steekproef een aanvullende hoeveelheid van 40 000 tot 60 000 ton zouden kunnen produceren („effectieve reservecapaciteit”), ofwel twee à drie maal de totale uitvoer van het betrokken product vanuit Thailand naar de Unie.
(56)
De effectieve reservecapaciteit van alleen al de producenten in de steekproef kan daarom als significant beschouwd worden. Bovendien zijn er 15 andere bekende producenten van het betrokken product in Thailand, die ook toegang hebben tot de grootschalige productie van suikermaïs in Thailand.
(57)
Op grond van de uit andere bronnen verzamelde gegevens, d.w.z.
-
gegevens verzameld uit internetpresentaties van producenten-exporteurs,
-
gegevens verzameld in verband met de steekproef, en
-
gegevens verzameld in het kader van het opzetten van de gegevensbank uit hoofde van artikel 14, lid 6, van de basisverordening,
kan worden geconcludeerd dat ten minste twee grote producenten-exporteurs, van wie één heeft meegewerkt aan het nieuwe onderzoek, maar niet in de steekproef was opgenomen (en dus geen gedetailleerde gegevens op dit punt heeft verstrekt), beschikken over een gecombineerde capaciteit van 50 000 tot 100 000 ton.
(58)
Ten slotte zijn er geen aanwijzingen dat als de reservecapaciteit van de Thaise producenten gebruikt zou worden, de consumptie op de Thaise binnenlandse markt of op andere markten van derde landen zou toenemen en dus de toegenomen productie zou absorberen. De Thaise binnenlandse markt met name is van (zeer) geringe omvang, en vertegenwoordigde niet meer dan 1 à 2 % van de totale verkoop van de Thaise producenten in de steekproef. Dit bevestigt dat eventuele aanvullende productie van suikermaïs geëxporteerd zal worden.
3.2. Aantrekkelijkheid van de markt van de Unie
(59)
Toen de prijzen van het betrokken product bij uitvoer naar de Unie werden vergeleken met de prijzen die op de binnenlandse markt voor het soortgelijke product werden berekend, kwamen twee feiten naar voren: de prijzen op de binnenlandse markt zijn relatief hoog (door verkopen onder eigen merk) en de volumen zijn relatief klein vergeleken met de uitvoer. Dit wijst erop dat er geen klaarblijkelijk risico is van verlegging van het handelsverkeer van verkopen op de binnenlandse markt naar verkopen aan de Unie, als de maatregelen worden ingetrokken.
(60)
Bij vergelijking van de prijzen van het betrokken product bij uitvoer naar de Unie met de prijzen die op derde markten voor het soortgelijke product in rekening werden gebracht, kwam naar voren dat de prijzen voor de drie in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs bij uitvoer naar de Unie - gemiddeld - 14 % hoger zijn.
(61)
Handelsstatistieken van de Thaise douanedienst bevestigen deze bevinding. Na omzetting van het gerapporteerde logistieke gewicht (blik + maïs + vloeistof) in ingeblikt nettogewicht (maïs + vloeistof) volgens de in het verzoek om een nieuw onderzoek toegepaste methode, zijn de aan de Unie in rekening gebrachte prijzen per kilo - gemiddeld - 5 % hoger dan de aan derde landen in rekening gebrachte prijzen.
(62)
Verschillende partijen hebben twijfels geuit of een prijsverschil van 5 % of 14 % groot genoeg is om verlegging van het handelsverkeer naar de Unie tot gevolg te hebben, maar uit het onderzoek blijkt dat dit inderdaad waarschijnlijk is wat de markt voor suikermaïs betreft. In deze procedure verkreeg een Thaise onderneming (Karn Corn) eerder een recht dat 8 %-10 % lager is dan dat van de meeste andere Thaise exporteurs. Dit voordeel van 8 à 10 % bleek voldoende te zijn om het aandeel van deze onderneming in de uitvoer naar de Unie te verzevenvoudigen tussen het OT van het oorspronkelijke onderzoek en het TNO van het huidige onderzoek.
(63)
Bovendien kon Karn Corn, ondanks het geldende antidumpingrecht van 3,1 %, de naar de Unie geëxporteerde hoeveelheden meer dan verdubbelen sinds de instelling van de antidumpingrechten. Dit toont wel aan dat de markt van de Unie aantrekkelijk blijft in vergelijking met andere markten, ook bij een klein prijsverschil.
(64)
Concluderend kan worden gesteld dat het risico op verlegging van het handelsverkeer van de binnenlandse markt naar de markt van de Unie vrij beperkt is door het bestaan van verkopen onder eigen merk op eerstgenoemde markt, maar dat er een aanzienlijk risico is op verlegging van het handelsverkeer van derde landen naar de markt van de Unie door de hogere prijzen op laatstgenoemde markt.
(65)
Verschillende belanghebbenden hebben aangevoerd dat de prijzen op de markt van de Unie relatief minder aantrekkelijk zijn vergeleken met prijzen in andere landen zoals Japan. Het risico van verlegging van het handelsverkeer bij eventuele intrekking van de maatregelen zou dan ook overdreven worden.
(66)
Er zij aan herinnerd dat verkopen aan derde landen in hun geheel beschouwd worden en de conclusie in overweging 63 is gebaseerd op de gemiddelde prijzen in alle derde landen. De Commissie erkent dat er binnen deze groep van derde landen, landen zijn waar tegen hogere uitvoerprijzen wordt geëxporteerd, en landen waarvoor de uitvoerprijzen lager zijn. Hoe lager de uitvoerprijs, des te hoger natuurlijk het risico van verlegging van het handelsverkeer als de maatregelen ingetrokken zouden worden.
(67)
Eén belanghebbende partij voerde aan dat contractuele banden met importeurs in derde landen een omschakeling naar klanten in andere landen zouden bemoeilijken.
(68)
Dergelijke contractuele banden tussen producenten-exporteurs in Thailand en importeurs in verschillende derde landen kunnen zeker bestaan en op de korte termijn ook in stand blijven, maar er zijn geen redenen om aan te nemen dat deze contractuele verplichtingen niet geleidelijk afgebouwd zouden kunnen worden om meer verkoop op markten met hogere prijzen, zoals op de markt van de Unie, mogelijk te maken.
(69)
Ten slotte voeren belanghebbenden aan dat uitvoer naar bepaalde derde landen zoals Zuid-Korea geen basis voor vergelijking biedt, aangezien de productmix (bv. afmetingen van blikken) en de verkoopvoorwaarden (bv. vervoerskosten) anders kunnen zijn.
(70)
Er zij aan herinnerd dat de resultaten van de vergelijkingen in de punten 58, 59 en 60 indicatoren zijn van de verschillen van de uitvoerprijzen naar alle derde landen. Het effect van een bepaalde variabele betreffende de Thaise uitvoer naar een klein aantal markten op de algemene vergelijking betreffende alle derde landen is dus logischerwijze beperkt. Aangezien bovendien de Thaise uitvoergegevens geregistreerd worden op „vrij aan boord”-basis (FOB) blijft het effect van verschillen in transportvoorwaarden of vervoerskosten beperkt tot het binnenlands vervoer in Thailand, en zal dus onbetekenend zijn.
(71)
Aangezien er geen aanwijzingen zijn dat de gemiddelde prijs naar alle derde landen niet vergelijkbaar is met de uitvoerprijs naar de Unie, blijft de conclusie in overweging 63 geldig.
4. Conclusie betreffende de waarschijnlijkheid van voortzetting of herhaling van dumping
(72)
Het lijkt waarschijnlijk dat het relatief hogere prijsniveau op de markt van de Unie aanzienlijke volumen van het betrokken product zal aantrekken die momenteel tegen lagere prijzen aan derde landen worden verkocht, als de maatregelen worden ingetrokken.
(73)
De producenten-exporteurs van Thailand hebben hun dumpingpraktijken tijdens het TNO voortgezet.
(74)
De beschikbare reservecapaciteit in Thailand en het feit dat de prijzen op de markt van de Unie aanzienlijk hoger zijn dan die op de markten van derde landen, leiden bovendien tot de conclusie dat er een risico van toename van de uitvoer van het betrokken product is, als de maatregelen worden ingetrokken.
(75)
Concluderend kan worden gesteld dat het zeer waarschijnlijk is dat de dumping zal worden voortgezet, als de maatregelen worden ingetrokken.
D. DEFINITIE VAN DE BEDRIJFSTAK VAN DE UNIE
(76)
Gedurende het TNO werd het soortgelijke product vervaardigd door ongeveer 20 producenten in de Unie. De output van die producenten (vastgesteld op grond van informatie van medewerkende producenten, en voor de andere producenten in de Unie op grond van de gegevens in het verzoek om een nieuw onderzoek) wordt bijgevolg geacht de productie in de Unie te vormen in de zin van artikel 4, lid 1, van de basisverordening.
(77)
Zoals hiervoor uitgelegd in overweging 13, werd vanwege het grote aantal producenten in de Unie een steekproef samengesteld. De indicatoren voor de schadeanalyse zijn op de volgende twee niveaus vastgesteld:
-
de macro-economische indicatoren (productie, capaciteit, omvang van de verkoop, marktaandeel, groei, werkgelegenheid, productiviteit, gemiddelde prijzen per eenheid, hoogte van de dumpingmarges en herstel van de gevolgen van dumping in het verleden) voor de totale productie in de Unie werden beoordeeld aan de hand van de bij de medewerkende producenten verzamelde gegevens en voor de overige producenten in de Unie aan de hand van een schatting op basis van de gegevens in het verzoek om een nieuw onderzoek;
-
de analyse van de micro-economische indicatoren (voorraden, lonen, winstgevendheid, rendement van investeringen, kasstroom, vermogen om kapitaal of investeringen aan te trekken) werd uitgevoerd voor de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie, op basis van de door hen verstrekte gegevens.
E. SITUATIE OP DE MARKT VAN DE UNIE
1. Verbruik in de Unie
(78)
Het verbruik in de Unie werd vastgesteld aan de hand van het verkoopvolume van de bedrijfstak van de Unie op de markt van de Unie, de gegevens over invoervolumen op de markt van de Unie verkregen uit de gegevensbank conform artikel 14, lid 6, van de basisverordening, en, wat betreft de overige producenten in de Unie, de in het verzoek beschikbare gegevens.
(79)
In de loop van de beoordelingsperiode is het verbruik in de Unie met 9 % toegenomen. Hoewel het verbruik van 2008 tot 2009 met 5 % daalde, steeg het in 2010 en 2011 met respectievelijk 6 en 9 procentpunten (d.w.z. ten opzichte van het voorgaande jaar). Vervolgens stabiliseerde het in het TNO min of meer op een niveau van ongeveer 350 000 ton.
2008
2009
2010
2011
TNO
Totaal verbruik in de Unie (ton)
318 413
301 594
320 027
351 279
347 533
Index (2008 = 100)
100
95
101
110
109
2. Invoer uit het betrokken land
a) Omvang
(80)
De invoer van het betrokken product uit het betrokken land in de Unie nam af met 43 %, van ongeveer 38 000 ton in 2008 tot ongeveer 22 000 ton in het TNO. De invoer nam in 2009 met 15 % af, in 2010 met nog eens 20 procentpunten en in 2011 met 11 procentpunten, waarna er in het TNO weer een lichte toename met 3 procentpunten was.
2008
2009
2010
2011
TNO
Omvang van de invoer uit Thailand
38 443
32 616
24 941
20 710
21 856
Index (2008 = 100)
100
85
65
54
57
Marktaandeel van de invoer uit Thailand (%)
12
11
8
6
6
Prijs van de invoer uit Thailand (EUR/ton)
835
887
806
775
807
Index (2008 = 100)
100
106
96
93
97
Bron:
Gegevensbank conform artikel 14, lid 6, van de basisverordening.
b) Marktaandeel
(81)
Het corresponderende marktaandeel van Thaise exporteurs op de markt van de Unie in het betrokken land nam in de beoordelingsperiode geleidelijk af met ongeveer 50 % of 6 procentpunten, van 12 % in 2008 tot 6 % in het TNO. Preciezer gezegd, nam het Thaise marktaandeel af van 12 % in 2008 tot 11 % in 2009, 8 % in 2010 en 6 % in 2011/TNO.
c) Prijzen
i) Prijsontwikkeling
(82)
Tussen 2008 en het TNO daalde de gemiddelde prijs van de invoer van het betrokken product van oorsprong uit het betrokken land met 3 %, van 835 EUR/ton in 2008 tot 807 EUR/ton in het TNO. Meer bepaald, zijn de prijzen eerst met 6 % gestegen in 2008, maar daarna in 2010 met 10 procentpunten gedaald en in 2011 nog eens met 3 procentpunten gedaald. Van 2011 tot het TNO stegen die prijzen weer met 4 procentpunten.
ii) Prijsonderbieding
(83)
Er werd een prijsvergelijking voor soortgelijke productsoorten gemaakt tussen de verkoopprijzen in de Unie van de producenten-exporteurs en van de bedrijfstak van de Unie. Hiertoe zijn de prijzen van de bedrijfstak van de Unie af fabriek, na aftrek van alle kortingen en belastingen, vergeleken met de cif-prijzen, grens Unie, van de producenten-exporteurs van het betrokken land, naar behoren gecorrigeerd voor conventionele rechten en de kosten van het lossen en de inklaring. Uit de vergelijking bleek dat de prijzen van het betrokken product van oorsprong uit het betrokken land dat in het TNO in de Unie werd verkocht in het algemeen hoger waren dan de prijzen van de bedrijfstak van de Unie. Ook was er, op basis van statistieken van de invoer (gegevensbank conform artikel 14, lid 6, van de basisverordening), geen onderbiedingsmarge voor elke Thaise invoer in de Unie (voor zowel medewerkende exporteurs als niet-medewerkende exporteurs, ongeacht de productmix).
3. Situatie van de bedrijfstak van de Europese Unie
(84)
Overeenkomstig artikel 3, lid 5, van de basisverordening heeft de Commissie een beoordeling gemaakt van alle relevante economische factoren en indicatoren die op de situatie van de bedrijfstak van de Unie van invloed zijn.
(85)
Deze markt wordt onder meer gekenmerkt door twee verkoopkanalen: verkopen onder het merk van de producent en verkopen onder het merk van de detailhandelaar. Verkopen via het eerste kanaal zullen, vergeleken met het tweede kanaal, doorgaans hogere verkoopkosten met zich brengen, met name voor marketing en reclame, en de verkoopprijzen zijn gewoonlijk hoger.
(86)
Uit het onderzoek bleek dat alle invoer van de medewerkende Thaise exporteurs verliep via het tweede kanaal, d.w.z. verkoop onder het merk van de detailhandelaar. Het werd daarom passend geacht om, waar dit relevant was, bij de schadeanalyse onderscheid te maken tussen verkopen van de bedrijfstak van de Unie onder eigen merk en onder het merk van een detailhandelaar, omdat vooral soortgelijke producten van de bedrijfstak van de Unie onder het merk van een detailhandelaar onder de invoer met dumping te lijden hadden. Dit onderscheid werd vooral gemaakt voor de vaststelling van het verkoopvolume, de verkoopprijzen en de winstgevendheid. Omwille van de volledigheid worden in onderstaande tabel echter ook totalen (eigen merken en merken van detailhandelaren) aangegeven en besproken. In het TNO namen de verkopen van de bedrijfstak van de Unie onder het merk van een detailhandelaar ongeveer 70 % van het totale verkoopvolume van de bedrijfstak van de Unie voor hun rekening en ongeveer 60 % van de verkoopwaarde.
(87)
Omdat suikermaïs in de Unie alleen tijdens de zomermaanden wordt verwerkt, is een aantal schade-indicatoren vrijwel gelijk voor 2011 en voor het TNO (1 april 2011 tot en met 31 maart 2012). Dit geldt in het bijzonder voor de productie en de productiecapaciteit.
3.1. Macro-economische indicatoren
a) Productie
(88)
De productie van de bedrijfstak van de Unie nam tijdens de beoordelingsperiode met 8 % af ten opzichte van een niveau van ongeveer 372 000 ton in 2008. Om precies te zijn, de productie nam in 2009 met 25 % af en in 2010 met nog eens 13 procentpunten, en steeg weer met 31 procentpunten in 2011/TNO.
2008
2009
2010
2011
TNO
Productie (ton)
371 764
279 265
231 790
344 015
343 873
Index (2008 = 100)
100
75
62
93
92
b) Capaciteit en bezettingsgraad
(89)
De productiecapaciteit was ongeveer 488 000 ton in 2008, 2009 en 2010 en nam in 2011/TNO met 9 % af. Deze afname was het gevolg van het feit dat een van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie een van zijn fabrieken sloot.
2008
2009
2010
2011
TNO
Productiecapaciteit (ton)
488 453
488 453
488 453
444 055
444 055
Index (2008 = 100)
100
100
100
91
91
Bezettingsgraad (%)
76
57
47
77
77
Index (2008 = 100)
100
75
62
102
102
Bron:
Onderzoek.
(90)
De bezettingsgraad bedroeg in 2008 76 %. Hij nam in 2009 af naar 57 % en in 2010 verder af naar 47 %, waarna hij in 2011/TNO weer toenam tot 77 %. Over de gehele periode bezien, was de bezettingsgraad stabiel, omdat de afnemende productie overeenkwam met de afnemende productiecapaciteit.
c) Verkoopvolume
(91)
De verkopen van de bedrijfstak van de Unie van de eigen, voor het merk van een detailhandelaar bestemde productie op de markt van de Unie aan niet-verbonden afnemers namen in 2009 eerst met 6 % af, waarna zij in 2010 weer met 17 procentpunten en in 2011 met nog eens 24 procentpunten toenamen. Van 2011 tot het TNO namen die verkopen weer met 4 procentpunten af. In totaal namen die verkopen tussen 2008 en het einde van het TNO met ongeveer 31 % toe.
2008
2009
2010
2011
TNO
Verkoopvolume in de Unie (merk detailhandelaar) aan niet-verbonden afnemers (ton)
161 544
151 058
179 562
218 876
212 425
Index (2008 = 100)
100
94
111
135
131
Verkoopvolume in de Unie (eigen merk en merk detailhandelaar) aan niet-verbonden afnemers (ton)
262 902
248 995
280 586
318 237
312 623
Index (2008 = 100)
100
95
107
121
119
Bron:
Onderzoek.
(92)
De totale verkopen van de bedrijfstak van de Unie van de eigen productie op de markt van de Unie (eigen merk en merk detailhandelaar) aan niet-verbonden afnemers volgde min of meer hetzelfde patroon, hoewel minder uitgesproken. Zij namen in 2009 met 5 % af, maar namen in 2010 met 12 procentpunten en in 2011 met nog eens 14 procentpunten toe. Van 2011 tot het TNO namen die verkopen weer met 2 procentpunten af. In totaal namen die verkopen tussen 2008 en het einde van het TNO met ongeveer 19 % toe.
d) Marktaandeel
(93)
Het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie was in 2008 en 2009 gelijk aan 83 %. Het steeg in 2010 tot 88 % en in 2011 tot 91 %, waarna het enigszins daalde tot 90 % in het TNO. In totaal nam het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie in de beoordelingsperiode toe met 7 procentpunten.
2008
2009
2010
2011
TNO
Marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie (eigen merk en merk detailhandelaar) (%)
83
83
88
91
90
Index (2008 = 100)
100
100
106
110
109
Bron:
Onderzoek.
e) Groei
(94)
Tussen 2008 en het einde van het TNO, waarin het verbruik in de Unie met 9 % steeg, nam het volume van de voor het merk van een detailhandelaar bestemde verkopen van de bedrijfstak van de Unie op de markt van de Unie met 31 % toe, terwijl het volume van de voor eigen merk en merk van een detailhandelaar bestemde verkopen van de bedrijfstak van de Unie op de markt van de Unie met 19 % toenam. Tussen 2008 en het einde van het TNO vergrootte de bedrijfstak van de Unie zijn marktaandeel met ongeveer 7 procentpunten, terwijl het marktaandeel van de invoer met dumping met ongeveer 6 procentpunten afnam. Er wordt derhalve geconcludeerd dat de bedrijfstak van de Unie heeft kunnen profiteren van een groeiende markt.
f) Werkgelegenheid
(95)
De werkgelegenheid in de bedrijfstak van de Unie daalde eerst van 2008 op 2009 met 17 %, nam in 2010 verder af met 5 procentpunten en steeg in 2011/TNO met 11 procentpunten. In totaal daalde de werkgelegenheid van de bedrijfstak van de Unie in de beoordelingsperiode met 11 %, d.w.z. van ongeveer 2 300 personen tot ongeveer 2 000 personen.
2008
2009
2010
2011
TNO
Werkgelegenheid (personen)
2 278
1 896
1 786
2 038
2 035
Index (2008 = 100)
100
83
78
89
89
Bron:
Onderzoek.
g) Productiviteit
(96)
De productiviteit van de arbeidskrachten van de bedrijfstak van de Unie, gemeten als output (ton) per werknemer per jaar, lag aanvankelijk op een niveau van 163 ton per werknemer; zij daalde eerst in 2009 met 10 %, daalde in 2010 met nog eens 10 procentpunten, waarna zij in 2011 weer met 23 procentpunten en in het TNO met 1 procentpunt toenam. In totaal is de productiecapaciteit van de bedrijfstak van de Unie in de beoordelingsperiode met 4 % gestegen. Uit deze ontwikkeling blijkt dat de werkgelegenheid sterker terugliep dan de productie.
2008
2009
2010
2011
TNO
Productiviteit (ton per werknemer)
163
147
130
169
169
Index (2008 = 100)
100
90
80
103
104
Bron:
Onderzoek.
h) Factoren die van invloed zijn op de verkoopprijzen
(97)
De prijzen per eenheid van de verkopen van de bedrijfstak van de Unie van producten onder merk van een detailhandelaar aan niet-verbonden afnemers stegen in 2009 met 7 % en daalden in 2010 met 8 % en in 2011 met nog eens 5 procentpunten. Van 2011 tot het einde van het TNO stegen ze met 3 procentpunten. In totaal daalden die prijzen in de beoordelingsperiode met 3 %, van 1 073 EUR/ton tot 1 041 EUR/ton in het TNO.
2008
2009
2010
2011
TNO
Prijs per eenheid op de markt van de Unie (merk detailhandelaar) (EUR/ton)
1 073
1 152
1 057
1 008
1 041
Index (2008 = 100)
100
107
99
94
97
Prijs per eenheid op de markt van de Unie (eigen merk en merk detailhandelaar) (EUR/ton)
1 248
1 305
1 219
1 182
1 215
Index (2008 = 100)
100
105
98
95
97
Bron:
Onderzoek.
(98)
De prijs van alle verkopen van de bedrijfstak van de Unie samen (eigen merk en merk van een detailhandelaar) aan niet-verbonden afnemers op de markt van de Unie volgde min of meer hetzelfde patroon. De prijzen stegen in 2009 met 5 % en daalden in 2010 met 7 procentpunten en in 2011 met nog eens 3 procentpunten. Van 2011 tot het einde van het TNO stegen ze met 2 procentpunten. In totaal daalden die prijzen in de beoordelingsperiode met 3 %, van 1 248 EUR/ton tot 1 215 EUR/ton in het TNO.
i) Hoogte van de dumpingmarge
(99)
In het onderzoek is een voortzetting van de dumping vastgesteld, en de hoogte van de werkelijke dumpingmarges (tot wel 44 %) kan niet als verwaarloosbaar worden beschouwd.
j) Herstel van dumping in het verleden
(100)
De hierboven onderzochte macro-indicatoren en de hieronder onderzochte micro-indicatoren laten zien dat de bedrijfstak zich nog steeds in een kwetsbare en zwakke situatie bevindt, ook al hebben de antidumpingmaatregelen gedeeltelijk geleid tot het beoogde resultaat van opheffing van de door producenten in de Unie geleden schade. De prestaties van het segment van de producten onder merk van een detailhandelaar, dat direct concurreert met de Thaise invoer, zijn op het punt van de winstgevendheid zelfs slecht te noemen. De verkoopprijzen van de bedrijfstak van de Unie daalden in de beoordelingsperiode in dit marktsegment met 3 %, terwijl de productiekosten in dezelfde periode met ongeveer 10 % stegen. De bedrijfstak van de Unie heeft zijn kosten duidelijk niet kunnen terugverdienen, wat tot aanzienlijke verliezen heeft geleid. Gezien het belang van de verkoop onder merk van een detailhandelaar in bij de verkoop van suikermaïs in de EU (verkoop onder merknaam vertegenwoordigt 70 % van het totale verkoopvolume en 60 % van de totale verkoopwaarde) heeft dit de algemene winstgevendheid onder druk gezet. De bedrijfstak van de Unie kon zich bijgevolg niet echt van eerdere dumping herstellen en blijft kwetsbaar voor de schadelijke gevolgen van invoer met dumping op de markt van de Unie.
3.2. Micro-economische indicatoren
a) Voorraden
(101)
De omvang van de eindvoorraden van de bedrijfstak van de Unie is in de beoordelingsperiode voortdurend gedaald. Die omvang daalde in 2009 met 2 %, in 2010 met 27 procentpunten, in 2011 met 2 procentpunten en in het TNO met nog eens 24 procentpunten. Er moet evenwel worden opgemerkt dat de omvang van de voorraden voor deze specifieke bedrijfstak geen zinvolle schade-indicator is. De grote omvang van de voorraden aan het einde van elk jaar hangt samen met het feit dat de oogst en het inblikken doorgaans in oktober van elk jaar eindigen. Bij de voorraden gaat het dus om goederen die klaarstaan om in de periode van november tot juli te worden verzonden.
2008
2009
2010
2011
TNO
Eindvoorraad (ton)
193 834
189 741
136 703
133 884
88 108
Index (2008 = 100)
100
98
71
69
45
Bron:
Onderzoek.
b) Lonen
(102)
Tussen 2008 en het einde van het TNO zijn arbeidskosten met 7 % gedaald. Meer in het bijzonder was er een daling van 16 % in 2009, een verdere daling met 1 procentpunt in 2010 en een stijging met 10 procentpunten in 2011/TNO. De algemene daling in de loop van de beoordelingsperiode was vooral het gevolg van de afname van de werkgelegenheid.
2008
2009
2010
2011
TNO
Jaarlijkse arbeidskosten (EUR)
34 343 788
28 850 250
28 370 188
31 952 596
31 923 505
Index (2008 = 100)
100
84
83
93
93
Bron:
Onderzoek.
c) Winstgevendheid en rendement van investeringen
(103)
In de beoordelingsperiode daalde de winstgevendheid van de verkoop van producten van de bedrijfstak van de Unie onder merk van een detailhandelaar, uitgedrukt als percentage van de netto-omzet, van een winst van 5,6 % in 2008 naar een verlies van 5,4 % in het TNO.
2008
2009
2010
2011
TNO
Winstgevendheid van de Unie (merk detailhandelaar) (% van netto-omzet)
5,6
9,6
-3,3
-8,2
-5,4
Index (2008 = 100)
100
169
-59
- 145
-95
Winstgevendheid van de Unie (eigen merk en merk detailhandelaar) (% van netto-omzet)
8,5
10,8
0,7
-0,5
1,6
Index (2008 = 100)
100
127
8
-6
19
Opbrengst van investeringen (eigen merk en merk detailhandelaar) (winst in % van nettoboekwaarde van investeringen)
24,3
40,4
2,9
-3,0
4,4
Index (2008 = 100)
100
166
12
-13
18
Bron:
Onderzoek.
(104)
De winstgevendheid van de verkoop van producten van de bedrijfstak van de Unie voor eigen merk en merken van een detailhandelaar samen nam ook af, en wel van 8,5 % in 2008 tot 1,6 % in het TNO. De daling is dus minder sterk dan voor de verkoop onder merk van een detailhandelaar alleen. De daling van de winstgevendheid kan verklaard worden uit het feit dat de verkoopprijzen in de loop van de beoordelingsperiode daalden met 3 % terwijl de productiekosten (hoofdzakelijk van niet verwerkte suikermaïs en blikken) met 5 % toenamen in dezelfde periode. De bedrijfstak van de Unie is kennelijk niet in staat geweest de gestegen productiekosten door te rekenen aan de afnemers.
(105)
Het rendement van de investeringen, uitgedrukt als winst in procenten van de nettoboekwaarde van de investeringen (voor eigen merk en merken van detailhandelaren samen), liep grotendeels gelijk op met bovengenoemde ontwikkeling van de winstgevendheid. Het daalde van een niveau van ongeveer 24,3 % in 2008 tot 4,4 % in het TNO, waarmee het in de beoordelingsperiode dus met 82 % afnam.
d) Kasstroom en vermogen om kapitaal aan te trekken
(106)
De nettokasstroom uit ondernemingsactiviteiten bedroeg in 2008 ongeveer 27 000 EUR. Dit cijfer nam toe tot ongeveer 23 miljoen EUR in 2009 en ongeveer 58 miljoen EUR in 2010 alvorens weer te dalen tot ongeveer 8 miljoen EUR in 2011. Van 2011 tot het TNO daalde het tot ongeveer 11 miljoen EUR. Geen van de medewerkende producenten in de Unie gaf aan dat zij problemen hadden met het verkrijgen van kapitaal.
2008
2009
2010
2011
TNO
Kasstroom (eigen merk en merk detailhandelaar) (EUR)
26 698
23 239 572
58 654 064
7 845 330
11 077 815
Index (2008 = 100)
100
87 047
219 698
29 386
41 494
Bron:
Onderzoek.
e) Investeringen
(107)
De jaarlijkse investeringen van de bedrijfstak van de Unie in de productie van het soortgelijke product namen van 2008 op 2009 met 45 % toe, daalden met 34 procentpunten van 2009 tot 2010, stegen weer met 57 procentpunten in 2011 en daalden uiteindelijk met 4 procentpunten van 2011 tot het TNO. Alles samen genomen stegen de investeringen in de beoordelingsperiode met 64 %, en deze stijging kwam ten goede aan het onderhoud en de vernieuwing van bestaande apparatuur, en niet aan capaciteitsuitbreiding.
2008
2009
2010
2011
TNO
Netto-investeringen (EUR)
6 590 078
9 545 749
7 329 354
11 093 136
10 802 751
Index (2008 = 100)
100
145
111
168
164
Bron:
Onderzoek.
4. Conclusie betreffende schade
(108)
Een aantal indicatoren ontwikkelden zich negatief tussen 2008 en het TNO. Het rendement op investeringen nam af, het productievolume daalde met 8 %, de productiecapaciteit daalde met 9 % en de werkgelegenheid nam met 11 % af. Wat de lagere productieniveaus betreft, moet worden opgemerkt dat de oogst in 2008 beter was dan verwacht en in dat jaar tot een grotere output van de bedrijfstak van de Unie leidde. In dezelfde periode werd invoer vanuit Thailand (die hoofdzakelijk wordt gefactureerd in Amerikaanse dollars) aantrekkelijker door de zwakke dollar. Deze toename (zowel in de Unie als in Thailand) van het aanbod van suikermaïs vond plaats tijdens de economische en financiële crisis in de Unie, die gevolgen had voor het verbruik. Hierdoor kon de grotere productie in de Unie niet helemaal op de markt van de Unie worden afgezet. Dit heeft in de daaropvolgende jaren geleid tot een lager productieniveau en tot voorraadvermindering, maar kan de geleden schade niet geheel verklaren.
(109)
De winstgevendheid van de verkoop van suikermaïs door de bedrijfstak van de Unie (zowel onder eigen merk als onder dat van detailhandelaren) nam significant af gedurende de beoordelingsperiode. Het segment van de producten onder merk van een detailhandelaar, waar de bedrijfstak van de Unie te maken heeft met concurrentie van Thaise invoer, maakt duidelijk verlies (de winstgevendheid is afgenomen van een winst van meer dan 5 % in 2008 tot een verlies van meer dan 5 % in het TNO). De producenten in de Unie verlaagden hun verkoopprijzen op de markt van de Unie met 3 % en slaagden erin marktaandeel terug te winnen ten koste van hun winstgevendheid. De bedrijfstak heeft de verkoop van producten onder merk van een detailhandelaar nodig, omdat er onvoldoende vraag is naar de producten onder eigen merk, en omdat de verkopen onder merk van een detailhandelaar ongeveer 60 % van de totale verkoopwaarde betreffen, nam de algehele winstgevendheid in de beoordelingsperiode af van 8,5 % tot 1,6 %.
(110)
Enkele indicatoren wijzen erop dat de bedrijfstak dankzij de ingestelde maatregelen zijn positie heeft herwonnen. Het volume van de Thaise invoer en het marktaandeel daarvan zijn bijna gehalveerd, van 12 % in 2008 tot slechts 6 % in het TNO. Het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie nam toe van 83 % in 2008 tot 90 % in het TNO. In het TNO was er bovendien geen sprake van onderbieding van de prijzen van de bedrijfstak van de Unie door de gemiddelde prijzen van de Thaise invoer, maar laatstgenoemde prijzen hebben de bedrijfstak van de Unie wel verhinderd om kostenstijgingen door te berekenen aan afnemers. Ook andere indicatoren lieten een positieve ontwikkeling zien. De bezettingsgraad steeg in de beoordelingsperiode met 2 % en was met 77 % in het TNO vrij hoog. Het verkoopvolume van producten van de bedrijfstak van de Unie onder merk van een detailhandelaar, die direct concurreren met Thaise invoer, nam met 31 % toe en de totale verkoop voor beide segmenten samen nam met 19 % toe. De investeringen zijn met 64 % gestegen. Die factoren wijzen erop dat de bedrijfstak zich kon herstellen. De bedrijfstak wist echter geen bevredigende winstgevendheidsniveaus te realiseren om een aanzienlijk marktaandeel te behouden op een markt waar alleen de bedrijfstak van de Unie en Thaise invoer concurreren (de invoer uit andere derde landen is verspreid en onbetekenend).
(111)
De mededingingssituatie op de markt van de Unie is zeker moeilijk. Enerzijds heeft de bedrijfstak van de Unie voor één deel van de markt - het segment van de producten onder eigen merk - geen concurrentie van buitenaf. De onderhandelingspositie van merkeigenaren ten opzichte van detailhandelaren is sterk. Zij bepalen in feite de prijzen. De markt is ook geconsolideerd; de vier in de steekproef opgenomen producenten hebben van 54 % van het marktaandeel. De detailhandelaren hebben daarentegen de overhand in het segment van de private merken. Door externe concurrentie en concurrentie binnen de Unie staan de prijzen voortdurend onder druk. Het is hierdoor voor producenten in de Unie moeilijker om stijgingen in de productiekosten (hoofdzakelijk suikermaïs of blikken) door te rekenen aan hun afnemers (de productiekosten van de bedrijfstak van de Unie zijn in de beoordelingsperiode met 5 % gestegen), door de prijsdruk die de Thaise invoer uitoefent.
(112)
De bedrijfstak van de Unie is er duidelijk in geslaagd om zijn marktaandeel te vergroten door te kiezen voor een hoger volume in plaats van hogere prijzen. Evenwel, mag niet worden genegeerd dat de bedrijfstak er voor het leeuwendeel van de suikermaïshandel (de handel onder merk van een detailhandelaar) niet in is geslaagd om zijn kosten terug te verdienen. Er kan derhalve worden geconcludeerd dat de situatie van de bedrijfstak van de Unie nog steeds kwetsbaar en zwak is.
(113)
Verschillende partijen hebben opgemerkt dat de bedrijfstak van de Unie zich heeft hersteld, gezien het feit dat een aantal indicatoren is verbeterd en meer in het bijzonder gezien het grote marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie en de negatieve onderbieding.
(114)
De Commissie erkent dat het beeld van de schade van de bedrijfstak van de Unie niet eenduidig is. De antidumpingmaatregelen hebben hun doel gedeeltelijk bereikt door een deel van de schade die de bedrijfstak van de Unie ondervond als gevolg van de invoer met dumping vanuit Thailand weg te nemen. Alles bij elkaar, en vooral gezien de lage en dalende winstgevendheid, is de situatie van de bedrijfstak van de Unie echter nog steeds kwetsbaar.
(115)
Negatieve onderbieding en een relatief groot marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie betekenen niet noodzakelijk dat er geen schade meer is. De situatie van voortgezette invoer met dumping vanuit Thailand (met dumpingmarges van maximaal 44 %) heeft prijsverhogingen op de markt van de Unie verhinderd. De bedrijfstak van de Unie heeft getracht verloren marktaandeel te veroveren en moest daarom de prijzen laag houden, wat tot een verslechtering van de winstgevendheid heeft geleid.
(116)
Eén belanghebbende voerde aan dat de beoordeling van de schade gebaseerd zou moeten zijn op de prestaties van de bedrijfstak van de Unie als geheel en niet op de prestaties van één bepaald marktsegment.
(117)
In aansluiting op het oorspronkelijke onderzoek is de beoordeling van de schade gebaseerd op de totale prestaties van de bedrijfstak van de Unie (eigen merk + merk van detailhandelaren) en voor een aantal schade-indicatoren (winstgevendheid, verkoopvolume en verkoopprijzen) op het merk van detailhandelaren. Er zijn geen gewijzigde omstandigheden die een afwijking van deze methodologie zouden rechtvaardigen, die dus geldig blijft voor het beoordelen van de situatie van de bedrijfstak van de Unie. Zoals opgemerkt in de overwegingen 85 en 86 wordt de suikermaïsmarkt nog steeds gekenmerkt door twee verkoopkanalen en alle invoer van de medewerkende Thaise exporteurs betrof het kanaal van de verkoop onder het merk van detailhandelaren. Bovendien, ook als alleen rekening gehouden zou worden met de prestaties van de bedrijfstak van de Unie als geheel, zou dat gezien de lage en dalende winstgevendheid, nauwelijks van invloed zijn op de conclusie dat de bedrijfstak van de Unie zich in een kwetsbare situatie bevindt. Op basis van deze overwegingen wordt het argument verworpen.
(118)
Twee belanghebbenden voerden aan dat de kwetsbare situatie van de bedrijfstak van de Unie het gevolg zou kunnen zijn van concurrentie binnen de Unie.
(119)
De situatie op de markt van de Unie ten aanzien van concurrentie is echter niet fundamenteel verschillend van de situatie in de beoordelingsperiode van het oorspronkelijke onderzoek (twee verkoopkanalen, ongeveer 20 producenten in de Unie). Er zij op gewezen dat in 2002, voordat de uitvoer tegen dumpingprijzen vanuit Thailand op de markt van de Unie kwam, de bedrijfstak van de Unie een winstmarge van meer dan 20 % in totaal (eigen merk + merk van detailhandelaren) en van 17 % op het merk van detailhandelaren heeft bereikt. Dit toont aan dat concurrentie in de Unie de bedrijfstak van de Unie er niet van weerhoudt gezonde winstmarges te realiseren. Het is veeleer de voortdurende aanwezigheid van invoer met dumping en de verhindering van prijsverhogingen als gevolg daarvan die de bedrijfstak van de Unie beletten zijn prijzen aan te passen.
F. WAARSCHIJNLIJKHEID VAN HERHALING VAN DE SCHADE
(120)
Uit bovenstaande ontwikkelingen blijkt dat de antidumpingmaatregelen gedeeltelijk hebben geleid tot het beoogde resultaat van opheffing van de door producenten in de Unie geleden schade. Anderzijds laat de negatieve ontwikkeling van een aantal schade-indicatoren zien dat de bedrijfstak zich nog steeds in een kwetsbare en zwakke situatie bevindt.
(121)
Zoals hierboven is aangegeven, beschikken Thaise exporteurs over de nodige reservecapaciteit om hun uitvoer zeer snel te vergroten. Bovendien bevestigen de Thaise handelsstatistieken dat Thailand in 2011 ongeveer 140 000 ton naar derde landen heeft uitgevoerd, ongeveer het zevenvoudige van de Thaise uitvoer naar de Unie. Gezien de lucratievere prijzen op de markt van de Unie vergeleken met de markten van sommige derde landen is het waarschijnlijk dat aanzienlijke hoeveelheden die momenteel naar deze landen worden uitgevoerd, zullen worden verlegd naar de markt van de Unie als de antidumpingmaatregelen vervallen. Een dergelijke abrupte ontwikkeling werd al in het oorspronkelijke onderzoek geconstateerd, toen het marktaandeel van de invoer in de Unie vanuit Thailand bijna verdubbelde in slechts drie jaar, namelijk van 6,8 % in 2002 tot 12,7 % in 2005.
(122)
Op basis van het bovenstaande kan derhalve worden geconcludeerd dat er kans op herhaling van de schade bestaat als de maatregelen worden ingetrokken.
(123)
Verschillende belanghebbenden hebben twijfels geuit over de conclusie dat een herhaling van de schade waarschijnlijk is. Met name wordt aangevoerd dat een prijsverschil van 5 % tussen de markt van de Unie en de markten van derde landen te klein is om de uitvoer van suikermaïs om te leiden naar de markt van de Unie. Dit argument is al besproken in overweging 62. Verder wordt aangevoerd dat suikermaïs geen product is dat gemakkelijk van de ene naar de andere markt omgeleid kan worden. Dit argument werd echter niet onderbouwd en stemt ook niet overeen met de bevindingen van dit onderzoek.
(124)
Hoewel de waarschijnlijkheid van de herhaling van schade een conclusie betreffende de toekomst is, is deze beoordeling gebaseerd op de in overweging 121 genoemde feiten. Daarom wordt het argument verworpen.
G. BELANG VAN DE UNIE
(125)
Overeenkomstig artikel 21 van de basisverordening werd onderzocht of handhaving van de bestaande antidumpingmaatregelen in strijd is met het belang van de hele Unie. Dit werd vastgesteld aan de hand van een beoordeling van alle verschillende betrokken belangen. Alle belanghebbenden werden overeenkomstig artikel 21, lid 2, van de basisverordening in de gelegenheid gesteld hun standpunt uiteen te zetten.
1. Belang van de bedrijfstak van de Unie
(126)
Zoals hierboven gezegd, bevindt de bedrijfstak van de Unie zich nog steeds in een enigszins zwakke en kwetsbare situatie. De bedrijfstak zou de ondersteuning van een voortzetting van de maatregelen gebruiken om zijn verkoopprijzen te verhogen (in het bijzonder die voor producten onder merk van een detailhandelaar) om de gestegen productiekosten terug te verdienen. Dit zou de bedrijfstak in staat stellen om zijn financiële positie te verbeteren.
2. Belangen van de detailhandelaren en de consumenten
(127)
Meer dan veertig importeurs/detailhandelaren en twee consumenten/brancheorganisaties werden om medewerking verzocht. Slechts één detailhandelaar heeft medewerking verleend. Zijn invoer vertegenwoordigde een klein deel van de totale invoer uit Thailand in het TNO. Het aandeel van zijn suikermaïsgerelateerde omzet in zijn totale omzet was verwaarloosbaar. De wederverkoop van suikermaïs genereerde bovendien een zeer hoge winst in het TNO. Die factoren wijzen erop dat detailhandelaren niet onevenredig zwaar getroffen zouden worden als de maatregelen verlengd zouden worden.
(128)
Tegelijkertijd dienden meerdere brancheorganisaties opmerkingen in en woonden zij een hoorzitting bij. Zij beweren dat de antidumpingmaatregelen moeten worden beëindigd omdat het marktaandeel van de Thaise invoer laag en dalende is, terwijl dat van de bedrijfstak van de Unie hoog is en toeneemt.
(129)
Wat de consument betreft, is de gemiddelde besteding aan suikermaïs per huishouden zeer beperkt, tot 5 EUR per jaar. Rekening houdend met het gematigde karakter van de bestaande maatregelen, zouden de gevolgen van verlenging van de maatregelen voor de consument waarschijnlijk verwaarloosbaar zijn.
(130)
Gelet op het voorgaande en gezien de geringe medewerking wordt derhalve geoordeeld dat de voorgestelde maatregelen waarschijnlijk geen ingrijpende gevolgen voor de situatie van de detailhandelaren en de consumenten in de Unie zullen hebben.
3. Risico van schaarste/concurrentie op de markt van de Unie
(131)
Er zij aan herinnerd dat het doel van antidumpingmaatregelen niet is om producten waarvoor maatregelen worden genomen, niet langer tot de Unie toe te laten, maar om het effect van de marktverstoring als gevolg van invoer met dumping op te heffen.
(132)
Het verbruik in de Unie is in het TNO met 9 % toegenomen tot ongeveer 350 000 ton. De capaciteit van de bedrijfstak van de Unie was in de beoordelingsperiode steeds groter dan de vraag in de Unie en bereikte een niveau van ongeveer 440 000 ton in het TNO. Er is voldoende concurrentie tussen de producenten in de Unie. De bedrijfstak van de Unie, die in het TNO werkte met een bezettingsgraad van 77 %, blijkt te beschikken over voldoende reservecapaciteit om zijn productie verder te verhogen in geval van een toenemende vraag. Invoer uit andere derde landen, met name uit de Verenigde Staten en de Volksrepubliek China, kan ook in een deel van de vraag voorzien. Zoals hierboven opgemerkt, is het niet de bedoeling van de antidumpingmaatregelen de invoer vanuit Thailand in de Unie te stoppen. Gezien het lage niveau van de maatregelen is het te verwachten dat de invoer uit Thailand een zeker aandeel van de markt van de Unie zal blijven vertegenwoordigen.
(133)
Gelet op bovenstaande overwegingen kan niet worden geconcludeerd dat handhaving van de antidumpingmaatregelen waarschijnlijk zal leiden tot schaarste op de markt van de Unie of tot minder concurrentie op die markt.
4. Conclusie inzake het belang van de Unie
(134)
Uit het bovenstaande blijkt dat de negatieve gevolgen van voortzetting van de maatregelen beperkt zullen zijn en in geen geval buiten verhouding zullen staan tot de voordelen van verlenging van de maatregelen voor de bedrijfstak van de Unie.
H. ANTIDUMPINGMAATREGELEN
(135)
Alle partijen zijn in kennis gesteld van de belangrijkste feiten en overwegingen op grond waarvan de Commissie wilde aanbevelen de bestaande maatregelen te handhaven. Zij konden hierover ook binnen een bepaalde termijn opmerkingen maken. Wanneer deze opmerkingen gegrond waren, werd daarmee rekening gehouden.
(136)
Uit het bovenstaande volgt dat de antidumpingmaatregelen die overeenkomstig artikel 11, lid 2, van de basisverordening werden ingesteld op de invoer van bepaalde bereide of verduurzaamde suikermaïs in korrels van oorsprong uit de Thailand moeten worden gehandhaafd. Er wordt aan herinnerd dat die maatregelen uit ad-valoremrechten van verschillende hoogte bestaan.
(137)
De individuele antidumpingrechten voor ondernemingen die in de verordening met name worden genoemd, zijn uitsluitend van toepassing op de invoer van het betrokken product dat door die ondernemingen en dus door de specifiek vermelde juridische entiteiten is geproduceerd. Die rechten zijn niet van toepassing op het ingevoerde betrokken product dat is geproduceerd door andere, niet specifiek in het dispositief van deze verordening met naam en adres genoemde ondernemingen, ook al gaat het hierbij om entiteiten die verbonden zijn met de specifiek genoemde ondernemingen; op die producten is het recht van toepassing dat geldt voor „alle andere ondernemingen”.
(138)
Verzoeken in verband met de toepassing van dat individueel antidumpingrecht (bijvoorbeeld na een naamswijziging van de onderneming of na de oprichting van een nieuwe productie- of handelsmaatschappij) moeten onverwijld aan de Commissie worden gericht (8) en vergezeld gaan van alle relevante gegevens, met name over wijzigingen in de activiteiten van de onderneming die verband houden met de productie, de binnenlandse verkoop en de uitvoer die bijvoorbeeld tot die naamswijziging of de oprichting van een productie- of handelsmaatschappij hebben geleid. Indien het verzoek gerechtvaardigd is, zal de verordening dienovereenkomstig worden gewijzigd door bijwerking van de lijst van ondernemingen waarvoor een individueel recht geldt,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
1. Er wordt een definitief antidumpingrecht ingesteld op suikermaïs (Zea mays var. saccharata) in korrels, bereid of verduurzaamd in azijn of azijnzuur, niet bevroren, momenteel vallende onder GN-code ex 2001 90 30 (Taric-code 2001903010), en suikermaïs (Zea mays var. saccharata) in korrels, op andere wijze bereid of verduurzaamd dan in azijn of azijnzuur, niet bevroren, andere dan de producten bedoeld bij post 2006, momenteel vallende onder GN-code ex 2005 80 00 (Taric-code 2005800010), van oorsprong uit Thailand.
2. Het definitieve antidumpingrecht, dat van toepassing is op de nettoprijs, franco grens Unie, vóór inklaring, voor de in lid 1 omschreven producten die door onderstaande ondernemingen worden geproduceerd, is als volgt:
Onderneming
Antidumpingrecht (%)
Aanvullende Taric-code
Karn Corn Co Ltd, 68 Moo 7 Tambol Saentor, Thamaka, Kanchanaburi 71130, Thailand
3,1
A789
Kuiburi Fruit Canning Co., Ltd, 236 Krung Thon Muang Kaew Building, Sirindhorn Rd., Bangplad, Bangkok 10700, Thailand
14,3
A890
Malee Sampran Public Co., Ltd, Abico Bldg. 401/1 Phaholyothin Rd., Lumlookka, Pathumthani 12130, Thailand
12,8
A790
River Kwai International Food Industry Co., Ltd, 52 Thaniya Plaza, 21st Floor, Silom Rd., Bangrak, Bangkok 10500, Thailand
12,8
A791
Sun Sweet Co., Ltd, 9 M. 1, Sanpatong, Chiang Mai 50120, Thailand
11,1
A792
In de bijlage vermelde medewerkende producenten
12,9
A793
Alle andere ondernemingen
14,3
A999
3. Tenzij anders vermeld zijn de bepalingen inzake douanerechten van toepassing.
Artikel 2
Artikel 1, lid 2, kan gewijzigd worden door de nieuwe producent-exporteur toe te voegen aan de medewerkende ondernemingen die niet in de steekproef zijn opgenomen, en waarvoor bijgevolg het gewogen gemiddeld recht van 12,9 % geldt, wanneer een nieuwe producent-exporteur in Thailand aan de Commissie voldoende kan bewijzen dat:
a)
hij het in artikel 1, lid 1, beschreven product in het tijdvak van het nieuwe onderzoek (1 april 2011 tot en met 31 maart 2012) niet naar de Unie heeft uitgevoerd;
b)
hij niet verbonden is met een exporteur of producent in Thailand voor wie de bij deze verordening ingestelde maatregelen gelden; en
c)
hij het betrokken product naar de Unie heeft uitgevoerd na het verstrijken van het tijdvak van het nieuwe onderzoek of een onherroepelijke contractuele verplichting is aangegaan om een aanzienlijke hoeveelheid van het product naar de Unie uit te voeren.
Artikel 3
Deze verordening treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 2 september 2013.