PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 180/2014
ze dne 20. února 2014,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013, kterým se stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013 ze dne 13. března 2013, kterým se stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie a zrušuje nařízení Rady (ES) č. 247/2006 (1), a zejména na čl. 6 odst. 2, článek 8, čl. 12 odst. 3 a čl. 13 odst. 2, článek 14, čl. 18 odst. 1 druhý pododstavec a čl. 19 odst. 3, čl. 21 odst. 4, čl. 27 odst. 1 a čl. 29 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 228/2013 zrušilo a nahradilo nařízení Rady (ES) č. 247/2006 (2). Nařízením (EU) č. 228/2013 se Komisi svěřuje pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci a prováděcí akty. V zájmu zajištění hladkého fungování režimu v novém právním rámci je třeba prostřednictvím těchto aktů přijmout určitá pravidla. Nová pravidla by měla nahradit prováděcí pravidla stanovená nařízením Komise (ES) č. 793/2006 (3). Uvedené nařízení se zrušuje nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 (4).
(2)
Některé zemědělské produkty, na něž se vztahuje osvobození od dovozních cel, podléhají již předložení dovozní licence. Pro zjednodušení administrativy je třeba u uvedených produktů používat dovozní licenci jako podporu systému osvobození od dovozních cel.
(3)
U dalších zemědělských produktů, které nepodléhají předložení dovozní licence, se jeví nutné zavést dokument na podporu systému osvobození od dovozních cel. K tomuto účelu má být používáno osvědčení o osvobození, vystavené na formuláři dovozní licence.
(4)
Měla by se stanovit pravidla pro určení výše podpory pro zásobování produkty, na které se vztahují zvláštní režimy zásobování. Tato pravidla by měla zohlednit vícenáklady na zásobování vyplývající z odlehlosti a ostrovní povahy nejvzdálenějších regionů, které je závažně znevýhodňují. Aby byla zachována konkurenceschopnost produktů Unie, měla by tato podpora přihlížet k vývozním cenám.
(5)
Režim podpory poskytovaný produktům dodávaným z území Unie by měl být spravován prostřednictvím osvědčení nazvaného „osvědčení o podpoře“, přičemž se použije formulář pro dovozní licenci.
(6)
Správa zvláštního režimu zásobování vyžaduje zavedení pravidel pro vydávání osvědčení o podpoře, která se odchylují od běžných pravidel pro dovozní licence podle nařízení Komise (ES) č. 376/2008 (5).
(7)
Správa zvláštního režimu zásobování by měla umožnit sledovat dvojí cíl. Zaprvé by měla podpořit rychlé vydávání licencí a osvědčení, zejména zrušením obecné povinnosti složit jistotu předem, a podpořit rychlé vyplácení podpory v případě zásobování produkty z území Unie. Zadruhé by měla zajistit kontrolu a sledování úkonů a poskytnout správním orgánům nástroje, které potřebují k tomu, aby se ujistily, že je dosahováno cílů tohoto režimu. Uvedené cíle mají zajistit pravidelné zásobování některými zemědělskými produkty a kompenzovat dopady zeměpisné polohy nejvzdálenějších regionů tím, že zajistí, že výhody režimu se skutečně projeví ve fázi, kdy jsou produkty určené pro konečné spotřebitele uváděny na trh.
(8)
Pravidla pro správu zvláštního režimu zásobování by měla zajistit, aby v rámci množství stanovených v předběžných odhadech dodávek získal registrovaný hospodářský subjekt licenci nebo osvědčení na produkty a množství, jež jsou předmětem obchodní operace, kterou uskutečňuje na svůj účet, na základě předložení dokladů potvrzujících, že obchod byl řádně proveden a že žádost o licenci nebo osvědčení je v pořádku.
(9)
Požadavky na sledování činností, na něž se vztahuje zvláštní režim zásobování, vedle dalších pravidel stanoví dobu platnosti licencí a osvědčení upravenou pro potřeby námořní a letecké dopravy, povinnost prokázat splnění dodávky pokryté licencí nebo osvědčením v krátkých termínech, jakož i zákaz postoupení práv a povinností vztahujících se na držitele uvedené licence nebo osvědčení.
(10)
Prospěch poskytnutý ve formě osvobození od dovozních cel a ve formě podpory pro produkty dodávané z území Unie se musí projevit na nákladech produkce a cenách placených konečnými spotřebiteli. Proto je třeba kontrolovat skutečný dopad těchto výhod.
(11)
Měla by být stanovena pravidla pro povolování a sledování vývozu produktů, na něž se vztahuje zvláštní režim zásobování, do třetích zemí a jejich zasílání do zbývající části Unie. Je zejména třeba stanovit maximální množství zpracovaných produktů, jež mohou být předmětem tradičního vývozu a zásilek, jakož i množství produktů a místa určení vývozu místně zpracovaných produktů s cílem povzbudit regionální obchod.
(12)
Za účelem ochrany spotřebitelů a obchodních zájmů hospodářských subjektů je třeba ze zvláštního režimu zásobování vyloučit nejpozději při jejich prvním uvedení na trh ty produkty, které nemají řádnou a uspokojivou obchodní jakost ve smyslu článku 28 nařízení Komise (ES) č. 612/2009 (6), a stanovit příslušná opatření pro případy, kdy tento požadavek nebude splněn.
(13)
V rámci partnerských postupů platných pro nejvzdálenější regiony je třeba, aby příslušné orgány členských států stanovily správní pravidla nezbytná pro správu a sledování zvláštního režimu zásobování.
(14)
Aby byla Komise s to vyhodnotit zavedení těchto režimů, je třeba zavést pravidelné zprávy, které budou příslušné orgány členských států předkládat Komisi.
(15)
Pro každý režim podpory ve prospěch místní produkce je třeba stanovit obsah žádosti a dokumenty, jež je třeba přiložit k žádosti pro posouzení její důvodnosti.
(16)
Pokud budou tyto žádosti o podporu obsahovat zjevné omyly, mělo by být možné je kdykoliv změnit.
(17)
Aby mohly vnitrostátní orgány naplánovat a následně uskutečnit účinné kontroly správnosti žádostí o podporu ve prospěch místní produkce, je nezbytné dodržovat lhůty pro předložení žádostí o podporu a pro změnu žádostí o podporu. Je tudíž třeba stanovit lhůty, po jejichž uplynutí nebudou již žádosti přípustné. Aby byli žadatelé o podporu podněcováni tyto termíny dodržovat, je navíc třeba používat snížení.
(18)
Žadatelům by mělo být umožněno kdykoliv vzít v plném rozsahu nebo částečně zpět žádost o podporu ve prospěch místní produkce, pokud příslušný orgán ještě žadatele neinformoval o chybách obsažených v žádosti o podporu ani mu neoznámil kontrolu na místě, která odhalí chyby v části, jíž se zpětvzetí týká.
(19)
Mělo by se účinně kontrolovat dodržování ustanovení týkajících se režimů podpor spravovaných v rámci integrovaného administrativního a kontrolního systému. K tomuto účelu a s cílem harmonizovat úroveň kontroly ve všech členských státech je třeba stanovit přesná kritéria a technické postupy pro provádění správních kontrol a kontrol na místě. Členské státy by se případně měly snažit, aby sladily provádění jednotlivých kontrol stanovených tímto nařízením s kontrolami požadovanými na základě jiných předpisů Unie.
(20)
Měl by být stanoven minimální počet žadatelů, kteří se mají podrobit kontrolám na místě v rámci různých režimů podpor.
(21)
Vzorek odpovídající minimální míře kontrol na místě by měl být vybrán částečně na základě analýzy rizik a částečně namátkou. Je třeba stanovit hlavní faktory, které mají být při analýze rizik zohledněny.
(22)
Při shledání významných nesrovnalostí je třeba během stávajícího i následujícího roku navýšit míru kontrol na místě s cílem získat dostatečné záruky, pokud jde o správnost příslušných žádostí o podporu.
(23)
Aby byla zajištěna účinnost kontrol na místě, je důležité, aby byly osoby pověřené těmito kontrolami informovány o důvodech, na základě kterých byli daní žadatelé vybráni pro kontrolu na místě. Členské státy by měly záznamy o takových informacích uchovávat.
(24)
S cílem umožnit vnitrostátním orgánům, jakož i jakémukoliv příslušnému orgánu Unie sledovat provedené kontroly na místě by měly být údaje o kontrolách zapsány do kontrolní zprávy. Žadatelé o podporu nebo jejich zástupci by měli dostat možnost tuto zprávu podepsat. Nicméně v případě kontrol na základě dálkového průzkumu Země je třeba tento způsob členským státům umožnit pouze v případech, kdy kontrola objeví nesrovnalosti. Nezávisle na typu kontroly provedené na místě by měl navíc žadatel v případě shledání nesrovnalostí obdržet kopii zprávy.
(25)
Aby byly účinně chráněny finanční zájmy Unie, je třeba přijmout přiměřená opatření pro boj proti nesrovnalostem a podvodům.
(26)
Je třeba stanovit snížení a vyloučení na základě zásady proporcionality a zároveň zohlednit zvláštní problémy spojené s případy vyšší moci, jakož i s mimořádnými okolnostmi a přírodními katastrofami. Tato snížení a vyloučení by měla odrážet závažnost nesrovnalosti a sahat až po úplné vyloučení z jednoho nebo více režimů podpor ve prospěch místních produkcí po stanovené období.
(27)
Obecně by nemělo být uplatněno žádné snížení nebo vyloučení, pokud žadatelé o podporu předložili věcně správné informace nebo pokud mohou jinak prokázat, že nepochybili.
(28)
Na žadatele, který příslušnému vnitrostátnímu orgánu kdykoli oznámí, že jeho žádosti o podporu jsou nesprávné, by se nemělo uplatnit snížení ani vyloučení, ať už je důvod nesprávnosti jakýkoliv, pokud nebyl žadatel informován o úmyslu příslušného orgánu provést kontrolu na místě a pokud tento orgán žadatele již neinformoval o nesrovnalostech zjištěných v žádosti. To by rovněž mělo platit pro nesprávné údaje obsažené v počítačové databázi.
(29)
Pokud se vůči jednomu žadateli o podporu použije více snížení, měla by být použita nezávisle na sobě. Navíc je třeba, aby se snížení a vyloučení stanovená v tomto nařízení použila, aniž jsou dotčeny jiné sankce stanovené jinými předpisy Unie či vnitrostátními právními předpisy.
(30)
Pokud žadatelé o podporu z důvodu případu vyšší moci nebo mimořádných okolností nejsou schopni splnit povinnosti stanovené v prováděcích předpisech k programům, neměli by ztratit nárok na podporu. Je třeba blíže určit, jaké okolnosti mohou příslušné orgány považovat za mimořádné.
(31)
S cílem zajistit jednotné uplatňování zásady dobré víry v celé Unii, pokud jsou neoprávněně vyplacené částky navráceny, měly by být stanoveny podmínky, za nichž se lze na tuto zásadu odvolat, aniž je dotčeno zacházení s dotyčnými výdaji v souvislosti s účetní závěrkou.
(32)
Aby se zlepšilo povědomí o jakostních zemědělských produktech, nezpracovaných i zpracovaných, typických pro nejvzdálenější regiony Unie, a pro zvýšení jejich spotřeby, je třeba určit pravidla pro zavedení loga.
(33)
Přijetí dalších správních ustanovení nezbytných pro zajištění řádného fungování zavedených mechanismů pro kontrolu a sledování používání loga a pro zaručení dodržování zmíněných povinností by mělo být na příslušných orgánech v dotčených regionech.
(34)
Za účelem osvobození dovozu tabáku na Kanárské ostrovy od cla by se mělo stanovit roční období pro výpočet maximálního množství tabákových výrobků stanoveného v článku 29 nařízení (EU) č. 228/2013. Aby byla zajištěna co největší pružnost, je třeba rovněž umožnit, aby celkové množství surového odřapíkovaného tabáku mohlo být využito pro dovoz jiných produktů na základě koeficientu ekvivalence a v závislosti na potřebách místního průmyslu.
(35)
Postupy pro změnu programů je třeba zjednodušit s cílem zajistit pružnější a hladší přizpůsobování programů skutečným podmínkám režimu zásobování a místní zemědělské produkce. Z tohoto důvodu je nezbytné odložit o dva měsíce termín pro předložení ročních změn tak, aby byl sladěn s termínem stanoveným v čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013 pro předkládání výročních zpráv o provádění. Významné změny je však třeba předložit včas Komisi, aby je Komise mohla důkladně vyhodnotit a aby rozhodnutí o schválení mohlo být učiněno do dne použitelnosti těchto změn.
(36)
Členské státy by měly Komisi předložit všechny informace o provádění programů, jež jsou nezbytné pro zajištění jejich řádného sledování v průběhu času. Z tohoto důvodu by se měl stanovit minimální soubor společných ukazatelů výkonnosti a obsah a lhůty pro pravidelná sdělení a statistiku týkající se zvláštního režimu zásobování a opatření na podporu místní produkce, jakož i pro výroční zprávy o provádění. S cílem umožnit oznamování spolehlivějších údajů o žádostech o podporu místní produkce by termín pro uvedené oznámení měl být odložen o jeden měsíc.
(37)
Všechna oznámení, která předkládají členské státy Komisi a která jsou nezbytná pro dobré fungování režimu, by měla být činěna v souladu s ustanoveními nařízení Komise (ES) č. 792/2009 (7).
(38)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
ZVLÁŠTNÍ REŽIM ZÁSOBOVÁNÍ
ODDÍL 1
Předběžné odhady dodávek
Článek 1
Předmět a změny předběžných odhadů dodávek
Předběžné odhady dodávek, které mají sestavit členské státy podle čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013, stanoví množství základních produktů potřebná ke splnění požadavků na zásobování každého nejvzdálenějšího regionu na každý kalendářní rok.
Členské státy mohou svůj předběžný odhad dodávek změnit. Pro tyto změny se použije článek 40 tohoto nařízení.
ODDÍL 2
Zásobování prostřednictvím dovozu ze třetích zemí
Článek 2
Dovozní licence
1. Pro účely čl. 12 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 se produkty podléhající předložení dovozní licence osvobozují od dovozních cel na základě předložení této licence.
2. Dovozní licence se vyhotoví podle vzoru uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 376/2008.
Ustanovení čl. 7 odst. 5, článků 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 a 35 až 40 nařízení (ES) č. 376/2008 se použijí obdobně, aniž je dotčeno toto nařízení.
3. Žádost o dovozní licenci a dovozní licence obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze I části A, jakož i jednu z poznámek uvedených v příloze I části B.
4. Dovozní licence obsahuje v kolonce 12 údaj o posledním dni platnosti.
5. Dovozní licence vydávají v mezích předběžných odhadů dodávek příslušné orgány na žádost zúčastněných stran.
6. Dovozní cla jsou vybírána za množství překračující množství uvedená v dovozní licenci. Za podmínky zaplacení příslušných dovozních cel se povoluje tolerance ve výši 5 % stanovená v čl. 7 odst. 4 nařízení (ES) č. 376/2008.
Článek 3
Osvědčení o osvobození
1. Pro účely čl. 12 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 se produkty nepodléhající předložení dovozní licence osvobozují od dovozních cel na základě předložení osvědčení o osvobození.
2. Osvědčení o osvobození se vyhotoví na základě vzoru dovozní licence uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 376/2008.
Ustanovení čl. 7 odst. 5, článků 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 a 35 až 40 nařízení (ES) č. 376/2008 se použijí obdobně, aniž je dotčeno toto nařízení.
3. V levé horní části osvědčení je vytištěna či natištěna razítkem jedna z poznámek uvedených v příloze I části C.
4. Žádost o osvědčení o osvobození a osvědčení o osvobození obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze I části D, jakož i jednu z poznámek uvedených v příloze I části B.
5. Osvědčení o osvobození obsahuje v kolonce 12 údaj o posledním dni platnosti.
6. Osvědčení o osvobození vydávají na žádost dotyčných účastníků příslušné orgány v rámci předběžných odhadů dodávek.
ODDÍL 3
Zásobování z unie
Článek 4
Stanovení a poskytnutí podpory
1. Pro účely čl. 10 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013 stanoví členské státy v rámci programu výši podpory na zmírnění odlehlosti, ostrovní povahy a vzdálené polohy, přičemž zohlední:
a)
pokud jde o zvláštní vícenáklady spojené s dopravou, překládku při přepravě zboží do dotčených nejvzdálenějších regionů;
b)
pokud jde o zvláštní vícenáklady související s místním zpracováním, malý rozsah trhu, potřebu zajistit bezpečnost zásobování a zvláštní požadavky na jakost zboží v dotčených nejvzdálenějších regionech.
Článek 5
Osvědčení o podpoře a platba
1. Podpora se poskytne po předložení zcela využitého osvědčení (dále nazvaného „osvědčení o podpoře“).
Předložení osvědčení o podpoře orgánům příslušným pro provádění plateb platí jako žádost o podporu. Kromě případů vyšší moci nebo mimořádných povětrnostních podmínek musí být osvědčení předloženo do třiceti dnů ode dne, kdy bylo započteno. V případě překročení této lhůty je výše podpory snížena o 5 % za každý den překročení.
Podpora je vyplácena příslušnými orgány ve lhůtě devadesáti dnů počínaje dnem podání využitého osvědčení s výjimkou následujících případů:
a)
vyšší moci nebo mimořádných povětrnostních podmínek;
b)
pokud bylo zahájeno správní šetření týkající se existence nároku na podporu; v takovém případě se platba uskuteční až po uznání nároku na podporu.
2. Osvědčení o podpoře se vyhotoví na základě vzoru dovozní licence uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 376/2008.
Ustanovení čl. 7 odst. 5, článků 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 a 35 až 40 nařízení (ES) č. 376/2008 se použijí obdobně, aniž je dotčeno toto nařízení.
3. V levé horní části osvědčení je vytištěna či natištěna razítkem jedna z poznámek uvedených v příloze I části E.
Kolonky 7 a 8 osvědčení se zcela přeškrtnou.
4. Žádost o osvědčení o podpoře a osvědčení o podpoře obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze I části F, jakož i jednu z poznámek uvedených v příloze I části G.
5. Do kolonky 12 osvědčení o podpoře se uvede poslední den platnosti.
6. Výše použitelné podpory odpovídá částce platné v den podání žádosti o osvědčení o podpoře.
7. Osvědčení o podpoře vydávají příslušné orgány v mezích předběžných odhadů dodávek na žádost zúčastněných stran.
ODDÍL 4
Obecná ustanovení
Článek 6
Převedení prospěchu na konečného uživatele
Pro účely čl. 13 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 přijmou příslušné orgány veškerá opatření vhodná pro kontrolu, že prospěch byl skutečně převeden na koncového uživatele. Za tímto účelem mohou posoudit obchodní marže a ceny užívané různými zúčastněnými hospodářskými subjekty.
Opatření uvedená v prvním pododstavci, a zejména kontrolní body pro posouzení dopadu podpory, jakož i jejich případné změny se sdělují Komisi v rámci výroční zprávy o provádění uvedené v čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013.
Článek 7
Rejstřík hospodářských subjektů
1. Aby byly způsobilé pro zápis do rejstříku uvedeného v čl. 12 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 228/2013, zavážou se hospodářské subjekty:
a)
sdělovat příslušným orgánům na jejich žádost veškeré relevantní informace o vykonávaných obchodních činnostech, zejména v oblasti cen a stanovených ziskových marží;
b)
jednat pouze svým jménem a na svůj účet;
c)
předkládat žádosti o licence a o osvědčení odpovídající jejich skutečným kapacitám odbytu příslušných produktů, přičemž tyto kapacity je nutno doložit odkazem na objektivní skutečnosti;
d)
zdržet se jakéhokoliv jednání, které by mohlo vyvolat umělý nedostatek produktů, nebo uvádění dostupných produktů na trh za uměle nízké ceny;
e)
zajistit ke spokojenosti příslušných orgánů a u příležitosti odbytu zemědělských produktů v dotčeném nejvzdálenějším regionu, že se výhoda přenese až na konečného uživatele.
2. Hospodářský subjekt, který má v úmyslu zasílat či vyvážet nezpracované, zpracované či balené produkty za podmínek stanovených v článku 13, musí při předkládání své žádosti o zápis do rejstříku či následně tento svůj záměr oznámit a případně uvést umístění balicího závodu.
3. Zpracovatel, který má v úmyslu vyvážet či zasílat zpracované produkty za podmínek stanovených v článcích 13 nebo 15, musí při předkládání své žádosti o zápis do rejstříku či následně tento svůj záměr oznámit, uvést umístění zpracovatelských zařízení a případně poskytnout analytické seznamy zpracovaných produktů.
Článek 8
Doklady předkládané hospodářskými subjekty a platnost licencí a osvědčení
1. S výhradou čl. 2 odst. 5, čl. 3 odst. 6, čl. 5 odst. 7 a článků 11 a 12 přijímají příslušné orgány žádost o dovozní licenci, o osvědčení o osvobození či o osvědčení o podpoře předloženou hospodářským subjektem a týkající se každé zásilky, pokud je doplněna originálem nebo ověřenou kopií nákupní faktury, jakož i originálem či ověřenou kopií následujících dokumentů:
a)
Pokud jde o dovozní licenci nebo osvědčení o osvobození:
i)
námořní konosament nebo letecký nákladní list nebo dokument o multimodální dopravě;
ii)
osvědčení o původu u produktů pocházejících ze třetích zemí;
b)
Pokud jde o osvědčení o podpoře:
i)
doklad T2L, nebo doklad T2LF za podmínek stanovených v čl. 315 odst. 1 a 2 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (8); nebo
ii)
prohlášení typu CO stanovené v čl. 786 odst. 2 písm. a) a v příloze 38 hlavě II kolonce 1 uvedeného nařízení.
Výše uvedené doklady mohou mít formu elektronické zprávy. V případě, že ověřující příslušný orgán nemá přístup do informačního systému, který spravuje a produkuje takový elektronický dokument, nahradí se řádně ověřeným výtiskem dokumentu.
Nákupní faktura, konosament či letecký nákladní list musí být vystaveny na jméno žadatele o licenci nebo o osvědčení.
2. Doba platnosti licencí a osvědčení se stanoví na základě přepravní doby. Tuto dobu může příslušný orgán ve zvláštních případech prodloužit z důvodu závažných a nepředvídatelných obtíží ovlivňujících dobu přepravy, aniž by však byla překročena lhůta dvou měsíců od data vydání licence nebo osvědčení.
Článek 9
Předkládání licencí, osvědčení a zboží
1. U produktů, na něž se vztahuje zvláštní režim zásobování, musí být pro splnění formalit celním orgánům předloženy dovozní licence, osvědčení o osvobození a osvědčení o podpoře v maximální lhůtě patnácti pracovních dnů ode dne povolení k vykládce zboží. Příslušné orgány mohou tuto maximální lhůtu zkrátit.
U produktů, které byly předmětem aktivního zušlechťovacího styku nebo uskladnění v celním skladu na Azorách, Madeiře nebo Kanárských ostrovech a které zde byly následně propuštěny do volného oběhu, začíná maximální patnáctidenní lhůta běžet ode dne podání žádosti o licenci nebo osvědčení uvedeného v prvním pododstavci.
2. Zboží se předkládá volně ložené nebo v oddělených šaržích v souladu s předloženou licencí nebo osvědčením.
Licence a osvědčení se používají během plnění celních formalit pouze pro jedinou operaci.
Článek 10
Jakost produktů
Soulad produktů s požadavky uvedenými v nařízení (EU) č. 228/2013 čl. 10 odst. 4 musí být prověřen podle stávajících norem a zvyklostí Unie nejpozději při jejich prvním uvedení na trh.
Pokud se shledá, že produkt nesplňuje požadavky uvedené v nařízení (EU) č. 228/2013 čl. 10 odst. 4, odebere se výhoda zvláštního režimu zásobování a odpovídající množství se znovu připíše do předběžného odhadu dodávek. Podpora poskytnutá v souladu s článkem 5 tohoto nařízení bude vrácena. V případech, kdy se dovoz uskutečnil v souladu s článkem 2 nebo 3 tohoto nařízení, se zaplatí dovozní clo, pokud zúčastněná strana nepředloží důkaz o tom, že produkty byly zpětně vyvezeny či zničeny.
Článek 11
Významné navýšení žádostí o licence a osvědčení
1. V případě, kdy se při výkonu předběžného odhadu dodávek u daného produktu významně navýší počet žádostí o dovozní licence, o osvědčení o osvobození či o osvědčení o podpoře a kdy by toto navýšení mohlo ohrozit realizaci jednoho nebo více cílů zvláštního režimu dodávek, přijme členský stát s ohledem na dostupnost a požadavky prioritních odvětví po poradě s dotyčnými orgány veškerá potřebná opatření pro zajištění zásobování dotčeného nejvzdálenějšího regionu základními produkty.
2. Pokud se po konzultaci s dotyčnými orgány členské státy rozhodnou uplatňovat omezení na vydávání licencí a osvědčení, uplatní příslušné orgány jednotné procento snížení na všechny dosud projednávané žádosti.
Článek 12
Stanovení maximálního množství na žádost o licenci nebo osvědčení
Pokud je to nezbytně nutné pro zabránění narušením trhu dotčených nejvzdálenějších regionů nebo spekulativním opatřením, která by mohla vážně narušit řádné fungování zvláštního režimu zásobování, mohou příslušné orgány stanovit maximální množství na žádost o licenci nebo osvědčení.
O případech použití tohoto článku příslušné orgány neprodleně informují Komisi.
Oznamování podle tohoto článku se provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
ODDÍL 5
Vývoz a zasílání
Článek 13
Podmínky vývozu a zasílání
1. Vývoz nebo zasílání nezpracovaných produktů zvýhodněných zvláštním režimem zásobování nebo balených či zpracovaných produktů obsahujících produkty zvýhodněné zvláštním režimem zásobování podléhá požadavkům stanoveným v odstavcích 2 až 6.
2. U vyvážených produktů bude v kolonce 44 vývozního prohlášení uvedena jedna z poznámek uvedených v příloze I části H.
3. Množství produktů, která byla osvobozena od dovozního cla a která byla vyvezena, budou znovu zapsána do předběžného odhadu dodávek.
U těchto produktů nelze poskytnout vývozní náhradu.
4. Množství produktů, která byla osvobozena od dovozního cla a která byla zaslána, budou znovu zapsána do předběžného odhadu dodávek a dovozní clo platné erga omnes ke dni dovozu zaplatí zasilatel nejpozději při zaslání.
Tyto produkty nesmí být zaslány, pokud se neuskutečnila platba uvedená v prvním pododstavci.
V případě, kdy není možné stanovit den dovozu, jsou produkty považovány za dovezené dnem, kdy je platné erga omnes nejvyšší dovozní clo za období posledních šesti měsíců přede dnem zaslání.
5. Množství produktů, na která byla použita podpora a která byla vyvezena či zaslána, budou znovu zapsána do předběžného odhadu dodávek a poskytnutá podpora bude vrácena vývozcem či zasilatelem nejpozději při vývozu či zaslání.
Tyto produkty nesmí být zaslány či vyvezeny, pokud se neuskutečnilo vrácení uvedené v prvním pododstavci.
V případě, kdy není možné stanovit výši poskytnuté podpory, budou se produkty považovat za produkty, které obdržely nejvyšší podporu stanovenou Unií pro tyto produkty za období posledních šesti měsíců předcházejících dni předložení žádosti o vývoz či zaslání.
Na tyto produkty se může vztahovat vývozní náhrada, pokud budou splněny podmínky stanovené pro poskytnutí takové podpory.
6. Příslušné orgány povolí vývoz nebo zaslání množství zpracovaných produktů jiných než produktů stanovených v odstavcích 3, 4 a 5 tohoto článku a v článku 15 pouze tehdy, pokud vývozce prokáže, že se na tyto produkty nevztahoval zvláštní režim zásobování.
Příslušné orgány povolí zpětný vývoz nebo zpětné zaslání nezpracovaných produktů nebo balených produktů jiných než produktů stanovených v odstavcích 3, 4 a 5 tohoto článku pouze tehdy, pokud vývozce prokáže, že se na tyto produkty nevztahoval zvláštní režim zásobování.
Příslušné orgány vykonávají náležité kontroly, aby ověřily správnost osvědčení uvedených v prvním a druhém pododstavci, a případně odeberou výhodu.
Článek 14
Vývozní licence a významné navýšení vývozu
1. Vývoz následujících produktů nepodléhá předložení vývozní licence:
a)
produktů uvedených v čl. 13 odst. 3;
b)
produktů uvedených v čl. 13 odst. 5, které nesplňují podmínky pro přiznání vývozní náhrady.
2. Pokud by pravidelné zásobování nejvzdálenějších regionů mohlo být ohroženo významným nárůstem vývozu produktů uvedených v čl. 13 odst. 1, mohou příslušné orgány pro zajištění uspokojení prioritních potřeb v dotčených odvětvích stanovit množstevní omezení. Toto množstevní omezení se provádí nediskriminačním způsobem.
Článek 15
Tradiční vývoz, vývoz v rámci regionálního obchodu a tradiční zasílání zpracovaných produktů
1. Zpracovatel, který v souladu s čl. 7 odst. 3 projevil svůj záměr vyvážet v rámci tradičních obchodních toků nebo regionálního obchodu nebo zasílat v rámci tradičních obchodních toků podle čl. 14 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013 zpracované produkty obsahující suroviny, na které se vztahoval zvláštní režim zásobování, tak může učinit v rámci ročních množstevních limitů uvedených v přílohách II až V tohoto nařízení. Aby příslušné orgány zajistily, že operace nepřekročí uvedená roční množství, vystavují potřebná povolení.
Seznam zemí podle čl. 14 odst. 3 nařízení (EU) č. 228/2013 je uveden v příloze VI tohoto nařízení.
U vývozů v rámci regionálního obchodu předkládá vývozce příslušným orgánům doklady uvedené v článku 17 nařízení (ES) č. 612/2009 ve lhůtách stanovených článkem 46 uvedeného nařízení. V případě nepředložení těchto dokumentů v uvedených lhůtách odeberou příslušné orgány výhodu poskytnutou na základě zvláštního režimu zásobování.
2. Vývoz produktů uvedených v tomto článku nepodléhá předložení vývozní licence.
3. U vyvážených produktů uvedených v tomto článku bude v kolonce 44 vývozního prohlášení uvedena jedna z poznámek uvedených v příloze I části I.
ODDÍL 6
Správa, kontrola a sledování
Článek 16
Kontroly
1. Správní kontroly při dovozu, vstupu, vývozu a zasílání zemědělských produktů jsou úplné a skládají se z křížových kontrol s dokumenty uvedenými v čl. 8 odst. 1.
2. Fyzické kontroly při dovozu, vstupu, vývozu a zasílání zemědělských produktů, které se provádějí v dotčeném nejvzdálenějším regionu, musí zahrnovat reprezentativní vzorek představující nejméně 5 % licencí a osvědčení předložených v souladu s článkem 9.
Na tyto fyzické kontroly se nařízení Komise (ES) č. 1276/2008 (9) použije obdobně.
Ve zvláštních případech může Komise požádat o použití jiné procentuální výše fyzické kontroly.
Článek 17
Vnitrostátní předpisy pro správu a kontrolu
Příslušné orgány přijmou doplňující předpisy pro správu a okamžitou kontrolu zvláštních režimů zásobování.
Na žádost Komise musí informovat Komisi o všech opatřeních, která provádějí podle prvního odstavce.
KAPITOLA II
OPATŘENÍ NA PODPORU MÍSTNÍ ZEMĚDĚLSKÉ PRODUKCE
ODDÍL 1
Žádosti o podporu
Článek 18
Předkládání žádostí
Žádosti o podporu na jeden kalendářní rok se předkládají útvarům určeným příslušnými orgány členského státu v souladu se vzory, které tyto orgány stanovily, a ve lhůtách, které určily. Tyto lhůty se určí tak, aby umožňovaly provést nezbytné kontroly na místě, a nemohou přesáhnout 28. únor následujícího kalendářního roku.
Článek 19
Oprava zjevných chyb
Při zjevné chybě uznané příslušným orgánem lze žádost o podporu opravit kdykoliv po jejím předložení.
Článek 20
Pozdní podání žádostí
Vyjma případů vyšší moci nebo mimořádných okolností vede podání žádosti po konečném datu stanoveném v souladu s článkem 18 ke snížení za každý pracovní den o 1 % částek, na které by měl žadatel o podporu nárok, kdyby byla žádost podána ve stanovené lhůtě. Žádost předložená více než 25 dnů po termínu se považuje za nepřípustnou.
Článek 21
Zpětvzetí žádostí o podporu
1. Žádost o podporu může být kdykoli zcela nebo částečně vzata zpět.
Pokud však již příslušný orgán informoval žadatele o podporu o nesrovnalostech, které jsou v žádosti obsaženy, nebo pokud jej upozornil na svůj záměr provést kontrolu na místě a pokud tato kontrola odhalí nesprávnosti, není zpětvzetí povoleno pro části žádosti o podporu, jichž se uvedené nesrovnalosti týkají.
2. Zpětvzetí provedená na základě odstavce 1 vrací žadatele do postavení, v němž se nacházel před podáním žádosti o podporu nebo části dotyčné žádosti o podporu.
ODDÍL 2
Kontroly
Článek 22
Obecné zásady
Ověřování se provádí prostřednictvím správních kontrol a kontrol na místě.
Správní kontroly jsou úplné a zahrnují mimo jiné křížové kontroly údajů z integrovaného administrativního a kontrolního systému stanoveného v hlavě V kapitole II, hlavě VI kapitole II a článcích 47, 61 a čl. 102 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 (10).
Na základě analýzy rizik podle čl. 24 odst. 1 tohoto nařízení provádějí příslušné orgány kontroly na místě minimálně u 5 % žádostí o podporu. Vzorek musí zároveň představovat minimálně 5 % z množství, na něž se vztahuje podpora.
Ve všech vhodných případech členské státy použijí integrovaný administrativní a kontrolní systém.
Článek 23
Kontroly na místě
1. Kontroly na místě se provádějí bez ohlášení. Pokud to nepoškodí cíl kontroly, lze provést předchozí ohlášení omezené na nejnutnější minimum. Toto předchozí ohlášení nelze s výjimkou řádně odůvodněných případů provést dříve než 48 hodin před zahájením kontroly.
2. Kontroly na místě stanovené v tomto oddíle se případně provádějí společně s ostatními kontrolami stanovenými právními předpisy Unie.
3. Dotyčná žádost nebo žádosti o podporu jsou zamítnuty, pokud žadatelé o podporu nebo jejich zástupci brání provedení kontroly na místě.
Článek 24
Výběr žadatelů o podporu, na které se mají vztahovat kontroly na místě
1. Žadatelé o podporu podrobení kontrolám na místě jsou vybíráni příslušným orgánem na základě analýzy rizik, jakož i reprezentativnosti podaných žádostí o podporu. Analýza rizik zohledňuje:
a)
výši podpory;
b)
počet zemědělských pozemků, rozlohu a počet zvířat, která jsou předmětem žádosti o podporu, nebo produkované, přepravované a zpracovávané množství či množství uváděné na trh;
c)
změny ve srovnání s předchozím rokem;
d)
výsledky kontrol uskutečněných v průběhu předchozích let;
e)
další parametry, které stanoví členské státy.
Pro zajištění reprezentativnosti vyberou členské státy namátkou 20 až 25 % z minimálního počtu žadatelů o podporu, kteří mají být podrobeni kontrole na místě.
2. Příslušný orgán vede záznamy o důvodech, proč byli ke kontrole na místě vybráni konkrétní žadatelé o podporu. Osoba pověřená provedením kontroly na místě je o uvedených důvodech informována před zahájením kontroly.
Článek 25
Kontrolní zpráva
1. Každá kontrola na místě je předmětem kontrolní zprávy, kde jsou přesně popsány jednotlivé prvky kontroly. Tato zpráva obsahuje zejména:
a)
kontrolované režimy podpor a žádosti;
b)
přítomné osoby;
c)
kontrolované zemědělské pozemky, měřené zemědělské pozemky a výsledky měření každého měřeného pozemku, jakož i použité techniky měření;
d)
počet zvířat každého zjištěného druhu a případně čísla ušních značek, zápisy do rejstříku a počítačové databáze skotu a ověřené průkazné doklady, jakož i výsledky kontrol a případně zvláštních pozorování zvířat či jejich identifikačního kódu;
e)
kontrolovaná produkovaná, dopravená a zpracovaná množství či množství uvedená na trh;
f)
zda byl žadatel o podporu zpraven o kontrole předem, a pokud ano, jaká byla lhůta pro předběžné upozornění;
g)
jakékoli další kontrolní opatření, které bylo provedeno.
2. Žadatelé o podporu nebo jejich zástupci mají možnost zprávu podepsat, aby prokázali svoji přítomnost během kontroly, a připojit své připomínky. Při shledání nesrovnalostí obdrží žadatel o podporu kopii kontrolní zprávy.
Pokud je kontrola na místě provedena pomocí dálkového průzkumu Země, mohou členské státy rozhodnout v případě, že kontrola pomocí dálkového průzkumu Země neobjevila žádnou nesrovnalost, neposkytnout žadatelům o podporu či jejich zástupcům možnost kontrolní zprávu podepsat.
ODDÍL 3
Snížení a vyloučení a neoprávněně vyplacené částky
Článek 26
Snížení a vyloučení
V případě rozdílu mezi informacemi uvedenými v žádostech o podporu a zjištěními shledanými kontrolami stanovenými v oddíle 2 použije dotyčný členský stát snížení a vyloučení z podpory. Tato snížení a vyloučení musejí být účinná, přiměřená a odrazující.
Článek 27
Výjimky z používání snížení a vyloučení
1. Snížení a vyloučení stanovená v článku 26 se nepoužijí, pokud žadatel o podporu předložil správné faktické údaje nebo může jakýmkoliv dalším způsobem prokázat, že nepochybil.
2. Snížení a vyloučení se nepoužijí, pokud jde o ty části žádosti o podporu, které žadatel o podporu písemně příslušnému orgánu označil za nesprávné nebo které se nesprávnými staly po podání žádosti, za podmínky, že žadatel o podporu nebyl zpraven o úmyslu příslušného orgánu vykonat kontrolu na místě a nebyl příslušným orgánem informován o nesrovnalostech zjištěných v jeho žádosti.
Na základě informací poskytnutých žadatelem o podporu tak, jak je uvedeno v prvním pododstavci, je žádost opravena, aby odrážela skutečný stav věci.
Článek 28
Odebrání neoprávněně vyplacených částek a sankce
1. V případě neoprávněné platby se přiměřeně použije článek 80 nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 (11).
2. Pokud neoprávněná platba vyplývá z nepravdivých prohlášení, nepravdivých dokladů nebo hrubé nedbalosti na straně žadatele o podporu, uloží se pokuta ve výši neoprávněně vyplacené částky zvýšené o úrok vypočítaný podle čl. 80 odst. 2 nařízení (ES) č. 1122/2009.
Článek 29
Vyšší moc a mimořádné okolnosti
V případech vyšší moci nebo mimořádných okolností ve smyslu čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013 se přiměřeně použije článek 75 nařízení (ES) č. 1122/2009.
KAPITOLA III
DOPROVODNÁ OPATŘENÍ
ODDÍL 1
Logo
Článek 30
Kontrola podmínek používání loga
Příslušné orgány pravidelně ověřují, zda schválené hospodářské subjekty splňují podmínky pro používání loga podle článku 5 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 a zda plní závazky stanovené v čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení v přenesené pravomoci.
Pověřené orgány mohou pověřit výkonem těchto kontrol k tomuto účelu zmocněné subjekty, které splňují veškeré odborné předpoklady a požadavky na nestrannost. V takovém případě tyto subjekty pravidelně vypracovávají zprávu o provádění svých kontrol.
Článek 31
Zneužití a zveřejnění loga
Členské státy použijí příslušná stávající vnitrostátní ustanovení, aby zabránily zneužití loga a případně za něj uvalily sankce, nebo přijmou k tomuto účelu nezbytná opatření. Na žádost Komise uvědomí Komisi o použitelných opatřeních.
Členské státy zajistí vhodné zveřejnění loga, jakož i produktů, pro něž může být použito.
Článek 32
Vnitrostátní opatření
1. Příslušné orgány přijmou případná další správní opatření nezbytná pro správu režimu loga. Uvedená opatření mohou stanovit zejména vybírání příspěvků od schválených hospodářských subjektů za vytištění loga nebo na pokrytí nákladů na správní řízení, jakož i nákladů plynoucích z kontrolních činností.
2. Na žádost Komise oznámí příslušné orgán Komisi útvary nebo případně subjekty příslušné pro udělování souhlasu stanoveného v čl. 6 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 a provádění kontrol požadovaných podle tohoto oddílu, jakož i další opatření uvedená v odstavci 1 tohoto článku.
3. Příslušné orgány oznámí Komisi každé schválení práva používat logo a uvedou název a sídlo producenta, produkty a období, na které bylo toto právo přiznáno.
Oznámení uvedené v tomto odstavci se provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
ODDÍL 2
Živočišná výroba
Článek 33
Chov hospodářských zvířat
1. Dovoz býčků kódu KN 0102 29 05, 0102 29 29 nebo 0102 29 49 pocházejících ze třetích zemí a určených k výkrmu a spotřebě ve francouzských zámořských departementech nebo na Madeiře nepodléhá dovozním clům, dokud místní stav býčků nedosáhne dostatečně vysoké úrovně, aby bylo zajištěno zachování a rozvoj místní produkce hovězího a telecího masa.
2. Aby bylo možné využít výjimky podle odstavce 1, dovozce nebo žadatel musí prokázat, že splňuje podmínky stanovené v článku 8 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 a to tak, že předloží:
a)
písemné prohlášení vydané při dovozu skotu do francouzských zámořských departementů nebo na Madeiru, že skot je určen k výkrmu po alespoň 120 dní od skutečného data jeho dovozu a k následnému spotřebování tamtéž;
b)
písemný závazek učiněný při dovozu skotu, že bude informovat příslušné orgány do jednoho měsíce od data jeho dovozu o hospodářství či hospodářstvích, ve kterých mají být zvířata vykrmována.
ODDÍL 3
Dovoz tabáku na kanárské ostrovy
Článek 34
Pravidla pro osvobození tabáku od cla
1. Roční období pro výpočet maximálního ročního množství tabáku, které má být osvobozeno od dovozního cla při přímém dovozu na Kanárské ostrovy, jak je uvedeno v čl. 29 odst. 1 třetím pododstavci nařízení (EU) č. 228/2013, trvá od 1. ledna kteréhokoli roku do 31. prosince téhož roku.
2. Množství surového a polozpracovaného tabáku podle čl. 29 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 se převádí na množství nezpracovaného odřapíkovaného tabáku pomocí koeficientů ekvivalence stanovených pro uvedené produkty v příloze VII tohoto nařízení.
Článek 35
Podmínky osvobození
1. Dovoz produktů uvedených v příloze VII podléhá předložení osvědčení o osvobození. Žádost o osvědčení a osvědčení obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze I části J.
Pokud není v tomto nařízení stanoveno jinak, články 3, 7 až 10, 12 a 16 tohoto nařízení, článek 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 a čl. 12 odst. 2 a článek 18 nařízení (EU) č. 228/2013 se použijí obdobně.
2. Příslušné orgány se ujistí o používání produktů uvedených v příloze VII v souladu s příslušnými předpisy Unie, zejména s články 291 až 300 nařízení (EHS) č. 2454/93.
KAPITOLA IV
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 36
Výplata podpor
Po ověření žádostí o podporu a průkazných dokladů a stanovení výše podpor podle programů POSEI uvedených v kapitole II nařízení (EU) č. 228/2013 vyplácejí příslušné orgány podporu za jeden kalendářní rok:
a)
v případě zvláštního režimu zásobování, opatření pro dovoz a dodávku živých zvířat a opatření podle článku 9 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 v průběhu celého roku;
b)
v případě přímých plateb v souladu s článkem 75 nařízení (EU) č. 1306/2013;
c)
v případě ostatních plateb během období od 16. října běžného roku do 30. června roku následujícího.
Článek 37
Ukazatele výkonnosti
Každý rok oznámí členské státy Komisi alespoň údaje týkající se ukazatelů výkonnosti podle přílohy VIII pro každý ze svých nejvzdálenějších regionů.
Uvedené údaje se oznamují v rámci výroční zprávy o provádění podle čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013.
Článek 38
Oznamování
1. Pokud jde o zvláštní režim zásobování, oznamují příslušné orgány Komisi nejpozději poslední den v měsíci následujícím po konci každého čtvrtletí tyto k onomu dni dostupné údaje týkající se úkonů provedených v předchozích měsíců ve vztahu k bilanci dodávek referenčního kalendářního roku v členění dle produktu a kódu KN a případně dle jednotlivých míst určení:
a)
množství v členění podle toho, zda byla dovezena ze třetích zemí, či zaslána z Unie;
b)
výše podpory, jakož i výdaje skutečně vyplacené v členění dle produktu a případně dle jednotlivých míst určení;
c)
množství, pro která nebyly využity licence a osvědčení, v členění dle kategorie licencí nebo osvědčení;
d)
množství, která byla případně znovu vyvezena či znovu zaslána v souladu s článkem 13, a jednotkové a celkové částky podpor získaných zpět;
e)
množství, jež byla v souladu s článkem 15 po zpracování případně znovu vyvezena či zaslána;
f)
převody v rámci celkového množství u dané kategorie produktů a změny předběžných odhadů dodávek během období;
g)
použitelný zůstatek a procento využití.
Údaje uvedené v prvním pododstavci jsou poskytovány na základě využitých licencí a osvědčení. Konečné údaje vztahující se k bilanci dodávek každého kalendářního roku musí být oznámeny Komisi nejpozději do 31. května následujícího roku.
2. Pokud jde o podporu místní produkce, členské státy sdělí Komisi:
a)
nejpozději do 30. dubna každého roku obdržené žádosti o podporu a příslušné částky za předchozí kalendářní rok;
b)
nejpozději do 31. července každého roku definitivně způsobilé žádosti o podporu a příslušné částky za předchozí kalendářní rok.
3. Oznamování podle tohoto článku se provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
4. Oznamování podle čl. 23 odst. 3 a čl. 32 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 se rovněž provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
Článek 39
Zpráva
1. Zpráva podle čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013 obsahuje mimo jiné:
a)
případné významné změny sociálně-ekonomického a zemědělského prostředí;
b)
souhrn dostupných materiálních a finančních údajů týkajících se provádění každého opatření doprovázený analýzou těchto údajů a v případě potřeby prezentaci a rozbor hospodářského odvětví, na které se toto opatření vztahuje;
c)
stav provádění opatření a priorit ve vztahu k jejich specifickým a obecným cílům ke dni předložení zprávy a s vyčíslením ukazatelů;
d)
výčet podstatných obtíží zjištěných při správě a provádění opatření;
e)
přezkoumání výsledků všech opatření s ohledem na jejich vzájemné vazby;
f)
u zvláštního režimu zásobování:
i)
údaje a analýzu týkající se vývoje cen a dopadu takto poskytnuté výhody, jakož i přijatá opatření a kontroly uskutečněné pro zajištění tohoto dopadu v souladu s článkem 6 tohoto nařízení,
ii)
vzhledem k ostatním dostupným podporám analýzu proporcionality této podpory ve vztahu k vícenákladům na dopravu do nejvzdálenějších regionů a k cenám použitým při vývozu do třetích zemí, jakož i v případě produktů určených ke zpracování nebo jako zemědělské vstupy vícenáklady spojené s ostrovní povahou a vzdálenou polohou;
g)
udání stupně realizace cílů každého z opatření stanovených v programu na základě objektivně měřitelných ukazatelů;
h)
údaje týkající se ročního odhadu dodávek dotčeného regionu, mimo jiné pokud jde o spotřebu, vývoj počtu hospodářských zvířat, produkci a obchod;
i)
údaje týkající se částek skutečně poskytnutých na základě kritérií stanovených členskými státy na provádění činností programu, tedy počet způsobilých producentů, počet zvířat a plochy, na které byly částky vyplaceny, nebo počet dotčených zemědělských podniků;
j)
informace o finančním provádění každé činnosti obsažené v programu;
k)
statistické údaje týkající se kontrol uskutečněných příslušnými orgány a případně uložených sankcí;
l)
připomínky dotyčného členského státu k provádění programu.
m)
roční údaje o ukazatelích výkonnosti podle článku 37 tohoto nařízení.
2. Zpráva podle odstavce 1 se předkládá Komisi v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
Článek 40
Změny programů
1. Změny, které mají být provedeny u každého programu POSEI, jsou předkládány ke schválení Komisi a musejí být řádně odůvodněny, přičemž se zejména uvedou:
a)
důvody případných potíží při provádění, které odůvodňují změnu programu;
b)
očekávané účinky změny;
c)
důsledky pro financování a ověřování závazků.
S výjimkou případů vyšší moci předkládají členské státy návrhy na změny programů pouze jednou za kalendářní rok a na program. Tyto návrhy na změny musí Komise obdržet nejpozději 30. září každého roku.
Nevyjádří-li Komise nesouhlas s navrhovanými změnami, budou tyto změny použitelné od 1. ledna roku následujícího po roku, ve kterém byly oznámeny.
Takovéto změny se mohou použít dříve, pokud Komise členskému státu před datem uvedeným ve třetím pododstavci písemně potvrdí, že oznámené změny jsou v souladu s právními předpisy Unie.
Pokud oznámená změna není v souladu s právními předpisy Unie, informuje Komise členský stát před datem uvedeným ve třetím pododstavci, že oznámená změna se nepoužije, dokud Komise neobdrží změnu, kterou lze označit za odpovídající právním předpisům Unie.
2. Odchylně od odstavce 1 vyhodnocuje Komise zvlášť následující změny navržené členskými státy a rozhoduje o jejich schválení postupem podle čl. 34 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013, a to nejpozději do čtyř měsíců od jejich podání:
a)
přistoupení nového nejvzdálenějšího regionu;
b)
zavedení do obecného programu nových kategorií produktů, které mají být podpořeny v rámci zvláštního režimu zásobování, nebo nových opatření na podporu místní zemědělské produkce; a
c)
zvýšení již schválené jednotkové částky podpor pro každé existující opatření o více než 50 % částky použitelné v době podání návrhu na změnu.
Aniž je dotčen postup stanovený v odstavci 1, mohou členské státy předkládat návrhy na změny stanovené v tomto odstavci jednou za kalendářní rok a na program. Návrhy na změny uvedené v tomto odstavci musí být Komisi doručeny nejpozději 31. července roku předcházejícího před rokem jejich použití.
Takto schválené změny se použijí od 1. ledna roku následujícího po roce, v němž došlo k předložení návrhu na změnu, nebo od data výslovně uvedeného v rozhodnutí o schválení.
3. Členské státy jsou oprávněny provádět následující změny, aniž by musely dodržet postup popsaný v odstavci 1, za předpokladu, že tyto změny sdělí Komisi:
a)
pokud jde o předběžné odhady dodávek, změny jednotlivých výší podpor až do 20 % nebo změny množství produktů, na něž se může vztahovat bilance dodávek, a tím změny celkové částky podpory přidělené každé řadě produktů;
b)
pokud jde o všechna opatření, přizpůsobení finančního příspěvku až do výše 20 % pro každé jednotlivé opatření, aniž jsou dotčeny finanční stropy podle článku 30 nařízení (EU) č. 228/2013 a za podmínky, že taková přizpůsobení jsou oznámena nejpozději do 30. dubna roku následujícího po kalendářním roce, k němuž se změněný finanční příspěvek vztahuje; a
c)
změny provedené na základě změn kódů a popisů uvedených v nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (12), které slouží k identifikaci produktů, jimž je poskytována podpora, pokud tyto změny neobnášejí žádnou modifikaci samotných produktů.
4. Změny uvedené v odstavci 3 se nepoužijí před datem jejich doručení Komisi. Musí být řádně vysvětleny a odůvodněny a musejí se zavést jenom jednou ročně s výjimkou těchto případů:
a)
vyšší moc nebo mimořádné okolnosti;
b)
změna množství produktů, na která se vztahuje režim zásobování;
c)
změny na základě změn kódů a popisů uvedených v nařízení (EHS) č. 2658/87.
5. Pro účely tohoto článku se rozumí:
a)
„opatřením“ seskupování režimů podpory a opatření nezbytných k dosažení jednoho nebo více cílů stanovených programem odpovídající položce, pro kterou je definován finanční příděl v tabulce financování uvedené v čl. 5 písm. a) nařízení (EU) č. 228/2013;
b)
„kategorií produktů“ všechny produkty, které sdílejí první dvě místa kódu KN podle nařízení (EHS) č. 2658/87.
6. Oznamování podle tohoto článku se provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
Článek 41
Snížení záloh
Aniž jsou dotčena obecná pravidla rozpočtové kázně, pokud budou informace, které členské státy v souladu s články 38 a 39 předají Komisi, neúplné nebo pokud nebude dodržena lhůta pro jejich předání, může Komise přistoupit k paušálnímu a dočasnému snížení záloh na zaúčtované zemědělské výdaje.
Článek 42
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. února 2014.
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 180/2014 VAN DE COMMISSIE
van 20 februari 2014
tot vaststelling van uitvoeringsbepalingen voor Verordening (EU) nr. 228/2013 van het Europees Parlement en de Raad houdende specifieke maatregelen op landbouwgebied ten behoeve van de ultraperifere gebieden van de Unie
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EU) nr. 228/2013 van het Europees Parlement en de Raad van 13 maart 2013 houdende specifieke maatregelen op landbouwgebied ten behoeve van de ultraperifere gebieden van de Unie en tot intrekking van Verordening (EG) nr. 247/2006 van de Raad (1), en met name artikel 6, lid 2, artikel 8, artikel 12, lid 3, artikel 13, lid 2, artikel 14, artikel 18, lid 1, tweede alinea, artikel 19, lid 3, artikel 21, lid 4, artikel 27, lid 1, en artikel 29, lid 2,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Verordening (EG) nr. 247/2006 van de Raad (2) is ingetrokken en vervangen door Verordening (EU) nr. 228/2013. Verordening (EU) nr. 228/2013 machtigt de Commissie om gedelegeerde en uitvoeringshandelingen vast te stellen. Om de vlotte werking van de regeling in het nieuwe rechtskader te waarborgen moeten de voorschriften middels dergelijke handelingen worden vastgesteld. De nieuwe voorschriften komen in de plaats van de uitvoeringsbepalingen van Verordening (EG) nr. 793/2006 van de Commissie (3). Die verordening is ingetrokken bij Gedelegeerde Verordening (EU) nr. 179/2014 van de Commissie (4).
(2)
Voor sommige landbouwproducten waarvoor vrijstelling van invoerrechten geldt, moet reeds een invoercertificaat worden overgelegd. Met het oog op administratieve vereenvoudiging is het dienstig om voor die producten het invoercertificaat als basisdocument voor het systeem van vrijstelling van invoerrechten te gebruiken.
(3)
Voor andere landbouwproducten waarvoor geen invoercertificaat hoeft te worden overgelegd, moet een document worden vastgesteld dat als basisdocument voor het systeem van vrijstelling van invoerrechten zal dienen. Daartoe moet een vrijstellingscertificaat worden gebruikt, dat wordt opgesteld op het formulier van het invoercertificaat.
(4)
Er moeten regels worden vastgesteld voor het bepalen van het bedrag van de steun die in het kader van de specifieke voorzieningsregeling voor de voorziening met producten wordt toegekend. In die regels moet rekening worden gehouden met de extra kosten van de voorziening van de ultraperifere gebieden, die het gevolg zijn van het afgelegen en insulaire karakter van die gebieden en voor hen een last vormen waarvan zij ernstig nadeel ondervinden. Om de producten van de Unie concurrerend te houden moet bij de vaststelling van die steun rekening worden gehouden met de bij uitvoer gehanteerde prijzen.
(5)
De steunregeling voor uit het grondgebied van de Unie geleverde producten moet worden beheerd door middel van een certificaat, hierna „steuncertificaat” genoemd, waarvoor wordt gebruikgemaakt van het formulier van het invoercertificaat.
(6)
Voor het beheer van de specifieke voorzieningsregeling moeten regels betreffende de afgifte van steuncertificaten worden opgesteld die afwijken van de normale regels die op grond van Verordening (EG) nr. 376/2008 van de Commissie (5) voor invoercertificaten gelden.
(7)
Bij het beheer van de specifieke voorzieningsregeling moet een tweeledig doel worden beoogd. Enerzijds moet worden gestreefd naar een snelle afgifte van de certificaten, met name door de opheffing van de algemene verplichting om van tevoren een zekerheid te stellen, en naar een snelle betaling van de steun bij levering van producten uit het grondgebied van de Unie. Anderzijds moeten de transacties worden gecontroleerd en gemonitord en moeten aan de beherende autoriteiten de instrumenten worden verschaft die zij nodig hebben om ervoor te zorgen dat de doelstellingen van de regeling worden bereikt. Deze doelstellingen zijn het waarborgen van een regelmatige voorziening met bepaalde landbouwproducten en het compenseren van de effecten van de geografische ligging van de ultraperifere gebieden door een daadwerkelijke doorberekening van de voordelen van de regeling tot het stadium waarin de voor de eindgebruiker bestemde producten op de markt worden gebracht.
(8)
De bepalingen voor het beheer van de specifieke voorzieningsregeling moeten garanderen dat, in het kader van de hoeveelheden die in de geraamde voorzieningsbalansen zijn vastgesteld, een geregistreerde marktdeelnemer voor de producten en de hoeveelheden waarop de door hem voor eigen rekening te verrichten handelstransactie betrekking heeft, een certificaat ontvangt tegen overlegging van documenten waaruit de realiteit van de transactie en de deugdelijkheid van de certificaataanvraag blijken.
(9)
Om de transacties waarvoor van de specifieke voorzieningsregeling wordt gebruikgemaakt, te kunnen monitoren zijn onder meer nodig een geldigheidsduur van de certificaten die aan de behoeften van het zee- en het luchtvervoer is aangepast, de verplichting om aan te tonen dat de door het certificaat gedekte levering op korte termijn heeft plaatsgevonden, en een verbod om de rechten en verplichtingen van de titularis van dat certificaat over te dragen.
(10)
De voordelen in de vorm van een vrijstelling van invoerrechten en van steun voor uit het grondgebied van de Unie geleverde producten moeten worden doorberekend in de productiekosten en in de door de eindgebruikers te betalen prijzen. Derhalve dient de daadwerkelijke doorberekening van die voordelen te worden gecontroleerd.
(11)
Er moeten voorschriften worden vastgesteld voor het verlenen van vergunningen voor en het monitoren van zowel de uitvoer naar derde landen van producten waarvoor van de specifieke voorzieningsregeling wordt gebruikgemaakt, als de verzending van dergelijke producten naar de rest van de Unie. Met name is het dienstig te bepalen welke maximumhoeveelheden verwerkte producten mogen worden uitgevoerd of verzonden in het kader van de traditionele uitvoer, respectievelijk de traditionele verzending, alsmede voor welke hoeveelheden producten of welke bestemmingen uitvoer van door plaatselijke verwerking verkregen producten mag worden toegestaan met het oog op de bevordering van de regionale handel.
(12)
Om de consumenten en de commerciële belangen van de marktdeelnemers te beschermen dienen producten die niet van gezonde handelskwaliteit zijn in de zin van artikel 28 van Verordening (EG) nr. 612/2009 van de Commissie (6), uiterlijk bij de eerste afzet ervan van de specifieke voorzieningsregeling te worden uitgesloten, en dienen passende maatregelen te worden vastgesteld voor de gevallen waarin niet aan deze eis wordt voldaan.
(13)
In het kader van de voor de ultraperifere gebieden geldende partnerschapsprocedures moeten de bevoegde autoriteiten van de lidstaten de administratieve bepalingen vaststellen die nodig zijn voor het beheer en de monitoring van de specifieke voorzieningsregeling.
(14)
Met het oog op de beoordeling van de tenuitvoerlegging van de regeling dient te worden bepaald dat de bevoegde autoriteiten van de lidstaten op gezette tijden verslag bij de Commissie moeten uitbrengen.
(15)
Voor iedere steunregeling ten behoeve van de lokale productie moeten de inhoud van de steunaanvragen en de ter rechtvaardiging over te leggen bewijsstukken worden vastgesteld.
(16)
Steunaanvragen die kennelijke fouten bevatten, moeten te allen tijde gewijzigd kunnen worden.
(17)
De steunaanvragen en de wijzigingen in de steunaanvragen moeten tijdig worden ingediend, zodat de nationale autoriteiten in staat zijn een doeltreffende controle van de juistheid van de steunaanvragen ten behoeve van de lokale productie te plannen en vervolgens uit te voeren. Daarom moeten de uiterste datums worden vastgesteld waarna de aanvragen niet meer kunnen worden aanvaard. Bovendien moeten kortingen worden toegepast om de steunaanvragers ertoe aan te zetten de termijnen in acht te nemen.
(18)
Aanvragers moet worden toegestaan hun steunaanvragen ten behoeve van de lokale productie te allen tijde geheel of gedeeltelijk in te trekken, voor zover de bevoegde autoriteit de aanvrager niet reeds heeft ingelicht over fouten in zijn steunaanvraag noch hem in kennis gesteld heeft van een controle ter plaatse waarbij vervolgens fouten in het in te trekken gedeelte worden ontdekt.
(19)
De inachtneming van de voorschriften voor de steunregelingen die in het kader van het geïntegreerde beheers- en controlesysteem worden beheerd, moet doeltreffend worden gemonitord. Daartoe moeten, ook met het oog op een geharmoniseerde monitoring in alle lidstaten, gedetailleerde criteria en technische procedures voor de uitvoering van administratieve controles en controles ter plaatse worden vastgesteld. In de gevallen waarin dit dienstig is, moeten de lidstaten ernaar streven de verschillende in deze verordening vastgestelde controles tegelijk met andere door de Unie voorgeschreven controles uit te voeren.
(20)
Het minimum aantal steunaanvragers bij wie in het kader van de verschillende steunregelingen controles ter plaatse moeten worden uitgevoerd, moet worden bepaald.
(21)
De steekproef voor het minimumpercentage controles ter plaatse moet deels op basis van een risicoanalyse en deels willekeurig worden samengesteld. De belangrijkste bij de risicoanalyse in aanmerking te nemen factoren moeten nader worden aangegeven.
(22)
Wanneer belangrijke onregelmatigheden worden geconstateerd, dient het aantal controles ter plaatse in het lopende jaar en de daaropvolgende jaren te worden verhoogd om aldus een redelijke garantie te verkrijgen dat de gegevens in de betrokken steunaanvragen juist zijn.
(23)
Met het oog op een doeltreffende controle ter plaatse is het voor de inspecteurs belangrijk om te weten waarom een steunaanvrager voor een controle ter plaatse is geselecteerd. De lidstaten moeten de informatie hierover bijhouden.
(24)
Om de nationale autoriteiten en de bevoegde autoriteiten van de Unie in staat te stellen te zorgen voor een follow-up van de uitgevoerde controles ter plaatse, moeten de bijzonderheden van deze controles in een controleverslag worden opgetekend. De steunaanvragers of hun vertegenwoordigers moeten in de gelegenheid worden gesteld dit verslag te ondertekenen. Voor controles door middel van teledetectie mag de lidstaten echter worden toegestaan de betrokkene daartoe dit recht uitsluitend te verlenen wanneer bij de controle onregelmatigheden aan het licht komen. Bovendien moet, ongeacht de aard van de controle ter plaatse, aan de steunaanvrager een afschrift van het verslag worden verstrekt wanneer onregelmatigheden worden geconstateerd.
(25)
Voor een doeltreffende bescherming van de financiële belangen van de Unie moeten geëigende maatregelen worden vastgesteld om onregelmatigheden en fraude te bestrijden.
(26)
Kortingen en uitsluitingen moeten worden vastgesteld met inachtneming van het evenredigheidsbeginsel en van de bijzondere problemen die door overmacht, uitzonderlijke omstandigheden of natuurrampen kunnen worden veroorzaakt. Deze kortingen en uitsluitingen moeten gedifferentieerd zijn naar de ernst van de onregelmatigheid en moeten gaan tot algehele uitsluiting, gedurende een bepaalde termijn, van één of meer steunregelingen ten behoeve van de lokale productie.
(27)
In het algemeen mogen geen kortingen en uitsluitingen worden toegepast wanneer de steunaanvragers feitelijk juiste gegevens hebben verschaft of wanneer zij kunnen bewijzen dat hun geen schuld treft.
(28)
Er mogen geen kortingen of uitsluitingen worden toegepast wanneer een aanvrager de bevoegde nationale autoriteiten fouten in aanvragen meldt, ongeacht de oorzaak van deze fouten, voor zover de aanvrager niet in kennis is gesteld van het feit dat de bevoegde autoriteit voornemens is bij hem een controle ter plaatse te verrichten, en deze autoriteit hem niet reeds over onregelmatigheden in zijn aanvraag heeft ingelicht. Hetzelfde dient te gelden voor onjuiste gegevens in het gecomputeriseerde gegevensbestand.
(29)
Wanneer aan een steunaanvrager meerdere kortingen moeten worden opgelegd, dienen deze afzonderlijk te worden toegepast. Bovendien dienen de in deze verordening vastgestelde kortingen en uitsluitingen te gelden onverminderd andere in unie- of nationaalrechtelijke voorschriften bepaalde sancties.
(30)
Wanneer een steunaanvrager ten gevolge van overmacht of uitzonderlijke omstandigheden niet in staat is de verplichtingen na te komen die gelden krachtens de uitvoeringsbepalingen voor de programma’s, moet hij toch aanspraak op de steun kunnen blijven maken. Er moet worden gepreciseerd welke omstandigheden de bevoegde autoriteiten onder meer als uitzonderlijke omstandigheden kunnen aanmerken.
(31)
Met het oog op een eenvormige toepassing van het beginsel van goede trouw in de hele Unie moet met betrekking tot de terugvordering van onverschuldigd betaalde bedragen worden bepaald onder welke voorwaarden op dit beginsel een beroep kan worden gedaan, onverminderd de behandeling van de betrokken uitgaven in het kader van de goedkeuring van de rekeningen.
(32)
De nodige bepalingen moeten worden vastgesteld voor de uitvoering van het logo dat bedoeld is om ruimere bekendheid te geven aan voor de ultraperifere gebieden van de Unie specifieke, al dan niet verwerkte kwaliteitsproducten van de landbouw en om het verbruik van deze producten te bevorderen.
(33)
De bevoegde autoriteiten van de betrokken gebieden moeten verantwoordelijk zijn voor de vaststelling van de aanvullende bestuursrechtelijke bepalingen die nodig zijn om voor de goede werking van de mechanismen voor de controle en de monitoring van het gebruik van het logo te zorgen en om de naleving van die verplichtingen te garanderen.
(34)
Met het oog op de vrijstelling van douanerechten bij de invoer van tabak op de Canarische eilanden moet de jaarperiode voor de berekening van de in artikel 29 van Verordening (EU) nr. 228/2013 bedoelde maximumhoeveelheid tabaksproducten worden bepaald. Met het oog op een zo groot mogelijke flexibiliteit dient tevens te worden toegestaan dat de totale hoeveelheid gestripte ruwe tabak naar gelang van de behoefte van de lokale industrie ook voor de invoer van andere producten gebruikt kan worden, rekening houdend met een equivalentiecoëfficiënt.
(35)
De procedures om de programma’s te wijzigen moeten worden vereenvoudigd om de programma’s soepeler en vlotter te kunnen aanpassen aan de reële omstandigheden op het vlak van de voorzieningsregeling en de lokale landbouwproductie. Daarom moet de uiterste datum voor de indiening van de jaarlijkse wijzigingen met twee maanden worden opgeschoven zodat die samenvalt met de uiterste datum die in artikel 32, lid 2, van Verordening (EU) nr. 228/2013 is vastgesteld voor de indiening van de jaarlijkse uitvoeringsverslagen. Grote wijzigingen moeten evenwel tijdig bij de Commissie worden ingediend zodat die grondig kunnen worden beoordeeld en daarvoor een goedkeuringsbesluit kan worden genomen tegen de datum waarop die wijzigingen van toepassing worden.
(36)
De lidstaten moeten de Commissie alle informatie over de uitvoering van de programma’s verstrekken die nodig is om mettertijd voor een adequate monitoring te zorgen. Daarom moet een minimale reeks gemeenschappelijke prestatie-indicatoren worden vastgesteld, alsmede de inhoud en de termijnen zowel voor de periodieke mededelingen en statistieken betreffende de specifieke voorzieningsregeling en de maatregelen ter ondersteuning van de plaatselijke productie, als voor de jaarlijkse uitvoeringsverslagen. Om het mogelijk te maken betrouwbaarder gegevens over de steunaanvragen voor ondersteuning van de lokale productie te verstrekken, moet de uiterste datum voor die kennisgeving met één maand worden opgeschoven.
(37)
Alle kennisgevingen van de lidstaten aan de Commissie die voor de goede werking van de regeling nodig zijn, moeten worden gedaan overeenkomstig Verordening (EG) nr. 792/2009 van de Commissie (7).
(38)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Comité van beheer voor rechtstreekse betalingen,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
HOOFDSTUK I
SPECIFIEKE VOORZIENINGSREGELING
SECTIE 1
Geraamde voorzieningsbalansen
Artikel 1
Inhoud en wijziging van de geraamde voorzieningsbalansen
In de geraamde voorzieningsbalansen die de lidstaten overeenkomstig artikel 9, lid 2, van Verordening (EU) nr. 228/2013 moeten opstellen, worden de hoeveelheden producten van essentieel belang vermeld die nodig zijn om elk kalenderjaar aan de voorzieningsbehoeften van elk ultraperifeer gebied te voldoen.
De lidstaten kunnen hun geraamde voorzieningsbalans wijzigen. Artikel 40 van deze verordening is op dergelijke wijzigingen van toepassing.
SECTIE 2
Voorziening door invoer uit derde landen
Artikel 2
Invoercertificaat
1. Voor de toepassing van artikel 12, lid 1, van Verordening (EU) nr. 228/2013 worden producten waarvoor een invoercertificaat moet worden overgelegd, van invoerrechten vrijgesteld tegen overlegging van dat certificaat.
2. Het invoercertificaat wordt opgesteld volgens het model dat is opgenomen in bijlage I bij Verordening (EG) nr. 376/2008.
Artikel 7, lid 5, de artikelen 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28 en 32 en de artikelen 35 tot en met 40 van Verordening (EG) nr. 376/2008 zijn van overeenkomstige toepassing tenzij in de onderhavige verordening anders is bepaald.
3. In vak 20 van de invoercertificaataanvraag en van het invoercertificaat wordt een van de in bijlage I, deel A, opgenomen vermeldingen aangebracht, alsmede een van de in bijlage I, deel B, opgenomen vermeldingen.
4. In vak 12 van het invoercertificaat wordt de laatste dag van geldigheid vermeld.
5. Het invoercertificaat wordt op verzoek van de belanghebbenden door de bevoegde autoriteiten afgegeven binnen de grenzen van de geraamde voorzieningsbalansen.
6. Op de hoeveelheden boven die welke op het invoercertificaat zijn vermeld, worden invoerrechten geheven. De tolerantie van 5 % waarin artikel 7, lid 4, van Verordening (EG) nr. 376/2008 voorziet, wordt toegekend mits de desbetreffende invoerrechten worden betaald.
Artikel 3
Vrijstellingscertificaat
1. Voor de toepassing van artikel 12, lid 1, van Verordening (EU) nr. 228/2013 worden producten waarvoor geen invoercertificaat hoeft te worden overgelegd, van invoerrechten vrijgesteld tegen overlegging van een vrijstellingscertificaat.
2. Het vrijstellingscertificaat wordt opgesteld volgens het model van het invoercertificaat dat is opgenomen in bijlage I bij Verordening (EG) nr. 376/2008.
Artikel 7, lid 5, de artikelen 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28 en 32 en de artikelen 35 tot en met 40 van Verordening (EG) nr. 376/2008 zijn van overeenkomstige toepassing tenzij in de onderhavige verordening anders is bepaald.
3. In het linkerbovenvak van het certificaat wordt een van de in bijlage I, deel C, opgenomen vermeldingen gedrukt of met een stempel aangebracht.
4. In vak 20 van de vrijstellingscertificaataanvraag en van het vrijstellingscertificaat wordt een van de in bijlage I, deel D, opgenomen vermeldingen aangebracht, alsmede een van de in bijlage I, deel B, opgenomen vermeldingen.
5. In vak 12 van het vrijstellingscertificaat wordt de laatste dag van geldigheid vermeld.
6. Het vrijstellingscertificaat wordt op verzoek van de belanghebbenden door de bevoegde autoriteiten afgegeven binnen de grenzen van de geraamde voorzieningsbalansen.
SECTIE 3
Voorziening met producten uit de unie
Artikel 4
Vaststelling en toekenning van de steun
1. Met het oog op de toepassing van artikel 10, lid 2, van Verordening (EU) nr. 228/2013 stelt de lidstaat in het kader van het programma het steunbedrag vast dat moet worden verleend om de afgelegen ligging en het insulaire en ultraperifere karakter te compenseren, en bij die vaststelling houdt hij rekening met het volgende:
(a)
wat de specifieke extra vervoerkosten betreft, de overslag die nodig is om de goederen naar de betrokken ultraperifere gebieden te brengen;
(b)
wat de specifieke extra kosten van de lokale verwerking betreft, de geringe omvang van de markt, de noodzaak de voorziening zeker te stellen en de specifieke kwaliteitseisen waaraan de in de betrokken ultraperifere gebieden benodigde goederen moeten voldoen.
Artikel 5
Steuncertificaat en betaling
1. De steun wordt uitbetaald na overlegging van een volledig uitgeput certificaat, hierna „steuncertificaat” genoemd.
Overlegging van een steuncertificaat aan de met de betaling belaste autoriteiten geldt als steunaanvraag. Het certificaat wordt, behalve in geval van overmacht of van uitzonderlijke weersomstandigheden, overgelegd binnen 30 dagen na de datum waarop het is afgeboekt. Bij overschrijding van deze termijn wordt het steunbedrag verlaagd met 5 % per dag overschrijding.
De steun wordt door de bevoegde autoriteiten betaald binnen 90 dagen te rekenen vanaf de dag waarop het gebruikte certificaat is ingediend, behalve:
(a)
in geval van overmacht of van uitzonderlijke weersomstandigheden;
(b)
wanneer ten aanzien van het bestaan van het recht op steun een administratief onderzoek is geopend; in dit geval wordt de steun pas uitbetaald nadat het recht erop is erkend.
2. Het steuncertificaat wordt opgesteld volgens het model van het invoercertificaat dat is opgenomen in bijlage I bij Verordening (EG) nr. 376/2008.
Artikel 7, lid 5, de artikelen 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28 en 32 en de artikelen 35 tot en met 40 van Verordening (EG) nr. 376/2008 zijn van overeenkomstige toepassing tenzij in de onderhavige verordening anders is bepaald.
3. In het linkerbovenvak van het certificaat wordt een van de in bijlage I, deel E, opgenomen vermeldingen gedrukt of met een stempel aangebracht.
De vakken 7 en 8 van het certificaat worden volledig doorgehaald.
4. In vak 20 van de steuncertificaataanvraag en van het steuncertificaat wordt een van de in bijlage I, deel F, opgenomen vermeldingen aangebracht, alsmede een van de in bijlage I, deel G, opgenomen vermeldingen.
5. In vak 12 van het steuncertificaat wordt de laatste dag van geldigheid vermeld.
6. Het toe te passen steunbedrag is het bedrag dat geldt op de dag waarop de steuncertificaataanvraag wordt ingediend.
7. Het steuncertificaat wordt op verzoek van de belanghebbenden door de bevoegde autoriteiten afgegeven binnen de grenzen van de geraamde voorzieningsbalansen.
SECTIE 4
Gemeenschappelijke bepalingen
Artikel 6
Doorberekening van het voordeel aan de eindgebruiker
Voor de toepassing van artikel 13, lid 1, van Verordening (EU) nr. 228/2013 nemen de bevoegde autoriteiten alle passende maatregelen om na te gaan of het voordeel daadwerkelijk aan de eindgebruiker wordt doorberekend. Daartoe kunnen zij de door de verschillende betrokken marktdeelnemers gehanteerde handelsmarges en prijzen beoordelen.
De in de eerste alinea bedoelde maatregelen, waaronder met name de controlepunten die voor het constateren van de doorberekening van de steun worden gehanteerd, en de eventuele wijzigingen daarvan worden aan de Commissie meegedeeld in het kader van het in artikel 32, lid 2, van Verordening (EU) nr. 228/2013 bedoelde jaarlijkse uitvoeringsverslag.
Artikel 7
Register van de marktdeelnemers
1. Om te kunnen worden ingeschreven in het register als bedoeld in artikel 12, lid 1, tweede alinea, van Verordening (EU) nr. 228/2013 verbindt de marktdeelnemer zich ertoe om:
(a)
de bevoegde autoriteiten op hun verzoek alle nuttige gegevens over de uitgeoefende handelsactiviteiten te verstrekken, met name wat de gehanteerde prijzen en winstmarges betreft;
(b)
uitsluitend in eigen naam en voor eigen rekening te handelen;
(c)
certificaataanvragen in te dienen in verhouding tot zijn werkelijke afzetcapaciteit voor de betrokken producten, welke capaciteit door verwijzing naar objectieve elementen moet worden aangetoond;
(d)
zich te onthouden van elke handelwijze die een kunstmatige schaarste aan producten kan veroorzaken, en de beschikbare producten niet tegen abnormaal lage prijzen op de markt te brengen;
(e)
bij de afzet van de landbouwproducten in het betrokken ultraperifere gebied, ten genoegen van de bevoegde autoriteiten het voordeel door te berekenen aan de eindgebruiker.
2. Een marktdeelnemer die voornemens is onverwerkte, verwerkte of verpakte producten te verzenden of uit te voeren overeenkomstig artikel 13, verklaart bij de indiening van zijn registratieverzoek of daarna voornemens te zijn een dergelijke activiteit te ontplooien en geeft in voorkomend geval de vestigingsplaats van de verpakkingsinstallaties aan.
3. Een verwerker die voornemens is verwerkte producten uit te voeren of te verzenden overeenkomstig artikel 13 of 15, verklaart bij de indiening van zijn registratieverzoek of daarna voornemens te zijn een dergelijke activiteit te ontplooien, geeft de vestigingsplaats van de verwerkingsinstallaties aan en legt in voorkomend geval de analytische lijsten van de verwerkte producten over.
Artikel 8
Door de marktdeelnemers over te leggen documenten en geldigheidsduur van het certificaat
1. Onder voorbehoud van het bepaalde in artikel 2, lid 5, artikel 3, lid 6, artikel 5, lid 7, en de artikelen 11 en 12 aanvaarden de bevoegde autoriteiten de door een marktdeelnemer voor een bepaalde verzending ingediende aanvraag voor een invoer-, een vrijstellings- of een steuncertificaat indien deze vergezeld gaat van het origineel of een voor eensluidend gewaarmerkte kopie van de aankoopfactuur en van het origineel of een voor eensluidend gewaarmerkte kopie van de volgende documenten:
(a)
met betrekking tot het invoer- of het vrijstellingscertificaat:
(i)
de zeevrachtbrief (connossement), de luchtvrachtbrief of het multimodale vervoersdocument,
(ii)
het certificaat van oorsprong voor producten uit derde landen;
(b)
met betrekking tot het steuncertificaat:
(i)
het document T2L of het document T2LF in de omstandigheden als bedoeld in artikel 315, leden 1 en 2, van Verordening (EEG) nr. 2454/93 van de Commissie (8), of
(ii)
een aangifte van het type CO als omschreven in artikel 786, lid 2, onder a), en bijlage 38, titel II, vak 1, van die verordening.
De genoemde documenten mogen in de vorm van een elektronisch bericht worden doorgestuurd. Als de controlerende bevoegde autoriteit geen toegang heeft tot het IT-systeem waarmee dergelijke elektronische documenten worden beheerd en geproduceerd, wordt het elektronisch bericht vervangen door een naar behoren voor eensluidend gewaarmerkte print-out.
De aankoopfactuur en het connossement of de luchtvrachtbrief zijn op naam van de aanvrager van het certificaat gesteld.
2. De geldigheidsduur van het certificaat wordt vastgesteld in overeenstemming met de termijn waarbinnen het vervoer plaatsvindt. Die geldigheidsduur kan in bijzondere gevallen, op grond van ernstige en onvoorzienbare moeilijkheden die het vervoer vertragen, door de bevoegde autoriteit worden verlengd, maar mag, gerekend vanaf de datum van afgifte van het certificaat, niet meer dan twee maanden bestrijken.
Artikel 9
Overlegging van de certificaten en presentatie van de goederen
1. Voor de onder de specifieke voorzieningsregeling vallende producten worden de invoer-, vrijstellings- of steuncertificaten met het oog op het vervullen van de douaneformaliteiten aan de douaneautoriteiten overgelegd binnen 15 werkdagen te rekenen vanaf de datum waarop toestemming voor het lossen van de goederen is gegeven. De bevoegde autoriteiten kunnen die maximumtermijn verkorten.
Voor producten die het voorwerp van actieve veredeling of douaneopslag op de Azoren, Madeira of de Canarische Eilanden zijn geweest en die daar later in het vrije verkeer worden gebracht, gaat de maximumtermijn van 15 dagen in op de datum waarop de in de eerste alinea bedoelde certificaten worden aangevraagd.
2. De goederen worden, in overeenstemming met het overgelegde certificaat, in bulk of in afzonderlijke partijen gepresenteerd.
De certificaten worden bij de vervulling van de douaneformaliteiten slechts voor een enkele transactie gebruikt.
Artikel 10
Kwaliteit van de producten
Of de producten aan de eisen van artikel 10, lid 4, van Verordening (EU) nr. 228/2013 voldoen, wordt uiterlijk in het stadium van de eerste afzet onderzocht volgens de in de Unie geldende normen of gebruiken.
Wanneer wordt geconstateerd dat het product niet aan de eisen van artikel 10, lid 4, van Verordening (EU) nr. 228/2013 voldoet, wordt het voordeel van de specifieke voorzieningsregeling ingetrokken en wordt de desbetreffende hoeveelheid weer in de geraamde voorzieningsbalans bijgeschreven. Indien overeenkomstig artikel 5 van deze verordening steun is toegekend, wordt de steun terugbetaald. Indien invoer heeft plaatsgevonden overeenkomstig artikel 2 of 3 van deze verordening, wordt het invoerrecht betaald tenzij de belanghebbende het bewijs levert dat de producten opnieuw zijn uitgevoerd of zijn vernietigd.
Artikel 11
Duidelijke toename van de certificaataanvragen
1. Wanneer uit de stand van uitvoering van een geraamde voorzieningsbalans voor een bepaald product een duidelijke toename van de aanvragen om invoer-, vrijstellings- of steuncertificaten blijkt en wanneer door die toename een of meer doelstellingen van de specifieke voorzieningsregeling niet gehaald dreigen te worden, neemt de lidstaat, na overleg met de betrokken autoriteiten, de nodige maatregelen om de voorziening van het betrokken ultraperifere gebied met de producten van essentieel belang veilig te stellen, rekening houdend met de beschikbare hoeveelheden en met de eisen van de prioritaire sectoren.
2. Als de lidstaten, na overleg met de betrokken autoriteiten, besluiten de afgifte van certificaten te beperken, passen de bevoegde autoriteiten een uniform verminderingspercentage toe op alle in behandeling zijnde aanvragen.
Artikel 12
Vaststelling van een maximumhoeveelheid per certificaataanvraag
Voor zover dat strikt noodzakelijk is ter voorkoming van verstoringen van de markt van de betrokken ultraperifere gebieden of van de ontwikkeling van speculatieve activiteiten die het goed functioneren van de specifieke voorzieningsregeling ernstig kunnen schaden, kunnen de bevoegde autoriteiten een maximumhoeveelheid per certificaataanvraag vaststellen.
De bevoegde autoriteiten stellen de Commissie onverwijld in kennis van de gevallen waarin dit artikel wordt toegepast.
De in dit artikel bedoelde kennisgeving wordt gedaan overeenkomstig Verordening (EG) nr. 792/2009.
SECTIE 5
Uitvoer en verzending
Artikel 13
Uitvoer- en verzendingsvoorwaarden
1. Voor de uitvoer of de verzending van onverwerkte producten waarvoor de specifieke voorzieningsregeling is toegepast, of van verpakte of verwerkte producten die producten bevatten waarvoor de specifieke voorzieningsregeling is toegepast, gelden de voorwaarden die zijn vastgesteld in de leden 2 tot en met 6.
2. Voor uitgevoerde producten wordt in vak 44 van de uitvoeraangifte een van de vermeldingen aangebracht die in bijlage I, deel H, zijn opgenomen.
3. De hoeveelheden producten waarvoor vrijstelling van invoerrechten is verleend en die worden uitgevoerd, worden weer bijgeschreven in de geraamde voorzieningsbalans.
Voor deze producten kan geen uitvoerrestitutie worden toegekend.
4. De hoeveelheden producten waarvoor vrijstelling van invoerrechten is verleend en die worden verzonden, worden weer bijgeschreven in de geraamde voorzieningsbalans, en uiterlijk bij de verzending maakt de verzender het bedrag van de op de dag van invoer geldende invoerrechten erga omnes over.
Deze producten mogen niet worden verzonden zolang de in de eerste alinea bedoelde overmaking niet heeft plaatsgevonden.
Wanneer het materieel niet mogelijk is de dag van invoer te bepalen, worden de producten geacht te zijn ingevoerd op de dag waarop de hoogste invoerrechten erga omnes gelden in de periode van zes maanden vóór de datum van de verzending.
5. De hoeveelheden producten waarvoor steun is betaald en die worden uitgevoerd of verzonden, worden weer bijgeschreven in de geraamde voorzieningsbalans, en de exporteur of verzender betaalt uiterlijk bij de uitvoer of de verzending de toegekende steun terug.
Deze producten mogen niet worden verzonden of uitgevoerd zolang de in de eerste alinea bedoelde terugbetaling niet heeft plaatsgevonden.
Wanneer het materieel niet mogelijk is het bedrag van de toegekende steun te bepalen, wordt ervan uitgegaan dat voor de producten het hoogste steunbedrag is ontvangen dat de Unie voor deze producten heeft vastgesteld in de zes maanden vóór de indiening van de aanvraag tot uitvoer of verzending.
Voor deze producten kan een uitvoerrestitutie worden toegekend voor zover aan de voorwaarden voor de toekenning van die steun is voldaan.
6. De bevoegde autoriteiten staan de uitvoer of de verzending van hoeveelheden verwerkte producten, andere dan die welke in de leden 3, 4 en 5 van dit artikel en in artikel 15 worden bedoeld, slechts toe voor zover de exporteur verklaart dat voor die producten de specifieke voorzieningsregeling niet is toegepast.
De bevoegde autoriteiten staan de wederuitvoer of de herverzending van onverwerkte of verpakte producten, andere dan die welke in de leden 3, 4 en 5 van dit artikel worden bedoeld, slechts toe voor zover de exporteur verklaart dat voor die producten de specifieke voorzieningsregeling niet is toegepast.
De bevoegde autoriteiten verrichten de controles die nodig zijn om na te gaan of de in de eerste en de tweede alinea bedoelde verklaringen juist zijn en vorderen in voorkomend geval het toegekende voordeel terug.
Artikel 14
Uitvoercertificaat en aanzienlijke toename van de uitvoer
1. Bij uitvoer van de volgende producten hoeft geen uitvoercertificaat te worden overgelegd:
(a)
de in artikel 13, lid 3, bedoelde producten;
(b)
de in lid 13, lid 5, bedoelde producten die niet voldoen aan de voorwaarden voor de toekenning van een uitvoerrestitutie.
2. Indien de regelmatige voorziening van de ultraperifere gebieden in gevaar dreigt te worden gebracht door een aanzienlijke toename van de uitvoer van de in artikel 13, lid 1, bedoelde producten, kunnen de bevoegde autoriteiten een kwantitatieve beperking vaststellen die toereikend is om ervoor te zorgen dat de prioritaire behoeften in de betrokken sectoren worden gedekt. Die kwantitatieve beperking wordt op niet-discriminerende wijze toegepast.
Artikel 15
Traditionele uitvoer, uitvoer in het kader van de regionale handel en traditionele verzending van verwerkte producten
1. Een verwerker die overeenkomstig artikel 7, lid 3, het voornemen te kennen heeft gegeven verwerkte producten die grondstoffen bevatten waarvoor de specifieke voorzieningsregeling is toegepast, uit te voeren in het kader van traditionele handelsstromen of van de regionale handel of te verzenden in het kader van traditionele handelsstromen als bedoeld in artikel 14, lid 2, van Verordening (EU) nr. 228/2013, kan zulks doen binnen de grenzen van de in de bijlagen II tot en met V bij deze verordening aangegeven jaarlijkse hoeveelheden. De bevoegde autoriteiten geven de nodige vergunningen af om te garanderen dat de transacties die jaarlijkse hoeveelheden niet te boven gaan.
De in artikel 14, lid 3, van Verordening (EU) nr. 228/2013 bedoelde lijst van landen is in bijlage VI bij de onderhavige verordening opgenomen.
Voor uitvoer in het kader van de regionale handel legt de exporteur de in artikel 17 van Verordening (EG) nr. 612/2009 bedoelde documenten binnen de in artikel 46 van die verordening gestelde termijnen aan de bevoegde autoriteiten over. Worden deze documenten niet binnen die termijnen overgelegd, dan vorderen de bevoegde autoriteiten het op grond van de specifieke voorzieningsregeling toegekende voordeel terug.
2. Bij uitvoer van de in dit artikel bedoelde producten hoeft geen uitvoercertificaat te worden overgelegd.
3. Voor de in dit artikel bedoelde uitgevoerde producten wordt in vak 44 van de uitvoeraangifte een van de in bijlage I, deel I, opgenomen vermeldingen aangebracht.
SECTIE 6
Beheer, controles en monitoring
Artikel 16
Controles
1. De administratieve controles bij de invoer, het binnenbrengen, de uitvoer en de verzending van landbouwproducten gebeuren grondig en bestaan met name uit kruiscontroles met de in artikel 8, lid 1, bedoelde documenten.
2. De fysieke controles bij de invoer, het binnenbrengen, de uitvoer en de verzending van landbouwproducten die in het betrokken ultraperifere gebied worden verricht, hebben betrekking op een representatieve steekproef van ten minste 5 % van de certificaten die overeenkomstig artikel 9 worden overgelegd.
Voor die fysieke controles is Verordening (EG) nr. 1276/2008 van de Commissie (9) van overeenkomstige toepassing.
In bijzondere situaties kan de Commissie verlangen dat voor de fysieke controles andere percentages worden toegepast.
Artikel 17
Nationale beheers- en monitoringsbepalingen
De bevoegde autoriteiten stellen de aanvullende bepalingen vast die nodig zijn voor het in „real time” beheren en monitoren van de specifieke voorzieningsregeling.
Op verzoek van de Commissie stellen zij de Commissie in kennis van de maatregelen die zij op grond van de eerste alinea toepassen.
HOOFDSTUK II
MAATREGELEN TER ONDERSTEUNING VAN DE LOKALE LANDBOUWPRODUCTIE
SECTIE 1
Steunaanvragen
Artikel 18
Indiening van de aanvragen
De steunaanvragen voor een bepaald kalenderjaar worden bij de door de bevoegde autoriteiten van de lidstaat aangewezen diensten ingediend overeenkomstig de door deze autoriteiten voorgeschreven modellen en binnen de door die autoriteiten bepaalde termijnen. Deze termijnen worden zo vastgesteld dat de nodige controles ter plaatse kunnen worden verricht en dat de uiterste datum niet later valt dan 28 februari van het daaropvolgende kalenderjaar.
Artikel 19
Verbetering van kennelijke fouten
In geval van een door de bevoegde autoriteit erkende kennelijke fout kan een steunaanvraag te allen tijde na de indiening worden aangepast.
Artikel 20
Te late indiening van aanvragen
Behoudens overmacht of uitzonderlijke omstandigheden wordt bij indiening van een steunaanvraag na de overeenkomstig artikel 18 bepaalde termijn het steunbedrag waarop de steunaanvrager recht zou hebben indien hij de aanvraag tijdig had ingediend, verlaagd met 1 % per werkdag vertraging. Bij een termijnoverschrijding van meer dan 25 dagen wordt de aanvraag onontvankelijk verklaard.
Artikel 21
Intrekking van steunaanvragen
1. Een steunaanvraag kan te allen tijde geheel of gedeeltelijk worden ingetrokken.
Wanneer echter de bevoegde autoriteit de steunaanvrager reeds in kennis heeft gesteld van onregelmatigheden in zijn steunaanvraag of van haar voornemen bij hem een controle ter plaatse uit te voeren, waarbij vervolgens onregelmatigheden worden ontdekt, mogen de bij de onregelmatigheden betrokken gedeelten van de aanvraag niet worden ingetrokken.
2. Door de volledige of gedeeltelijke intrekking van de steunaanvraag overeenkomstig lid 1 wordt de aanvrager teruggebracht in de toestand waarin hij zich vóór de indiening van de betrokken aanvraag of van het betrokken gedeelte ervan bevond.
SECTIE 2
Controles
Artikel 22
Algemene beginselen
De controles bestaan uit administratieve controles en controles ter plaatse.
De administratieve controles gebeuren grondig en omvatten kruiscontroles met onder meer de gegevens van het geïntegreerd beheers- en controlesysteem als bedoeld in titel V, hoofdstuk II, titel VI, hoofdstuk II, de artikelen 47 en 61 en artikel 102, lid 3, van Verordening (EU) nr. 1306/2013 van het Europees Parlement en de Raad (10).
Aan de hand van een risicoanalyse overeenkomstig artikel 24, lid 1, van deze verordening controleren de bevoegde autoriteiten ter plaatse een steekproef van steunaanvragen die minstens 5 % van de steunaanvragen omvat. De steekproef moet ook ten minste 5 % vertegenwoordigen van de hoeveelheden waarvoor steun wordt verleend.
Wanneer nodig maken de lidstaten gebruik van het geïntegreerde beheers- en controlesysteem.
Artikel 23
Controles ter plaatse
1. De controles ter plaatse worden onverwachts uitgevoerd. Zij mogen worden aangekondigd, doch slechts zolang van tevoren als strikt noodzakelijk is en voor zover het doel van de controle daardoor niet in gevaar komt. Behalve in behoorlijk gemotiveerde gevallen mag de aankondiging nooit meer dan 48 uur van tevoren plaatsvinden.
2. Voor zover dienstig worden de controles ter plaatse in het kader van deze sectie tegelijk met in andere uniale regelingen voorgeschreven controles verricht.
3. De steunaanvraag (aanvragen) wordt (worden) afgewezen indien de steunaanvrager of zijn vertegenwoordiger een controle ter plaatse verhindert.
Artikel 24
Selectie van de ter plaatse te controleren steunaanvragers
1. Aan de hand van een risicoanalyse en op basis van de representativiteit van de ingediende steunaanvragen bepaalt de bevoegde autoriteit bij welke steunaanvragers een controle ter plaatse moet worden verricht. Bij de risicoanalyse wordt rekening gehouden met:
(a)
het steunbedrag;
(b)
het aantal percelen landbouwgrond, de oppervlakte en het aantal dieren waarvoor de steun wordt aangevraagd, of de geproduceerde, vervoerde, verwerkte of in de handel gebrachte hoeveelheid;
(c)
wijzigingen ten opzichte van het voorgaande jaar;
(d)
de controleresultaten in de voorgaande jaren;
(e)
andere door de lidstaten te bepalen factoren.
Om de representativiteit te waarborgen selecteren de lidstaten door middel van een aselecte steekproef 20 tot 25 % van het minimum aantal steunaanvragers bij wie een controle ter plaatse moet worden uitgevoerd.
2. De bevoegde autoriteit maakt aantekening van de redenen waarom een steunaanvrager voor een controle ter plaatse is geselecteerd. De inspecteur die de controle ter plaatse moet verrichten, wordt vóór het begin van de controle van deze redenen in kennis gesteld.
Artikel 25
Controleverslag
1. Van elke controle ter plaatse wordt een controleverslag opgesteld aan de hand waarvan de bijzonderheden van de controle kunnen worden nagetrokken. In het verslag worden met name de volgende gegevens vermeld:
(a)
de gecontroleerde steunregeling en -aanvragen;
(b)
de aanwezige personen;
(c)
de gecontroleerde percelen landbouwgrond, de opgemeten percelen landbouwgrond en de meetresultaten per perceel landbouwgrond, alsmede de gebruikte meettechnieken;
(d)
het aantal aanwezige dieren per diersoort, en in voorkomend geval de oormerknummers, de inschrijvingen in het register, de gegevens in het gecomputeriseerde gegevensbestand voor runderen en de bewijsstukken die zijn gecontroleerd, alsmede de resultaten van de controles, en in voorkomend geval, bijzondere opmerkingen betreffende specifieke dieren of hun identificatiecode;
(e)
de geproduceerde, vervoerde, verwerkte of in de handel gebrachte hoeveelheden die zijn gecontroleerd;
(f)
of de steunaanvrager van de controle in kennis was gesteld en, zo ja, hoelang van tevoren;
(g)
gegevens betreffende eventuele andere verrichte controles.
2. De steunaanvrager of zijn vertegenwoordiger wordt in de gelegenheid gesteld het verslag te ondertekenen om aldus te bevestigen dat hij bij de controle aanwezig was, en er opmerkingen over de controle aan toe te voegen. Wanneer onregelmatigheden worden vastgesteld, wordt aan de steunaanvrager een afschrift van het contoleverslag verstrekt.
Ten aanzien van door middel van teledetectie uitgevoerde controles ter plaatse kunnen de lidstaten besluiten dat de steunaanvrager of zijn vertegenwoordiger niet in de gelegenheid hoeft te worden gesteld het controleverslag te ondertekenen indien geen onregelmatigheden worden ontdekt.
SECTIE 3
Kortingen, uitsluitingen en onverschuldigde betalingen
Artikel 26
Kortingen en uitsluitingen
Als de in het kader van de steunaanvragen vermelde gegevens afwijken van wat wordt geconstateerd bij de in sectie 2 bedoelde controles, past de betrokken lidstaat kortingen op en uitsluitingen van de steun toe. Deze kortingen en uitsluitingen zijn doeltreffend, evenredig en afschrikkend.
Artikel 27
Uitzonderingen op de toepassing van kortingen en uitsluitingen
1. De in artikel 26 bedoelde kortingen en uitsluitingen zijn niet van toepassing wanneer de steunaanvrager feitelijk juiste gegevens heeft verschaft of wanneer hij anderszins kan bewijzen dat hem geen schuld treft.
2. De kortingen en uitsluitingen zijn ook niet van toepassing op die onderdelen van de steunaanvraag ten aanzien waarvan de steunaanvrager de bevoegde autoriteit schriftelijk heeft meegedeeld dat de aanvraag fouten bevat of niet langer juist is, tenzij de steunaanvrager in kennis is gesteld van het voornemen van de bevoegde autoriteit bij hem een controle ter plaatse te verrichten of deze autoriteit de steunaanvrager reeds over onregelmatigheden in de betrokken aanvraag heeft ingelicht.
De in de eerste alinea bedoelde mededeling van de steunaanvrager heeft een aanpassing van de steunaanvraag aan de feitelijke toestand tot gevolg.
Artikel 28
Terugvordering van onverschuldigd betaalde bedragen en sancties
1. In geval van een onverschuldigde betaling is artikel 80 van Verordening (EG) nr. 1122/2009 van de Commissie (11) van overeenkomstige toepassing.
2. Wanneer ten onrechte steun is betaald als gevolg van valse verklaringen, valse documenten of grove nalatigheid van de steunaanvrager, wordt een sanctie toegepast waarvan het bedrag gelijk is aan het ten onrechte ontvangen bedrag, vermeerderd met een rente die wordt berekend overeenkomstig artikel 80, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1122/2009.
Artikel 29
Overmacht en uitzonderlijke omstandigheden
In gevallen van overmacht of uitzonderlijke omstandigheden in de zin van artikel 2, lid 2, van Verordening (EU) nr. 1306/2013, is artikel 75 van Verordening (EG) nr. 1122/2009 van overeenkomstige toepassing.
HOOFDSTUK III
BEGELEIDENDE MAATREGELEN
SECTIE 1
Logo
Artikel 30
Controle op de naleving van de voorwaarden voor het gebruik van het logo
De bevoegde autoriteiten gaan regelmatig na of de erkende marktdeelnemers de voorwaarden voor het gebruik van het logo als bedoeld in artikel 5 van Gedelegeerde Verordening (EU) nr. 179/2014, in acht nemen en of zij de in artikel 6, lid 4, van die gedelegeerde verordening bedoelde verbintenissen nakomen.
De bevoegde autoriteiten kunnen de controles laten uitvoeren door daartoe gemachtigde organisaties die over de daarvoor nodige technische expertise beschikken en de vereiste neutraliteit aan de dag leggen. In dit geval brengen deze organisaties de bevoegde autoriteiten regelmatig verslag uit over hun controleopdracht.
Artikel 31
Onrechtmatig gebruik van en publiciteit voor het logo
De lidstaten passen de bestaande relevante nationale bepalingen toe om onrechtmatig gebruik van het logo te voorkomen en, in voorkomend geval, te bestraffen, of zij stellen de maatregelen daartoe vast. Op verzoek van de Commissie delen zij de Commissie de geldende maatregelen mee.
De lidstaten zorgen ervoor dat voldoende bekendheid wordt gegeven aan het logo en aan de producten waarvoor het mag worden gebruikt.
Artikel 32
Nationale maatregelen
1. De bevoegde autoriteiten stellen de aanvullende administratieve maatregelen vast die nodig zijn voor het beheer van de regeling inzake het logo. Er kan met name worden bepaald dat bij de erkende marktdeelnemers een bijdrage in de kosten voor het drukken van het logo, de administratiekosten en de kosten in verband met de controles wordt geïnd.
2. Op verzoek van de Commissie delen de bevoegde autoriteiten de Commissie mee welke diensten of, in voorkomend geval, welke organisaties verantwoordelijk zijn voor het verlenen van de in artikel 6, lid 3, van Gedelegeerde Verordening (EU) nr. 179/2014 bedoelde erkenning en voor het verrichten van de in het kader van deze sectie vereiste controles en van de aanvullende maatregelen als bedoeld in lid 1 van dit artikel.
3. De bevoegde autoriteiten stellen de Commissie in kennis van elke erkenning van het recht om het logo te gebruiken, met vermelding van de naam en de zetel van de producent, de producten en de periode waarvoor het recht is toegekend.
De in dit lid bedoelde kennisgeving wordt gedaan overeenkomstig Verordening (EG) nr. 792/2009.
SECTIE 2
Dierlijke producten
Artikel 33
Veehouderij
1. Totdat het bestand van lokale jonge mannelijke runderen een niveau bereikt dat toereikend is voor de instandhouding en de ontwikkeling van de lokale rundvleesproductie, worden op de invoer van jonge mannelijke runderen van oorsprong uit derde landen van de GN-codes 0102 29 05, 0102 29 29 of 0102 29 49 die bestemd zijn om in de Franse overzeese departementen of op Madeira te worden gemest en geconsumeerd, geen douanerechten toegepast.
2. De in lid 1 bedoelde vrijstelling geldt op voorwaarde dat de importeur of de aanvrager aantoont dat hij aan artikel 8 van Gedelegeerde Verordening (EU) nr. 179/2014 voldoet door overlegging:
a)
bij aankomst van de dieren in de Franse overzeese departementen of op Madeira, van een schriftelijke verklaring dat de runderen ter plaatse zullen worden gemest gedurende minstens 120 dagen, te rekenen vanaf de dag van effectieve aankomst, en daar vervolgens zullen worden geconsumeerd;
b)
bij aankomst van de dieren, van een schriftelijke verbintenis om binnen één maand na de dag van aankomst de bevoegde autoriteiten te melden op welk bedrijf de runderen zullen worden gemest.
SECTIE 3
Invoer van tabak op de canarische eilanden
Artikel 34
Vrijstelling van douanerechten voor tabak
1. De jaarperiode voor de berekening van de in artikel 29, lid 1, derde alinea, van Verordening (EU) nr. 228/2013 bedoelde jaarlijkse maximumhoeveelheid tabak die bij rechtstreekse invoer op de Canarische Eilanden van invoerrechten wordt vrijgesteld, loopt van 1 januari van een bepaald jaar tot en met 31 december van datzelfde jaar.
2. De hoeveelheden ruwe tabak en halffabricaten als bedoeld in artikel 29, lid 1, van Verordening (EU) nr. 228/2013 worden in hoeveelheden ruwe gestripte tabak omgezet aan de hand van de equivalentiecoëfficiënten die voor de betrokken producten in bijlage VII bij deze verordening zijn vastgesteld.
Artikel 35
Vrijstellingsvoorwaarden
1. Voor de invoer van de in bijlage VII bedoelde producten wordt een vrijstellingscertificaat overgelegd. In vak 20 van de certificaataanvraag en het certificaat wordt een van in bijlage I, deel J, opgenomen vermeldingen aangebracht.
Tenzij in deze verordening iets anders wordt bepaald, zijn de artikelen 3, 7 tot en met 10, 12 en 16 van deze verordening, artikel 1 van Gedelegeerde Verordening (EU) nr. 179/2014 en artikel 12, lid 2, en artikel 18 van Verordening (EU) nr. 228/2013 van overeenkomstige toepassing.
2. De bevoegde autoriteiten zien erop toe dat de in bijlage VII bij deze verordening vermelde producten worden gebruikt overeenkomstig de ter zake vastgestelde EU-bepalingen, en met name de artikelen 291 tot en met 300 van Verordening (EEG) nr. 2454/93.
HOOFDSTUK IV
ALGEMENE EN SLOTBEPALINGEN
Artikel 36
Betaling van de steun
Na controle van de steunaanvragen en de betrokken bewijsstukken en na berekening van de bedragen die in het kader van de in hoofdstuk II van Verordening (EU) nr. 228/2013 bedoelde POSEI-programma’s moeten worden toegekend, betalen de bevoegde autoriteiten de voor een bepaald kalenderjaar verschuldigde steun als volgt:
(a)
voor de steunmaatregelen krachtens de specifieke voorzieningsregeling, de maatregelen voor invoer en levering van levende dieren en de in artikel 9 van Gedelegeerde Verordening (EU) nr. 179/2014 bedoelde maatregelen, gedurende het hele jaar;
(b)
voor de rechtstreekse betalingen, overeenkomstig artikel 75 van Verordening (EU) nr. 1306/2013 van de Raad;
(c)
voor de andere betalingen, tijdens de periode die begint op 16 oktober van het lopende jaar en eindigt op 30 juni van het daaropvolgende jaar.
Artikel 37
Prestatie-indicatoren
Elk jaar stellen de lidstaten de Commissie voor elk van hun ultraperifere gebieden in kennis van ten minste de gegevens die betrekking hebben op de in bijlage VIII vastgestelde prestatie-indicatoren.
Die gegevens worden meegedeeld in het kader van het jaarlijks verslag over de uitvoering, als bedoeld in artikel 32, lid 2, van Verordening (EU) nr. 228/2013.
Artikel 38
Kennisgevingen
1. Met betrekking tot de specifieke voorzieningsregeling stellen de bevoegde autoriteiten de Commissie uiterlijk op de laatste dag van de maand die volgt op het einde van elk kwartaal, in kennis van de volgende op dat tijdstip beschikbare gegevens over de transacties die in de voorafgaande maanden met betrekking tot de voorzieningsbalans van het referentiekalenderjaar zijn uitgevoerd, uitgesplitst naar product en GN-code en, in voorkomend geval, naar bijzondere bestemming:
(a)
de uit derde landen ingevoerde of uit de Unie geleverde hoeveelheden, uitgesplitst naar herkomst;
(b)
per product en, in voorkomend geval, per bijzondere bestemming, het steunbedrag en de werkelijk betaalde kosten;
(c)
de hoeveelheden waarvoor de certificaten niet zijn gebruikt, uitgesplitst naar certificaatcategorie;
(d)
de eventueel overeenkomstig artikel 13 opnieuw uitgevoerde of herverzonden hoeveelheden en de eenheids- en totaalbedragen van de ingevorderde steun;
(e)
de eventueel overeenkomstig artikel 15 na verwerking opnieuw uitgevoerde of herverzonden hoeveelheden;
(f)
de overdrachten binnen een totale hoeveelheid voor een categorie producten en de tussentijdse wijzigingen van de geraamde voorzieningsbalansen;
(g)
het beschikbare saldo en het benuttingspercentage.
De in de eerste alinea bedoelde gegevens worden verstrekt op basis van de gebruikte certificaten. De definitieve gegevens over de voorzieningsbalans voor elk kalenderjaar worden uiterlijk op 31 mei daaropvolgend ter kennis van de Commissie gebracht.
2. Met betrekking tot de ondersteuning van de lokale productie delen de lidstaten de Commissie de volgende gegevens mee:
(a)
uiterlijk op 30 april van elk jaar: de voor het voorgaande kalenderjaar ontvangen steunaanvragen en de betrokken bedragen;
(b)
uiterlijk op 31 juli van elk jaar: de steunaanvragen voor het voorgaande kalenderjaar die uiteindelijk in aanmerking zijn genomen en de betrokken bedragen.
3. De in dit artikel bedoelde kennisgevingen worden gedaan overeenkomstig Verordening (EG) nr. 792/2009.
4. De in artikel 23, lid 3, en artikel 32, lid 1, van Verordening (EU) nr. 228/2013 bedoelde kennisgevingen worden gedaan overeenkomstig Verordening (EG) nr. 792/2009.
Artikel 39
Verslag
1. Het in artikel 32, lid 2, van Verordening (EU) nr. 228/2013 bedoelde verslag omvat met name:
(a)
eventuele significante wijzigingen in het sociaaleconomische milieu en het landbouwmilieu;
(b)
een samenvatting van de beschikbare fysieke en financiële gegevens over de uitvoering van elke maatregel, vergezeld van een analyse van die gegevens en, zo nodig, van een presentatie en een analyse van de bedrijfstak waarvoor die maatregel van belang is;
(c)
de vooruitgang die op de datum waarop het verslag wordt ingediend, bij de maatregelen en de prioriteiten is geboekt ten aanzien van de operationele en specifieke doelstellingen ervan, waarbij moet worden gebruikgemaakt van gekwantificeerde indicatoren;
(d)
een samenvatting van de belangrijke problemen die eventueel bij het beheer en de tenuitvoerlegging van de maatregelen zijn ondervonden;
(e)
een onderzoek naar het resultaat van het volledige pakket maatregelen, waarbij rekening moet worden gehouden met de onderlinge samenhang tussen deze maatregelen;
(f)
voor de specifieke voorzieningsregeling:
i)
gegevens en een analyse met betrekking tot de prijsontwikkeling en de doorberekening van het toegekende voordeel, en de maatregelen die zijn genomen en de controles die zijn verricht om te garanderen dat het voordeel werd doorberekend overeenkomstig artikel 6 van deze verordening,
ii)
rekening houdend met andere steunbedragen die worden verleend, een analyse van de evenredigheid van de steun met de extra kosten van het vervoer naar de ultraperifere gebieden, met de bij uitvoer naar derde landen gehanteerde prijzen en, wanneer het gaat om producten voor verwerking of om productiemiddelen voor de landbouw, met de extra kosten die worden veroorzaakt door het insulaire en ultraperifere karakter van die gebieden;
(g)
informatie over de mate waarin de voor de maatregelen van het programma vastgestelde doelstellingen zijn verwezenlijkt, gemeten aan de hand van objectieve indicatoren;
(h)
gegevens betreffende de jaarlijkse voorzieningsbalans voor het betrokken gebied met betrekking tot met name het verbruik, de ontwikkeling van de veestapel, de productie en het handelsverkeer;
(i)
gegevens betreffende de bedragen die daadwerkelijk voor de verwezenlijking van de maatregelen van het programma zijn toegekend op basis van de door de lidstaten vastgestelde criteria zoals het aantal begunstigde producenten, het aantal voor betaling in aanmerking genomen dieren, de oppervlakten waarvoor steun wordt toegekend of het aantal betrokken bedrijven;
(j)
gegevens betreffende de financiële uitvoering van de maatregelen in het kader van het programma;
(k)
statistische gegevens over de door de bevoegde autoriteiten verrichte controles en eventueel toegepaste sancties;
(l)
opmerkingen van de lidstaat over de uitvoering van het programma;
(m)
de jaarlijkse gegevens over de in artikel 37 van deze verordening bedoelde prestatie-indicatoren.
2. Het in lid 1 bedoelde verdrag wordt bij de Commissie ingediend overeenkomstig Verordening (EG) nr. 792/2009.
Artikel 40
Wijziging van de programma's
1. De wijzigingen die in elk POSEI-programma moeten worden aangebracht, worden ter goedkeuring aan de Commissie voorgelegd en worden met redenen omkleed, met name aan de hand van de volgende gegevens:
a)
de redenen van eventuele problemen bij de tenuitvoerlegging die de wijziging van het programma rechtvaardigen;
b)
de verwachte effecten van de wijziging;
c)
de gevolgen voor de financiering en voor de controle op de naleving van de verbintenissen.
Behalve bij overmacht of in uitzonderlijke omstandigheden dienen de lidstaten de voorstellen tot wijziging van de programma's slechts eenmaal per kalenderjaar en per programma in. Die wijzigingsvoorstellen moeten uiterlijk op 30 september van elk jaar in het bezit zijn van de Commissie.
Tenzij de Commissie verzet aantekent tegen de voorgestelde wijzigingen, worden de voorgenomen wijzigingen van toepassing met ingang van 1 januari na het jaar waarin zij zijn gemeld.
Een vervroegde inwerkingtreding van dergelijke wijzigingen is mogelijk indien de Commissie de lidstaat vóór de in de derde alinea bedoelde datum er schriftelijk van in kennis stelt dat de gemelde wijzigingen in overeenstemming zijn met de EU-wetgeving.
Indien de gemelde wijziging niet in overeenstemming is met de EU-wetgeving, stelt de Commissie de lidstaat vóór de in de derde alinea genoemde datum ervan in kennis dat de aangemelde wijziging pas van toepassing wordt wanneer de Commissie een wijziging ontvangt die wel als in overeenstemming met deze wetgeving kan worden beschouwd.
2. In afwijking van lid 1 beoordeelt de Commissie de volgende door de lidstaten voorgestelde wijzigingen afzonderlijk en besluit zij overeenkomstig de in artikel 34, lid 2, van Verordening (EU) nr. 228/2013 bedoelde procedure uiterlijk vier maanden na de indiening ervan of zij die al dan niet goedkeurt:
(a)
de toetreding van een nieuwe ultraperifere regio;
(b)
de invoering in het algemene programma van nieuwe groepen producten waarvoor in het kader van de specifieke voorzieningsregeling steun moet worden verleend, of van nieuwe maatregelen ten gunste van de lokale landbouwproductie, en
(c)
een verhoging van het eenheidsbedrag van de reeds voor elke bestaande maatregel goedgekeurde steun met meer dan 50 % ten opzichte van het bedrag dat gold op het tijdstip van de indiening van het wijzigingsvoorstel.
Onverminderd de procedure van lid 1 kunnen de lidstaten de in dit lid bedoelde wijzigingsvoorstellen eenmaal per kalenderjaar en per programma indienen. De in dit lid bedoelde wijzigingsvoorstellen moeten uiterlijk op 31 juli van het jaar vóór de toepassing ervan in het bezit zijn van de Commissie.
De aldus goedgekeurde wijzigingen zijn van toepassing met ingang van 1 januari van het jaar volgende op dat waarin het wijzigingsvoorstel werd gemaakt, of met ingang van de datum die expliciet in het betrokken goedkeuringsbesluit is vermeld.
3. De lidstaten mogen, zonder gebruik te maken van de in lid 1 vastgestelde procedure, de volgende wijzigingen aanbrengen, op voorwaarde dat deze aan de Commissie worden gemeld:
(a)
met betrekking tot de geraamde voorzieningsbalansen, wijzigingen van het individuele steunniveau van ten hoogste 20 % of wijzigingen van de hoeveelheden van de onder de voorzieningsbalans vallende producten en bijgevolg wijzigingen van het totale steunbedrag dat voor elke productlijn wordt toegekend;
(b)
voor alle maatregelen: wijzigingen van ten hoogste 20 % van de financiële toewijzing voor elke afzonderlijke maatregel, onverminderd de in artikel 30 van Verordening (EU) nr. 228/2013 vastgestelde financiële maxima, op voorwaarde dat die aanpassingen uiterlijk op 30 april van het jaar dat volgt op het kalenderjaar waarop de gewijzigde financiële toewijzing betrekking heeft, worden gemeld;
(c)
wijzigingen als gevolg van wijzigingen in de codes en de omschrijvingen die in Verordening (EEG) nr. 2658/87 van de Raad (12) zijn vastgesteld en waarmee de producten worden beschreven die voor steun in aanmerking komen, op voorwaarde dat deze wijzigingen geen verandering van het product zelf met zich meebrengen.
4. De in lid 3 genoemde wijzigingen worden slechts van toepassing op de dag waarop de Commissie deze ontvangt. Zij worden naar behoren toegelicht en met redenen omkleed, en worden slechts eenmaal per jaar ten uitvoer gelegd, behalve in de volgende gevallen:
(a)
overmacht of uitzonderlijke omstandigheden,
(b)
wijziging van de hoeveelheden van de onder de voorzieningsregeling vallende producten,
(c)
wijzigingen als gevolg van wijzigingen in de codes en de omschrijvingen die in Verordening (EEG) nr. 2658/87 zijn vastgesteld.
5. Voor de toepassing van dit artikel wordt verstaan onder:
a) „maatregel”: de groepering van steunregelingen en acties die noodzakelijk is voor de verwezenlijking van een of meer van de doelstellingen van het programma dat een lijn vormt waarvoor een financiële toewijzing is vastgesteld in de financieringstabel als bedoeld in artikel 5, onder a), van Verordening (EU) nr. 228/2013;
b) „groep producten”: alle producten die de eerste twee cijfers van de in Verordening (EEG) nr. 2658/87 vastgestelde GN-code gemeenschappelijk hebben.
6. De in dit artikel bedoelde kennisgevingen worden gedaan overeenkomstig Verordening (EG) nr. 792/2009.
Artikel 41
Verlaging van de voorschotten
Onverminderd de algemene voorschriften die op het gebied van de begrotingsdiscipline zijn vastgesteld, kan de Commissie, wanneer de op grond van de artikelen 38 en 39 door de lidstaten aan de Commissie verstrekte gegevens onvolledig zijn of wanneer de voor de indiening vastgestelde termijn niet in acht is genomen, overgaan tot een tijdelijke, forfaitaire verlaging van de voorschotten op de verrekening van de landbouwuitgaven.
Artikel 42
Inwerkingtreding
Deze verordening treedt in werking op de derde dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 20 februari 2014.