SMĚRNICE RADY (EU) 2015/2376
ze dne 8. prosince 2015,
kterou se mění směrnice 2011/16/EU, pokud jde o povinnou automatickou výměnu informací v oblasti daní
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 115 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (3),
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Problémy způsobené přeshraničním vyhýbáním se daňové povinnosti, agresivním daňovým plánováním a škodlivou daňovou soutěží výrazně narostly a dostaly se do středu pozornosti v Unii i ve světě. Oslabováním daňové základny se značně snižují daňové příjmy členských států, což jim brání v uplatňování daňových politik podporujících růst. Vydávání předběžných daňových rozhodnutí, která usnadňují důsledné a transparentní uplatňování práva, je běžnou praxí i v Unii. Vyjasnění daňového práva pro poplatníky poskytne jistotu pro podnikání, a tím může povzbudit investice a dodržování právních předpisů a mít pozitivní dopad na další rozvíjení jednotného trhu v Unii na základě zásad a svobod vycházejících ze Smluv. Rozhodnutí týkající se struktur motivovaných daněmi však v některých případech vedla k tomu, že vykonstruovaně vysoké částky příjmů byly mírně zdaněny v zemi vydávající, pozměňující nebo obnovující předběžné rozhodnutí, a ponechala vykonstruovaně nízké částky příjmu ke zdanění v jakýchkoli jiných zúčastněných zemích. Je tudíž naléhavě třeba zvýšit transparentnost. Za tímto účelem je třeba posílit nástroje a mechanismy zřízené směrnicí Rady 2011/16/EU (4).
(2)
Evropská rada ve svých závěrech ze dne 18. prosince 2014 zdůraznila, že na celosvětové úrovni i na úrovni Unie je naléhavě nutné pokročit v úsilí v boji proti vyhýbání se daňovým povinnostem a agresivnímu daňovému plánování. Evropská rada položila důraz na transparentnost a uvítala záměr Komise předložit návrh týkající se automatické výměny informací o daňových rozhodnutích v Unii.
(3)
Ve směrnici 2011/16/EU se stanoví povinnost výměny informací mezi členskými státy z vlastního podnětu v pěti konkrétních případech a ve stanovených lhůtách. Výměna informací z vlastního podnětu v případech, kdy příslušný orgán jednoho členského státu důvodně předpokládá, že může dojít k výpadku daně v jiném členském státě, již platí pro daňová rozhodnutí, jež členský stát vydá, změní nebo obnoví konkrétnímu daňovému poplatníkovi, pokud jde o výklad nebo uplatňování daňových předpisů v budoucnosti, a jež mají přeshraniční rozměr.
(4)
Efektivní výměně informací o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen z vlastního podnětu však brání několik významných praktických obtíží, například prostor pro uvážení umožňující členskému státu vydávajícímu rozhodnutí rozhodovat o tom, které další členské státy by měly být informovány. Vyměňované informace by proto měly být tam, kde je to vhodné, přístupné všem ostatním členským státům.
(5)
Oblast působnosti automatické výměny informací o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen vydaných, změněných nebo obnovených určité osobě nebo skupině osob, na něž má taková osoba nebo skupina osob právo se spoléhat, by se měla týkat jakékoli materiální formy (bez ohledu na závaznost nebo nezávaznost takových rozhodnutí či posouzení a na způsob, jakými byla vydána).
(6)
V zájmu právní jistoty by měla být směrnice 2011/16/EU změněna vložením vhodných definic předběžného daňového rozhodnutí s přeshraničním prvkem a předběžného posouzení převodních cen. Rozsah těchto definic by měl být dostatečně široký, aby se vztahoval na celou řadu situací, včetně těchto typů předběžných daňových rozhodnutí s přeshraničním prvkem a předběžných posouzení převodních cen:
-
jednostranná předběžná posouzení převodních cen nebo jednostranná předběžná rozhodnutí o převodních cenách,
-
dvoustranná nebo vícestranná předběžná posouzení převodních cen a dvou- nebo vícestranná předběžná rozhodnutí o převodních cenách,
-
posouzení nebo rozhodnutí určující existenci nebo neexistenci stálé provozovny,
-
posouzení nebo rozhodnutí určující existenci nebo neexistenci skutečností s potenciálním dopadem na základ daně stálé provozovny,
-
posouzení nebo rozhodnutí určující daňové postavení hybridního subjektu v jednom členském státě, které se týká rezidenta jiné jurisdikce,
-
jakož i posouzení nebo rozhodnutí týkající se oceňovací báze pro odpis aktiva v jednom členském státě, které je pořízeno od společnosti v téže skupině, ale v jiné jurisdikci.
(7)
Daňoví poplatníci mají právo se na předběžné daňové rozhodnutí s přeshraničním prvkem nebo předběžné posouzení převodních cen spoléhat například během daňových řízení nebo daňových kontrol za předpokladu, že skutečnosti, na kterých je uvedené rozhodnutí nebo posouzení založeno, byly předestřeny správně a že tito daňoví poplatníci plní podmínky daného rozhodnutí nebo posouzení.
(8)
Členské státy si budou informace vyměňovat bez ohledu na to, zda daňoví poplatníci podmínky předběžného daňového rozhodnutí s přeshraničním prvkem nebo předběžného posouzení převodních cen plní.
(9)
Poskytnutí informací by nemělo vést k vyzrazení obchodního, průmyslového či profesního tajemství nebo obchodního postupu ani k vyzrazení informace, které by odporovalo veřejnému pořádku.
(10)
V zájmu využití přínosů povinné automatické výměny informací o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen by měly být informace sděleny neprodleně po jejich vydání, změně nebo obnovení, a proto by měly být pro sdělování informací stanoveny pravidelné intervaly. Ze stejných důvodů je rovněž vhodné stanovit povinnou automatickou výměnu informací o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen, která byla vydána, změněna nebo obnovena v období začínajícím pět let přede dnem použitelnosti této směrnice a která jsou stále platná ke dni 1. ledna 2014. Z takové povinné automatické výměny by však za určitých podmínek mohly být vyjmuty konkrétní osoby nebo skupiny osob s ročním čistým obratem v rámci skupiny nižším než 40 000 000 EUR.
(11)
V zájmu právní jistoty je vhodné vyjmout za řady velmi přísných podmínek z povinné automatické výměny informace o dvoustranných nebo vícestranných předběžných posouzeních převodních cen se třetími zeměmi podle rámce stávajících mezinárodních smluv s těmito třetími zeměmi, pokud ustanovení dané smlouvy neumožňují předat informace obdržené v jejím rámci třetí straně. V takových případech by však namísto toho měly být vyměňovány informace určené v čl. 8a odst. 6 týkající se žádostí, které vedly k vydání takových dvoustranných nebo vícestranných předběžných posouzení převodních cen. U informací, které mají být sděleny, by tudíž mělo být v těchto případech uvedeno, že jsou poskytovány na základě takové žádosti.
(12)
Povinná automatická výměna informací o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen by měla v každém případě zahrnovat sdělení vymezeného souboru základních informací, který by byl přístupný pro všechny členské státy. Komise by měla být zmocněna k přijetí praktických opatření nezbytných ke standardizaci sdělování takových informací postupem podle směrnice 2011/16/EU (za účasti Výboru pro správní spolupráci při zdanění) pro zavedení standardního formuláře, který bude pro výměnu informací používán. Tento postup by se měl rovněž použít při přijímání dalších praktických opatření k provádění výměny informací, jako například specifikace jazykových požadavků, jež by se při výměně informací prostřednictvím standardního formuláře uplatnily.
(13)
Při vývoji takového standardního formuláře pro povinnou automatickou výměnu informací je vhodné zohlednit práci provedenou v rámci Fóra OECD o škodlivých daňových praktikách, kde je vyvíjen standardní formulář pro výměnu informací v souvislosti s akčním plánem týkajícím se oslabování daňové základny a přesouvání zisku. Je rovněž vhodné spolupracovat úzce a koordinovaně s OECD, a to nejen v oblasti vývoje takového standardního formuláře pro povinnou automatickou výměnu informací. Konečným cílem by mělo být globální zajištění rovných podmínek, při čemž by Unie měla stát v čele a podporovat, aby rozsah automaticky vyměňovaných informací o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen byl spíše širší.
(14)
Členské státy by si měly vyměňovat základní informace, přičemž omezená řada základních informací by měla být sdělována i Komisi. To by mělo Komisi umožnit kdykoli sledovat a vyhodnocovat účinné uplatňování povinné automatické výměny informací o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen. Informace obdržené Komisí by však neměly být používány pro žádné další účely. Toto sdělení by navíc nemělo zprostit členský stát jeho povinností ohlásit každou státní podporu Komisi.
(15)
Nezbytným prvkem fungování účinného systému automatické výměny informací je zpětná vazba ze strany přijímajícího členského státu členskému státu posílajícímu informace. Je proto vhodné zdůraznit, že příslušné orgány členských států by měly jednou ročně zasílat zpětnou vazbu o automatické výměně informací ostatním dotyčným členským státům. V praxi by tato povinná zpětná vazba měla být zajištěna dvoustraně dohodnutými mechanismy.
(16)
V případě nutnosti by v návaznosti na fázi povinné automatické výměny informací podle této směrnice měl členský stát mít možnost dovolávat se článku 5 směrnice 2011/16/EU, pokud jde o výměnu informací na základě žádosti o doplňující informace, včetně plného znění předběžných daňových rozhodnutí s přeshraničním prvkem nebo předběžných posouzení převodních cen, od členského státu, který taková rozhodnutí nebo posouzení vydal.
(17)
Je vhodné připomenout, že čl. 21 odst. 4 směrnice 2011/16/EU upravuje požadavky na jazyk a překlad v případě žádostí o spolupráci, včetně žádostí o doručení, a připojených dokumentů. Toto pravidlo by se mělo rovněž uplatnit v případech, kdy členské státy žádají o doplňující informace v návaznosti na příslušnou fázi povinné automatické výměny základních informací o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen.
(18)
Členské státy by měly přijmout veškerá přiměřená opatření nezbytná k tomu, aby odstranily veškeré překážky, které by mohly bránit účinné a co nejširší povinné automatické výměně informací o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen.
(19)
Za účelem posílení efektivního využívání zdrojů, usnadnění výměny informací a zamezení toho, aby každý z členských států musel prodělat obdobný vývoj v oblasti svých systémů pro ukládání informací, by mělo být přijato zvláštní ustanovení o vytvoření centrálního rejstříku přístupného všem členským státům a Komisi, kam by členské státy informace vkládaly a kde by je uchovávaly místo jejich výměny prostřednictvím zabezpečené elektronické pošty. Praktická opatření nezbytná pro vytvoření takového rejstříku by měla stanovit Komise postupem podle čl. 26 odst. 2 směrnice 2011/16/EU.
(20)
S ohledem na povahu a rozsah změn zavedených směrnicí Rady 2014/107/EU (5) a touto směrnicí by měl být prodloužen harmonogram pro předkládání informací, statistik a zpráv podle směrnice 2011/16/EU. Takové prodloužení by mělo zajistit, aby informace, které mají být poskytnuty, mohly odrážet zkušenosti vyplývající z těchto změn. Prodloužení by se mělo uplatnit na statistické údaje a další informace, které mají být předloženy členskými státy před 1. lednem 2018, i na zprávu a případně návrh, které má Komise předložit před 1. lednem 2019.
(21)
Stávající ustanovení týkající se důvěrnosti by měla být změněna tak, aby zohlednila rozšíření povinné automatické výměny informací na předběžná daňová rozhodnutí s přeshraničním prvkem a na předběžná posouzení převodních cen.
(22)
Tato směrnice dodržuje základní lidská práva a ctí zásady uznávané zejména Listinou základních práv Evropské unie. Cílem této směrnice je zejména zajistit plné dodržování práva na ochranu osobních údajů a svobody podnikání.
(23)
Jelikož cíle této směrnice, totiž efektivní správní spolupráce mezi členskými státy za podmínek slučitelných s řádným fungováním vnitřního trhu, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, ale spíše jej může být z důvodu požadované jednotnosti a účinnosti lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(24)
Směrnice 2011/16/EU by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 2011/16/EU se mění takto:
1)
Článek 3 se mění takto:
a)
bod 9 se nahrazuje tímto:
„9)
‚automatickou výměnou‘
a)
pro účely čl. 8 odst. 1 a článku 8a systematické sdělování předem určených informací jinému členskému státu bez předchozí žádosti a v předem stanovených pravidelných intervalech. Pro účely čl. 8 odst. 1 se dostupnými informacemi rozumějí informace v daňových záznamech sdělujícího členského státu, jež lze získat postupy pro shromažďování a zpracovávání informací v daném členském státě;
b)
pro účely čl. 8 odst. 3a systematické sdělování předem určených informací o rezidentech jiných členských států příslušnému členskému státu, jehož jsou rezidenty, bez předchozí žádosti a v předem stanovených pravidelných intervalech. Zvýrazněné termíny použité v čl. 8 odst. 3a a 7a, čl. 21 odst. 2 a čl. 25 odst. 2 a 3 je třeba chápat ve smyslu odpovídajících definic obsažených v příloze I;
c)
pro účely všech jiných ustanovení této směrnice než čl. 8 odst. 1, čl. 8 odst. 3a a článku 8a systematické sdělování předem určených informací podle písmen a) a b) tohoto bodu;“;
b)
doplňují se nové body, které znějí:
„14)
‚předběžným daňovým rozhodnutím s přeshraničním prvkem‘ jakákoli dohoda, sdělení nebo jakýkoli jiný nástroj nebo jednání s obdobnými účinky, též vydaný, změněný nebo obnovený v rámci daňové kontroly, který splňuje tyto podmínky:
a)
byl vydán, změněn nebo obnoven přímo vládou či daňovým orgánem členského státu nebo jeho nižším územním či správním celkem, včetně místních orgánů, nebo jejich jménem, bez ohledu na to, zda je skutečně využit;
b)
byl vydán, změněn nebo obnoven ve prospěch konkrétní osoby nebo skupiny osob a tato osoba nebo skupina osob má právo se na něj spoléhat;
c)
týká se výkladu nebo použití právního nebo správního ustanovení v souvislosti se správou nebo vynucováním vnitrostátních právních předpisů týkajících se daní členského státu nebo jeho nižších územních či správních celků, včetně místních orgánů;
d)
souvisí s přeshraniční transakcí nebo otázkou, zda činnosti vykonávané určitou osobou v jiné jurisdikci vytvářejí stálou provozovnu či nikoli; a
e)
je učiněn před transakcemi nebo činnostmi v jiné jurisdikci, které by mohly vytvářet stálou provozovnu, nebo před podáním daňového přiznání za období, v němž k transakci nebo řadě transakcí nebo k činnostem došlo.
Přeshraniční transakce může mimo jiné zahrnovat provádění investic, poskytování zboží, služeb, financí nebo využívání hmotného nebo nehmotného majetku a nemusí se přímo týkat osoby, které je předběžné daňové rozhodnutí s přeshraničním prvkem určeno;
15)
‚předběžným posouzením převodních cen‘ jakákoli dohoda, sdělení nebo jakýkoli jiný nástroj nebo jednání s obdobnými účinky, též vydaný, změněný nebo obnovený v rámci daňové kontroly, který splňuje tyto podmínky:
a)
byly vydán, změněn nebo obnoven přímo vládou či daňovým orgánem jednoho nebo více členských států, včetně jejich nižších územních či správních celků, včetně místních orgánů, nebo jejich jménem, bez ohledu na to, zda je skutečně využit;
b)
byl vydán, změněn nebo obnoven ve prospěch konkrétní osoby nebo skupiny osob a tato osoba nebo skupina osob má právo se na něj spoléhat; a
c)
stanoví před provedením přeshraničních transakcí mezi sdruženými podniky vhodný soubor kritérií k určení převodních cen pro uvedené transakce nebo stanoví přiřazení zisku určité stálé provozovně.
Podniky jsou sdruženými podniky, pokud se jeden podnik podílí přímo nebo nepřímo na řízení, kontrole nebo kapitálu jiného podniku nebo tytéž osoby se přímo nebo nepřímo podílejí na řízení, kontrole nebo kapitálu těchto podniků.
Převodní ceny jsou ceny, za které nějaký podnik převádí hmotné zboží a nehmotný majetek nebo poskytuje služby podnikům, které jsou s ním sdruženy, a ‚stanovování převodních cen‘ je nutno chápat odpovídajícím způsobem;
16)
pro účely bodu 14 se ‚přeshraniční transakcí‘ rozumí transakce nebo řada transakcí, pokud:
a)
ne všechny strany transakce nebo řady transakcí jsou pro daňové účely rezidenty v členském státě, který vydává, mění nebo obnovuje předběžné daňové rozhodnutí s přeshraničním prvkem;
b)
kterákoli ze stran transakce nebo řady transakcí je současně pro daňové účely rezidentem ve více než jedné jurisdikci;
c)
jedna ze stran transakce nebo řady transakcí vykonává podnikatelskou činnost v jiné jurisdikci prostřednictvím stálé provozovny a daná transakce nebo řada transakcí je součástí celkové podnikatelské činnosti stálé provozovny. Přeshraniční transakce nebo řada transakcí zahrnuje rovněž opatření učiněná určitou osobou, pokud jde o podnikatelské činnosti v jiné jurisdikci, které taková osoba vykonává prostřednictvím stálé provozovny; nebo
d)
tyto transakce nebo řady transakcí mají přeshraniční dopad.
Pro účely bodu 15 se ‚přeshraniční transakcí‘ rozumí transakce nebo řada transakcí, do nichž jsou zapojeny sdružené podniky, z nichž ne všechny jsou pro daňové účely rezidenty na území jediné jurisdikce, nebo transakce nebo řada transakcí, které mají přeshraniční dopad;
17)
pro účely bodů 15 a 16 se ‚podnikem‘ rozumí jakákoli forma podnikání.“
2)
V článku 8 se zrušují odstavce 4 a 5.
3)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 8a
Rozsah a podmínky povinné automatické výměny informací o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen
1. Příslušný orgán členského státu, ve kterém je vydáno, změněno nebo obnoveno předběžné daňové rozhodnutí s přeshraničním prvkem nebo předběžné posouzení převodních cen po 31. prosinci 2016, o něm prostřednictvím automatické výměny a v souladu s platnými praktickými opatřeními přijatými podle článku 21 sdělí informace příslušným orgánům všech ostatních členských států a s omezením případů stanovených v odstavci 8 tohoto článku i Komisi.
2. Příslušný orgán členského státu sdělí v souladu s platnými praktickými opatřeními přijatými podle článku 21 příslušným orgánům všech ostatních členských států a s omezením případů stanovených v odstavci 8 tohoto článku i Komisi informace o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen vydaných, změněných nebo obnovených v období začínajícím pět let před 1. lednem 2017.
Informace o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen, která byla vydána, změněna nebo obnovena mezi 1. lednem 2012 a 31. prosincem 2013, se sdělí za podmínky, že tato rozhodnutí či posouzení byla stále platná k 1. lednu 2014.
Informace o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen, která byla vydána, změněna nebo obnovena mezi 1. lednem 2014 a 31. prosincem 2016, se sdělí bez ohledu na to, zda jsou tato rozhodnutí či posouzení stále platná.
Členské státy mohou vyjmout ze sdělování uvedeného v tomto odstavci informace o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen vydaných, změněných nebo obnovených před 1. dubnem 2016 pro konkrétní osobu nebo skupinu osob - kromě těch, které provádějí převážně finanční nebo investiční činnosti - s ročním čistým obratem ve smyslu čl. 2 bodu 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU (6) v rámci skupiny nižším než 40 000 000 EUR (nebo odpovídající částka v jiné měně) v účetním období předcházejícím dni vydání, změny nebo obnovení těchto rozhodnutí a posouzení.
3. Dvoustranná nebo vícestranná předběžná posouzení převodních cen s třetími zeměmi jsou vyloučeny z oblasti působnosti automatické výměny informací podle tohoto článku, jestliže mezinárodní daňová dohoda, podle které bylo předběžné posouzení převodních cen sjednáno, nepovoluje poskytnutí informací třetím osobám. Informace o takových dvoustranných nebo vícestranných předběžných posouzeních převodních cen se budou vyměňovat podle článku 9, pokud příslušná mezinárodní daňová dohoda, podle které bylo předběžné posouzení převodních cen sjednáno, poskytnutí takových informací povoluje a k jejich poskytnutí dá svolení příslušný orgán dané třetí země.
Pokud by však dvoustranná nebo vícestranná předběžná posouzení převodních cen byla vyloučena z automatické výměny informací podle první věty prvního pododstavce tohoto odstavce, vyměňují se podle odstavců 1 a 2 tohoto článku namísto toho informace určené v odstavci 6 tohoto článku uvedené v žádosti, které vedly k vydání takového dvoustranného nebo vícestranného předběžného posouzení převodních cen.
4. Odstavce 1 a 2 se nepoužijí na předběžná daňová rozhodnutí s přeshraničním prvkem, která se týkají výlučně daňových záležitostí jedné nebo více fyzických osob.
5. Informace se vyměňují takto:
a)
pokud jde o informace vyměňované podle odstavce 1 - do tří měsíců po skončení poloviny kalendářního roku, během něhož byla předběžná daňová rozhodnutí s přeshraničním prvkem nebo předběžná posouzení převodních cen vydána, změněna nebo obnovena;
b)
pokud jde o informace vyměňované podle odstavce 2 - před 1. lednem 2018.
6. Informace, jež má členský stát sdělit podle odstavců 1 a 2, zahrnují:
a)
identifikační údaje příslušné osoby jiné než fyzické osoby a případně skupiny osob, k níž náleží;
b)
shrnutí obsahu předběžného daňového rozhodnutí s přeshraničním prvkem nebo předběžného posouzení převodních cen, včetně popisu příslušných podnikatelských činností nebo transakcí nebo řady transakcí v obecných rysech, které nevede k vyzrazení obchodního, průmyslového nebo profesního tajemství nebo obchodního postupu ani k vyzrazení informací, které by odporovalo veřejnému pořádku;
c)
data vydání, změny nebo obnovení předběžného daňového rozhodnutí s přeshraničním prvkem nebo předběžného posouzení převodních cen;
d)
den nabytí platnosti předběžného daňového rozhodnutí s přeshraničním prvkem nebo předběžného posouzení převodních cen, pokud je uveden;
e)
den pozbytí platnosti předběžného daňového rozhodnutí s přeshraničním prvkem nebo předběžného posouzení převodních cen, pokud je uveden;
f)
druh předběžného daňového rozhodnutí s přeshraničním prvkem nebo předběžného posouzení převodních cen;
g)
částku příslušné transakce nebo řady transakcí, jichž se předběžné daňové rozhodnutí s přeshraničním prvkem nebo předběžné posouzení převodních cen týká, pokud je v nich uvedena;
h)
popis souboru kritérií používaných ke stanovení převodních cen nebo převodní cenu samu v případě předběžného posouzení převodních cen;
i)
identifikaci metody používané ke stanovení převodních cen nebo převodní cenu samu v případě předběžného posouzení převodních cen;
j)
identifikaci případných dalších členských států, které by mohly být předběžným daňovým rozhodnutím s přeshraničním prvkem nebo předběžným posouzením převodních cen dotčeny;
k)
identifikační údaje každé osoby jiné než fyzické osoby v případných dalších členských státech, která může být předběžným daňovým rozhodnutím s přeshraničním prvkem nebo předběžným posouzením převodních cen dotčena (s informací o tom, se kterými členskými státy jsou dotčené osoby spojeny); a
l)
uvedení toho, zda sdělované informace vycházejí z předběžného daňového rozhodnutí s přeshraničním prvkem či předběžného posouzení převodních cen samotného nebo ze žádosti uvedené v odst. 3 druhém pododstavci.
7. K usnadnění výměny informací podle odstavce 6 tohoto článku přijme Komise praktická opatření nezbytná k provedení tohoto článku, včetně opatření pro standardizaci sdělování informací podle odstavce 6 tohoto článku, jako součást postupu pro stanovení standardního formuláře podle čl. 20 odst. 5.
8. Informace uvedené v odst. 6 písm. a), b), h) a k) tohoto článku se nesdělují Komisi.
9. Příslušný orgán dotčeného členského státu identifikovaného podle odst. 6 písm. j) bez prodlení a v každém případě nejpozději sedm pracovních dnů od obdržení informací potvrdí pokud možno elektronickými prostředky jejich přijetí příslušnému orgánu, který je poskytl. Toto opatření se použije, dokud nebude zprovozněn rejstřík uvedený v čl. 21 odst. 5.
10. Členské státy mohou v souladu s článkem 5 a s ohledem na čl. 21 odst. 4 požádat o doplňující informace, včetně plného znění předběžného daňového rozhodnutí s přeshraničním prvkem nebo předběžného posouzení převodních cen.
Článek 8b
Statistické údaje o automatických výměnách
1. Členské státy před 1. lednem 2018 Komisi každoročně poskytnou statistické údaje o objemu automatických výměn podle článků 8 a 8a a pokud možno informace o správních a dalších příslušných nákladech a přínosech souvisejících s uskutečněnou výměnou a o veškerých případných změnách jak pro orgány daňové správy, tak pro třetí strany.
2. Komise před 1. lednem 2019 předloží zprávu, která bude obsahovat přehled a hodnocení obdržených statistických údajů a informací podle odstavce 1 tohoto článku ohledně otázek, jako jsou správní a další související náklady a přínosy automatické výměny informací a praktické aspekty s tím spojené. Je-li to vhodné, předloží Komise Radě návrh týkající se kategorií a podmínek stanovených v čl. 8 odst. 1, včetně podmínky, že informace o osobách, které jsou rezidenty jiných členských států, musí být dostupné, nebo položek uvedených v čl. 8 odst. 3a, nebo obojího.
Při projednávání návrhu předloženého Komisí Rada posoudí další posílení efektivnosti a fungování automatické výměny informací a zvýšení její úrovně s cílem stanovit, že:
a)
příslušný orgán každého členského státu sdělí automatickou výměnou příslušnému orgánu kteréhokoli jiného členského státu informace týkající se daňových období od 1. ledna 2019 a osob, které jsou rezidenty tohoto jiného členského státu, u všech kategorií příjmu a majetku uvedených v čl. 8 odst. 1, jak jsou chápány podle vnitrostátních právních předpisů členského státu, který tyto informace sděluje; a
b)
seznamy kategorií a položek uvedené v čl. 8 odst. 1 a 3a se rozšíří o další kategorie a položky, včetně licenčních poplatků.
(6) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU ze dne 26. června 2013 o ročních účetních závěrkách, konsolidovaných účetních závěrkách a souvisejících zprávách některých forem podniků, o změně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES a o zrušení směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS (Úř. věst. L 182, 29.6.2013, s. 19).“" 						
4)
V článku 20 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„5. Komise přijme postupem podle čl. 26 odst. 2 před 1. lednem 2017 standardní formulář, včetně jazykového režimu. Automatická výměna informací o předběžných daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem a předběžných posouzeních převodních cen podle článku 8a se provádí s použitím uvedeného standardního formuláře. Tento standardní formulář nesmí být rozšířen nad rámec prvků výměny informací uvedených v čl. 8a odst. 6 a dalších souvisejících oblastí spojených s těmito prvky nutných pro dosažení cílů článku 8a.
Jazykový režim uvedený v prvním pododstavci tohoto odstavce nebrání členským státům ve sdělování informací podle článku 8a v kterémkoli z úředních a pracovních jazyků Unie. Jeho součástí však může být požadavek, aby se klíčové prvky těchto informací zasílaly rovněž v jiném úředním a pracovním jazyce Unie.“
5)
Článek 21 se mění takto:
a)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Osobám řádně zmocněným Bezpečnostním akreditačním úřadem Komise lze přístup k těmto informacím umožnit pouze tehdy, je-li to nezbytné pro péči o rejstřík uvedený v odstavci 5 a o síť CCN a pro jejich údržbu a rozvoj.“;
b)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„5. Do 31. prosince 2017 vyvine Komise bezpečný centrální rejstřík členských států pro správní spolupráci v oblasti daní, ve kterém se v zájmu zajištění automatické výměny stanovené v čl. 8a odst. 1 a 2 zaznamenávají informace, jež mají být sdělovány podle uvedených odstavců, a zajistí jeho technickou a logistickou podporu. K informacím zaznamenaným v tomto rejstříku mají přístup příslušné orgány všech členských států. Komise má k informacím zaznamenaným v tomto rejstříku rovněž přístup, avšak s omezeními stanovenými v čl. 8a odst. 8. Komise přijme nezbytná praktická opatření postupem podle čl. 26 odst. 2.
Dokud nebude tento bezpečný centrální rejstřík v provozu, provádí se automatická výměna stanovená v čl. 8a odst. 1 a 2 v souladu s odstavcem 1 tohoto článku a platnými praktickými opatřeními.“
6)
Článek 23 se mění takto:
a)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Členské státy předávají Komisi roční hodnocení účinnosti automatické výměny informací podle článků 8 a 8a a sdělují jí dosažené praktické výsledky. Formu a podmínky předávání tohoto ročního hodnocení stanoví Komise postupem podle čl. 26 odst. 2.“;
b)
odstavce 5 a 6 se zrušují.
7)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 23a
Důvěrnost údajů
1. S informacemi sdělovanými Komisi podle této směrnice nakládá Komise jako s důvěrnými v souladu s předpisy platnými pro orgány Unie a nesmí je použít pro žádné účely jiné než ty, které jsou požadovány ke stanovení, zda a do jaké míry dodržují členské státy tuto směrnici.
2. Informace, které Komisi poskytl některý členský stát podle článku 23, a veškeré zprávy či dokumenty vypracované Komisí na jejich základě mohou být předány jiným členským státům. Tyto předané informace podléhají služebnímu tajemství a požívají stejné ochrany jako obdobné informace podle vnitrostátního práva členského státu, který je obdržel.
Zprávy a dokumenty vypracované Komisí uvedené v prvním pododstavci mohou členské státy použít pouze pro analytické účely a nesmějí je zveřejnit ani zpřístupnit žádné další osobě nebo subjektu bez výslovného souhlasu Komise.“
8)
V článku 25 se vkládá nový odstavec, který zní:
„1a. Nařízení (ES) č. 45/2001 se vztahuje na veškeré zpracování osobních údajů podle této směrnice orgány a institucemi Unie. Pro účely správného uplatňování této směrnice je však rozsah povinností a práv uvedených v článku 11, čl. 12 odst. 1 a článcích 13 až 17 nařízení (ES) č. 45/2001 omezen na míru nezbytnou pro ochranu zájmů stanovených v čl. 20 odst. 1 písm. b) uvedeného nařízení.“
Článek 2
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. prosince 2016. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Použijí je ode dne 1. ledna 2017.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 8. prosince 2015.
RICHTLIJN (EU) 2015/2376 VAN DE RAAD
van 8 december 2015
tot wijziging van Richtlijn 2011/16/EU wat betreft verplichte automatische uitwisseling van inlichtingen op belastinggebied
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, en met name artikel 115,
Gezien het voorstel van de Europese Commissie,
Na toezending van het ontwerp van wetgevingshandeling aan de nationale parlementen,
Gezien het advies van het Europees Parlement (1),
Gezien het advies van het Europees Economisch en Sociaal Comité (2),
Gezien het advies van het Comité van de Regio's (3),
Handelend volgens een bijzondere wetgevingsprocedure,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Grensoverschrijdende belastingontwijking, agressieve fiscale planning en schadelijke belastingconcurrentie zijn de afgelopen jaren een steeds groter probleem geworden, dat inmiddels zowel in de Unie als op mondiaal niveau hoog op de agenda staat. Grondslaguitholling leidt tot een aanzienlijke derving van belastingopbrengsten voor de lidstaten, waardoor zij moeilijker een groeivriendelijk fiscaal beleid kunnen voeren. Het afgeven van voorafgaande fiscale rulings, waarmee een consequente en transparante toepassing van de wet makkelijker wordt, is een gangbare praktijk, ook in de Unie. Verduidelijking van het belastingrecht voor belastingbetalers biedt het bedrijfsleven zekerheid en kan daardoor investeringen bevorderen en de naleving van het recht stimuleren, en aldus ook bevorderlijk zijn voor de verdere ontwikkeling van de eengemaakte markt in de Unie op basis van de beginselen en vrijheden die ten grondslag liggen aan de verdragen. Rulings betreffende fiscaal geïnspireerde structuren hebben in bepaalde gevallen echter geleid tot lage belasting van kunstmatig hoge inkomsten in het land dat de voorafgaande ruling afgeeft, wijzigt of verlengt en geresulteerd in kunstmatig lage inkomsten voor belastingheffing in andere betrokken landen. Daarom is er dringend meer transparantie nodig. Daartoe moeten de instrumenten en mechanismen van Richtlijn 2011/16/EU van de Raad (4) worden uitgebreid.
(2)
De Europese Raad heeft in zijn conclusies van 18 december 2014 onderstreept dat de inspanningen voor de bestrijding van belastingontwijking en agressieve fiscale planning dringend moeten worden opgevoerd, zowel op mondiaal als op Unie-niveau. Gelet op het belang van transparantie verheugde de Europese Raad zich over het voornemen van de Commissie om een voorstel inzake de automatische uitwisseling van inlichtingen over fiscale rulings in de Unie in te dienen.
(3)
Richtlijn 2011/16/EU voorziet in de verplichte spontane uitwisseling van inlichtingen tussen de lidstaten in vijf specifieke gevallen en binnen bepaalde termijnen. De spontane inlichtingenuitwisseling in gevallen waarin de bevoegde autoriteit van een lidstaat redenen heeft om aan te nemen dat in een andere lidstaat sprake is van belastingderving, is al van toepassing op fiscale rulings - inzake de uitlegging of de toepassing van fiscale bepalingen in de toekomst - die een lidstaat met betrekking tot een bepaalde belastingbetaler afgeeft, wijzigt of verlengt, en die een grensoverschrijdende dimensie hebben.
(4)
Er doen zich evenwel verschillende belangrijke praktische moeilijkheden voor die een efficiënte spontane uitwisseling van inlichtingen over voorafgaande grensoverschrijdende rulings en voorafgaande verrekenprijsafspraken belemmeren, zoals het feit dat de lidstaat die de ruling afgeeft, zelf mag beslissen welke andere lidstaten op de hoogte moeten worden gebracht. Daarom moeten de uitgewisselde inlichtingen, in voorkomend geval, voor alle andere lidstaten beschikbaar zijn.
(5)
Het toepassingsgebied van de automatische uitwisseling van voorafgaande grensoverschrijdende rulings en voorafgaande verrekenprijsafspraken die worden afgegeven of gemaakt, gewijzigd of hernieuwd voor een bepaalde persoon of groep van personen en waarop deze persoon of groep personen zich mag baseren, moet iedere materiële vorm dekken (ongeacht de bindende of niet-bindende aard ervan en de wijze van afgifte).
(6)
Met het oog op de rechtszekerheid moet Richtlijn 2011/16/EU worden gewijzigd door middel van de toevoeging van een goede definitie van voorafgaande grensoverschrijdende ruling en voorafgaande verrekenprijsafspraak. Deze definities moeten breed genoeg zijn om zeer uiteenlopende situaties te kunnen omvatten waaronder, maar niet beperkt tot, de onderstaande soorten voorafgaande grensoverschrijdende rulings en voorafgaande verrekenprijsafspraken:
-
unilaterale voorafgaande verrekenprijsafspraken en/of verrekenprijsbeslissingen;
-
bilaterale of multilaterale voorafgaande verrekenprijsafspraken en verrekenprijsbeslissingen;
-
afspraken of beslissingen op grond waarvan wordt bepaald of er al dan niet een vaste inrichting bestaat;
-
afspraken of beslissingen op grond waarvan wordt bepaald of er feiten zijn met een mogelijke impact op de belastinggrondslag van een vaste inrichting;
-
afspraken of beslissingen op grond waarvan de fiscale status in een lidstaat wordt bepaald van een hybride entiteit die gerelateerd is aan een ingezetene van een ander rechtsgebied, en
-
afspraken of beslissingen inzake de grondslag voor de afschrijving van een actiefbestanddeel in één lidstaat, verworven van een concernonderneming in een ander rechtsgebied.
(7)
Belastingbetalers mogen zich gedurende bijvoorbeeld belastingprocedures of belastingcontroles beroepen op voorafgaande grensoverschrijdende rulings of voorafgaande verrekenprijsafspraken op voorwaarde dat de feiten waarop de voorafgaande grensoverschrijdende rulings of de voorafgaande verrekenprijsafspraken zijn gebaseerd, nauwkeurig zijn gepresenteerd en dat de belastingbetalers zich houden aan de voorwaarden in de voorafgaande grensoverschrijdende rulings of de voorafgaande verrekenprijsafspraken.
(8)
De lidstaten zullen inlichtingen uitwisselen, ongeacht of de belastingplichtige zich al dan niet aan de voorwaarden van de voorafgaande grensoverschrijdende ruling of de voorafgaande verrekenprijsafspraak houdt.
(9)
Het verstrekken van inlichtingen mag niet leiden tot de openbaarmaking van een handels-, bedrijfs-, nijverheids- of beroepsgeheim of een fabrieks- of handelswerkwijze, of van inlichtingen die in strijd zouden zijn met de openbare orde.
(10)
Om de vruchten te kunnen plukken van de verplichte automatische uitwisseling van voorafgaande grensoverschrijdende rulings en voorafgaande verrekenprijsafspraken, moeten de inlichtingen onmiddellijk nadat de ruling of de voorafgaande verrekenprijsafspraak is afgegeven of gemaakt, gewijzigd of hernieuwd, worden verstrekt, en daarom moeten regelmatige tijdstippen voor de inlichtingenverstrekking worden vastgesteld. Om dezelfde redenen moet ook worden voorzien in verplichte automatische uitwisseling van voorafgaande grensoverschrijdende rulings en voorafgaande verrekenprijsafspraken die zijn afgegeven of gemaakt, gewijzigd of hernieuwd binnen een periode van vijf jaar vóór de datum van toepassing van deze richtlijn en die op 1 januari 2014 nog geldig zijn. Bepaalde personen of groepen van personen met een jaarlijkse netto groepsomzet van minder dan 40 000 000 EUR zouden onder bepaalde voorwaarden kunnen worden uitgesloten van een dergelijke verplichte automatische uitwisseling.
(11)
Met het oog op de rechtszekerheid moeten, onder zeer strikte voorwaarden, bilaterale of multilaterale voorafgaande verrekenprijsafspraken met derde landen volgens het kader van bestaande internationale verdragen met die landen worden vrijgesteld van verplichte automatische uitwisseling, wanneer het volgens de bepalingen van die verdragen niet is toegestaan de uit hoofde van dat verdrag ontvangen inlichtingen vrij te geven aan een derde land. In die gevallen moeten echter in plaats daarvan de in artikel 8 bis, lid 6, bedoelde inlichtingen over de verzoeken die leiden tot het maken van die bilaterale of multilaterale voorafgaande verrekenprijsafspraken worden uitgewisseld. Daarom moeten in dergelijke gevallen de te verstrekken inlichtingen de aanwijzing bevatten dat deze op basis van een dergelijk verzoek worden verstrekt.
(12)
Bij de verplichte automatische uitwisseling van voorafgaande grensoverschrijdende rulings en voorafgaande verrekenprijsafspraken moet telkens een afgebakende reeks basisgegevens worden verstrekt die voor alle lidstaten toegankelijk zou zijn. De Commissie moet worden gemachtigd om praktische regelingen te treffen om deze inlichtingenverstrekking te standaardiseren volgens de procedure van Richtlijn 2011/16/EU (met een rol voor het Comité inzake administratieve samenwerking op belastinggebied) voor de vaststelling van een standaardformulier voor de inlichtingenuitwisseling. Die procedure moet ook worden gebruikt bij het vaststellen van verdere praktische regelingen voor de uitvoering van de inlichtingenuitwisseling, zoals specificatie van taaleisen die zullen gelden voor de uitwisseling van inlichtingen met gebruikmaking van dat standaardformulier.
(13)
Bij de ontwikkeling van een dergelijk standaardformulier voor de verplichte automatische uitwisseling van inlichtingen is het wenselijk rekening te houden met de werkzaamheden verricht in het forum schadelijke belastingmaatregelen (Forum on Harmful Tax Practices) van de OESO, waar een standaardformulier voor de uitwisseling van gegevens wordt ontwikkeld in het kader van het actieplan inzake grondslaguitholling en winstverschuiving (Action Plan on Base Erosion and Profit Shifting). Het is wenselijk dat nauw met de OESO wordt samengewerkt, op een gecoördineerde wijze, en niet alleen op het gebied van de ontwikkeling van een dergelijk standaardformulier voor verplichte automatische uitwisseling van inlichtingen. Het uiteindelijke doel moet zijn, een gelijk speelveld op mondiaal niveau te creëren, waarbij de Unie het voortouw moet nemen en ervoor moet pleiten dat de omvang van de inlichtingen over voorafgaande grensoverschrijdende rulings en voorafgaande verrekenprijsafspraken tamelijk groot moet zijn.
(14)
De lidstaten moeten basisinlichtingen uitwisselen en een beperkte reeks basisinlichtingen moet ook aan de Commissie worden verstrekt. Op die manier kan de Commissie op elk moment de effectieve toepassing van de verplichte automatische uitwisseling van inlichtingen over voorafgaande grensoverschrijdende rulings en voorafgaande verrekenprijsafspraken monitoren en evalueren. De door de Commissie ontvangen inlichtingen mogen echter niet voor andere doeleinden worden gebruikt. Voorts, mag deze mededeling een lidstaat niet ontheffen van zijn verplichtingen inzake het melden van staatssteun bij de Commissie.
(15)
Terugkoppeling door de ontvangende lidstaat aan de verstrekkende lidstaat is noodzakelijk voor het functioneren van een doeltreffend systeem van automatische inlichtingenuitwisseling. Daarom moet uitdrukkelijk worden gesteld dat de bevoegde autoriteiten van de lidstaten een keer per jaar aan de andere betrokken lidstaten informatie moeten terugkoppelen over de automatische uitwisseling van inlichtingen. In de praktijk moet deze verplichte terugkoppeling geschieden door middel van onderling overeengekomen bilaterale regelingen.
(16)
Een lidstaat moet, indien nodig, na de fase van de verplichte automatische uitwisseling van inlichtingen krachtens deze richtlijn, een beroep kunnen doen op artikel 5 van Richtlijn 2011/16/EU betreffende de uitwisseling van inlichtingen op verzoek om aanvullende informatie te krijgen, daaronder begrepen de volledige tekst van voorafgaande grensoverschrijdende rulings of voorafgaande verrekenprijsafspraken, van de lidstaat die dergelijke rulings of verrekenprijsafspraken heeft afgegeven, respectievelijk gemaakt.
(17)
Er moet aan worden herinnerd dat in artikel 21, lid 4, van Richtlijn 2011/16/EU regels worden vastgesteld over de taal en de vertaling die gelden voor het verzoek om samenwerking, waaronder het verzoek tot kennisgeving, en de bijgevoegde bescheiden. Die regels moeten ook gelden wanneer lidstaten aanvullende inlichtingen vragen, na de fase van de verplichte automatische uitwisseling van basisinlichtingen over voorafgaande grensoverschrijdende rulings en voorafgaande verrekenprijsafspraken.
(18)
De lidstaten dienen alle nodige redelijke maatregelen te treffen om alle obstakels weg te nemen die een belemmering kunnen vormen voor de effectieve en zo breed mogelijke verplichte automatische uitwisseling van inlichtingen over voorafgaande grensoverschrijdende rulings en voorafgaande verrekenprijsafspraken.
(19)
Teneinde middelen efficiënter in te zetten, de inlichtingenuitwisseling te vergemakkelijken en te voorkomen dat elke lidstaat soortgelijke ontwikkelingen moet doorvoeren in zijn systemen om de inlichtingen op te slaan, moet specifiek worden voorzien in de oprichting van een centraal gegevensbestand, dat toegankelijk is voor alle lidstaten en de Commissie en waar de lidstaten inlichtingen zouden uploaden en opslaan in plaats van deze per beveiligde e-mail uit te wisselen. De nadere regels voor de oprichting van een dergelijk gegevensbestand moeten door de Commissie worden vastgesteld volgens de in artikel 26, lid 2, van Richtlijn 2011/16/EU bedoelde procedure.
(20)
Gelet op de aard en de omvang van de bij Richtlijn 2014/107/EU van de Raad (5) en deze richtlijn ingevoerde wijzigingen moet het tijdschema voor de indiening van inlichtingen, statistieken en verslagen waarin Richtlijn 2011/16/EU voorziet, worden verlengd. Deze verlenging moet ervoor zorgen dat in de te verstrekken inlichtingen rekening kan worden gehouden met de ervaringen die zijn opgedaan op basis van deze wijzigingen. De verlenging moet zowel gelden voor de statistieken en andere gegevens die de lidstaten vóór 1 januari 2018 moeten indienen als voor het verslag en, in voorkomend geval, het voorstel dat de Commissie vóór 1 januari 2019 moet indienen.
(21)
De bestaande bepalingen inzake vertrouwelijkheid moeten worden gewijzigd om rekening te houden met de uitbreiding van de verplichte automatische uitwisseling van inlichtingen tot voorafgaande grensoverschrijdende rulings en voorafgaande verrekenprijsafspraken.
(22)
Deze richtlijn eerbiedigt de grondrechten en neemt de beginselen in acht die met name in het Handvest van de grondrechten van de Europese Unie zijn erkend. Deze richtlijn beoogt met name te waarborgen dat het recht op bescherming van persoonsgegevens en de vrijheid van ondernemerschap onverkort worden geëerbiedigd.
(23)
Daar de doelstelling van deze richtlijn, namelijk een doeltreffende administratieve samenwerking tussen de lidstaten onder voorwaarden die verenigbaar zijn met het goed functioneren van de interne markt, niet voldoende door de lidstaten kan worden verwezenlijkt, maar wegens de vereiste uniformiteit en doeltreffendheid beter op Unieniveau kan worden verwezenlijkt, kan de Unie, overeenkomstig het in artikel 5 van het Verdrag betreffende de Europese Unie neergelegde subsidiariteitsbeginsel, maatregelen nemen. Overeenkomstig het in hetzelfde artikel neergelegde evenredigheidsbeginsel gaat deze richtlijn niet verder dan hetgeen nodig is om deze doelstelling te verwezenlijken.
(24)
Richtlijn 2011/16/EU moet derhalve dienovereenkomstig worden gewijzigd,
HEEFT DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD:
Artikel 1
Richtlijn 2011/16/EU wordt als volgt gewijzigd:
1)
Artikel 3 wordt als volgt gewijzigd:
a)
punt 9 wordt vervangen door:
„9. „automatische uitwisseling”:
a)
voor de toepassing van artikel 8, lid 1, en artikel 8 bis, de systematische verstrekking van vooraf bepaalde inlichtingen aan een andere lidstaat, zonder voorafgaand verzoek, met regelmatige, vooraf vastgestelde tussenpozen. Voor de toepassing van artikel 8, lid 1, betekent „beschikbare inlichtingen” inlichtingen die zich bevinden in de belastingdossiers van de lidstaat die de inlichtingen verstrekt, en die opvraagbaar zijn overeenkomstig de procedures voor het verzamelen en verwerken van inlichtingen in die lidstaat;
b)
voor de toepassing van artikel 8, lid 3 bis, de systematische verstrekking van vooraf bepaalde inlichtingen over ingezetenen van andere lidstaten aan de betrokken lidstaat van verblijf, zonder voorafgaand verzoek, met regelmatige, vooraf vastgestelde tussenpozen. In de context van artikel 8, lid 3 bis, artikel 8, lid 7 bis, artikel 21, lid 2, en artikel 25, leden 2 en 3, hebben tussen aanhalingstekens geplaatste termen de betekenis die ze hebben volgens de overeenkomstige definities in bijlage I;
c)
voor de toepassing van alle andere bepalingen van deze richtlijn dan artikel 8, lid 1, artikel 8, lid 3 bis, en artikel 8 bis, de systematische verstrekking van vooraf bepaalde inlichtingen overeenkomstig de punten a) en b) van dit punt.”;
b)
de volgende punten worden toegevoegd:
„14.
„voorafgaande grensoverschrijdende ruling”: een akkoord, een mededeling dan wel enig ander instrument of enige andere handeling met soortgelijk effect, ook indien afgegeven, gewijzigd of hernieuwd, in het kader van een belastingcontrole, mits aan de volgende voorwaarden is voldaan:
a)
het of zij is afgegeven, gewijzigd of hernieuwd door of namens de regering of de belastingautoriteit van een lidstaat, of een territoriaal of staatkundig onderdeel van die lidstaat, met inbegrip van de lokale overheden, ongeacht of er effectief gebruik van wordt gemaakt;
b)
het of zij is afgegeven, gewijzigd of hernieuwd, ten aanzien van een welbepaalde persoon of groep van personen, en deze persoon of groep personen kan zich erop beroepen;
c)
het of zij de interpretatie of toepassing betreft van een wettelijke of bestuursrechtelijke bepaling ter toepassing of handhaving van nationale belastingwetgeving van de lidstaat of de territoriale of staatkundige onderdelen daarvan, met inbegrip van de lokale overheden;
d)
het of zij betrekking heeft op een grensoverschrijdende transactie of op de vraag of er op grond van de activiteiten van een persoon in een ander rechtsgebied al dan niet sprake is van een vaste inrichting, en;
e)
het of zij eerder is tot stand gekomen dan de transacties of activiteiten in een ander rechtsgebied op grond waarvan mogelijkerwijs sprake is van een vaste inrichting, of dan de indiening van een belastingaangifte voor het tijdvak waarin de transactie of reeks transacties dan wel de activiteiten hebben plaatsgevonden.
De grensoverschrijdende transactie kan betrekking hebben op, maar is niet beperkt tot, het doen van investeringen, het leveren van goederen, het verrichten van diensten, het financieren of het gebruiken van materiële of immateriële activa, waarbij de persoon die de voorafgaande grensoverschrijdende ruling heeft gekregen, niet rechtstreeks betrokken hoeft te zijn;
15.
„voorafgaande verrekenprijsafspraak”: een akkoord, een mededeling dan wel enig ander instrument of enige andere handeling met soortgelijk effect, ook indien gemaakt, gewijzigd of hernieuwd, in het kader van een belastingcontrole, mits aan de volgende voorwaarden is voldaan:
a)
het of zij is gemaakt, gewijzigd of hernieuwd door of namens de regering of de belastingautoriteit van een of meer lidstaten, of een territoriaal of staatkundig onderdeel daarvan, met inbegrip van de lokale overheden, ongeacht of er effectief gebruik van wordt gemaakt;
b)
het of zij is gemaakt, gewijzigd of hernieuwd, ten aanzien van een welbepaalde persoon of groep van personen, en deze persoon of groep personen kan zich erop beroepen; en
c)
voordat grensoverschrijdende transacties tussen verbonden ondernemingen hebben plaatsgevonden, een passende reeks criteria om de verrekenprijzen voor die transacties te bepalen of de toerekening van winsten aan een vaste inrichting is vastgesteld.
Ondernemingen zijn verbonden ondernemingen wanneer één onderneming rechtstreeks of middellijk deelneemt aan de leiding van, aan de zeggenschap in of in het kapitaal van een andere onderneming of wanneer dezelfde personen rechtstreeks of middellijk deelnemen aan de leiding van, aan de zeggenschap in of in het kapitaal van de ondernemingen.
Verrekenprijzen zijn de prijzen die een onderneming aan verbonden ondernemingen in rekening brengt voor de overdracht van materiële en immateriële goederen of voor het verlenen van diensten, en het „bepalen van verrekenprijzen” moet in die zin worden uitgelegd;
16.
voor de toepassing van punt 14 is een „grensoverschrijdende transactie” een transactie of reeks van transacties waarbij:
a)
niet alle partijen bij de transactie of reeks van transacties hun fiscale woonplaats hebben in de lidstaat die de voorafgaande grensoverschrijdende ruling afgeeft, wijzigt of hernieuwt;
b)
een of meer van de partijen bij de transactie of reeks van transacties haar fiscale woonplaats tegelijkertijd in meer dan een rechtsgebied heeft;
c)
een van de partijen bij de transactie of reeks van transacties haar bedrijf uitoefent in een ander rechtsgebied via een vaste inrichting en de transactie of reeks van transacties alle of een deel van de activiteiten van de vaste inrichting uitmaakt. Een grensoverschrijdende transactie of reeks van transacties omvat tevens de regelingen die worden getroffen door een persoon ten aanzien van de bedrijfsactiviteiten die hij in een ander rechtsgebied via een vaste inrichting uitoefent; of
d)
die transacties of reeks van transacties een grensoverschrijdend effect hebben.
Voor de toepassing van punt 15 is een „grensoverschrijdende transactie” een transactie of reeks van transacties tussen verbonden ondernemingen die niet allemaal hun fiscale woonplaats op het grondgebied van hetzelfde rechtsgebied hebben of een transactie of reeks transacties die een grensoverschrijdend effect heeft;
17.
voor de toepassing van de punten 15 en 16 wordt onder „onderneming” verstaan iedere vorm van bedrijfsvoering.”.
2)
In artikel 8 worden de leden 4 en 5 geschrapt.
3)
De volgende artikelen worden ingevoegd:
„Artikel 8 bis
Omvang en voorwaarden van de verplichte automatische uitwisseling van inlichtingen over voorafgaande grensoverschrijdende rulings en voorafgaande verrekenprijsafspraken
1. De bevoegde autoriteit van een lidstaat die na 31 december 2016 een voorafgaande grensoverschrijdende ruling of voorafgaande verrekenprijsafspraak afgeeft of maakt, wijzigt of hernieuwt, verstrekt de bevoegde autoriteiten van alle andere lidstaten en de Europese Commissie automatisch inlichtingen daaromtrent, met inachtneming van de in lid 8 van dit artikel genoemde beperkingen, zulks overeenkomstig de uit hoofde van artikel 21 vastgestelde toepasselijke praktische regelingen.
2. De bevoegde autoriteit van een lidstaat verstrekt, overeenkomstig de krachtens artikel 21 vastgestelde toepasselijke praktische regelingen, ook de bevoegde autoriteiten van alle andere lidstaten, alsmede de Europese Commissie, de inlichtingen - beperkt tot de in lid 8 van dit artikel genoemde gevallen - over voorafgaande grensoverschrijdende rulings en voorafgaande verrekenprijsafspraken die zijn afgegeven of gemaakt, gewijzigd of hernieuwd binnen een periode beginnend vijf jaar vóór 1 januari 2017.
Indien voorafgaande grensoverschrijdende rulings en voorafgaande verrekenprijsafspraken zijn afgegeven of gemaakt, gewijzigd of hernieuwd tussen 1 januari 2012 en 31 december 2013, worden die inlichtingen verstrekt op voorwaarde dat die voorafgaande grensoverschrijdende rulings of voorafgaande verrekenprijsafspraken nog geldig waren op 1 januari 2014.
Indien voorafgaande grensoverschrijdende rulings en voorafgaande verrekenprijsafspraken zijn afgegeven of gemaakt, gewijzigd of hernieuwd tussen 1 januari 2014 en 31 december 2016, worden die inlichtingen verstrekt ongeacht of die voorafgaande grensoverschrijdende rulings of voorafgaande verrekenprijsafspraken nog geldig zijn.
De lidstaten kunnen bepalen dat van de in dit lid bedoelde verstrekking van inlichtingen uitgesloten zijn, inlichtingen over voorafgaande grensoverschrijdende rulings en voorafgaande verrekenprijsafspraken die vóór 1 april 2016 zijn afgegeven of gemaakt, gewijzigd of hernieuwd ten aanzien van een bepaalde persoon of groep personen, met uitzondering van die welke hoofdzakelijk financiële of investeringsactiviteiten verrichten, met een jaarlijkse nettogroepsomzet, als gedefinieerd in artikel 2, punt 5, van Richtlijn 2013/34/EU van het Europees Parlement en de Raad (6), van minder dan 40 000 000 EUR (of het equivalent daarvan in een andere valuta) in het boekjaar voorafgaand aan de datum waarop die grensoverschrijdende rulings en voorafgaande verrekenprijsafspraken zijn afgegeven of gemaakt, gewijzigd of hernieuwd.
3. Bilaterale of multilaterale voorafgaande verrekenprijsafspraken met derde landen worden van het toepassingsgebied van de automatische uitwisseling van inlichtingen overeenkomstig dit artikel uitgesloten indien de internationale belastingovereenkomst uit hoofde waarvan over de voorafgaande verrekenprijsafspraken is onderhandeld, niet toestaat dat deze verrekenprijsafspraken aan derden worden vrijgegeven. Deze bilaterale of multilaterale voorafgaande verrekenprijsafspraken zullen overeenkomstig artikel 9 worden uitgewisseld, mits de internationale belastingovereenkomst uit hoofde waarvan over de voorafgaande verrekenprijsafspraken is onderhandeld, toestaat dat deze worden vrijgegeven en de bevoegde autoriteit van het derde land de toestemming geeft voor vrijgave van deze inlichtingen.
Indien de bilaterale of multilaterale voorafgaande verrekenprijsafspraken van de automatische uitwisseling van inlichtingen overeenkomstig de eerste zin van de eerste alinea van dit lid worden uitgesloten, worden in plaats daarvan de in lid 6 van dit artikel bedoelde inlichtingen waarvan sprake in het verzoek dat tot deze bilaterale of multilaterale voorafgaande verrekenprijsafspraak heeft geleid, uitgewisseld op grond van de leden 1 en 2 van dit artikel.
4. De leden 1 en 2 zijn niet van toepassing wanneer een voorafgaande grensoverschrijdende ruling uitsluitend betrekking heeft op de belastingzaken van een of meer natuurlijke personen.
5. De inlichtingenuitwisseling geschiedt als volgt:
a)
voor de overeenkomstig lid 1 uitgewisselde inlichtingen: binnen drie maanden na het einde van het eerste halfjaar van het kalenderjaar waarin de voorafgaande grensoverschrijdende rulings of voorafgaande verrekenprijsafspraken zijn afgegeven of gemaakt, gewijzigd of hernieuwd;
b)
voor de overeenkomstig lid 2 uitgewisselde inlichtingen: vóór 1 januari 2018.
6. De door een lidstaat uit hoofde van de leden 1 en 2 van dit artikel te verstrekken inlichtingen omvatten onder meer de volgende gegevens:
a)
de identificatiegegevens van de persoon, niet zijnde een natuurlijke persoon, en in voorkomend geval van de groep personen waartoe deze behoort;
b)
een samenvatting van de inhoud van de voorafgaande grensoverschrijdende ruling of voorafgaande verrekenprijsafspraak, met onder meer een omschrijving van de relevante zakelijke activiteiten of transacties of reeks van transacties, in algemene bewoordingen gesteld, die niet mag niet leiden tot de openbaarmaking van een handels-, bedrijfs-, nijverheids- of beroepsgeheim of een fabrieks- of handelswerkwijze, of van inlichtingen die in strijd zouden zijn met de openbare orde;
c)
de data waarop de voorafgaande grensoverschrijdende ruling of voorafgaande verrekenprijsafspraak is afgegeven of gemaakt, gewijzigd of hernieuwd;
d)
de aanvangsdatum van de geldigheidsperiode van de voorafgaande grensoverschrijdende ruling of voorafgaande verrekenprijsafspraak, indien vermeld;
e)
de einddatum van de geldigheidsperiode van de voorafgaande grensoverschrijdende ruling of voorafgaande verrekenprijsafspraak, indien vermeld;
f)
het type voorafgaande grensoverschrijdende ruling of voorafgaande verrekenprijsafspraak;
g)
het bedrag van de transactie of reeks van transacties van de voorafgaande grensoverschrijdende ruling of voorafgaande verrekenprijsafspraak, indien vermeld in de voorafgaande grensoverschrijdende ruling of voorafgaande verrekenprijsafspraak;
h)
de beschrijving van de reeks criteria die zijn gebruikt voor de verrekenprijsvaststelling of de verrekenprijs zelf in het geval van een voorafgaande verrekenprijsafspraak;
i)
de methode die wordt gebruikt voor de verrekenprijsvaststelling of de verrekenprijs zelf in het geval van een voorafgaande verrekenprijsafspraak;
j)
de andere lidstaten, indien er zijn, waarop de voorafgaande grensoverschrijdende ruling of de voorafgaande verrekenprijsafspraak naar alle waarschijnlijkheid van invloed zal zijn;
k)
personen, niet zijnde natuurlijke personen, in de andere lidstaten, indien die er zijn, op wie de voorafgaande grensoverschrijdende ruling of de voorafgaande verrekenprijsafspraak naar alle waarschijnlijkheid van invloed zal zijn (waarbij vermeld dient te worden met welke lidstaten de getroffen personen verbonden zijn); en
l)
de vermelding of de meegedeelde inlichtingen gebaseerd zijn op de voorafgaande grensoverschrijdende ruling of de voorafgaande verrekenprijsafspraak zelf, dan wel op het in lid 3, tweede alinea, van dit artikel bedoelde verzoek.
7. Om de in lid 6 van dit artikel bedoelde uitwisseling van inlichtingen te vergemakkelijken stelt de Commissie praktische regelingen vast voor de uitvoering van dit artikel, daaronder begrepen maatregelen om de verstrekking van de in lid 6 van dit artikel genoemde inlichtingen te standaardiseren, in het kader van de procedure voor de vaststelling van het standaardformulier als bedoeld in artikel 20, lid 5.
8. Inlichtingen in de zin van de punten a), b), h) en k) van lid 6 van dit artikel worden niet medegedeeld aan de Europese Commissie.
9. De ontvangst van de inlichtingen wordt door de bevoegde autoriteit van de in lid 6, onder j), genoemde betrokken lidstaten onmiddellijk en in elk geval niet later dan zeven werkdagen na ontvangst, indien mogelijk langs elektronische weg, aan de verstrekkende bevoegde autoriteit bevestigd. Deze maatregel is van toepassing totdat het in artikel 21, lid 5, bedoelde gegevensbestand operationeel wordt.
10. De lidstaten kunnen, in overeenstemming met artikel 5 en met inachtneming van artikel 21, lid 4, om aanvullende inlichtingen verzoeken, daaronder begrepen de volledige tekst van een voorafgaande grensoverschrijdende ruling of een voorafgaande verrekenprijsafspraak.
Artikel 8 ter
Statistieken over de automatische uitwisseling
1. Vóór 1 januari 2018 doen de lidstaten de Commissie jaarlijks statistieken over de omvang van de automatische uitwisseling van inlichtingen uit hoofde van de artikelen 8 en 8 bis toekomen, alsmede, voor zover mogelijk, gegevens betreffende administratieve en andere relevante kosten en baten voor belastingdiensten en derden die betrekking hebben op de verrichte uitwisselingen, en mogelijke veranderingen.
2. Vóór 1 januari 2019 presenteert de Commissie een verslag met een overzicht en een beoordeling van de uit hoofde van lid 1 van dit artikel ontvangen statistieken en gegevens betreffende, onder meer, administratieve en andere relevante kosten en baten met betrekking tot de automatische uitwisseling van inlichtingen, alsmede de daarmee samenhangende praktische aspecten. Indien passend, dient de Commissie bij de Raad een voorstel in betreffende de categorieën van artikel 8, lid 1, en de in dat lid gestelde voorwaarden, met inbegrip van de voorwaarde dat inlichtingen betreffende ingezetenen van andere lidstaten beschikbaar moeten zijn, of de in artikel 8, lid 3 bis, vermelde bestanddelen, of beide.
Bij de behandeling van een door de Commissie ingediend voorstel beoordeelt de Raad of de doeltreffendheid en de werking van de automatische uitwisseling van inlichtingen verder moeten worden verbeterd en of deze aan een strengere standaard moeten gaan beantwoorden, teneinde erin te voorzien dat:
a)
de bevoegde autoriteit van elke lidstaat de bevoegde autoriteit van elke andere lidstaat met betrekking tot belastingtijdvakken vanaf 1 januari 2019 automatisch inlichtingen verstrekt over ingezetenen van die andere lidstaat, met betrekking tot alle in artikel 8, lid 1, vermelde inkomsten- en vermogenscategorieën, op te vatten in de zin van de nationale wetgeving van de lidstaat die de inlichtingen verstrekt; en
b)
de lijsten van de in artikel 8, lid 1, en artikel 8, lid 3 bis, vermelde categorieën en bestanddelen worden uitgebreid met andere categorieën en bestanddelen, waaronder royalty's.
(6) Richtlijn 2013/34/EU van het Europees Parlement en van de Raad van 26 juni 2013 betreffende de jaarlijkse financiële overzichten, geconsolideerde financiële overzichten en aanverwante verslagen van bepaalde ondernemingsvormen, tot wijziging van Richtlijn 2006/43/EG van het Europees Parlement en de Raad en tot intrekking van Richtlijnen 78/660/EEG en 83/349/EEG van de Raad (PB L 182 van 29.6.2013, blz. 19).”." 						
4)
In artikel 20 wordt het volgende lid toegevoegd:
„5. Een standaardformulier, dat de talenregeling bevat, wordt vóór 1 januari 2017 door de Commissie vastgesteld volgens de in artikel 26, lid 2, bedoelde procedure. De automatische uitwisseling van gegevens over voorafgaande grensoverschrijdende rulings en voorafgaande verrekenprijsafspraken overeenkomstig artikel 8 bis geschiedt aan de hand van dat standaardformulier. Dat standaardformulier bevat niet meer rubrieken waarover gegevens worden uitgewisseld dan die welke in artikel 8 bis, lid 6, worden opgesomd en de andere daaraan gerelateerde gebieden die noodzakelijk zijn voor het verwezenlijken van de doelstellingen van artikel 8 bis.
De in de eerste alinea vermelde talenregeling staat er niet aan in de weg dat de lidstaten de in artikel 8 bis bedoelde inlichtingen in een van de officiële en werktalen van de Unie verstrekken. Niettemin kan in die talenregeling worden bepaald dat de belangrijkste elementen van deze inlichtingen ook in een andere officiële en werktaal van de Unie worden verstrekt.”.
5)
Artikel 21 wordt als volgt gewijzigd:
a)
lid 3 wordt vervangen door:
„3. De door de instantie voor veiligheidsaccreditatie van de Commissie gemachtigde personen hebben slechts toegang tot de inlichtingen voor zover dat met het oog op het beheer, het onderhoud en de ontwikkeling van het in lid 5 bedoelde gegevensbestand en het CCN-netwerk noodzakelijk is.”;
b)
het volgende lid wordt toegevoegd:
„5. De Commissie ontwikkelt uiterlijk op 31 december 2017 een beveiligd centraal gegevensbestand van de lidstaten betreffende administratieve samenwerking op belastinggebied en zorgt voor de technische en logistieke ondersteuning daarvan; in dat centraal gegevensbestand kunnen in het kader van artikel 8 bis, leden 1 en 2, van deze richtlijn te verstrekken inlichtingen worden opgeslagen om te voldoen aan de automatische uitwisseling als bedoeld in die leden. De bevoegde autoriteiten van alle lidstaten hebben toegang tot de in dit gegevensbestand opgeslagen inlichtingen. De Commissie heeft ook toegang tot de in dit gegevensbestand opgeslagen inlichtingen, evenwel met inachtneming van in artikel 8 bis, lid 8 genoemde beperkingen. De noodzakelijke praktische regelingen worden door de Commissie vastgesteld volgens de in artikel 26, lid 2, bedoelde procedure.
In afwachting dat dat beveiligd centraal gegevensbestand operationeel wordt, geschiedt de in artikel 8 bis, leden 1 en 2, bedoelde automatische uitwisseling van gegevens volgens lid 1 van dit artikel en de toepasselijke praktische regelingen.”.
6)
Artikel 23 wordt als volgt gewijzigd:
a)
lid 3 wordt vervangen door:
„3. De lidstaten doen de Commissie een jaarlijkse beoordeling toekomen van de doeltreffendheid van de in artikel 8 en artikel 8 bis bedoelde automatische inlichtingenuitwisseling en de daarmee bereikte praktische resultaten. De vorm en wijze van mededeling van de jaarlijkse beoordeling worden door de Commissie volgens de in artikel 26, lid 2, bedoelde procedure vastgesteld.”;
b)
de leden 5 en 6 worden geschrapt.
7)
Het volgende artikel wordt ingevoegd:
„Artikel 23 bis
Vertrouwelijkheid van inlichtingen
1. De krachtens deze richtlijn aan de Commissie verstrekte inlichtingen worden door haar vertrouwelijk gehouden overeenkomstig de op de autoriteiten van de Unie toepasselijke bepalingen en mogen niet worden gebruikt voor andere doeleinden dan om te beoordelen of en in hoeverre de lidstaten aan deze richtlijn voldoen.
2. De krachtens artikel 23 door een lidstaat aan de Commissie verstrekte gegevens, alsmede alle door de Commissie opgestelde rapporten of bescheiden waarin van die gegevens gebruik wordt gemaakt, kunnen aan andere lidstaten worden doorgegeven. De doorgegeven gegevens vallen onder de geheimhoudingsplicht en genieten de bescherming waarin voor soortgelijke inlichtingen wordt voorzien bij het nationale recht van de ontvangende lidstaat.
De in de eerste alinea bedoelde door de Commissie opgestelde rapporten en bescheiden mogen door de lidstaten uitsluitend voor analytische doeleinden worden gebruikt, en mogen niet zonder uitdrukkelijke toestemming van de Commissie worden bekendgemaakt of aan andere personen of organen beschikbaar worden gesteld.”.
8)
In artikel 25 wordt het volgende lid ingevoegd:
„1 bis. Verordening (EG) nr. 45/2001 is van toepassing op de verwerking van persoonsgegevens in het kader van deze richtlijn door de instellingen en organen van de Unie. Voor de juiste toepassing van deze richtlijn wordt de omvang van de verplichtingen en rechten die zijn neergelegd in artikel 11, artikel 12, lid 1, en de artikelen 13 tot en met 17 van Verordening (EG) nr. 45/2001 evenwel beperkt, voor zover dit noodzakelijk is om de in artikel 20, lid 1, onder b), van die verordening bedoelde belangen te vrijwaren.”.
Artikel 2
1. Uiterlijk op 31 december 2016 stellen de lidstaten de nodige wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen vast om aan deze richtlijn te voldoen en maken deze bekend. Zij delen de Commissie de tekst van die maatregelen onverwijld mee.
Zij passen die maatregelen toe vanaf 1 januari 2017.
Wanneer de lidstaten die maatregelen aannemen, wordt in die bepalingen zelf of bij de officiële bekendmaking ervan naar deze richtlijn verwezen. De regels voor die verwijzing worden vastgesteld door de lidstaten.
2. De lidstaten delen de Commissie de tekst van de belangrijkste bepalingen van intern recht mede die zij op het onder deze richtlijn vallende gebied vaststellen.
Artikel 3
Deze richtlijn treedt in werking op de dag van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Artikel 4
Deze richtlijn is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Brussel, 8 december 2015.