NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/514
ze dne 18. prosince 2014
o informacích, které mají podávat příslušné orgány Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy v souladu s čl. 67 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů a o změně směrnic 2003/41/ES a 2009/65/ES a nařízení (ES) č. 1060/2009 a (EU) č. 1095/2010 (1) a zejména s ohledem na čl. 67 odst. 5 této směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Je nezbytné upřesnit obsah informací, které příslušné orgány členských států musí čtvrtletně podávat Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) v souladu s čl. 67 odst. 3 směrnice 2011/61/EU, aby tak tento orgán mohl posoudit, jak funguje pas pro unijní správce alternativních investičních fondů (dále jen: unijní správci), kteří spravují nebo nabízejí unijní alternativní investiční fondy v Unii, podmínky provozování činnosti pro alternativní investiční fondy a jejich správce a případný dopad rozšíření působnosti pasu.
(2)
Je důležité zajistit, aby informace podávané příslušnými orgány byly věcné a umožňovaly provést informované posouzení. Všechny příslušné orgány by proto měly podávat informace, které umožňují soudržné posouzení v celé Unii, a zároveň by měla být zachována možnost poskytnout také jakékoli další informace, které by mohly považovat za užitečné, pokud jde o hodnocení celkového fungování pasu EU, vnitrostátních pravidel upravujících neveřejné nabízení a rovněž možného dopadu rozšíření působnosti pasu na fondy a správce ze třetích zemí. Aby bylo zajištěno, že se jednotný soubor požadavků na podávání zpráv uplatní přímo na všechny příslušné orgány, je nezbytné stanovit pravidla pro informace, jež mají být poskytovány orgánu pro cenné papíry a trhy, formou nařízení.
(3)
V zájmu posouzení využívání pasu EU je důležité shromažďovat kvantitativní údaje o správcích alternativních investičních fondů a o alternativních investičních fondech, jež využívají pasy uvedené v článcích 32 a 33 směrnice 2011/61/EU, údaje o jurisdikcích, v nichž dochází k přeshraničním činnostem, a rovněž o druzích přeshraničních činností.
(4)
Nezbytným prvkem celkového fungování pasu EU je účinná spolupráce mezi příslušnými orgány. Pro posouzení účinnosti je nezbytné shromáždit informace o spolupráci mezi příslušnými orgány při výkonu jejich pravomocí v souladu s články 45 a 50 směrnice 2011/61/EU. To znamená posouzení případů, kdy se překrývají různé pravomoci, přijatých opatření v reakci na tuto situaci a rovněž účinnosti spolupráce, pokud jde o načasování, věcnost a důkladnost.
(5)
Pas EU je založen na systému oznamování stanoveném v článcích 32 a 33 směrnice 2011/61/EU. Příslušné orgány by proto měly podávat informace o provozování tohoto systému, zvláště pokud jde o načasování, bezproblémovost, kvalitu oznámených informací a případné odchylky při jeho uplatňování.
(6)
Aby bylo možné provést objektivní posouzení, měly by mít příslušné orgány povinnost podávat informace o fungování pasu také z hlediska investorů, zvláště pokud jde o dopady na jejich ochranu. Příslušné orgány by měly také podávat informace o stížnostech, které podali investoři v souvislosti se správci alternativních investičních fondů nebo s těmito fondy usazenými v jiném členském státě, než ve kterém má investor bydliště, o dotazech investorů týkajících se rozdělení pravomocí mezi příslušnými orgány z různých členských států a o jakýchkoli záležitostech, které vyvstaly v souvislosti s opatřeními ohledně nabízení fondů.
(7)
Při posouzení fungování pasu je nutno náležitě zohledňovat úlohu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy při odstraňování rozdílného přístupu příslušných orgánů k přeshraniční správě a nabízení fondů. Příslušné orgány by proto měly sdělovat své názory na užitečnost, načasování, kvalitu a jakékoli další záležitosti týkající se zapojení orgánu pro cenné papíry a trhy.
(8)
V zájmu posouzení fungování nynějších vnitrostátních režimů, které umožňují mimounijním správcům a mimounijním alternativním investičním fondům působit v jednotlivých členských státech, je třeba znát beze zbytku podrobnosti týkající se právních rámců přijatých těmito jednotlivými členskými státy, jejich specifické rysy a odlišnosti ve srovnání s pravidly, jež se uplatňují na unijní správce a unijní alternativní investiční fondy. Rovněž je důležité shromažďovat kvantitativní informace o počtu mimounijních alternativních investičních fondů nabízených v členských státech a mimounijních správců, kteří v členských státech spravují nebo nabízejí alternativní investiční fondy. Tyto informace by měly rovněž obsahovat údaje o opatřeních v oblasti prosazování práva a dohledu a rovněž o doplňujících informacích, které dodaly mimounijní orgány dohledu na základě žádosti.
(9)
Příslušné orgány by poté, co se zapojí do vyjednávání mnohostranných memorand o porozumění, měly sdělovat informace o všech dohodách o spolupráci uzavřených s orgány dohledu třetích zemí, o nichž Evropský orgán pro cenné papíry a trhy dosud neví. Aby bylo možné posoudit fungování dohod o spolupráci, je důležité shromažďovat informace o účinnosti těchto dohod, např. kvantitativní i kvalitativní informace o využívání různých pravomocí stanovených v těchto dohodách. Mezi tyto informace patří i požadavky na informace, inspekce na místě a sdílení informací. Účinnost spolupráce by měla být posuzována z hlediska významnosti, důkladnosti, načasování a úplnosti poskytované pomoci.
(10)
Příslušné orgány by měly podávat informace o veškerých prvcích režimu třetí země, které de facto nebo de iure způsobují omezení nebo obtíže při výkonu dohledových funkcí příslušného orgánu členského státu nebo s ohledem na přímé přijímání informací od mimounijních subjektů. Kromě toho by měly být shromažďovány informace o stížnostech ze strany investorů, jakož i o opatřeních, jež příslušné orgány v reakci na tyto stížnosti přijaly.
(11)
Posouzení vzájemného působení mezi oběma systémy zavedenými pro správu nebo nabízení alternativních investičních fondů by mělo vycházet z důkazů, které odrážejí celkovou situaci na vnitřním trhu, a také z krátkodobých i dlouhodobých posouzení vývoje na trhu, včetně možných narušení trhu či hospodářské soutěže. Posouzení, zda mají členské státy a jednotlivé třetí země rovné podmínky, například pokud jde o regulační zátěž, podmínky hospodářské soutěže nebo dohled, by měla být založena na důkazech. Příslušné orgány by měly podávat konkrétní informace o obecných nebo konkrétních záležitostech týkajících se třetích zemí a uvádět jejich příčiny.
(12)
Příslušné orgány by měly při podávání informací o možných narušeních trhu a hospodářské soutěže zohledňovat veškeré subjekty kolektivního financování a jejich správce. Je důležité určit, zda a do jaké míry jsou unijní alternativní investiční fondy a subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů zavedené podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (2) a jejich správci potenciálně dotčeni zavedením pasu třetí země. Je to významné zvláště s ohledem na to, že se definice mimounijních správců alternativních investičních fondů ve směrnici 2011/61/EU vztahuje na všechny subjekty kolektivního investování usazené v třetích zemích, včetně těch, na které by se jinak vztahovala směrnice 2009/65/ES, pokud by byly usazeny v některém členském státě. Aby bylo možné zhodnotit celkový dopad na trh, je kromě toho nezbytné určit potenciální dopad na další zprostředkovatele působící v odvětví správy majetku, jako jsou depozitáři nebo poskytovatelé služeb,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příslušné orgány podávají Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) v souladu s čl. 67 odst. 3 směrnice 2011/61/EU tyto informace:
a)
informace o fungování pasu EU pro unijní správce alternativních investičních fondů (dále jen: unijní správci), kteří spravují nebo nabízejí unijní alternativní investiční fondy, jak je stanoveno v článcích 2 až 7;
b)
informace o fungování nabízení mimounijních alternativních investičních fondů unijními správci v členských státech a o správě nebo nabízení alternativních investičních fondů mimounijními správci v členských státech v souladu s příslušnými vnitrostátními režimy, jak je stanoveno v článcích 8 až 13;
c)
informace o dopadu fungování systémů uvedených v písmenech a) a b) tohoto odstavce, jak je stanoveno v článku 14.
Článek 2
V souvislosti s využíváním pasu podávají příslušné orgány tyto informace:
a)
počet unijních správců alternativních investičních fondů povolených podle článku 7 směrnice 2011/61/EU;
b)
počet unijních správců, kteří nabízejí podílové jednotky nebo akcie unijních alternativních investičních fondů podle článku 32 směrnice 2011/61/EU, počet unijních alternativních investičních fondů a jejich podfondů, které jsou nabízeny podle článku 32 směrnice 2011/61/EU, a rozdělení těchto informací podle domovského a hostitelského členského státu;
c)
počet unijních správců, kteří spravují unijní alternativní investiční fondy podle článku 33 směrnice 2011/61/EU, počet unijních alternativních investičních fondů spravovaných podle článku 33 směrnice 2011/61/EU a rozdělení těchto informací podle domovského a hostitelského členského státu;
d)
počet unijních správců, kteří spravují unijní alternativní investiční fondy usazené v jiných členských státech prostřednictvím pobočky podle článku 33 směrnice 2011/61/EU a počet unijních správců, kteří spravují unijní alternativní investiční fondy usazené v jiném členském státě přímo podle článku 33 směrnice 2011/61/EU.
Článek 3
Pokud jde o problémy, které vyvstanou v souvislosti s účinnou spoluprací mezi příslušnými orgány, podávají příslušné orgány tyto informace:
a)
počet případů, kdy příslušný orgán oznámil příslušnému orgánu domovského členského státu správce alternativního investičního fondu situaci popsanou v čl. 45 odst. 5 směrnice 2011/61/EU, včetně uvedení druhu situace;
b)
počet případů, kdy příslušný orgán poté, co obdržel oznámení od příslušného orgánu hostitelského členského státu, jak je popsáno v čl. 45 odst. 5 směrnice 2011/61/EU, přijal opatření stanovená v čl. 45 odst. 5 uvedené směrnice, včetně uvedení druhu přijatých opatření;
c)
počet případů, kdy příslušný orgán poté, co obdržel oznámení od příslušného orgánu domovského členského státu správce alternativního investičního fondu o situaci popsané v čl. 45 odst. 5 směrnice 2011/61/EU, přijal opatření stanovená v čl. 45 odst. 6 uvedené směrnice, včetně uvedení druhu přijatých opatření;
d)
počet případů, kdy příslušný orgán oznámil příslušnému orgánu domovského členského státu správce alternativního investičního fondu situaci popsanou v čl. 45 odst. 7 směrnice 2011/61/EU, včetně uvedení druhu situace;
e)
počet případů, kdy příslušný orgán poté, co obdržel oznámení od příslušného orgánu hostitelského členského státu, jak je popsáno v čl. 45 odst. 7 směrnice 2011/61/EU, přijal opatření v souladu v čl. 45 odst. 7 této směrnice, včetně uvedení druhu přijatých opatření;
f)
počet případů, kdy příslušný orgán poté, co obdržel oznámení od příslušného orgánu domovského členského státu správce alternativního investičního fondu o situaci popsané v čl. 45 odst. 7 směrnice 2011/61/EU, přijal opatření stanovená v čl. 45 odst. 8 této směrnice, včetně uvedení druhu přijatých opatření;
g)
počet zaslaných a přijatých oznámení podle čl. 50 odst. 5 směrnice 2011/61/EU a uvedení opatření přijatých v důsledku oznámení;
h)
pokud jde o žádosti o pomoc vydané příslušným orgánem:
-
počet a druh žádostí,
-
počet zamítnutých žádostí a důvody zamítnutí,
-
míra spokojenosti s přijatou pomocí a obtíže, které vyvstaly,
-
průměrná doba do obdržení odpovědi;
i)
pokud jde o žádosti o pomoc, které obdržel příslušný orgán od příslušných orgánů v jiných členských státech:
-
počet a druh žádostí,
-
počet zamítnutých žádostí a důvody zamítnutí,
-
průměrná doba do vydání odpovědi;
j)
počet ověření na místě nebo šetření, která příslušný orgán provedl v jiném členském státě v souladu s čl. 54 odst. 1 směrnice 2011/61/EU a počet žádostí o ověření na místě nebo šetření v jiném členském státě, které byly zamítnuty.
Článek 4
Pokud jde o problémy, jež vyvstaly v souvislosti s účinným fungováním systému oznamování stanoveném v článcích 32 a 33 směrnice 2011/61/EU, poskytnou příslušné orgány tyto informace:
a)
průměrná doba, která uplyne mezi přijetím oznámení se všemi nezbytnými dokumenty od správce alternativního investičního fondu a okamžikem, kdy přijímající příslušný orgán podá oznámení příslušnému orgánu hostitelského členského státu;
b)
průměrná doba, která uplyne, než příslušný orgán domovského členského státu správce alternativního investičního fondu tomuto správci oznámí, že může provádět přeshraniční činnosti; tato doba se počítá od data předání oznámení s dokumenty příslušnému orgánu hostitelského členského státu;
c)
počet žádostí příslušného orgánu hostitelské země o objasnění skutečností, které se týkají oznámení;
d)
počet sporů příslušných orgánů domovského a hostitelského členského státu týkajících se postupu oznamování.
Článek 5
Pokud jde o záležitosti ochrany investorů týkající se alternativních investičních fondů nabízených nebo spravovaných z jiného členského státu a rovněž alternativních investičních fondů nabízených podle článku 43 směrnice 2011/61/EU, podají příslušné orgány tyto informace:
a)
počet a druh stížností investorů podaných příslušnému orgánu týkajících se alternativních investičních fondů nabízených nebo spravovaných správcem usazeným v jiném členském státě, uváděné důvody a způsob, jakým byly tyto stížnosti vyřízeny;
b)
důkazy o nejasnostech ze strany investorů, pokud jde o rozdělení úkolů dohledu mezi příslušné orgány domovské a hostitelské země;
c)
veškeré záležitosti týkající se fungování opatření přijatých správcem a týkajících se nabízení alternativních investičních fondů a opatření, která byla přijata, aby se zabránilo nabízení podílových jednotek nebo akcií alternativních investičních fondů neprofesionálním investorům, jak je požadováno v příloze IV písm. h) směrnice 2011/61/EU.
Článek 6
Pokud jde o zprostředkování ze strany orgánu pro cenné papíry a trhy, příslušné orgány podají informace o míře spokojenosti se zprostředkováním provedeným tímto orgánem ve věcech týkajících se fungování pasu pro unijní správce spravující nebo nabízející unijní alternativní investiční fondy.
Článek 7
Pokud jde o účinnost shromažďování a sdílení informací o sledování systémových rizik, poskytnou příslušné orgány tyto informace:
a)
počet případů, kdy příslušný orgán obdržel informaci od jiného příslušného orgánu, která se týkala sledování systémového rizika, přičemž se rozliší tyto informace:
-
opakované informace poskytované v souladu s první větou čl. 25 odst. 2 směrnice 2011/61/EU,
-
informace získané na dvoustranném základě o významných zdrojích rizika u protistrany předané v souladu s druhou větou čl. 25 odst. 2 směrnice 2011/61/EU,
-
informace podle aktuální potřeby, které jsou sdíleny na dvoustranném základě v souladu s článkem 53 směrnice 2011/61/EU;
b)
počet situací, kdy příslušný orgán sdílel s jiným příslušným orgánem informace, které se týkaly sledování systémového rizika, přičemž se rozliší tyto informace:
-
informace podávané pravidelně podle článku 25 směrnice 2011/61/EU,
-
informace podle aktuální potřeby, které jsou sdíleny na dvoustranném základě v souladu s článkem 53 směrnice 2011/61/EU.
Článek 8
Pokud jde o nabízení mimounijních alternativních investičních fondů unijními správci v souladu s čl. 36 odst. 1 směrnice 2011/61/EU, příslušné orgány poskytnou tyto informace:
a)
právní ustanovení, na jejichž základě je takové nabízení povoleno, včetně popisu uplatňovaných zvláštních podmínek;
b)
počet unijních správců, jimž příslušný orgán povolil nabízet ve své jurisdikci mimounijní alternativní investiční fondy v souladu s článkem 36 směrnice 2011/61/EU, a počet nabízených mimounijních alternativních investičních fondů;
c)
počet žádostí o informace, které podal příslušný orgán unijním správcům ohledně nabízení mimounijních alternativních investičních fondů;
d)
vymáhání nebo opatření dohledu nebo sankce uložené unijním správcům v souvislosti s nabízením mimounijních alternativních investičních fondů.
Článek 9
Pokud jde o nabízení alternativních investičních fondů mimounijními správci v souladu s čl. 42 odst. 1 směrnice 2011/61/EU, příslušné orgány poskytnou tyto informace:
a)
právní ustanovení, na jejichž základě je takové nabízení povoleno, včetně popisu uplatňovaných zvláštních podmínek;
b)
počet mimounijních správců, kteří nabízejí alternativní investiční fondy v jurisdikci příslušného orgánu v souladu s čl. 42 odst. 1 směrnice 2011/61/EU, a počet nabízených alternativních investičních fondů;
c)
počet žádostí o informace, které podal příslušný orgán mimounijním správcům ohledně nabízení alternativních investičních fondů podle čl. 42 odst. 1 směrnice 2011/61/EU;
d)
vymáhání nebo opatření dohledu nebo sankce uložené příslušným orgánem mimounijním správcům alternativních investičních fondů v souvislosti s povinnostmi stanovenými v článcích 22, 23, 24 a 26 až 30 směrnice 2011/61/EU.
Článek 10
Pokud jde o správu unijních alternativních investičních fondů mimounijními správci na základě příslušných vnitrostátních režimů, příslušné orgány poskytnou tyto informace:
a)
právní ustanovení, na jejichž základě je taková správa povolena, včetně popisu uplatňovaných zvláštních podmínek;
b)
počet mimounijních správců, kteří spravují unijní alternativní investiční fondy v jurisdikci příslušného orgánu, a počet spravovaných unijních alternativních investičních fondů;
c)
počet žádostí o informace, které podal příslušný orgán mimounijním správcům ohledně správy unijních alternativních investičních fondů.
Článek 11
Pokud jde o existenci a účinnost dohod o spolupráci mezi příslušným orgánem členského státu a orgánem dohledu mimounijní země pro účely dohledu nad systémovými riziky, příslušné orgány poskytnou tyto informace:
a)
existence dvoustranných dohod o spolupráci mezi příslušným orgánem a orgány dohledu v třetích zemích jiných než těch, které byly sjednány a schváleny pod záštitou Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy a dotčených třetích zemí;
b)
pokud jde o žádosti o informace nebo pomoc, které podá příslušný orgán orgánům třetí země v souladu s dohodami o spolupráci:
-
počet a druh žádostí,
-
počet zamítnutých žádostí a důvody zamítnutí,
-
míra spokojenosti s přijatou pomocí, včetně obtíží, které vyvstaly,
-
průměrná doba do obdržení odpovědi;
c)
počet návštěv na místě, o jejichž vykonání svým jménem požádal příslušný orgán v souladu s dohodami o spolupráci orgán dohledu třetí země, a rovněž počet žádostí o inspekce na místě, které byly zamítnuty;
d)
počet situací, kdy orgán dohledu třetí země podal v souladu s dohodami o spolupráci nevyžádanou informaci ohledně:
-
jakékoli významné události, která by mohla mít negativní vliv na subjekt, nad nímž je vykonáván dohled,
-
vymáhání nebo regulačních opatření či sankcí, včetně zrušení, přerušení nebo úpravy příslušných licencí nebo registrací, jež se týkají nebo mají nějaký vztah k mimounijním správcům, kteří nabízejí nebo spravují alternativní investiční fondy v jurisdikci příslušného orgánu;
e)
počet případů, kdy příslušný orgán sdílel s jinými příslušnými orgány informaci, kterou obdržel v souladu s dohodami o spolupráci od orgánů dohledu třetí země pro účely sledování systémového rizika.
Článek 12
Pokud jde o záležitosti ochrany investorů ve vztahu k nabízení a správě fondů podle příslušných vnitrostátních režimů, příslušné orgány poskytnou tyto informace:
a)
počet a druh stížností investorů podaných příslušnému orgánu, které se týkají alternativních investičních fondů nabízených v dané jurisdikci podle příslušného vnitrostátního režimu;
b)
vymáhání nebo regulační opatření či sankce uložené příslušným orgánem, včetně zrušení, pozastavení nebo změny příslušných licencí nebo registrací, jež se týkají nebo mají nějaký vztah k mimounijním správcům, kteří nabízejí nebo spravují alternativní investiční fondy v dané jurisdikci, nebo k mimounijním alternativním investičním fondům nabízeným v dané jurisdikci unijními správci.
Článek 13
Pokud jde o vlastnosti regulačního a dohledového rámce třetí země, které by mohly bránit účinnému výkonu dohledových pravomocí příslušného orgánu, příslušné orgány poskytnou tyto informace:
a)
problémy nebo překážky při uplatňování regulačního a dohledového rámce, se kterými se příslušný orgán setkal při výkonu svých dohledových pravomocí nad mimounijními správci alternativních investičních fondů nebo mimounijními alternativními investičními fondy;
b)
problémy při získávání informací přímo od mimounijních správců alternativních investičních fondů.
Článek 14
Pokud jde o dopad fungování systémů uvedených v čl. 1 písm. a) a b), příslušné orgány poskytnou tyto informace:
a)
důkazy, že správci alternativních investičních fondů, kteří byli usazeni v jejich jurisdikci, se přesunuli do třetích zemí, přičemž upřesní souhrnné údaje o počtu alternativních investičních fondů a majetku ve správě za každou třetí zemi a důvody tohoto přesunu;
b)
podrobné informace o jakémkoli zjištěném nebo očekávaném narušení trhu nebo hospodářské soutěže mezi unijními a mimounijními subjekty kolektivního investování a rovněž unijními a mimounijními správci těchto subjektů;
c)
důkazy, že unijní správci subjektů kolektivního investování povolených v jejich jurisdikci se setkali s obtížemi nebo omezeními při usazování nebo při nabízení subjektů kolektivního investování, které spravují, v jakékoliv třetí zemi, přičemž příslušné orgány uvedou tuto třetí zemi;
d)
důkazy, že v třetích zemích existují obtíže nebo omezení, jež ve svém důsledku odrazují unijní správce subjektů kolektivního investování povolených v jejich jurisdikci od rozhodnutí usadit se nebo nabízet subjekty kolektivního investování, které spravují, v jakékoli třetí zemi, přičemž příslušné orgány uvedou tuto třetí zemi;
e)
informace uvádějící jakékoli všeobecné nebo konkrétní obtíže, s nimiž se unijní správci subjektů kolektivního investování setkávají při usazování nebo nabízení subjektů kolektivního investování, které spravují, v třetích zemích, přičemž příslušné orgány uvedou tuto třetí zemi.
Článek 15
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. prosince 2014.
GEDELEGEERDE VERORDENING (EU) 2015/514 VAN DE COMMISSIE
van 18 december 2014
betreffende de overeenkomstig artikel 67, lid 3, van Richtlijn 2011/61/EU van het Europees Parlement en de Raad door de bevoegde autoriteiten aan de Europese Autoriteit voor effecten en markten te verstrekken informatie
(Voor de EER relevante tekst)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Richtlijn 2011/61/EU van het Europees Parlement en de Raad van 8 juni 2011 inzake beheerders van alternatieve beleggingsinstellingen en tot wijziging van de Richtlijnen 2003/41/EG en 2009/65/EG en van de Verordeningen (EG) nr. 1060/2009 en (EU) nr. 1095/2010 (1), en met name artikel 67, lid 5,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Het is nodig de inhoud te preciseren van de informatie die de bevoegde autoriteiten van de lidstaten overeenkomstig artikel 67, lid 3, van Richtlijn 2011/61/EU elk kwartaal aan de Europese Autoriteit voor effecten en markten (ESMA, European Securities and Market Authority) moeten verstrekken om haar in staat te stellen een beoordeling uit te voeren van de werking van het paspoort voor EU-beheerders van alternatieve beleggingsinstellingen (EU-abi-beheerders) die alternatieve beleggingsinstellingen uit de EU (EU-abi's) binnen de Unie beheren of verhandelen, van de voor abi's en de beheerders ervan geldende voorwaarden voor de bedrijfsuitoefening, alsook van de mogelijke gevolgen van een uitbreiding van het paspoort.
(2)
Het is van belang te waarborgen dat de door de bevoegde autoriteiten verstrekte informatie pertinent is en een onderbouwde beoordeling mogelijk kan maken. Alle bevoegde autoriteiten dienen derhalve informatie te verstrekken die het mogelijk maakt een voor de gehele Unie consistente beoordeling te verrichten, waarbij hun tegelijkertijd ook de mogelijkheid wordt geboden alle aanvullende inlichtingen te verstrekken die zij eventueel nuttig achten voor de beoordeling van de algemene werking van het EU-paspoort, van de nationale regels voor onderhandse plaatsingen, alsook van de mogelijke gevolgen van de uitbreiding van het paspoort tot instellingen en beheerders uit derde landen. Om ervoor te zorgen dat een eenvormige reeks rapportageverplichtingen rechtstreeks op alle bevoegde autoriteiten van toepassing is, is het noodzakelijk de voorschriften betreffende de aan de ESMA te verstrekken informatie vast te stellen in de vorm van een verordening.
(3)
Teneinde het van het EU-paspoort gemaakte gebruik te beoordelen, is het van belang kwantitatieve gegevens te verzamelen over abi-beheerders en abi's die gebruikmaken van de paspoorten waarin de artikelen 32 en artikel 33 van Richtlijn 2011/61/EU voorzien, alsook gegevens over de rechtsgebieden waar grensoverschrijdende activiteiten plaatsvinden en gegevens over de soorten grensoverschrijdende activiteiten.
(4)
Doeltreffende samenwerking tussen de bevoegde autoriteiten is een essentieel aspect van de algemene werking van het EU-paspoort. Om de doeltreffendheid te kunnen beoordelen, is het van essentieel belang informatie te verzamelen over de samenwerking tussen de bevoegde autoriteiten bij de uitoefening van hun verantwoordelijkheden overeenkomstig de artikelen 45 en 50 van Richtlijn 2011/61/EU. Dit houdt in dat tot een beoordeling moet worden overgegaan van de gevallen waarin van de verschillende bevoegdheden is gebruikgemaakt, van de reactieve maatregelen, alsook van de doeltreffendheid van de samenwerking wat timing, relevantie en mate van detail betreft.
(5)
Het EU-paspoort is gebaseerd op het kennisgevingssysteem waarin de artikelen 32 en 33 van Richtlijn 2011/61/EU voorzien. De bevoegde autoriteiten dienen derhalve informatie te verstrekken over de werking van dit systeem, met name wat betreft de timing, soepelheid en kwaliteit van de informatie waarvan kennis is gegeven en de potentiële verschillen die uit de toepassing van het systeem kunnen voortvloeien.
(6)
Om een objectieve beoordeling te garanderen, moet van de bevoegde autoriteiten worden verlangd dat zij ook informatie over de werking van het paspoort uit het oogpunt van de beleggers verschaffen, met name wat het effect op de beleggersbescherming betreft. De bevoegde autoriteiten dienen ook informatie te verstrekken over klachten van beleggers met betrekking tot abi-beheerders en abi's die in andere lidstaten zijn gevestigd dan die waar de belegger zijn verblijfplaats heeft, vragen van beleggers in verband met de bevoegdheidsverdeling tussen de bevoegde autoriteiten van verschillende lidstaten, alsook andere aan de orde gestelde kwesties met betrekking tot verhandelingsregelingen.
(7)
Bij de beoordeling van de werking van het paspoort moet ook naar behoren rekening worden gehouden met de rol van de ESMA bij het oplossen van meningsverschillen tussen bevoegde autoriteiten ten aanzien van grensoverschrijdend beheer of grensoverschrijdende verhandeling. Daarom dienen de bevoegde autoriteiten mee te delen wat zij vinden van het nut, de timing en de kwaliteit van de betrokkenheid van de ESMA, dan wel enigerlei andere kwesties die daarmee verband houden.
(8)
Om de werking van de huidige nationale regelingen te beoordelen op grond waarvan niet-EU-abi-beheerders en niet-EU-abi's in individuele lidstaten actief mogen zijn, is het noodzakelijk een volledig beeld te hebben van de rechtskaders van de individuele lidstaten, de specifieke kenmerken ervan en de verschillen tussen deze rechtskaders en de voorschriften die op EU-abi-beheerders en EU-abi's van toepassing zijn. Het is ook van belang kwantitatieve informatie te verzamelen over het aantal niet-EU-abi's dat in de lidstaten wordt verhandeld en over het aantal niet-EU-abi-beheerders dat abi's in de lidstaten beheert of verhandelt. Die informatie moet ook gegevens bevatten over handhavings- en toezichtmaatregelen, alsook over aanvullende inlichtingen die van toezichthoudende autoriteiten van buiten de EU zijn ontvangen nadat daarom was verzocht.
(9)
De bevoegde autoriteiten dienen informatie mee te delen over alle samenwerkingsregelingen met toezichthoudende autoriteiten van derde landen waarvan de ESMA nog niet op de hoogte is als gevolg van haar betrokkenheid bij de onderhandelingen over multilaterale memoranda van overeenstemming. Om de werking van de samenwerkingsregelingen te kunnen beoordelen, is het van belang dat informatie over de doeltreffendheid van de samenwerkingsregelingen in kwestie wordt verzameld, zoals kwantitatieve en kwalitatieve informatie over het gebruik dat is gemaakt van de diverse bevoegdheden waarin deze regelingen voorzien. Daaronder vallen ook verzoeken om informatie, bezoeken ter plaatse en informatie-uitwisseling. De doeltreffendheid van de samenwerking moet worden beoordeeld in termen van relevantie, mate van detail, timing en volledigheid van de ontvangen bijstand.
(10)
De bevoegde autoriteiten dienen informatie te verstrekken over alle kenmerken van de regeling van een derde land die de uitoefening van toezichtfuncties door de bevoegde autoriteiten van een lidstaat of de directe ontvangst van informatie van niet-EU-entiteiten de facto of de jure beperken of bemoeilijken. Bovendien moet informatie worden verzameld over zowel klachten van beleggers, als over de maatregelen die de bevoegde autoriteiten in reactie op die klachten hebben genomen.
(11)
De beoordeling van de interactie tussen de twee systemen die voor het beheer of de verhandeling van abi's zijn opgezet, moet zijn gebaseerd op concrete gegevens die de algemene situatie op de interne markt weergeven, alsook op kortetermijn- en langetermijnevaluaties van de ontwikkeling van de markt, met inbegrip van mogelijke markt- of concurrentieverstoringen. De beoordelingen moeten zijn gebaseerd op concrete informatie betreffende de vraag of er van gelijke concurrentieverhoudingen tussen de lidstaten en individuele derde landen sprake is, bijvoorbeeld op het gebied van regeldruk en toezicht- en mededingingsvoorwaarden. De bevoegde autoriteiten dienen ook concrete informatie te verstrekken over met individuele derde landen verband houdende algemene of specifieke problemen en de oorzaak van die problemen aan te geven.
(12)
Bij de indiening van informatie over mogelijke markt- en concurrentieverstoringen dienen de bevoegde autoriteiten rekening te houden met alle instellingen voor collectieve belegging en de beheerders daarvan. Het is van belang te bepalen of, en zo ja in welke mate, de invoering van het derdelandenpaspoort eventueel effect heeft gehad op zowel EU-abi's en instellingen voor collectieve belegging die op grond van Richtlijn 2009/65/EG van het Europees Parlement en de Raad (2) zijn opgericht, als op de beheerders daarvan. Dit is vooral van belang omdat de in Richtlijn 2011/61/EU vervatte definitie van niet-EU-abi-beheerders betrekking heeft op alle instellingen voor collectieve belegging die in derde landen zijn gevestigd, met inbegrip van die welke onder Richtlijn 2009/65/EG zouden vallen mochten zij in een lidstaat zijn gevestigd. Om het totale effect op de markt te kunnen inschatten, is het bovendien noodzakelijk te bepalen welk effect er op andere intermediairs die in de sector van het vermogensbeheer actief zijn, zoals bewaarders of dienstverrichters, kan uitgaan,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Overeenkomstig artikel 67, lid 3, van Richtlijn 2011/61/EU verstrekken de bevoegde autoriteiten de volgende informatie aan de Europese Autoriteit voor effecten en markten (ESMA, European Securities and Markets Authority):
a)
de in de artikelen 2 tot en met 7 beschreven informatie over de werking van het EU-paspoort voor EU-beheerders van alternatieve beleggingsinstellingen (abi-beheerders) die alternatieve beleggingsinstellingen (abi's) uit de EU beheren en/of verhandelen;
b)
de in de artikelen 8 tot en met 13 beschreven informatie over de werking van de verhandeling van niet-EU-abi's door EU-abi-beheerders in de lidstaten en het beheer en/of de verhandeling van abi's door niet-EU-abi-beheerders in de lidstaten overeenkomstig de toepasselijke nationale regelingen;
c)
de in artikel 14 beschreven informatie over het effect van de werking van de onder a) en b) van deze alinea bedoelde systemen.
Artikel 2
Wat het gebruik betreft dat van het paspoort wordt gemaakt, verstrekken de bevoegde autoriteiten de volgende inlichtingen:
a)
het aantal EU-abi-beheerders aan wie overeenkomstig artikel 7 van Richtlijn 2011/61/EU vergunning is verleend;
b)
het aantal EU-abi-beheerders dat overeenkomstig artikel 32 van Richtlijn 2011/61/EU rechten van deelneming of aandelen in EU-abi's verhandelt, het aantal EU-abi's en abi-compartimenten dat overeenkomstig artikel 32 van Richtlijn 2011/61/EU wordt verhandeld, en de uitsplitsing daarvan per lidstaat van herkomst en lidstaat van ontvangst;
c)
het aantal EU-abi-beheerders dat overeenkomstig artikel 33 van Richtlijn 2011/61/EU EU-abi's beheert, het aantal EU-abi's dat overeenkomstig artikel 33 van Richtlijn 2011/61/EU wordt beheerd, en de uitsplitsing daarvan per lidstaat van herkomst en lidstaat van ontvangst;
d)
het aantal EU-abi-beheerders dat overeenkomstig artikel 33 van Richtlijn 2011/61/EU in andere lidstaten gevestigde EU-abi's middels vestiging van een bijkantoor beheert, en het aantal EU-abi-beheerders dat overeenkomstig artikel 33 van Richtlijn 2011/61/EU rechtstreeks in andere lidstaten gevestigde EU-abi's beheert.
Artikel 3
Wat de problemen betreft die met betrekking tot de effectieve samenwerking tussen bevoegde autoriteiten opduiken, verstrekken de bevoegde autoriteiten de volgende inlichtingen:
a)
het aantal gevallen waarin een bevoegde autoriteit de bevoegde autoriteit van de lidstaat van herkomst van een abi-beheerder in kennis heeft gesteld van een situatie als beschreven in artikel 45, lid 5, van Richtlijn 2011/61/EU, met vermelding van de aard van de situatie;
b)
het aantal gevallen waarin een bevoegde autoriteit, na door de bevoegde autoriteit van de lidstaat van ontvangst overeenkomstig artikel 45, lid 5, van Richtlijn 2011/61/EU in kennis te zijn gesteld, de in artikel 45, lid 5, van genoemde richtlijn beschreven maatregelen heeft genomen, met vermelding van de aard van de genomen maatregelen;
c)
het aantal gevallen waarin een bevoegde autoriteit, na de bevoegde autoriteit van de lidstaat van herkomst van een abi-beheerder in kennis te hebben gesteld van een situatie als beschreven in artikel 45, lid 5, van Richtlijn 2011/61/EU, de in artikel 45, lid 6, van genoemde richtlijn beschreven maatregelen heeft genomen, met vermelding van de aard van de genomen maatregelen;
d)
het aantal gevallen waarin een bevoegde autoriteit de bevoegde autoriteit van de lidstaat van herkomst van een abi-beheerder in kennis heeft gesteld van een situatie als beschreven in artikel 45, lid 7, van Richtlijn 2011/61/EU, met vermelding van de aard van de situatie;
e)
het aantal gevallen waarin een bevoegde autoriteit, na door de bevoegde autoriteit van de lidstaat van ontvangst overeenkomstig artikel 45, lid 7, van Richtlijn 2011/61/EU in kennis te zijn gesteld, overeenkomstig artikel 45, lid 7, van genoemde richtlijn maatregelen heeft genomen, met vermelding van de aard van de genomen maatregelen;
f)
het aantal gevallen waarin een bevoegde autoriteit, na de bevoegde autoriteit van de lidstaat van herkomst van een abi-beheerder in kennis te hebben gesteld van een situatie als beschreven in artikel 45, lid 7, van Richtlijn 2011/61/EU, de in artikel 45, lid 8, van genoemde richtlijn beschreven maatregelen heeft genomen, met vermelding van de aard van de genomen maatregelen;
g)
het aantal uit hoofde van artikel 50, lid 5, van Richtlijn 2011/61/EU gezonden en ontvangen kennisgevingen, met vermelding van de actie die als gevolg van de kennisgevingen is ondernomen;
h)
wat de door de bevoegde autoriteit gedane bijstandsverzoeken betreft:
-
het aantal en type verzoeken,
-
het aantal afgewezen verzoeken en de redenen voor de afwijzing,
-
de mate van tevredenheid met de ontvangen bijstand en de ondervonden moeilijkheden,
-
de gemiddelde reactietijd;
i)
wat de door de bevoegde autoriteit van bevoegde autoriteiten van andere lidstaten ontvangen bijstandsverzoeken betreft:
-
het aantal en type verzoeken,
-
het aantal afgewezen verzoeken en de redenen voor de afwijzing,
-
de gemiddelde reactietijd;
j)
het aantal verificaties of onderzoeken ter plaatse dat de bevoegde autoriteit overeenkomstig artikel 54, lid 1, van Richtlijn 2011/61/EU in een andere lidstaat heeft uitgevoerd, en het aantal verzoeken om verificaties of onderzoeken ter plaatse in een andere lidstaat dat is afgewezen.
Artikel 4
Wat de problemen betreft die opduiken met betrekking tot de effectieve werking van het kennisgevingssysteem waarin de artikelen 32 en 33 van Richtlijn 2011/61/EU voorzien, verstrekken de bevoegde autoriteiten de volgende inlichtingen:
a)
de gemiddelde tijd die verstrijkt tussen de ontvangst van het volledige kennisgevingsdossier van een abi-beheerder en het moment waarop de ontvangende bevoegde autoriteit de bevoegde autoriteit van de lidstaat van ontvangst in kennis stelt;
b)
de gemiddelde tijd die verstrijkt totdat de abi-beheerder er door de bevoegde autoriteit van zijn lidstaat van herkomst van in kennis wordt gesteld dat hij grensoverschrijdende activiteiten kan ontplooien, berekend vanaf de datum van doorzending van het kennisgevingsdossier naar de bevoegde autoriteit van de lidstaat van ontvangst;
c)
het aantal door de bevoegde autoriteit van de lidstaat van ontvangst gedane verzoeken om verduidelijking in verband met de kennisgeving;
d)
het aantal geschillen in verband met het kennisgevingsproces waarbij de bevoegde autoriteiten van de lidstaat van herkomst en de lidstaat van ontvangst betrokken zijn geweest.
Artikel 5
Wat de problemen betreft die met betrekking tot de bescherming van beleggers opduiken in verband met vanuit een andere lidstaat verhandelde of beheerde abi's, alsook in verband met op grond van artikel 43 van Richtlijn 2011/61/EU verhandelde abi's, verstrekken de bevoegde autoriteiten de volgende inlichtingen:
a)
het aantal en type tot de bevoegde autoriteit gerichte klachten van beleggers in verband met abi's die worden verhandeld of beheerd door een abi-beheerder die in een andere lidstaat is gevestigd, de aangehaalde redenen en de wijze waarop deze klachten zijn afgehandeld;
b)
concrete aanwijzingen dat onduidelijkheid onder de beleggers bestaat omtrent de verdeling van de toezichttaken tussen de bevoegde autoriteiten van de lidstaat van herkomst en de lidstaat van ontvangst;
c)
alle kwesties die verband houden met de werking van de door de abi-beheerder getroffen regelingen voor de verhandeling van abi's en de regelingen die zijn opgezet om te beletten dat rechten van deelneming of aandelen in de abi aan kleine beleggers worden verhandeld, zoals bij bijlage IV, onder h), van Richtlijn 2011/61/EU wordt voorgeschreven.
Artikel 6
Wat de bemiddeling door de ESMA betreft, verstrekken de bevoegde autoriteiten inlichtingen over de mate van tevredenheid met de bemiddeling door de ESMA in aangelegenheden die verband houden met de werking van het paspoort voor EU-abi-beheerders die EU-abi's beheren en/of verhandelen.
Artikel 7
Wat de doeltreffendheid van de verzameling en terbeschikkingstelling van de informatie met betrekking tot het toezicht op de systeemrisico's betreft, verstrekken de bevoegde autoriteiten de volgende inlichtingen:
a)
het aantal gelegenheden waarbij de bevoegde autoriteit van een andere bevoegde autoriteit informatie over het toezicht op systeemrisico's heeft ontvangen, waarbij een onderscheid wordt gemaakt tussen:
-
terugkerende informatie die overeenkomstig de eerste zin van artikel 25, lid 2, van Richtlijn 2011/61/EU ter beschikking is gesteld,
-
bilaterale informatie over belangrijke bronnen van tegenpartijrisico welke overeenkomstig de tweede zin van artikel 25, lid 2, van Richtlijn 2011/61/EU is doorgegeven,
-
overeenkomstig artikel 53 van Richtlijn 2011/61/EU bilateraal uitgewisselde ad-hocinformatie;
b)
het aantal gelegenheden waarbij de bevoegde autoriteit aan een andere bevoegde autoriteit informatie over het toezicht op systeemrisico's ter beschikking heeft gesteld, waarbij een onderscheid wordt gemaakt tussen:
-
overeenkomstig artikel 25 van Richtlijn 2011/61/EU regelmatig gerapporteerde informatie,
-
overeenkomstig artikel 53 van Richtlijn 2011/61/EU bilateraal uitgewisselde ad-hocinformatie.
Artikel 8
Wat de verhandeling van niet-EU-abi's door EU-abi-beheerders in overeenstemming met artikel 36, lid 1, van Richtlijn 2011/61/EU betreft, verstrekken de bevoegde autoriteiten de volgende inlichtingen:
a)
de wettelijke bepalingen op grond waarvan deze verhandeling is toegestaan, met een beschrijving van de toepasselijke specifieke voorwaarden;
b)
het aantal EU-abi-beheerders aan wie de bevoegde autoriteit overeenkomstig artikel 36 van Richtlijn 2011/61/EU vergunning heeft verleend om niet-EU-abi's in haar rechtsgebied te verhandelen en het aantal verhandelde niet-EU-abi's;
c)
het aantal verzoeken om informatie dat de bevoegde autoriteit tot EU-abi-beheerders heeft gericht in verband met de verhandeling van niet-EU-abi's;
d)
de handhavings- of toezichtmaatregelen, dan wel de sancties die aan EU-abi-beheerders zijn opgelegd in verband met de verhandeling van niet-EU-abi's.
Artikel 9
Wat de verhandeling van abi's door niet-EU-abi-beheerders in overeenstemming met artikel 42, lid 1, van Richtlijn 2011/61/EU betreft, verstrekken de bevoegde autoriteiten de volgende inlichtingen:
a)
de wettelijke bepalingen op grond waarvan deze verhandeling is toegestaan, met een beschrijving van de toepasselijke specifieke voorwaarden;
b)
het aantal niet-EU-abi-beheerders dat in overeenstemming met artikel 42, lid 1, van Richtlijn 2011/61/EU abi's in het rechtsgebied van de bevoegde autoriteit verhandelt, en het aantal verhandelde abi's;
c)
het aantal verzoeken om informatie dat de bevoegde autoriteit tot niet-EU-abi-beheerders heeft gericht in verband met de verhandeling van abi's overeenkomstig artikel 42, lid 1, van Richtlijn 2011/61/EU;
d)
de handhavings- of toezichtmaatregelen, dan wel de sancties die de bevoegde autoriteit aan niet-EU-abi-beheerders heeft opgelegd in verband met de in de artikelen 22, 23, 24 en 26 tot en met 30 van Richtlijn 2011/61/EU neergelegde verplichtingen.
Artikel 10
Wat het beheer van EU-abi's door niet-EU-abi-beheerders in overeenstemming met toepasselijke nationale regelingen betreft, verstrekken de bevoegde autoriteiten de volgende inlichtingen:
a)
de wettelijke bepalingen op grond waarvan dit beheer is toegestaan, met een beschrijving van de toepasselijke specifieke voorwaarden;
b)
het aantal niet-EU-abi-beheerders dat EU-abi's in het rechtsgebied van de bevoegde autoriteit beheert, en het aantal beheerde EU-abi's;
c)
het aantal verzoeken om informatie dat de bevoegde autoriteit tot niet-EU-abi-beheerders heeft gericht in verband met het beheer van EU-abi's.
Artikel 11
Wat het bestaan en de doeltreffendheid van samenwerkingsregelingen voor toezicht op systeemrisico's tussen de bevoegde autoriteit van een lidstaat en de toezichthoudende autoriteit van een derde land betreft, verstrekken de bevoegde autoriteiten de volgende inlichtingen:
a)
welke andere bilaterale samenwerkingsregelingen er tussen de bevoegde autoriteit en de toezichthoudende autoriteiten van derde landen bestaan dan die waarover onder auspiciën van de ESMA en de betrokken derde landen is onderhandeld en overeenstemming is bereikt;
b)
wat de verzoeken om informatie of bijstand betreft die de bevoegde autoriteit uit hoofde van samenwerkingsregelingen tot autoriteiten van een derde land heeft gericht;
-
het aantal en type verzoeken,
-
het aantal afgewezen verzoeken en de redenen voor de afwijzing,
-
de mate van tevredenheid met de ontvangen bijstand, met vermelding van de ondervonden moeilijkheden,
-
de gemiddelde reactietijd;
c)
het aantal bezoeken ter plaatse dat de bevoegde autoriteit de toezichthoudende autoriteiten van een derde land uit hoofde van samenwerkingsregelingen heeft verzocht in haar naam te verrichten, alsook het aantal afgewezen verzoeken om bezoeken ter plaatse te verrichten;
d)
het aantal gelegenheden waarbij uit hoofde van samenwerkingsregelingen van de toezichthoudende autoriteit van een derde land ongevraagde informatie is ontvangen over:
-
elk bekend belangrijk feit dat nadelige gevolgen kan hebben voor een onder toezicht staande entiteit,
-
de handhavings- of toezichtmaatregelen, dan wel sancties, met inbegrip van de intrekking, opschorting of wijziging van de relevante vergunningen of registratie, welke betrekking hebben op of verband houden met niet-EU-abi-beheerders die abi's in het rechtsgebied van de bevoegde autoriteit verhandelen of beheren;
e)
het aantal gevallen waarin de bevoegde autoriteit uit hoofde van samenwerkingsregelingen met andere bevoegde autoriteiten van toezichthoudende autoriteiten van derde landen ontvangen gegevens heeft uitgewisseld voor het toezicht op systeemrisico's.
Artikel 12
Wat betreft kwesties op het gebied van beleggersbescherming die met de verhandeling en het beheer overeenkomstig de toepasselijke nationale regelingen verband houden, verstrekken de bevoegde autoriteiten de volgende inlichtingen:
a)
het aantal en type tot de bevoegde autoriteit gerichte klachten van beleggers in verband met abi's die op basis van de toepasselijke nationale regeling in het betrokken rechtsgebied worden verhandeld;
b)
de door de bevoegde autoriteit opgelegde handhavings- of toezichtmaatregelen, dan wel sancties, met inbegrip van de intrekking, opschorting of wijziging van de relevante vergunningen of registratie, welke betrekking hebben op of verband houden met niet-EU-abi-beheerders die abi's in het betrokken rechtsgebied verhandelen of beheren, dan wel met niet-EU-abi's die in het betrokken rechtsgebied door EU-abi-beheerders worden verhandeld.
Artikel 13
Wat de kenmerken van het toezicht- en regelgevingskader van een derde land betreft die de effectieve uitoefening door de bevoegde autoriteit van haar toezichtfuncties kunnen verhinderen, verstrekken de bevoegde autoriteiten de volgende inlichtingen:
a)
de problemen of belemmeringen die de bevoegde autoriteit bij de toepassing van het toezicht- en regelgevingskader heeft ondervonden bij de uitoefening van toezichtfuncties ten aanzien van niet-EU-abi-beheerders of niet-EU-abi's;
b)
ondervonden problemen om rechtstreeks van niet-EU-abi-beheerders informatie te ontvangen.
Artikel 14
Wat het effect van de werking van de in artikel 1, onder a) en b), bedoelde systemen betreft, verstrekken de bevoegde autoriteiten de volgende inlichtingen:
a)
gegevens waaruit blijkt dat abi-beheerders die in hun rechtsgebied waren gevestigd, naar derde landen zijn verhuisd, met vermelding van de geaggregeerde cijfers voor het aantal abi's en de activa onder beheer per derde land en de redenen voor een dergelijke verhuizing;
b)
gedetailleerde informatie over elke geconstateerde of verwachte markt- of concurrentieverstoring tussen EU- en niet-EU-instellingen voor collectieve belegging, alsook tussen EU- en niet-EU-beheerders van instellingen voor collectieve belegging;
c)
gegevens waaruit blijkt dat EU-beheerders van instellingen voor collectieve belegging aan wie in hun rechtsgebied vergunning is verleend, in een derde land moeilijkheden of beperkingen hebben ondervonden bij hun vestiging of bij de verhandeling van door hen beheerde instellingen voor collectieve belegging, met vermelding van het derde land in kwestie;
d)
gegevens waaruit blijkt dat er in derde landen sprake is van moeilijkheden of beperkingen die EU-beheerders van instellingen voor collectieve belegging aan wie in hun rechtsgebied vergunning is verleend, ervan weerhouden zich in een derde land te vestigen of door hen beheerde instellingen voor collectieve belegging aldaar te verhandelen, met vermelding van het derde land in kwestie;
e)
informatie die duidt op het bestaan van enigerlei andere algemene of specifieke moeilijkheid die EU-beheerders van instellingen voor collectieve belegging in derde landen ondervinden bij hun vestiging of bij de verhandeling van door hen beheerde instellingen voor collectieve belegging, met vermelding van het derde land in kwestie.
Artikel 15
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 18 december 2014.