PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 602/2014
ze dne 4. června 2014,
kterým se stanoví prováděcí technické normy pro usnadnění sbližování postupů dohledu, pokud jde o uplatňování dodatečných rizikových vah podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 410 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Je vhodné stanovit prováděcí technické normy pro usnadnění sbližování postupů dohledu, které se týkají provádění jednotného přístupu k posuzování závažného neplnění požadavků ze strany instituce z důvodu nedbalosti nebo opomenutí a k uplatňování dodatečných rizikových vah. K usnadnění sbližování postupů dohledu při uplatňování dodatečných rizikových vah by měl být stanoven příslušný vzorec. Vzorec by měl stanovit přiměřenou dodatečnou rizikovou váhu ve výši nejméně 250 %, která se progresivně zvyšuje s každým dalším porušením článků 405, 406 nebo 409 nařízení (EU) č. 575/2013. Do vzorce by měl být začleněn vhodný faktor umožňující výpočet nižší dodatečné rizikové váhy v případě expozic, jež jsou vyňaty podle čl. 405 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013.
(2)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem, které Komisi předložil Evropský orgán pro bankovnictví.
(3)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích prováděcích technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (2),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Obecná ustanovení
1. Příslušné orgány zajistí, aby dodatečná riziková váha uplatněná podle článku 407 nařízení (EU) č. 575/2013 byla použita na všechny relevantní, institucí držené sekuritizované pozice, kterých se týká závažné porušení článků 405, 406 nebo 409 nařízení (EU) č. 575/2013.
2. Pokud instituce porušení požadavků stanovených v článcích 405, 406 nebo 409 nařízení (EU) č. 575/2013 napraví, přestane se dodatečná riziková váha uplatňovat od okamžiku oznámení nápravy příslušnému orgánu.
3. Při posuzování, zda uplatnit dodatečnou rizikovou váhu, příslušné orgány zohlední jak závažnost porušení článků 405, 406 nebo 409 nařízení (EU) č. 575/2013, tak jeho význam pro analýzu rizik sekuritizované pozice. Závažnost se posuzuje z kvantitativního i kvalitativního hlediska a, je-li to relevantní, jak na úrovni jednotlivého subjektu, tak i na konsolidované úrovni. Při posuzování míry závažnosti příslušné orgány kromě jiných faktorů zohlední délku porušení, objem dotčených pozic a to, zda se instituce pokusila porušení aktivně napravit.
4. Při posuzování, zda instituce z důvodu nedbalosti či opomenutí v jakémkoli podstatném ohledu nesplnila požadavky uvedené v článku 405 nařízení (EU) č. 575/2013, příslušné orgány nepřihlížejí k případnému opomenutí původce, sponzora nebo původního věřitele oznámit svůj závazek k ponechání významného ekonomického podílu ve výši nejméně 5 % ve vztahu k dřívějším sekuritizacím, pokud instituce může prokázat, že takovou okolnost přiměřeně zohlednila.
5. V případě závažného porušení povinnosti týkající se zpřístupnění informací stanovené v článku 409 nařízení (EU) č. 575/2013 z důvodu nedbalosti nebo opomenutí ze strany instituce uloží příslušné orgány dodatečnou rizikovou váhu na ponechané pozice původce, sponzora nebo původního věřitele v příslušné sekuritizaci nebo na jinou expozici vůči příslušné sekuritizaci.
6. Při posuzování, zda instituce z důvodu nedbalosti či opomenutí v jakémkoli podstatném ohledu nesplnila požadavky uvedené v článcích 405, 406 nebo 409 nařízení (EU) č. 575/2013 u sekuritizovaných pozic emitovaných dne nebo po dni 1. ledna 2011 a před dnem 1. ledna 2014, mohou příslušné orgány přihlédnout k tomu, zda instituce mezi dnem emise a dnem 31. prosince 2013 trvale dodržovala požadavky stanovené v článku 122a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES (3) a v pokynech k článku 122a směrnice 2006/48/ES vydaných Evropským výborem orgánů bankovního dohledu (4).
Článek 2
Výpočet dodatečné rizikové váhy
V případech, kdy instituce v jakémkoli podstatném ohledu nesplňuje příslušné požadavky stanovené v článcích 405, 406 nebo 409 nařízení (EU) č. 575/2013, použijí příslušné orgány k určení celkové rizikové váhy („celková RW“) v souladu s postupem stanoveným v čl. 245 odst. 6 a čl. 337 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 následující vzorec:
Celková RW = Min [12,5; původní RW × (1 + (2,5 + 2,5 × trvání porušeníroky) × (1 - výjimka článku 405Pct))]
kde:
„12,5“ je faktor představující maximální hodnotu, jíž může celková riziková váha dosáhnout;
„původní RW“ je riziková váha, která by se na sekuritizované pozice použila, pokud by nebyla uplatněna dodatečná riziková váha;
„2,5“ je minimální faktor použitelný na původní rizikovou váhu za účelem výpočtu dodatečné rizikové váhy;
„trvání porušeníroky“ je délka porušení vyjádřená v letech po zaokrouhlení dolů na nejbližší dvanáctiměsíční období. Tato proměnná se rovná „0“ v případě porušení kratšího než 12 měsíců, „1“ v případě porušení delšího než 12 měsíců, avšak kratšího než 24 měsíců, „2“ v případě porušení delšího než 24 měsíců, avšak kratšího než 36 měsíců atd. Trvání se obvykle měří od počátku porušení týkajícího se dané sekuritizace, avšak příslušné orgány mohou po zohlednění specifických vlastností sekuritizace stanovit počátek jiný. „Porušením“ se rozumí porušení jednoho nebo více požadavků stanovených v článcích 405, 406 nebo 409, které může být důvodem pro uplatnění dodatečné rizikové váhy. Z porušení se po uplynutí určité doby bez nápravy stává „další porušení“, které vede k progresivnímu zvýšení dodatečné rizikové váhy;
„výjimka článku 405Pct“ je proměnná rovnající se „0,5“, pokud se na sekuritizované pozice, pro něž je vypočtena dodatečná riziková váha, vztahuje čl. 405 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013, nebo „0“, pokud se na ně tato výjimka nevztahuje.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. června 2014.
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 602/2014 VAN DE COMMISSIE
van 4 juni 2014
tot vaststelling van technische uitvoeringsnormen ter vergemakkelijking van de convergentie van toezichtspraktijken met betrekking tot de uitvoering van additionele risicogewichten overeenkomstig Verordening (EU) nr. 575/2013 van het Europees Parlement en de Raad
(Voor de EER relevante tekst)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EU) nr. 575/2013 van het Europees Parlement en de Raad van 26 juni 2013 betreffende prudentiële vereisten voor kredietinstellingen en beleggingsondernemingen en tot wijziging van Verordening (EU) nr. 648/2012 (1), en met name artikel 410, lid 3,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Het is dienstig te voorzien in technische uitvoeringsnormen ter vergemakkelijking van de convergentie van toezichtspraktijken met betrekking tot de uitvoering van een eenvormige aanpak om te beoordelen of instellingen in wezenlijk opzicht, ingevolge nalatigheid of verzuim, niet aan de vereisten hebben voldaan, en met betrekking tot de toepassing van de additionele risicogewichten. Ter vergemakkelijking van de convergentie van toezichtspraktijken bij de toepassing van additionele risicogewichten moet een passende formule worden vastgesteld. Die formule moet een evenredig additioneel risicogewicht opleggen van niet minder dan 250 %, dat geleidelijk verhoogt bij volgende inbreuken op artikel 405, 406 of 409 van Verordening (EU) nr. 575/2013. In de formule moet een passende factor worden ingevoerd om het mogelijk te maken dat een lager additioneel risicogewicht wordt toegepast in de gevallen van blootstellingen die uit hoofde van artikel 405, lid 3, van Verordening (EU) nr. 575/2013 zijn vrijgesteld.
(2)
Deze verordening is gebaseerd op de ontwerpen van technische reguleringsnormen die de Europese Bankautoriteit aan de Commissie heeft voorgelegd.
(3)
De Europese Bankautoriteit heeft openbare raadplegingen gehouden over de ontwerpen van technische uitvoeringsnormen waarop deze verordening is gebaseerd, heeft de mogelijke daaraan verbonden kosten en baten geanalyseerd, en heeft de bij artikel 37 van Verordening (EU) nr. 1093/2010 van het Europees Parlement en de Raad opgerichte Stakeholdergroep Bankwezen om advies verzocht (2),
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Algemene overwegingen
1. De bevoegde autoriteiten zorgen ervoor dat elk additioneel risicogewicht dat overeenkomstig artikel 407 van Verordening (EU) nr. 575/2013 wordt opgelegd, wordt toegepast op alle betrokken door een instelling aangehouden securitisatieposities die door de wezenlijke inbreuk op artikel 405, 406 of 409 van Verordening (EU) nr. 575/2013 worden getroffen.
2. Wanneer een instelling haar inbreuk op de in artikel 405, 406 of 409 van Verordening (EU) nr. 575/2013 beschreven vereisten rechtzet, houdt het additioneel risicogewicht op van toepassing te zijn zodra de rechtzetting aan de bevoegde autoriteit wordt meegedeeld.
3. Bij de beoordeling van de vraag of een additioneel risicogewicht moet worden opgelegd, houden de bevoegde autoriteiten rekening zowel met het wezenlijke karakter van de inbreuk op artikel 405, 406 of 409 van Verordening (EU) nr. 575/2013 als met haar belang voor de risicoanalyse van de securitisatiepositie. Met het wezenlijke karakter wordt zowel kwantitatief als kwalitatief rekening gehouden en, waar van toepassing, zowel op het niveau van de entiteit als op geconsolideerd niveau. Bij de beoordeling van het wezenlijke karakter houden de bevoegde autoriteiten onder meer rekening met de duur van de inbreuk, de omvang van de betrokken posities en met het feit of de instelling getracht heeft om de inbreuk proactief recht te zetten.
4. Bij de beoordeling van de vraag of een instelling in enig wezenlijk opzicht, ingevolge nalatigheid of verzuim, niet aan de in artikel 405 van Verordening (EU) nr. 575/2013 beschreven vereisten heeft voldaan, worden de bevoegde autoriteiten niet beïnvloed door een verzuim van de initiator, sponsor of oorspronkelijke kredietverstrekker te kennen te geven dat hij zich ertoe verbonden heeft een wezenlijk economisch belang aan te houden van niet minder dan 5 % met betrekking tot vroegere securitisaties, wanneer de instelling kan aantonen dat zij op passende wijze met die omstandigheid rekening heeft gehouden.
5. In het geval van een wezenlijke inbreuk op de in artikel 409 van Verordening (EU) nr. 575/2013 beschreven openbaarmakingsvereiste ingevolge nalatigheid of verzuim van de instelling, leggen de bevoegde autoriteiten een additioneel risicogewicht op aan de aangehouden posities van de initiator, sponsor of oorspronkelijke kredietverstrekker in, of andere blootstelling aan de desbetreffende securitisatie.
6. Bij de beoordeling van de vraag of instellingen in enig wezenlijk opzicht, ingevolge nalatigheid of verzuim, niet aan de in artikel 405, 406 of 409 van Verordening (EU) nr. 575/2013 beschreven vereisten hebben voldaan, voor securitisatieposities die op of na 1 januari 2011 en vóór 1 januari 2014 zijn uitgegeven, kunnen de bevoegde autoriteiten ermee rekening houden of die instellingen doorlopend tussen de datum van uitgifte en 31 december 2013 hebben voldaan aan de vereisten die zijn opgenomen in artikel 122 bis van Richtlijn 2006/48/EG van het Europees Parlement en de Raad (3) en in de richtsnoeren betreffende artikel 122 bis van Richtlijn 2006/48/EG van het Comité van Europese bankentoezichthouders (4).
Artikel 2
Berekening van het additioneel risicogewicht
Wanneer een instelling in enig wezenlijk opzicht niet aan de betrokken in artikel 405, 406 of 409 van Verordening (EU) nr. 575/2013 beschreven vereisten voldoet, passen de bevoegde autoriteiten de volgende formule toe om het totale risicogewicht („Totaal RG”) te bepalen overeenkomstig de in artikel 245, lid 6, en artikel 337, lid 3, van Verordening (EU) nr. 575/2013 gespecificeerde wijze:
Totaal RG = Min[12,5; Oorspronkelijk RG × (1 + (2,5 + 2,5 × InbreukDuurjaren) × (1 - Artikel 405Vrijstellingpct))]
waarbij:
12,5 een factor is die de maximale waarde vertegenwoordigt die het totale risicogewicht kan bereiken;
„Oorspronkelijk RG” het risicogewicht is dat op de securitisatieposities van toepassing zou zijn als er geen additioneel risicogewicht was opgelegd;
2,5 de minimumfactor is die van toepassing is op het oorspronkelijke risicogewicht om het additioneel risicogewicht te berekenen;
„InbreukDuurjaren” de duur van de inbreuk is, uitgedrukt in jaren, naar beneden afgerond op de dichtstbijzijnde periode van twaalf maanden. Die variabele is gelijk aan „0” voor een inbreuk van minder dan twaalf maanden, gelijk aan „1” voor een inbreuk van meer dan twaalf maanden doch minder dan 24 maanden, gelijk aan „2” voor een inbreuk van meer dan 24 maanden doch minder dan 36 maanden enz. De duur wordt algemeen gemeten vanaf de start van de inbreuk voor de securitisatie, hoewel de bevoegde autoriteiten rekening houdend met de specifieke kenmerken van de securitisatie andere startpunten mogen opleggen. Onder „inbreuk” wordt verstaan de inbreuk op één of meer van de in artikel 405, 406 of 409 beschreven vereisten die aanleiding kan geven tot een additioneel risicogewicht. De inbreuk wordt in een „volgende inbreuk” omgezet wanneer tijd verstrijkt zonder rechtzetting van de inbreuk, wat tot een geleidelijke verhoging van het additioneel risicogewicht leidt;
„Artikel 405Vrijstellingpct” een variabele is die gelijk is aan 0,5 indien artikel 405, lid 3, van Verordening (EU) nr. 575/2013 van toepassing is op de securitisatieposities waarop het additioneel risicogewicht wordt berekend, en gelijk aan 0 indien die vrijstelling niet van toepassing is.
Artikel 3
Inwerkingtreding
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 4 juni 2014.