PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/461
ze dne 19. března 2015,
kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o postup společného rozhodování o žádosti o používání skupinového interního modelu v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (1), a zejména na čl. 231 odst. 4 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pro účinný postup společného rozhodování o skupinových interních modelech má zásadní význam efektivní výměna relevantních informací mezi příslušnými vnitrostátními orgány dohledu.
(2)
K tomu, aby byl postup společného rozhodování uplatňován jednotně, je důležité přesně vymezit jednotlivé kroky. Přesně vymezený postup též zjednodušuje výměnu informací, napomáhá vzájemnému porozumění, rozvíjí vztahy mezi příslušnými orgány dohledu a podporuje účinný dohled.
(3)
Velmi důležité je včas a realisticky naplánovat postup společného rozhodování. Každý příslušný orgán dohledu by měl včas poskytnout relevantní informace orgánu dohledu nad skupinou.
(4)
Přijetí a zdokumentování jasných postupů pro obsah a provedení společného rozhodnutí by mělo zajistit jeho plné odůvodnění.
(5)
Postup společného rozhodování o žádosti o používání skupinového interního modelu by měl být konzistentní pro společná rozhodnutí o větších změnách a o změnách koncepce změn skupinových interních modelů.
(6)
Toto nařízení vychází z návrhu prováděcích technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění (EIOPA).
(7)
Orgán EIOPA uskutečnil o návrzích prováděcích technických norem, z nichž toto nařízení vychází, otevřené veřejné konzultace, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (2).
(8)
V zájmu posílení právní jistoty ohledně režimu dohledu během zaváděcího období stanoveného v článku 308a směrnice 2009/138/ES, které započne dne 1. dubna 2015, je třeba, aby toto nařízení vstoupilo v platnost co nejdříve, a to prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví postupy, jimiž se řídí orgány dohledu při společném rozhodování podle čl. 231 odst. 2 směrnice 2009/138/ES o žádosti o povolení používat skupinový interní model k výpočtu konsolidovaného skupinového solventnostního kapitálového požadavku a solventnostního kapitálového požadavku pojišťoven a zajišťoven ve skupině.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se „příslušnými orgány dohledu“ rozumí orgány dohledu všech členských států, v nichž se nacházejí sídla všech přidružených pojišťoven a zajišťoven, které žádají o povolení používat k výpočtu svého solventnostního kapitálového požadavku skupinový interní model.
Článek 3
Dohoda o postupu
1. Příslušné orgány dohledu se dohodnou na postupu přijetí a způsobu formalizace společného rozhodnutí včetně časových lhůt, hlavních kroků a výsledků, přičemž zohlední také požadavky stanovené směrnicí 2009/138/ES a dále upřesněné nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 (3), kterým se doplňuje směrnice 2009/138/ES. S cílem podniknout vše, co je v jejich pravomoci, aby přijaly společné rozhodnutí podle čl. 231 odst. 2 směrnice 2009/138/ES, zajistí všechny příslušné orgány dohledu, aby hlavní kroky a výsledky stanovené v rámci dohodnutého postupu byly dosaženy včas.
2. Příslušné orgány dohledu zohlední při jednáních o postupu veškeré právní překážky nebo interní procesy, které jim mohou zabránit podat své formální stanovisko k žádosti ve stanovené lhůtě. Za tímto účelem všechny příslušné orgány dohledu informují ostatní orgány dohledu o veškerých právních překážkách nebo interních procesech, které se u nich mohou vyskytnout.
3. Příslušné orgány dohledu poskytnou ostatním příslušným orgánům veškeré informace, které mohou být relevantní pro rozhodnutí o žádosti, a to co nejdříve.
4. V případě, kdy příslušný orgán dohledu vznese námitku týkající se postupu, zejména je-li dosažení shody o rozhodnutí nepravděpodobné, vysvětlí ostatním příslušným orgánům dohledu své důvody a uvede, zda má v úmyslu záležitost postoupit orgánu EIOPA v souladu s čl. 231 odst. 3 směrnice 2009/138/ES. Orgán dohledu nad skupinou zahájí se všemi příslušnými orgány dohledu diskusi s cílem nalézt pro danou záležitost řešení. Orgány dohledu se dohodnou na lhůtě pro nalezení řešení.
5. Pokud v dohodnuté lhůtě není přijatelné řešení nalezeno a daný orgán dohledu se rozhodne záležitost postoupit orgánu EIOPA, učiní tak bez zbytečného odkladu.
Článek 4
Návrh rozhodnutí
1. Před přípravou návrhu rozhodnutí potvrdí příslušné orgány dohledu, že posouzení žádosti bylo dokončeno a jeho výsledky jsou podkladem pro rozhodování o žádosti.
2. Ostatní příslušné orgány dohledu poskytnou orgánu dohledu nad skupinou svůj příspěvek k návrhu rozhodnutí formou písemného shrnutí výsledků provedeného posouzení.
3. Orgán dohledu nad skupinou s použitím příspěvků ostatních příslušných orgánů dohledu podle odstavce 2 vypracuje písemný návrh rozhodnutí, včetně případných podmínek, jimž navrhované rozhodnutí podléhá. Návrh obsahuje odůvodnění rozhodnutí, případně jeho podmínek.
4. Při vypracování návrhu rozhodnutí zváží orgán dohledu nad skupinou v případě potřeby názory ostatních příslušných orgánů dohledu vyjádřené během posuzování žádosti ohledně vhodnosti skupinového interního modelu pro výpočet konsolidovaného skupinového solventnostního kapitálového požadavku. Je-li to relevantní, vezme orgán dohledu nad skupinou v úvahu též názory ostatních orgánů dohledu v rámci kolegia orgánů dohledu týkající se skupinového interního modelu.
5. Orgán dohledu nad skupinou předá návrh rozhodnutí příslušným orgánům dohledu a případně ostatním členům a účastníkům kolegia.
6. Ostatní příslušné orgány dohledu poskytnou orgánu dohledu nad skupinou písemně své stanovisko k návrhu rozhodnutí, případně včetně stanoviska k podmínkám, jimž navrhované rozhodnutí podléhá. Orgán dohledu nad skupinou shromáždí obdržená stanoviska a jejich shrnutí poskytne ostatním příslušným orgánům dohledu.
7. Orgán dohledu nad skupinou zorganizuje alespoň jedno jednání s ostatními příslušnými orgány dohledu, na němž projednají návrh rozhodnutí a poskytnutá stanoviska. Jednání může proběhnout formou osobního setkání, eventuálně jiným způsobem, dohodnou-li se na něm všechny příslušné orgány dohledu. Cílem diskuse je dosažení konsensu o společném rozhodnutí. Každý příslušný orgán dohledu poté potvrdí své názory nebo orgánu dohledu nad skupinou zašle písemně své konečné názory a výhrady.
Článek 5
Konečné rozhodnutí
1. V případě uvedeném v čl. 231 odst. 5 směrnice 2009/138/ES, kdy bylo dosaženo společného rozhodnutí, orgán dohledu nad skupinou:
a)
zdokumentuje konečné rozhodnutí o žádosti a případně podmínkách, jimž rozhodnutí podléhá;
b)
zašle konečné rozhodnutí všem členům kolegia, případně jeho účastníkům, spolu s názory příslušných orgánů dohledu.
V případě uvedeném v prvním pododstavci musí dohodu o konečném rozhodnutí písemně potvrdit zástupci příslušných orgánů dohledu s náležitým zmocněním zavazovat své příslušné orgány dohledu.
2. V případě uvedeném v čl. 231 odst. 6 směrnice 2009/138/ES, kdy nebylo dosaženo společného rozhodnutí, orgán dohledu nad skupinou:
a)
zdokumentuje své konečné rozhodnutí;
b)
zdokumentuje názory a výhrady uvedené v čl. 4 odst. 7;
c)
při předání dokumentu se svým rozhodnutím podle čl. 231 odst. 6 směrnice 2009/138/ES příslušným orgánům dohledu uvede názory a výhrady dotčených příslušných orgánů dohledu a případně důvody svého odchýlení od těchto názorů;
d)
zašle rozhodnutí ostatním členům kolegia, případně jeho účastníkům, spolu s názory a výhradami příslušných orgánů dohledu.
Článek 6
Oznámení rozhodnutí
1. Po přijetí konečného rozhodnutí oznámí orgán dohledu nad skupinou bez zbytečného odkladu rozhodnutí žadateli.
2. Jedná-li se o povolení používat skupinový interní model, zahrne orgán dohledu nad skupinou do rozhodnutí toto:
a)
zda se jedná o společné rozhodnutí podle čl. 231 odst. 5 směrnice 2009/138/ES nebo o rozhodnutí přijaté orgánem dohledu nad skupinou v souladu s čl. 231 odst. 6 směrnice 2009/138/ES;
b)
odůvodnění rozhodnutí;
c)
názvy přidružených pojišťoven nebo zajišťoven zahrnutých do působnosti interního modelu pro výpočet skupinového solventnostního kapitálového požadavku;
d)
názvy přidružených pojišťoven nebo zajišťoven, které mají povoleno používat skupinový interní model pro výpočet svého solventnostního kapitálového požadavku;
e)
je-li to relevantní, rizika a větší obchodní útvary v působnosti částečného interního modelu;
f)
den, od kterého se má solventnostní kapitálový požadavek uvedený v písmenech c) a d) počítat pomocí skupinového interního modelu;
g)
je-li to relevantní, podmínky, jimž povolení používat skupinový interní model podléhá, a jejich odůvodnění;
h)
je-li to relevantní, požadavek, aby pojišťovna nebo zajišťovna vypracovala a předložila plán na rozšíření působnosti interního modelu, včetně popisu a časového harmonogramu tohoto plánu;
i)
je-li to relevantní, integrační metodu, kterou je povoleno použít pro integraci částečného interního modelu do standardního vzorce pro solventnostní kapitálový požadavek.
3. V případě zamítnutí povolení používat skupinový interní model uvede orgán dohledu nad skupinou v rozhodnutí stručný popis částí nebo aspektů interního modelu, které nesplňují požadavky na použití skupinového interního modelu, jakož i přesný odkaz na požadavky, které nejsou splněny. V oznámení musí být rovněž uvedeno, že zamítnutí neznamená, že ostatní požadavky byly posouzeny jako splněné.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. března 2015.
UITVOERINGSVERORDENING (EU) 2015/461 VAN DE COMMISSIE
van 19 maart 2015
tot vaststelling van technische uitvoeringsnormen met betrekking tot het proces om te komen tot een gezamenlijk besluit over de aanvraag om gebruik te maken van een groepsintern model in overeenstemming met Richtlijn 2009/138/EG van het Europees Parlement en de Raad
(Voor de EER relevante tekst)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Richtlijn 2009/138/EG van het Europees Parlement en de Raad van 25 november 2009 betreffende de toegang tot en uitoefening van het verzekerings- en het herverzekeringsbedrijf (Solvabiliteit II) (1), en met name artikel 231, lid 4, ervan,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Een efficiënte uitwisseling van passende informatie tussen de betrokken nationale toezichthoudende autoriteiten is van essentieel belang om te voorzien in een effectief proces om tot een gezamenlijk besluit over groepsinterne modellen te komen.
(2)
Om voor de consistente toepassing van het proces om tot een gezamenlijk besluit te komen te zorgen, is het belangrijk dat elke stap duidelijk omschreven wordt. Een duidelijk proces vergemakkelijkt ook de uitwisseling van informatie, stimuleert het wederzijds begrip, ontwikkelt de relaties tussen betrokken toezichthoudende autoriteiten en bevordert effectief toezicht.
(3)
Een tijdige en realistische planning van het proces om tot een gezamenlijk besluit te komen is cruciaal. Elke betrokken toezichthoudende autoriteit moet aan de groepstoezichthouder tijdig relevante informatie verstrekken.
(4)
Het instellen en documenteren van duidelijke processen voor de inhoud en de uitvoering van het gezamenlijke besluit moet ervoor zorgen dat het volledig gemotiveerd is.
(5)
Het proces om tot een gezamenlijk besluit te komen over de aanvraag om gebruik te maken van een groepsintern model moet consistent zijn voor het gezamenlijke besluit betreffende ingrijpende wijzigingen en voor wijzigingen in de gedragslijn voor de wijziging van het model voor groepsinterne modellen.
(6)
Deze verordening is gebaseerd op de ontwerpen van technische uitvoeringsnormen die de Europese Autoriteit voor verzekeringen en bedrijfspensioenen (EIOPA) bij de Commissie heeft ingediend.
(7)
De EIOPA heeft openbare publieksraadplegingen gehouden over de ontwerpen van technische uitvoeringsnormen waarop deze verordening is gebaseerd, de mogelijke kosten en baten geanalyseerd en het advies van de overeenkomstig artikel 37 van Verordening (EU) nr. 1094/2010 van het Europees Parlement en de Raad opgerichte Stakeholdergroep ingewonnen (2).
(8)
Ter bevordering van de rechtszekerheid omtrent het toezichtkader gedurende de in artikel 308 bis van Richtlijn 2009/138/EG bedoelde periode van gefaseerde invoering, welke op 1 april 2015 zal aanvangen, is het van belang ervoor te zorgen dat deze verordening zo spoedig mogelijk in werking treedt, namelijk op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Onderwerp en toepassingsgebied
Deze verordening specificeert de procedures die door de toezichthoudende autoriteiten moeten worden gevolgd om te komen tot een gezamenlijk besluit, als bedoeld in artikel 231, lid 2, van Richtlijn 2009/138/EG, over de aanvraag tot toestemming om gebruik te maken van een groepsintern model voor de berekening van het geconsolideerde solvabiliteitskapitaalvereiste van de groep alsook het solvabiliteitskapitaalvereiste van verzekerings- en herverzekeringsondernemingen in de groep.
Artikel 2
Definitie
Voor de toepassing van deze verordening wordt onder „betrokken toezichthoudende autoriteiten” verstaan, de toezichthoudende autoriteiten van alle lidstaten waarin de hoofdkantoren van alle verbonden verzekerings- en herverzekeringsondernemingen die een aanvraag indienen voor het gebruik van een groepsintern model voor de berekening van het solvabiliteitskapitaalvereiste zich bevinden.
Artikel 3
Akkoord over het proces
1. De betrokken toezichthoudende autoriteiten komen tot een akkoord over het proces en de wijze om tot een gezamenlijk besluit te komen respectievelijk een gezamenlijk besluit te formaliseren, daaronder begrepen tijdschema, belangrijkste stappen en te leveren prestaties, waarbij ook rekening wordt gehouden met de vereisten van Richtlijn 2009/138/EG als nader bepaald in de Gedelegeerde Verordening (EU) 2015/35 van de Commissie (3) tot aanvulling van Richtlijn 2009/138/EG. Teneinde alles in het werk te stellen om tot een gezamenlijk besluit overeenkomstig artikel 231, lid 2, van Richtlijn 2009/138/EG te komen, zorgt elke betrokken toezichthoudende autoriteit ervoor dat de belangrijkste stappen en te leveren prestaties die voor het overeengekomen proces zijn vastgesteld tijdig worden gevolgd.
2. De betrokken toezichthoudende autoriteiten nemen wanneer zij een akkoord bereiken over het proces alle juridische belemmeringen of interne processen in aanmerking die voor hen een beperking ervoor kunnen vormen binnen de bepaalde termijn hun formeel standpunt over de aanvraag te verstrekken. Hiertoe stellen alle betrokken toezichthoudende autoriteiten de andere betrokken toezichthoudende autoriteiten in kennis van alle wettelijke belemmeringen of interne processen die bij hun betrokken toezichthoudende autoriteit kunnen bestaan.
3. De betrokken toezichthoudende autoriteiten verstrekken de andere betrokken autoriteiten zo spoedig mogelijk alle informatie die relevant kan zijn voor het besluit over de aanvraag.
4. Ingeval een betrokken toezichthoudende autoriteit een kwestie betreffende het proces aan de orde stelt, met name wanneer waarschijnlijk geen consensus over het besluit zal worden bereikt, moet zij de redenen hiervoor aan de andere betrokken toezichthoudende autoriteiten toelichten en aangeven of zij voornemens is de kwestie overeenkomstig artikel 231, lid 3, van Richtlijn 2009/138/EG aan de EIOPA voor te leggen. De groepstoezichthouder discussieert met alle betrokken toezichthoudende autoriteiten om een oplossing te vinden voor de kwestie. De toezichthoudende autoriteiten moeten een akkoord bereiken over een termijn om tot een oplossing te komen.
5. Als binnen de overeengekomen termijn geen bevredigende oplossing is gevonden en de betrokken toezichthoudende autoriteit besluit de zaak naar de EIOPA door te verwijzen, doet zij dat onverwijld.
Artikel 4
Voorstel voor een besluit
1. Alvorens een voorstel voor een besluit te doen, bevestigen de betrokken toezichthoudende autoriteiten dat de beoordeling van de aanvraag is voltooid en dat het resultaat van deze beoordeling de basis vormt voor het nemen van een besluit over de aanvraag.
2. De andere betrokken toezichthoudende autoriteiten verstrekken aan de groepstoezichthouder schriftelijk hun inbreng over het voorstel voor een besluit door het resultaat van de gemaakte beoordeling samen te vatten.
3. De groepstoezichthouder stelt, aan de hand van de inbreng van de andere betrokken toezichthoudende autoriteiten als bedoeld in lid 2, een schriftelijk voorstel voor een besluit op, daaronder begrepen, in voorkomend geval, de voorwaarden waaraan het voorgestelde besluit is onderworpen. Dit voorstel bevat de redenen voor het besluit en, in voorkomend geval, voor de voorwaarden.
4. Bij het opstellen van een voorstel voor een besluit neemt de groepstoezichthouder, in voorkomend geval, de standpunten in overweging die tijdens de beoordeling van de aanvraag door de andere betrokken toezichthoudende autoriteiten betreffende de geschiktheid van het groepsinterne model voor de berekening van het geconsolideerde solvabiliteitskapitaalvereiste van de groep zijn verwoord. In voorkomend geval neemt de groepstoezichthouder ook de standpunten van de andere toezichthoudende autoriteiten binnen het college van toezichthouders betreffende het groepsinterne model in overweging.
5. De groepstoezichthouder zendt het voorstel voor een besluit aan de betrokken toezichthoudende autoriteiten en, in voorkomend geval, aan de andere leden en deelnemers aan het college.
6. De andere betrokken toezichthoudende autoriteiten verstrekken aan de groepstoezichthouder schriftelijk hun standpunt over het voorstel voor een besluit, daaronder begrepen, in voorkomend geval, hun standpunt over de voorwaarden waaraan het voorgestelde besluit is onderworpen. De groepstoezichthouder verzamelt de ontvangen standpunten en verstrekt een samenvatting ervan aan de andere betrokken toezichthoudende autoriteiten.
7. De groepstoezichthouder organiseert ten minste een vergadering met de andere betrokken toezichthoudende autoriteiten ter bespreking van het voorstel voor een besluit en de verstrekte standpunten. Deze vergaderingen kunnen als een lijfelijke vergadering of, wanneer alle betrokken toezichthoudende autoriteiten het daarover eens zijn, op een andere wijze plaatsvinden. De bespreking is gericht op het bereiken van consensus over een gezamenlijk besluit. Elke betrokken toezichthoudende autoriteit bevestigt vervolgens haar standpunten of zendt schriftelijk haar definitieve standpunten en voorbehouden aan de groepstoezichthouder.
Artikel 5
Eindbesluit
1. In het geval als bedoeld in artikel 231, lid 5, van Richtlijn 2009/138/EG belast de groepstoezichthouder wanneer een gezamenlijk besluit is bereikt zich met:
a)
het documenteren van het definitieve besluit over de aanvraag en, in voorkomend geval, over de voorwaarden waaraan het besluit is onderworpen;
b)
het zenden van het definitieve besluit aan alle leden van het college en, in voorkomend geval, aan de deelnemers samen met de standpunten van de betrokken toezichthoudende autoriteiten.
In het in de eerste alinea bedoelde geval wordt het akkoord over het definitieve besluit schriftelijk bevestigd door vertegenwoordigers van de betrokken toezichthoudende autoriteiten met voldoende gezag om hun betrokken autoriteiten te verbinden.
2. In het geval als bedoeld in artikel 231, lid 6, van Richtlijn 2009/138/EG belast de groepstoezichthouder wanneer een gezamenlijk besluit niet is bereikt zich met:
a)
het documenteren van zijn definitieve besluit;
b)
het documenteren van de standpunten en voorbehouden als bedoeld in artikel 4, lid 7;
c)
het mededelen van de standpunten en voorbehouden van de relevante betrokken toezichthoudende autoriteiten en, in voorkomend geval, de redenen waarom de groepstoezichthouder is afgeweken van deze standpunten bij het verstrekken aan de betrokken toezichthoudende autoriteiten van een document met zijn besluit overeenkomstig artikel 231, lid 6, van Richtlijn 2009/138/EG;
d)
het zenden van het besluit aan overige leden van het college en, in voorkomend geval, de deelnemers samen met de standpunten en voorbehouden van de betrokken toezichthoudende autoriteiten.
Artikel 6
Kennisgeving van het besluit
1. Wanneer een definitief besluit is genomen, deelt de groepstoezichthouder het besluit onverwijld aan de aanvrager mee.
2. In geval van toestemming voor het gebruik van het groepsinterne model neemt de groepstoezichthouder in het besluit op:
a)
of het besluit een gezamenlijk besluit was overeenkomstig artikel 231, lid 5, van Richtlijn 2009/138/EG of door de groepstoezichthouder genomen is overeenkomstig artikel 231, lid 6, van Richtlijn 2009/138/EG;
b)
de redenen voor het besluit;
c)
de namen van de verbonden ondernemingen die zijn opgenomen in het toepassingsgebied van het interne model voor de berekening van het solvabiliteitskapitaalvereiste van de groep;
d)
de namen van de verbonden ondernemingen die van het groepsinterne model gebruik mogen maken om hun solvabiliteitskapitaalvereiste te berekenen;
e)
in voorkomend geval, de risico's en belangrijke bedrijfsonderdelen die binnen het toepassingsgebied van het gedeeltelijk interne model vallen;
f)
de datum met ingang waarvan de solvabiliteitskapitaalvereisten die zijn vermeld onder c) en d) met het groepsinterne model worden berekend;
g)
in voorkomend geval, de voorwaarden waaraan de toestemming voor het gebruik van het groepsinterne model zijn onderworpen, en de redenen voor deze voorwaarden;
h)
in voorkomend geval, een vereiste dat de onderneming een plan ontwikkelt en levert om het toepassingsgebied van het groepsinterne model uit te breiden, daaronder begrepen de beschrijving en het tijdschema van het plan;
i)
in voorkomend geval de goedgekeurde integratietechniek die moet worden gebruikt om het gedeeltelijk interne model in de standaardformule van het solvabiliteitskapitaalvereiste te integreren.
3. In geval van afwijzing om gebruik te maken van het groepsinterne model, neemt de groepstoezichthouder in het besluit een beknopte beschrijving op van de onderdelen of aspecten van het interne model die niet voldoen aan de vereisten voor het gebruik van een groepsintern model en vermeldt hij precies aan welke voorwaarden niet is voldaan. In de kennisgeving moet ook worden vermeld dat de afwijzing niet inhoudt dat andere vereisten werden geacht te zijn nageleefd.
Artikel 7
Inwerkingtreding
Deze verordening treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 19 maart 2015.