NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 98/2013
ze dne 15. ledna 2013
o uvádění prekurzorů výbušnin na trh a o jejich používání
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Určité látky a směsi jsou prekurzory výbušnin a mohou být zneužity k nedovolené výrobě výbušnin. V akčním plánu Evropské unie na zvýšení zabezpečení výbušnin, přijatém Radou dne 18. dubna 2008, byla Komise vyzvána, aby zřídila stálý výbor pro prekurzory, jehož cílem by bylo zvažovat opatření a připravovat doporučení týkající se regulace prekurzorů výbušnin dostupných na trhu, a to s přihlédnutím k vlivu těchto opatření a doporučení na náklady a přínosy.
(2)
Stálý výbor pro prekurzory, který Komise zřídila v roce 2008, určil různé prekurzory výbušnin, které by mohly být použity při páchání teroristických útoků, a doporučil, aby byla na úrovni Unie přijata vhodná opatření.
(3)
Některé členské státy již přijaly právní a správní předpisy týkající se uvádění na trh, zpřístupňování nebo držení některých prekurzorů výbušnin.
(4)
Tyto právní a správní předpisy, které se od sebe vzájemně liší a mohou představovat překážky obchodu v rámci Unie, by měly být harmonizovány, aby se zlepšil volný pohyb chemických látek a směsí na vnitřním trhu, aby se v největší možné míře zamezilo narušování hospodářské soutěže a aby zároveň byla zajištěna vysoká úroveň ochrany bezpečnosti široké veřejnosti. Na úrovni jednotlivých států i na úrovni Unie byla rovněž stanovena další pravidla týkající se určitých látek, na které se vztahuje toto nařízení, pokud jde o bezpečnost pracovníků a ochranu životního prostřední; uvedená pravidla nejsou tímto nařízením dotčena.
(5)
V zájmu zajištění nejvyšší míry jednotnosti pro hospodářské subjekty představuje nařízení nejvhodnější právní nástroj na úpravu uvádění prekurzorů výbušnin na trh a jejich používání.
(6)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 ze dne 16. prosince 2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí (3) stanoví, že látky a směsi klasifikované jako nebezpečné mají být před uvedením na trh řádně označeny. Dále stanoví, že hospodářské subjekty včetně maloobchodníků takové látky mají klasifikovat a označit nebo mají využít klasifikace provedené subjektem, jenž se v rámci dodavatelského řetězce nachází na vyšší úrovni. Proto je vhodné v tomto nařízení stanovit, že všechny hospodářské subjekty včetně maloobchodníků, které zpřístupňují osobám z řad široké veřejnosti látky podléhající omezením podle tohoto nařízení, mají zajistit, aby na obalu bylo uvedeno, že pořízení, držení či použití takové látky nebo směsi osobami z řad široké veřejnosti podléhá omezení.
(7)
Některé členské státy s cílem dosáhnout na vnitrostátní úrovni v souvislosti s nedovoleným využíváním prekurzorů výbušnin podobné nebo vyšší míry ochrany, jakou předpokládá toto nařízení na úrovni Unie, již nyní uplatňují právní a správní předpisy vztahující se na určité látky, které je možno použít nedovoleným způsobem. Některé z těchto látek jsou již uvedeny v tomto nařízení, zatímco jiné mohou být na úrovni Unie omezeny v budoucnosti. Protože by bylo v rozporu s cíli tohoto nařízení, aby opatření na úrovni Unie snižovala ochranu, je vhodné stanovit mechanismus umožňující, aby předmětná vnitrostátní opatření zůstala v platnosti (ochranná doložka).
(8)
Nedovolené zhotovování výbušnin by mělo být znesnadněno stanovením mezních hodnot koncentrací pro určité prekurzory výbušnin. Pod úrovní těchto mezních hodnot je při dodržení ochranného mechanismu zajištěn volný pohyb těchto prekurzorů výbušnin, avšak nad úrovní těchto mezních hodnot by měl být přístup široké veřejnosti k těmto prekurzorům výbušnin omezen.
(9)
Osoby z řad široké veřejnosti by proto neměly mít možnost nabývat, dovážet, držet nebo používat tyto prekurzory výbušnin v koncentracích nad úrovní mezních hodnot. Je však vhodné stanovit, aby osoby z řad široké veřejnosti mohly takové prekurzory výbušnin nabývat, dovážet, držet nebo používat pro legitimní účely, pouze pokud jsou držiteli příslušného povolení.
(10)
Dále, vzhledem k tomu, že některé členské státy již mají zavedené registrační systémy, které se používají ke kontrole dodávání na trh některých nebo všech látek podléhajících omezení podle tohoto nařízení, které nesmějí být osobám z řad široké veřejnosti zpřístupňovány, je vhodné v tomto nařízení stanovit registrační systém použitelný pro některé nebo všechny uvedené látky.
(11)
Osoby z řad široké veřejnosti běžně používají peroxid vodíku, nitromethan a kyselinu dusičnou k legitimním účelům. Mělo by být proto možné, aby členské státy poskytovaly v určitém rozmezí koncentrací přístup k těmto látkám prostřednictvím registračního systému podle tohoto nařízení namísto systému povolování.
(12)
Vzhledem k velmi konkrétnímu předmětu tohoto nařízení je možné dosáhnout jeho cílů a zároveň v souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality ponechat členským státům možnost volby, zda umožnit osobám z řad široké veřejnosti omezený přístup v souladu s tímto nařízením.
(13)
Aby byly prosazeny legitimní cíle veřejné bezpečnosti a zároveň zajištěno minimální narušení řádného fungování vnitřního trhu, je vhodné zřídit systém povolování, který osobě z řad široké veřejnosti, jež nabude látku podléhající omezení podle tohoto nařízení, která nesmí být zpřístupňována osobám z řad široké veřejnosti, nebo směs či látku obsahující tuto látku, a to v koncentraci vyšší než mezní hodnota, umožní uvedenou látku dovézt z jiného členského státu nebo ze třetí země do členského státu, který umožňuje přistup k uvedené látce v souladu s kterýmkoli ze systémů stanovených v tomto nařízení.
(14)
V zájmu účinného provádění ustanovení upravujících dovoz prekurzorů výbušnin se členské státy vyzývají, aby zajistily, že na omezení vztahující se na dovoz látek podléhajících omezení podle tohoto nařízení, které nesmějí být zpřístupňovány osobám z řad široké veřejnosti, budou upozorněni mezinárodní cestující. Ze stejného důvodu se členské státy rovněž vyzývají, aby zajistily povědomí široké veřejnosti o tom, že se uvedená omezení vztahují také na malé zásilky určené soukromým osobám a na zásilky objednané na dálku konečnými spotřebiteli.
(15)
S ohledem na význam minimalizace správní zátěže malých a středních podniků by informace, které členské státy poskytují průmyslu, zejména malým a středním podnikům, mohly být hodnotným prostředkem k usnadnění dodržování tohoto nařízení.
(16)
Jelikož by bylo nepřiměřené zakázat používání prekurzorů výbušnin v profesionálních činnostech, měla by se omezení týkající se zpřístupňování, dovozu, držení a používání prekurzorů výbušnin vztahovat pouze na širokou veřejnost. Vzhledem k obecným cílům tohoto nařízení je však vhodné zřídit mechanismus podávání zpráv, který se bude vztahovat na profesionální uživatele v celém dodavatelském řetězci i na osoby z řad široké veřejnosti účastnící se transakcí, které lze s ohledem na jejich povahu nebo rozsah považovat za podezřelé. Za tímto účelem by měly členské státy zřídit národní kontaktní místa pro oznamování podezřelých transakcí.
(17)
Různé transakce týkající se prekurzorů výbušnin mohou být považovány za podezřelé, a proto by měly být oznámeny. Je tomu tak například v situacích, kdy potenciální zákazník (profesionální nebo soukromý) zjevně není schopen jasně popsat zamýšlené použití, zjevně není obeznámen se zamýšleným použitím nebo je není s to věrohodně vysvětlit, hodlá zakoupit neobvyklá množství, neobvyklé koncentrace nebo neobvyklé kombinace látek, není ochoten předložit průkaz totožnosti nebo uvést místo bydliště nebo trvá na neobvyklém způsobu platby včetně platby vysokých částek v hotovosti. Hospodářské subjekty by měly mít možnost vyhradit si právo takovou transakci odmítnout.
(18)
Vzhledem k obecným cílům tohoto nařízení se příslušné orgány vyzývají, aby informovaly příslušné národní kontaktní místo o každém zamítnutí žádosti o povolení, pokud se zamítnutí zakládá na oprávněných důvodech k pochybnostem o legitimní povaze zamýšleného použití nebo o záměrech uživatele. Příslušné orgány se rovněž vyzývají, aby informovaly národní kontaktní místo o pozastavení nebo zrušení povolení.
(19)
V zájmu předcházení a odhalování případného nedovoleného používání prekurzorů výbušnin je žádoucí, aby národní kontaktní místa vedla záznamy o oznámených podezřelých transakcích a aby příslušné orgány přijaly opatření nezbytná k vyšetření konkrétních okolností, včetně toho, zda je příslušná hospodářská činnost, kterou vykonává profesionální uživatel zúčastněný na podezřelé transakci, skutečná.
(20)
Kdykoliv je to možné, měly by být stanoveny mezní hodnoty koncentrací, při jejichž překročení je přístup k určitým prekurzorům výbušnin omezen, přičemž pro některé jiné prekurzory výbušnin by mělo být stanoveno pouze oznamování podezřelých transakcí. Kritéria určující, která opatření by se měla uplatnit na které prekurzory výbušnin, zahrnují míru hrozby spojované s dotčeným prekurzorem výbušnin, objem obchodu s dotčeným prekurzorem výbušnin a možnost stanovit úroveň koncentrace, pod kterou by prekurzor výbušnin mohl být nadále používán k legitimním účelům, pro které je zpřístupněn. Uvedenými kritérii by se měla řídit i další opatření, která mohou být přijata ohledně prekurzorů výbušnin, které v současnosti nespadají do oblasti působnosti tohoto nařízení.
(21)
Je technicky nemožné stanovit mezní hodnoty koncentrací hexaminu v palivových tabletách. Kromě toho existuje řada legitimních způsobů využití kyseliny sírové, acetonu, dusičnanu draselného, dusičnanu sodného, dusičnanu vápenatého a dusičnanu vápenatoamonného. Nařízení, jež by na úrovni Unie omezovalo prodej těchto látek široké veřejnosti, by vedlo k nepřiměřeně vysokým správním nákladům a nákladům spojeným s jeho dodržováním, a to pro spotřebitele, veřejné orgány i podniky. Vzhledem k cílům tohoto nařízení by však měla být přijata opatření, která zjednoduší oznamování podezřelých transakcí u hexaminových palivových tablet a dalších prekurzorů výbušnin, pro něž neexistují vhodné a bezpečné alternativy.
(22)
Jeden ze způsobů, jak získat výchozí materiály pro nedovolenou výrobu výbušnin, představují krádeže prekurzorů výbušnin. Je tedy vhodné stanovit oznamovací povinnost pro významné krádeže a zmizení látek podléhajících opatřením podle tohoto nařízení. V zájmu snazšího vypátrání pachatelů a za účelem upozornění příslušných orgánů v dalších členských státech na možné hrozby se národní kontaktní místa vyzývají, aby případně využívala systém včasného varování Europolu.
(23)
Členské státy by měly stanovit pravidla pro sankce použitelné v případě porušení tohoto nařízení. Tyto sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující.
(24)
Podle přílohy XVII nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (REACH) (4) je zakázáno poskytovat osobám z řad široké veřejnosti dusičnan amonný, který by mohl být snadno zneužit jako prekurzor výbušniny. Je však povoleno dodávat dusičnan amonný určitým profesionálním uživatelům, zejména zemědělcům. Tyto dodávky by tedy měly podléhat mechanismu pro oznamování podezřelých transakcí stanovenému tímto nařízením, neboť v nařízení (ES) č. 1907/2006 neexistuje srovnatelný požadavek.
(25)
Toto nařízení vyžaduje v případě podezřelých transakcí zpracování osobních údajů a jejich další zpřístupnění třetím stranám. Toto zpracovávání a zpřístupnění závažným způsobem zasahuje do základního práva na soukromý život a do práva na ochranu osobních údajů. Zpracování osobních údajů prováděné v rámci tohoto nařízení se řídí směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (5). V souladu s tím je třeba zajistit řádné dodržování základního práva na ochranu osobních údajů jednotlivců, jejichž osobní údaje jsou zpracovávány při uplatňování tohoto nařízení. Zejména zpracovávání osobních údajů vyžadované pro povolení, registraci transakcí a oznámení podezřelých transakcí by mělo probíhat v souladu se směrnicí 95/46/ES a s obecnými zásadami ochrany údajů, včetně zásad minimalizace údajů, omezení účelu, proporcionality a nezbytnosti a s požadavkem náležitě respektovat práva subjektu údajů na přístup k údajům, jejich opravu a vymazání.
(26)
Volba látek používaných teroristy a dalšími zločinci k nedovolené výrobě výbušnin se může rychle měnit. Mělo by tedy být možné do režimu stanoveného tímto nařízením zahrnout další látky, pokud je to nutné z důvodu naléhavosti.
(27)
Za účelem zohlednění vývoje způsobů zneužívání látek jako prekurzorů výbušnin a za podmínky, že proběhne řádná konzultace s příslušnými zúčastněnými stranami s cílem zohlednit potenciálně významný dopad na hospodářské subjekty, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změny mezních hodnot koncentrací, při jejichž překročení se určité látky podléhající omezení podle tohoto nařízení nemají zpřístupňovat široké veřejnosti, a doplnění seznamu o další látky, u nichž mají být oznamovány podezřelé transakce. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(28)
Komise by měla neustále přehodnocovat seznam látek, které se nemají zpřístupňovat široké veřejnosti při překročení určitých mezních hodnot koncentrací, a seznam látek, u nichž mají být oznamovány podezřelé transakce. V odůvodněných případech by Komise měla vypracovat legislativní návrhy v souladu s řádným legislativním postupem, aby byly v prvním seznamu doplněny nebo zrušeny určité položky, nebo aby byly v druhém seznamu určité položky zrušeny, za účelem zohlednění vývoje ve zneužívání látek jakožto prekurzorů výbušnin.
(29)
Měla by být stanovena ochranná doložka upravující přiměřený postup na úrovni Unie pro případy, kdy některý členský stát nabude důvodné podezření, že by určité látky, které ještě nejsou zařazeny na seznamu podle tohoto nařízení, mohly být použity pro nedovolenou výrobu výbušnin.
(30)
S přihlédnutím ke specifickým rizikům, jež má toto nařízení řešit, je dále vhodné umožnit členským státům, aby za určitých okolností přijaly ochranná opatření vztahující se rovněž na látky, které již podléhají opatřením podle tohoto nařízení.
(31)
Vzhledem k požadavkům kladeným tímto nařízením na informace, které mají být poskytnuty Komisi a členským státům, by bylo nevhodné, aby uvedená nová ochranná opatření podléhala režimu stanovenému ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (6), a to bez ohledu na to, zda se vztahují na látky již podléhající opatřením podle tohoto nařízení nebo na látky, které omezení nepodléhají.
(32)
S ohledem na cíle tohoto nařízení a s přihlédnutím k dopadům, jež toto nařízení může mít na bezpečnost občanů i na vnitřní trh, by Komise měla na základě průběžných jednání Stálého výboru pro prekurzory předložit Evropskému parlamentu a Radě zprávu o jakýchkoli problémech, jež vyvstanou při uplatňování tohoto nařízení, a o patřičnosti a proveditelnosti rozšíření jeho oblasti působnosti jak s ohledem na pokrytí profesionálních uživatelů, tak i s ohledem na ustanovení o oznamování podezřelých transakcí, zmizení a krádeží látek, které, ačkoliv nepodléhají opatřením podle tohoto nařízení, byly určeny jako látky použité pro nedovolenou výrobu výbušnin (nezařazené prekurzory výbušnin). Komise by kromě toho měla s ohledem na příslušné zkušenosti získané členskými státy a po zvážení nákladů a přínosů předložit zprávu, v níž posoudí, zda je vzhledem k ohrožení veřejné bezpečnosti žádoucí a proveditelné systém dále posílit a harmonizovat. V rámci přezkumu by měla Komise předložit Evropskému parlamentu a Radě zprávu pojednávající o možnostech přesunu ustanovení o dusičnanu amonném z nařízení (ES) č. 1907/2006 do tohoto nařízení.
(33)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž omezení přístupu široké veřejnosti k prekurzorům výbušnin, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu rozsahu omezení lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedeného cíle.
(34)
Evropský inspektor ochrany údajů v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (7) vydal stanovisko (8).
(35)
Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí zásady uvedené zejména v Listině základních práv Evropské unie, zejména ochranu osobních údajů, svobodu podnikání, právo na vlastnictví a zásadu nediskriminace. Členské státy by měly toto nařízení uplatňovat v souladu s těmito právy a zásadami,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví harmonizovaná pravidla týkající se zpřístupňování, dovozu, držení a použití látek nebo směsí, které by mohly být zneužity k nedovolené výrobě výbušnin, a to s cílem omezit jejich dostupnost pro širokou veřejnost a zajistit náležité oznamování podezřelých transakcí v rámci celého dodavatelského řetězce.
Tímto nařízením nejsou dotčena jiná přísnější ustanovení práva Unie týkající se látek uvedených v příloze.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na látky uvedené v přílohách a na směsi či látky, které je obsahují.
2. Toto nařízení se nevztahuje na:
a)
předměty ve smyslu čl. 3 bodu 3 nařízení (ES) č. 1907/2006;
b)
pyrotechnické výrobky ve smyslu čl. 2 bodu 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/23/ES ze dne 23. května 2007 o uvádění pyrotechnických výrobků na trh (9), pyrotechnické výrobky, které jsou podle vnitrostátních právních předpisů určeny k nekomerčnímu využití u ozbrojených sil, donucovacích orgánů nebo hasičských sborů, pyrotechnická zařízení spadající do působnosti směrnice Rady 96/98/ES ze dne 20. prosince 1996 o námořním zařízení (10), pyrotechnické výrobky určené pro použití v leteckém a kosmickém průmyslu nebo kapsle určené pro hračky;
c)
léčivé přípravky zpřístupněné zákonným způsobem osobě z řad široké veřejnosti na základě lékařského předpisu v souladu s příslušným vnitrostátním právem.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„látkou“ látka ve smyslu čl. 3 bodu 1 nařízení (ES) č. 1907/2006;
2)
„směsí“ směs ve smyslu čl. 3 bodu 2 nařízení (ES) č. 1907/2006;
3)
„předmětem“ předmět ve smyslu čl. 3 bodu 3 nařízení (ES) č. 1907/2006;
4)
„zpřístupněním“ jakékoli dodání, za úplatu nebo bezplatné;
5)
„dovozem“ akt, jímž je určitá látka dopravena na území některého členského státu, ať již z jiného členského státu, nebo ze třetí země;
6)
„použitím“ zpracování, formování, skladování, úprava nebo míchání, včetně výroby předmětu, nebo jakékoli jiné využití;
7)
„osobou z řad široké veřejnosti“ fyzická osoba, jež jedná za účelem nevztahujícím se k její obvyklé obchodní, podnikatelské či profesní činnosti;
8)
„podezřelou transakcí“ jakákoliv transakce týkající se látek uvedených v přílohách nebo směsí či látek, které je obsahují, včetně transakcí, jichž se účastní profesionální uživatelé, pokud existují oprávněné důvody pro podezření, že je daná látka nebo směs určena pro nedovolenou výrobu výbušnin;
9)
„hospodářským subjektem“ jakákoli fyzická nebo právnická osoba nebo veřejný subjekt nebo skupina těchto osob či subjektů, která na trh dodává produkty nebo poskytuje služby;
10)
„prekurzorem výbušnin podléhajícím omezení“ látka uvedená v příloze I v koncentraci vyšší, než je odpovídající mezní hodnota v ní stanovená, stejně jako směs a jiná látka, ve které je taková látka uvedená v příloze obsažena v koncentraci vyšší, než je odpovídající mezní hodnota.
Článek 4
Zpřístupnění, dovoz, držení a použití
1. Prekurzory výbušnin podléhající omezení nesmějí být zpřístupňovány osobám z řad široké veřejnosti ani nesmějí být těmito osobami dováženy, drženy nebo používány.
2. Bez ohledu na odstavec 1 může členský stát zachovat nebo vytvořit režim povolování umožňující, aby byly prekurzory výbušnin podléhající omezení zpřístupňovány osobám z řad široké veřejnosti, jimi drženy nebo používány, jestliže osoby z řad široké veřejnosti obdrží a na požádání předloží povolení pro jejich nabytí, držení nebo použití, vydané v souladu s článkem 7 příslušným orgánem členského státu, v němž mají být tyto prekurzory výbušnin podléhající omezení nabyty, drženy nebo používány.
3. Bez ohledu na odstavce 1 a 2 může členský stát zachovat nebo vytvořit registrační režim umožňující, aby byly následující prekurzory výbušnin podléhající omezení zpřístupňovány osobám z řad široké veřejnosti, jimi drženy nebo používány, jestliže hospodářský subjekt, který je zpřístupňuje, zaregistruje každou transakci v souladu s podrobnými pravidly stanovenými v článku 8:
a)
peroxid vodíku (č. CAS 7722-84-1) v koncentracích vyšších, než je mezní hodnota stanovená v příloze I, ale ne vyšších než 35 % hmotnostních;
b)
nitrometan (č. CAS 75-52-5) v koncentracích vyšších, než je mezní hodnota stanovená v příloze I, ale ne vyšších než 40 % hmotnostních;
c)
kyselina dusičná (č. CAS 7697-37-2) v koncentracích vyšších, než je mezní hodnota stanovená v příloze I, ale ne vyšších než 10 % hmotnostních.
4. Členské státy oznámí Komisi veškerá opatření, která přijmou za účelem provádění některého z režimů stanovených v odstavcích 2 a 3. V oznámení se stanoví prekurzory výbušnin podléhající omezení, pro které daný členský stát poskytuje výjimku.
5. Komise zveřejní seznam opatření oznámených členskými státy podle odstavce 4.
6. Má-li osoba z řad široké veřejnosti v úmyslu dovézt prekurzor výbušnin podléhající omezení na území členského státu, který uplatňuje výjimku z odstavce 1 v tom smyslu, že používá režim povolování podle odstavce 2 nebo registrační režim podle odstavce 3 nebo článku 17, musí tato osoba získat a na požádání příslušného orgánu předložit povolení vydané v souladu s pravidly stanovenými v článku 7, které je platné v tomto členském státě.
7. Hospodářský subjekt, který zpřístupňuje prekurzor výbušnin podléhající omezení osobě z řad široké veřejnosti podle odstavce 2, musí pro každou transakci požadovat předložení povolení nebo, pokud jej zpřístupňuje podle odstavce 3, uchovat záznam o transakci v souladu s režimem zavedeným členským státem, v němž se prekurzor výbušnin podléhající omezení zpřístupňuje.
Článek 5
Označování
Hospodářský subjekt, který má v úmyslu zpřístupňovat prekurzory výbušnin podléhající omezení osobě z řad široké veřejnosti, zajistí buď připevněním příslušného označení, nebo ověřením, že příslušné označení je na obal připevněno, aby na balení bylo jasně uvedeno, že pořízení, držení nebo použití tohoto prekurzoru výbušnin podléhajícího omezení osobami z řad široké veřejnosti podléhá omezení, jak je stanoveno v čl. 4 odst. 1, 2 a 3.
Článek 6
Volný pohyb
Aniž je dotčen čl. 1 druhý pododstavec a článek 13, a není-li v tomto nařízení nebo v jiných právních aktech Unie stanoveno jinak, nesmějí členské státy z důvodů souvisejících se zamezením nedovolené výrobě výbušnin zakazovat či omezovat zpřístupňování nebo takovému zpřístupňování bránit v případě:
a)
látek uvedených v příloze I v koncentracích ne vyšších, než jsou mezní hodnoty tam stanovené, nebo
b)
látek uvedených v příloze II.
Článek 7
Povolení
1. Každý členský stát, který vydává povolení osobám z řad široké veřejnosti s oprávněným zájmem nabýt, dovézt, držet, nebo používat prekurzory výbušnin podléhající omezení, stanoví pravidla pro udělování povolení podle čl. 4 odst. 2 a 6. Při posuzování, zda povolení udělit, přihlíží příslušný orgán členského státu ke všem významným okolnostem, a zejména k oprávněnosti zamýšleného použití látky. Udělení povolení musí být zamítnuto, existují-li oprávněné důvody k pochybnostem ohledně oprávněnosti zamýšleného použití nebo ohledně záměru uživatele danou látku nebo látky používat k legitimnímu účelu.
2. Příslušný orgán může zvolit způsob omezení platnosti povolení tím, že povolí jednorázové nebo vícenásobné použití na dobu nepřekračující tři roky. Příslušný orgán může držiteli povolení uložit, aby do stanovené doby skončení platnosti povolení prokazoval, že jsou stále splněny podmínky, za nichž bylo povolení uděleno. Povolení musí uvádět prekurzory výbušnin podléhající omezení, pro které je uděleno.
3. Příslušné orgány mohou od žadatelů požadovat, aby za žádost o povolení zaplatili poplatek. Tento poplatek nepřevyšuje náklady na zpracování žádosti.
4. Příslušný orgán může povolení pozastavit nebo odebrat, pokud existují oprávněné důvody domnívat se, že podmínky, za nichž bylo povolení uděleno, již nejsou splněny.
5. Odvolání proti rozhodnutí příslušného orgánu a spory týkající se dodržení podmínek pro povolení projednává příslušný subjekt odpovědný podle vnitrostátního práva.
6. Povolení udělená příslušnými orgány jednoho členského státu mohou být uznána v ostatních členských státech. Komise po konzultaci se Stálým výborem pro prekurzory vypracuje do 2. září 2014 pokyny týkající se technických náležitostí povolení s cílem usnadnit jejich vzájemné uznávání. Tyto pokyny dále obsahují informace o údajích, které mají být zahrnuty do povolení platných pro dovoz prekurzorů výbušnin podléhajících omezení, včetně návrhu formátu takových povolení.
Článek 8
Registrace transakcí
1. Za účelem registrace podle čl. 4 odst. 3 se osoby z řad široké veřejnosti musí prokázat úředním průkazem totožnosti.
2. Registrace musí zahrnovat nejméně tyto údaje:
a)
jméno, adresu a případně osobní číslo prokazující totožnost osoby z řad široké veřejnosti nebo druh a číslo úředního průkazu totožnosti;
b)
název látky nebo směsi, včetně její koncentrace;
c)
množství látky nebo směsi;
d)
zamýšlené použití látky nebo směsi podle prohlášení osoby z řad široké veřejnosti;
e)
datum a místo transakce;
f)
podpis osoby z řad široké veřejnosti.
3. Registrace se uchovávají po dobu pěti let ode dne uskutečnění transakce. Po uvedenou dobu je registrace na požádání k dispozici příslušným orgánům k provedení kontroly.
4. Registrace se uchovává na papíře nebo na jiném trvanlivém médiu a je kdykoli k dispozici k provedení kontroly po celou dobu stanovenou v odstavci 3. Veškeré údaje uchovávané v elektronické podobě musí:
a)
odpovídat co do formátu a obsahu příslušným papírovým dokumentům a
b)
být kdykoli bezprostředně dostupné po celou dobu stanovenou v odstavci 3.
Článek 9
Oznamování podezřelých transakcí, zmizení a krádeží
1. Podezřelé transakce týkající se látek uvedených v přílohách nebo směsí či látek, které je obsahují, musí být oznámeny v souladu s tímto článkem.
2. Každý členský stát zřídí za účelem oznamování podezřelých transakcí jedno nebo více národních kontaktních míst s jasně určeným telefonním číslem a e-mailovou adresou.
3. Hospodářské subjekty si mohou vyhradit právo podezřelou transakci odmítnout a oznámí transakci nebo pokus o transakci bez zbytečného odkladu, pokud možno včetně totožnosti zákazníka, národnímu kontaktnímu místu členského státu, v němž se transakce nebo pokus o transakci uskutečnily, pokud mají oprávněné důvody domnívat se, že navrhovaná transakce, která zahrnuje jednu nebo více látek uvedených v přílohách, nebo zahrnuje směsi nebo látky, které je obsahují, je podezřelou transakcí, s ohledem na všechny okolnosti a zejména tehdy, pokud potenciální zákazník:
a)
zjevně není schopen jasně popsat zamýšlené použití látky nebo směsi;
b)
zjevně není obeznámen se zamýšleným použitím látky nebo směsi, nebo je není s to věrohodně vysvětlit;
c)
hodlá zakoupit množství, kombinace nebo koncentrace látek neobvyklé pro soukromé použití;
d)
není ochoten předložit průkaz totožnosti nebo uvést místo bydliště nebo
e)
trvá na neobvyklém způsobu platby včetně platby vysokých částek v hotovosti.
4. Hospodářské subjekty rovněž oznámí významná zmizení a krádeže látek uvedených v přílohách a směsí či látek, které je obsahují, národnímu kontaktnímu místu členského státu, kde ke zmizení nebo krádeži došlo.
5. Pro zjednodušení spolupráce mezi příslušnými orgány a hospodářskými subjekty Komise po konzultaci se Stálým výborem pro prekurzory do 2. září 2014 vypracuje pokyny na pomoc chemickému dodavatelskému řetězci a případně příslušným orgánům. Tyto pokyny poskytnou zejména:
a)
informace o tom, jak rozpoznávat a oznamovat podezřelé transakce, zejména pokud jde o koncentrace nebo množství látek uvedených v příloze II níže, pod jejichž úrovní není obvykle třeba žádných opatření;
b)
informace o tom, jak rozpoznávat a oznamovat významná zmizení a krádeže;
c)
jiné informace, které mohou být považovány za užitečné.
Komise tyto pokyny pravidelně aktualizuje.
6. Příslušné orgány zajistí, aby byly pokyny podle odstavce 5 pravidelně šířeny způsobem, který příslušné orgány považují za přiměřený cílům pokynů.
Článek 10
Ochrana údajů
Členské státy zajistí, aby bylo zpracování osobních údajů podle tohoto nařízení prováděno v souladu se směrnicí 95/46/ES. Členské státy zejména zajistí, aby zpracování osobních údajů vyžadované pro udělování povolení podle čl. 4 odst. 2 a 6 a článku 7 tohoto nařízení nebo pro registraci transakcí podle čl. 4 odst. 3 a článků 8 a 17 tohoto nařízení i oznamování podezřelých transakcí podle článku 9 tohoto nařízení probíhalo v souladu se směrnicí 95/46/ES.
Článek 11
Sankce
Členské státy stanoví sankce za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Článek 12
Změny příloh
1. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 14, pokud jde o změny mezních hodnot v příloze I v rozsahu nezbytném pro zohlednění vývoje ve zneužívání látek jakožto prekurzorů výbušnin nebo na základě výzkumu a zkoušek, a rovněž pokud jde o doplnění dalších látek do přílohy II, je-li to nezbytné k zohlednění vývoje ve zneužívání látek jakožto prekurzorů výbušnin. Komise se v rámci přípravy aktů v přenesené pravomoci vynasnaží konzultovat příslušné zúčastněné strany, zejména z oblasti chemického průmyslu a maloobchodu.
Ve zvláště závažných naléhavých případech v případě náhlé změny v posouzení rizika ohledně zneužití látek k nedovolené výrobě výbušnin se na akty v přenesené pravomoci podle tohoto článku použije postup stanovený v článku 15.
2. Komise přijme zvláštní akt v přenesené pravomoci ohledně každé změny mezních hodnot v příloze I a každé nové látky doplněné do přílohy II. Každý akt v přenesené pravomoci je založen na analýze prokazující, že v důsledku předmětné změny nehrozí hospodářským subjektům či spotřebitelům neúměrná zátěž, a to s řádným ohledem na cíle, kterých má být dosaženo.
Článek 13
Ochranná doložka
1. Pokud má členský stát oprávněné důvody domnívat se, že by konkrétní látka, která není uvedena v přílohách, mohla být použita k nedovolené výrobě výbušnin, může omezit nebo zakázat zpřístupňování, držení a používání takovéto látky nebo jakékoli směsi nebo látky, které ji obsahují, nebo může stanovit, že látka podléhá oznamovací povinnosti pro podezřelé transakce podle článku 9.
2. Pokud má členský stát oprávněné důvody domnívat se, že by konkrétní látka uvedená v příloze I mohla být použita k nedovolené výrobě výbušnin při nižší koncentraci, než jaká odpovídá mezní hodnotě stanovené v příloze I, může dále omezit nebo zakázat zpřístupňování, držení a používání takovéto látky stanovením nižší mezní hodnoty koncentrace.
3. Pokud má členský stát oprávněné důvody ke stanovení úrovně mezní hodnoty koncentrace, nad kterou by měla látka uvedená v příloze II podléhat omezením vztahujícím se na prekurzory výbušnin podléhající omezení, může omezit nebo zakázat zpřístupňování, držení a používání takovéto látky stanovením maximální povolené koncentrace.
4. Členský stát, který omezuje nebo zakazuje látky v souladu s odstavci 1, 2 nebo 3, o tom neprodleně informuje Komisi a ostatní členské státy, přičemž uvede důvody tohoto rozhodnutí.
5. Komise s ohledem na informace sdělené podle odstavce 4 okamžitě posoudí, zda vypracuje změny příloh v souladu s čl. 12 odst. 1 nebo zda vypracuje legislativní návrh na změnu příloh. Dotčený členský stát případně změní nebo zruší svá vnitrostátní opatření, aby zohlednil každou takovouto změnu příloh.
6. Do 2. června 2013 členské státy oznámí Komisi veškerá vnitrostátní opatření omezující nebo zakazující zpřístupňování, držení a používání látky nebo směsi či látky, které ji obsahují, z důvodu, že by mohla být použita pro nedovolenou výrobu výbušnin.
Článek 14
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku v článku 12 je svěřena Komisi na dobu pěti let ode dne 1. března 2013. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 12 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 12 vstoupí v platnost pouze, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 15
Postup pro naléhavé případy
1. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto článku vstupují v platnost bezodkladně a jsou použitelné, pokud proti nim není vyslovena námitka v souladu s odstavcem 2. V oznámení aktu v přenesené pravomoci Evropskému parlamentu a Radě se uvedou důvody pro použití postupu pro naléhavé případy.
2. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky postupem uvedeným v čl. 14 odst. 5. V takovém případě zruší Komise tento akt neprodleně poté, co jí Evropský parlament nebo Rada oznámí rozhodnutí o vyslovení námitek.
Článek 16
Přechodné ustanovení
Držení a používání prekurzorů výbušnin podléhajících omezení osobami z řad široké veřejnosti je nadále povoleno do 2. března 2016.
Článek 17
Stávající registrační režimy
Členský stát, který ke dni 1. března 2013 má zavedený režim, který vyžaduje, aby hospodářské subjekty registrovaly transakce, jimiž se zpřístupňují osobám z řad široké veřejnosti jeden či více prekurzorů výbušnin podléhajících omezení, může odchylně od čl. 4 odst. 1 nebo 2 používat tento režim v souladu s článkem 8 pro některé z látek uvedených v příloze I nebo pro všechny tyto látky. Pravidla stanovená v čl. 4 odst. 4 až 7 se použijí obdobně.
Článek 18
Přezkum
1. Do 2. září 2017 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu, ve které posoudí:
a)
veškeré problémy, které vyvstaly v důsledku uplatňování tohoto nařízení;
b)
zda je žádoucí a proveditelné dále posílit a harmonizovat systém vzhledem k ohrožení veřejné bezpečnosti způsobenému terorismem a jinou závažnou trestnou činností, po zvážení zkušeností získaných členskými státy při uplatňování tohoto nařízení, včetně případně zjištěných bezpečnostních nedostatků, a s ohledem na náklady a přínosy pro členské státy, hospodářské subjekty a další příslušné zúčastněné strany;
c)
zda je žádoucí a proveditelné, aby byla rozšířena oblast působnosti tohoto nařízení tak, aby zahrnovalo profesionální uživatele, a to při zohlednění zátěže, kterou přináší hospodářským subjektům, a s ohledem na cíle tohoto nařízení;
d)
zda je žádoucí a proveditelné zahrnout nezařazené prekurzory výbušnin do ustanovení o oznamování podezřelých transakcí, zmizení a krádeží.
2. Do 2. března 2015 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu, ve které posoudí možnost převedení příslušných ustanovení týkajících se dusičnanu amonného z nařízení (ES) č. 1907/2006 do tohoto nařízení.
3. Je-li to vhodné vzhledem ke zprávám uvedeným v odstavcích 1 a 2, předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě legislativní návrh s ohledem na příslušnou změnu tohoto nařízení.
Článek 19
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 2. září 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 15. ledna 2013.
VERORDENING (EU) Nr. 98/2013 VAN HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD
van 15 januari 2013
over het op de markt brengen en het gebruik van precursoren voor explosieven
(Voor de EER relevante tekst)
HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, en met name artikel 114,
Gezien het voorstel van de Europese Commissie,
Na toezending van het ontwerp van wetgevingshandeling aan de nationale parlementen,
Gezien het advies van het Europees Economisch en Sociaal Comité (1),
Handelend volgens de gewone wetgevingsprocedure (2),
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Bepaalde stoffen of mengsels zijn precursoren voor explosieven, en kunnen worden misbruikt voor de illegale vervaardiging van explosieven. In het door de Raad op 18 april 2008 aangenomen actieplan van de Europese Unie voor het verbeteren van de beveiliging van explosieven werd de Commissie verzocht een permanent comité in te stellen voor de bespreking van maatregelen en de opstelling van aanbevelingen voor regelgeving inzake op de markt verkrijgbare precursoren voor explosieven, rekening houdend met de kosteneffectiviteit.
(2)
Het in 2008 door de Commissie opgerichte Permanent Comité precursoren heeft verscheidene precursoren voor explosieven aangeduid die kunnen worden gebruikt om terroristische aanslagen te plegen en heeft aanbevolen op Unieniveau de nodige stappen te ondernemen.
(3)
Sommige lidstaten hebben al wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen vastgesteld over het op de markt brengen, het aanbieden of het voorhanden hebben van bepaalde precursoren voor explosieven.
(4)
Die wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen, die uiteenlopen en de handel in de Unie kunnen belemmeren, moeten worden geharmoniseerd om het vrije verkeer van chemische stoffen en mengsels in de interne markt te verbeteren en concurrentieverstoring zoveel mogelijk weg te nemen, en tegelijkertijd een hoog niveau van bescherming van de veiligheid van de bevolking te waarborgen. Voorts zijn op nationaal en Unieniveau andere voorschriften met betrekking tot bepaalde stoffen die onder deze verordening vallen vastgesteld betreffende de veiligheid van werknemers en de bescherming van het milieu. Die andere voorschriften vallen niet onder deze verordening.
(5)
Met het oog op een zo uniform mogelijke regeling voor alle marktdeelnemers, is een verordening de meest geschikte rechtsvorm om het op de markt brengen en het gebruik van precursoren voor explosieven te regelen.
(6)
In Verordening (EG) nr. 1272/2008 van het Europees Parlement en de Raad van 16 december 2008 betreffende de indeling, etikettering en verpakking van stoffen en mengsels (3) is bepaald dat als gevaarlijk ingedeelde stoffen en mengsels correct dienen te worden geëtiketteerd voordat ze op de markt worden gebracht. Voorts wordt in die verordening bepaald dat marktdeelnemers, met inbegrip van detailhandelaren, deze stoffen dienen in te delen en te etiketteren of dienen te vertrouwen op de indeling die hoger in de toeleveringsketen is gemaakt. In deze verordening dient derhalve te worden bepaald dat alle marktdeelnemers, met inbegrip van detailhandelaren, die stoffen waarvoor krachtens deze verordening een beperking geldt, aanbieden aan particulieren, erop moeten toezien dat op de verpakking is aangegeven dat de aankoop, het voorhanden hebben of het gebruik van die stof of dat mengsel door particulieren onderworpen is aan een beperking.
(7)
Teneinde op nationaal niveau te zorgen voor een beschermingsniveau wat betreft het illegaal gebruik van precursoren voor explosieven dat gelijkwaardig of hoger is dan het niveau waarnaar met deze verordening op Unieniveau wordt gestreefd, zijn in een aantal lidstaten reeds wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen van kracht voor een aantal stoffen die illegaal zouden kunnen worden gebruikt. Een aantal van die stoffen worden reeds vermeld in deze verordening, en andere kunnen in de toekomst op Unieniveau aan een beperking worden onderworpen. Aangezien het in strijd zou zijn met de doelstellingen van deze verordening dat de bescherming door maatregelen op Unieniveau zou worden verlaagd, dient een bepaling te worden opgenomen krachtens welke die nationale maatregelen van kracht blijven (een vrijwaringsclausule).
(8)
De illegale vervaardiging van explosieven moet worden bemoeilijkt door concentratiegrenswaarden vast te stellen voor bepaalde precursoren voor explosieven. Het vrije verkeer van precursoren voor explosieven die onder deze grenswaarden blijven, is gewaarborgd, behoudens een vrijwaringsmechanisme; de toegang van particulieren tot precursoren voor explosieven die deze grenswaarden overschrijden, moet worden beperkt.
(9)
Particulieren mogen derhalve niet de mogelijkheid hebben om deze precursoren voor explosieven in concentraties die de grenswaarden overschrijden, te verwerven, binnen te brengen, voorhanden te hebben of te gebruiken. Het is echter zinvol om ervoor te zorgen dat particulieren precursoren voor explosieven alleen voor legitieme doeleinden kunnen verwerven, binnenbrengen, voorhanden hebben of gebruiken als zij daarvoor een vergunning hebben.
(10)
Aangezien sommige lidstaten reeds over beproefde registratiesystemen beschikken, die gebruikt worden om het op de markt brengen van sommige of alle stoffen waarvoor krachtens deze verordening een beperking geldt en die niet aan particulieren mogen worden aangeboden, te controleren, is het voorts zinvol in deze verordening een registratiesysteem op te nemen dat op sommige van of al deze stoffen van toepassing is.
(11)
Waterstofperoxide, nitromethaan en salpeterzuur worden door particulieren veelvuldig voor legitieme doeleinden gebruikt. Derhalve moet voor de lidstaten de mogelijkheid bestaan om het verlenen van toegang tot die stoffen binnen een bepaalde bandbreedte van concentraties te regelen door middel van een bij deze verordening in te stellen registratiesysteem, in plaats van een vergunningsysteem.
(12)
Gezien het zeer specifieke onderwerp, kan het doel van deze verordening worden verwezenlijkt door conform het subsidiariteits- en het evenredigheidsbeginsel de lidstaten de keuze te laten of zij particulieren beperkte toegang verlenen conform deze verordening.
(13)
Teneinde de legitieme doelstellingen inzake openbare veiligheid voort te zetten en tegelijk de goede werking van de interne markt zo weinig mogelijk te verstoren, is het raadzaam een vergunningsregeling in te stellen die ertoe strekt dat een particulier die een stof waarvoor krachtens deze verordening een beperking geldt en die niet aan particulieren mag worden aangeboden, of mengsels of stoffen die bedoelde stof bevatten, heeft verworven in een concentratie die de grenswaarde overschrijdt, die stof vanuit een andere lidstaat of vanuit een derde land kan binnenbrengen in een lidstaat die de toegang tot die stoffen toestaat conform een van de in deze verordening voorgeschreven systemen.
(14)
Voor een efficiënte uitvoering van de bepalingen betreffende het binnenbrengen van precursoren voor explosieven, worden de lidstaten ertoe aangespoord om de beperkingen voor het binnenbrengen van stoffen waarvoor krachtens deze verordening een beperking geldt en die niet aan particulieren mogen worden aangeboden, onder de aandacht van internationale reizigers te brengen. Om dezelfde reden worden de lidstaten er tevens toe aangespoord toe te zien dat het publiek ervan op de hoogte is dat deze beperkingen ook gelden voor kleine zendingen die aan particulieren worden toegestuurd en op zendingen die op afstand worden besteld door eindgebruikers.
(15)
Informatie die door de lidstaten aan het bedrijfsleven, met name het midden- en kleinbedrijf (mkb), wordt verstrekt, kan een waardevolle manier zijn om de naleving van deze verordening te faciliteren, aangezien het zaak is de regeldruk op het mkb zoveel mogelijk te beperken.
(16)
Aangezien een verbod op het gebruik van precursoren voor explosieven in professionele activiteiten te ver zou gaan, mogen de beperkingen betreffende het aanbieden, het binnenbrengen, het voorhanden hebben en het gebruik van precursoren voor explosieven alleen op particulieren van toepassing zijn. Niettemin is het, gelet op de algemene doelstellingen van deze verordening, zinvol te voorzien in een meldingsmechanisme dat zowel voor professionele gebruikers in de gehele toeleveringsketen geldt, als voor particulieren bij transacties welke naar aard of omvang als verdacht moeten worden aangemerkt. Daartoe moeten de lidstaten nationale contactpunten voor het melden van verdachte transacties instellen.
(17)
Diverse transacties met betrekking tot precursoren voor explosieven kunnen als verdacht worden beschouwd, wat meebrengt dat zij aangegeven dienen te worden. Dit is bijvoorbeeld het geval wanneer de potentiële (professionele of particuliere) klant onduidelijk is over het voorgenomen gebruik, niet vertrouwd blijkt te zijn met het voorgenomen gebruik of er geen plausibele verklaring voor kan geven, ongebruikelijke hoeveelheden, ongebruikelijke concentraties of ongebruikelijke combinaties van stoffen wil kopen, geen bewijsstukken betreffende zijn identiteit of verblijfplaats wil overleggen, of nadrukkelijk verzoekt om op een ongebruikelijke wijze, bijvoorbeeld met grote sommen contant geld, te betalen. Marktdeelnemers dienen zich het recht te kunnen voorbehouden om een dergelijke transactie te weigeren.
(18)
Gelet op de algemene doelstellingen van deze verordening, worden de bevoegde instanties ertoe aangespoord het nationale contactpunt mede te delen dat het verzoek om een vergunning is afgewezen op grond van redelijke twijfel aan de legitimiteit van het voorgenomen gebruik of de bedoelingen van de gebruiker. Evenzo worden de bevoegde instanties ertoe aangespoord het nationale contactpunt in kennis te stellen van de schorsing of intrekking van een vergunning.
(19)
Om mogelijk illegaal gebruik van precursoren voor explosieven te voorkomen of op te sporen, is het wenselijk dat de nationale contactpunten een register houden van de gemelde verdachte transacties en dat de bevoegde instanties de nodige maatregelen nemen om de concrete omstandigheden te onderzoeken, met name nagaan of de bij een verdachte transactie betrokken professionele gebruiker daadwerkelijk de bedoelde economische activiteit uitoefent.
(20)
Waar mogelijk moeten concentratiegrenswaarden worden vastgesteld, die in geval van overschrijding ertoe leiden dat de toegang tot bepaalde precursoren voor explosieven wordt beperkt, terwijl voor bepaalde andere precursoren uitsluitend moet worden voorzien in de melding van verdachte transacties. De criteria aan de hand waarvan wordt bepaald welke maatregelen van toepassing moeten zijn op welke precursoren voor explosieven, zijn onder meer het dreigingsniveau van de precursor voor explosieven, de omvang van de handel in die precursor voor explosieven, en de mogelijkheid om een concentratieniveau vast te stellen beneden welke de precursor voor explosieven nog kan worden gebruikt voor het legitieme doel waarvoor hij ter beschikking is gesteld. Deze criteria moeten richting blijven geven aan mogelijke verdere maatregelen met betrekking tot precursoren voor explosieven die momenteel niet onder deze verordening vallen.
(21)
Het is technisch niet haalbaar concentratiegrenswaarden voor hexamine in brandstoftabletten vast te stellen. Voorts zijn er vele vormen van legitiem gebruik van zwavelzuur, aceton, kaliumnitraat, natriumnitraat, calciumnitraat en calciumammoniumnitraat. Een verordening op Unieniveau die de verkoop van deze stoffen aan particulieren beperkt zou leiden tot onevenredig hoge administratie- en nalevingskosten voor de consument, de overheid en het bedrijfsleven. Met het oog op de doelstellingen van deze verordening moeten niettemin maatregelen worden genomen waardoor de melding van verdachte transacties voor hexaminebrandstoftabletten en voor deze andere precursoren voor explosieven waarvoor geen geschikte en veilige alternatieven bestaan, wordt vergemakkelijkt.
(22)
Het stelen van precursoren voor explosieven is een manier om aan grondstoffen voor de illegale vervaardiging van explosieven te komen. Daarom moet worden voorzien in een regeling voor het melden van diefstallen en verdwijningen van aanzienlijke hoeveelheden van de stoffen waarop de maatregelen van deze verordening van toepassing zijn, en van de andere stoffen waarvoor verdachte transacties gemeld dienen te worden. Teneinde de opsporing van de daders te faciliteren en de bevoegde autoriteiten van andere lidstaten attent te maken op mogelijke dreigingen, worden nationale contactpunten ertoe aangespoord, wanneer dit aan de orde is, gebruik te maken van het systeem voor vroegtijdige waarschuwing van Europol.
(23)
De lidstaten moeten voorschriften vaststellen inzake de sancties die in geval van inbreuk op deze verordening van toepassing zijn. Deze sancties moeten doeltreffend, evenredig en afschrikkend zijn.
(24)
Krachtens bijlage XVII bij Verordening (EG) nr. 1907/2006 van het Europees Parlement en de Raad van 18 december 2006 inzake de registratie en beoordeling van en de autorisatie en beperkingen ten aanzien van chemische stoffen (REACH) (4) is de levering aan particulieren van ammoniumnitraat dat gemakkelijk zou kunnen worden misbruikt als precursor van explosieven verboden. De levering van ammoniumnitraat aan bepaalde professionele gebruikers, met name landbouwers, is evenwel toegestaan. Die levering moet derhalve worden onderworpen aan het bij deze verordening ingestelde meldingsmechanisme voor verdachte transacties, aangezien Verordening (EG) nr. 1907/2006 geen gelijkwaardige eis bevat.
(25)
Deze verordening schrijft voor dat in het geval van verdachte transacties persoonsgegevens worden verwerkt en aan derden ter beschikking worden gesteld. Deze verwerking en ter beschikking stelling betekenen een ernstige ingreep in de grondrechten betreffende het privéleven en in het recht op de bescherming van persoonsgegevens. Richtlijn 95/46/EG van het Europees Parlement en de Raad van 24 oktober 1995 betreffende de bescherming van natuurlijke personen in verband met de verwerking van persoonsgegevens en betreffende het vrije verkeer van die gegevens (5) is van toepassing op de verwerking van persoonsgegevens in het kader van deze verordening. Bijgevolg moet ervoor worden gezorgd dat het grondrecht op bescherming van persoonsgegevens van de personen wier persoonlijke gegevens worden verwerkt in het kader van de toepassing van deze verordening, behoorlijk wordt beschermd. In het bijzonder de verwerking van persoonsgegevens naar aanleiding van het verlenen van een vergunning, de registratie van transacties en het melden van verdachte transacties moet geschieden in overeenstemming met Richtlijn 95/46/EG, onder meer met de algemene beginselen, namelijk gegevensminimalisering, doelbinding, evenredigheid en noodzakelijkheid, en met de regel dat de betrokkene de gegevens moet kunnen inzien, rectificeren en wissen.
(26)
De chemische stoffen die terroristen en andere criminelen gebruiken voor de illegale vervaardiging van explosieven kunnen snel veranderen. Derhalve moet het mogelijk zijn om andere stoffen, zo nodig met spoed, onder de bij deze verordening ingestelde regeling te brengen.
(27)
Om rekening te houden met de ontwikkelingen in het misbruik van stoffen als precursoren voor explosieven, en mits terdege met de belanghebbenden overleg is gepleegd om rekening te houden met de potentieel aanzienlijke gevolgen voor de marktdeelnemers, moet aan de Commissie de bevoegdheid worden overgedragen overeenkomstig artikel 290 van het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie aan de Commissie handelingen vast te stellen met het oog op het aanbrengen van wijzigingen aan de concentratiegrenswaarden waarboven bepaalde stoffen op grond van deze verordening niet aan particulieren aangeboden mogen worden, en met het oog op het vaststellen van een aanvullende lijst van stoffen waarvoor verdachte transacties gemeld dienen te worden. Het is van bijzonder belang dat de Commissie bij haar voorbereidende werkzaamheden tot passende raadpleging overgaat, onder meer op deskundigenniveau. De Commissie moet er bij de voorbereiding en opstelling van de gedelegeerde handelingen voor zorgen dat de desbetreffende documenten tijdig en op gepaste wijze gelijktijdig worden toegezonden aan het Europees Parlement en aan de Raad.
(28)
De lijst van stoffen die boven bepaalde concentratiegrenswaarden niet aan particulieren mogen worden aangeboden, en de lijst van stoffen waarvoor verdachte transacties gemeld dienen te worden, worden door de Commissie aan voortdurende toetsing onderworpen. Indien zulks gerechtvaardigd is, dient de Commissie volgens de gewone wetgevingsprocedure wetgevingsvoorstellen in, voor het toevoegen of schrappen van stoffen op de eerstgenoemde lijst of het schrappen van stoffen van de laatstgenoemde lijst, teneinde rekening te houden met ontwikkelingen in het misbruik van stoffen als precursoren voor explosieven.
(29)
Voor stoffen waarvoor krachtens deze verordening nog geen beperking geldt, maar waarvan volgens een lidstaat op redelijke gronden kan worden aangenomen dat zij kunnen worden gebruikt voor de illegale vervaardiging van explosieven, moet een vrijwaringsclausule worden ingevoegd die voorziet in een adequate procedure op het niveau van de Unie.
(30)
Met het oog op de specifieke risico’s die bij deze verordening moeten worden tegengegaan, is het voorts wenselijk de lidstaten toe te staan in bepaalde omstandigheden ook voor stoffen waarvoor krachtens deze verordening reeds een beperking geldt vrijwaringsmaatregelen vast te stellen.
(31)
Gelet op de voorschriften van deze verordening betreffende de informatie die aan de Commissie en de lidstaten moet worden verstrekt, zou het ongepast zijn dergelijke nieuwe vrijwaringsmaatregelen te onderwerpen aan de regeling van Richtlijn 98/34/EG van het Europees Parlement en de Raad van 22 juni 1998 betreffende een informatieprocedure op het gebied van normen en technische voorschriften en regels betreffende de diensten van de informatiemaatschappij (6), ongeacht of zij al dan niet betrekking hebben op stoffen waarvoor krachtens deze verordening een beperking geldt.
(32)
Gelet op de doelstellingen van deze verordening en het mogelijke effect ervan op de veiligheid van de burgers en op de interne markt, dient de Commissie, in het licht van het lopende overleg in het Permanent Comité precursoren, bij het Europees Parlement en bij de Raad verslag uit te brengen over mogelijke problemen bij de uitvoering van de verordening en over de wenselijkheid en haalbaarheid van een uitbreiding van het toepassingsgebied ervan op een zodanige wijze dat ook professionele gebruikers eronder zouden vallen of dat in de bepalingen betreffende de melding van verdachte transacties, verdwijningen en diefstallen zouden worden opgenomen van stoffen die weliswaar niet onder de maatregelen overeenkomstig deze verordening vallen, maar waarvan bekend is dat ze zijn gebruikt voor de illegale vervaardiging van explosieven (niet-geregistreerde precursoren voor explosieven). Voorts moet de Commissie, rekening houdend met de desbetreffende ervaringen van de lidstaten en met afweging van de kosten en baten, een rapport indienen over de wenselijkheid en haalbaarheid van een verdere versterking en harmonisatie van het systeem uit het oogpunt van de bedreiging van de openbare veiligheid. Als onderdeel van de evaluatie moet de Commissie bij het Europees Parlement en de Raad een verslag indienen waarin de mogelijkheden om de bepalingen betreffende ammoniumnitraat over te hevelen van Verordening (EG) nr. 1907/2006 naar deze verordening worden onderzocht.
(33)
Aangezien de doelstelling van deze verordening, namelijk de beperking van de beschikbaarheid voor particulieren van precursoren voor explosieven, niet voldoende door de lidstaten kan worden verwezenlijkt en derhalve vanwege de omvang van de beperking beter op Unieniveau kan worden bereikt, kan de Unie overeenkomstig het in artikel 5 van het Verdrag betreffende de Europese Unie neergelegde subsidiariteitsbeginsel maatregelen vaststellen. Overeenkomstig het in datzelfde artikel neergelegde evenredigheidsbeginsel gaat deze verordening niet verder dan nodig is om deze doelstelling te verwezenlijken.
(34)
Overeenkomstig artikel 28, lid 2, van Verordening (EG) nr. 45/2001 van het Europees Parlement en de Raad van 18 december 2000 betreffende de bescherming van natuurlĳke personen in verband met de verwerking van persoonsgegevens door de communautaire instellingen en organen en betreffende het vrĳe verkeer van die gegevens (7), heeft de Europese toezichthouder voor gegevensbescherming advies uitgebracht (8).
(35)
Deze verordening is opgesteld met inachtneming van de grondrechten en de beginselen die met name in het Handvest van de grondrechten van de Europese Unie zijn vastgelegd, namelijk de bescherming van persoonsgegevens, de vrijheid van ondernemerschap, het eigendomsrecht en het non-discriminatiebeginsel. De lidstaten moeten deze verordening toepassen in overeenstemming met deze rechten en beginselen,
HEBBEN DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Onderwerp
Deze verordening stelt geharmoniseerde voorschriften vast inzake het aanbieden, het binnenbrengen, het voorhanden hebben en het gebruiken van stoffen of mengsels die kunnen worden misbruikt voor de illegale vervaardiging van explosieven, teneinde de beschikbaarheid van die stoffen en mengsels voor particulieren te beperken, en ervoor te zorgen dat verdachte transacties in de gehele toeleveringsketen adequaat worden gemeld.
Deze verordening laat andere strengere bepalingen van het Unierecht betreffende de in de bijlagen vermelde stoffen onverlet.
Artikel 2
Toepassingsgebied
1. Deze verordening is van toepassing op de in de bijlagen genoemde stoffen en op mengsels en stoffen die de genoemde stoffen bevatten.
2. Deze verordening is niet van toepassing op:
a)
een voorwerp in de zin van punt 3 van artikel 3 van Verordening (EG) nr. 1907/2006;
b)
pyrotechnische artikelen in de zin van artikel 2, lid 1, van Richtlijn 2007/23/EG van het Europees Parlement en de Raad van 23 mei 2007 betreffende het in de handel brengen van pyrotechnische artikelen (9), pyrotechnische artikelen die zijn bestemd voor niet-commercieel gebruik, overeenkomstig het nationale recht, door strijdkrachten, rechtshandhavingsinstanties of brandweer, pyrotechnische uitrusting die valt onder Richtlijn 96/98/EG van de Raad van 20 december 1996 inzake uitrusting van zeeschepen (10), pyrotechnische artikelen bestemd voor gebruik in de lucht- en ruimtevaartindustrie, of voor speelgoed bestemde slaghoedjes;
c)
geneesmiddelen indien zij op legitieme wijze worden aangeboden aan een particulier op basis van een medisch voorschrift dat conform het toepasselijke nationale recht is verstrekt.
Artikel 3
Definities
In deze verordening wordt verstaan onder:
1. „stof”: een stof in de zin van punt 1 van artikel 3 van Verordening (EG) nr. 1907/2006;
2. „mengsel”: een mengsel in de zin van punt 2 van artikel 3 van Verordening (EG) nr. 1907/2006;
3. „voorwerp”: een voorwerp in de zin van punt 3 van artikel 3 van Verordening (EG) nr. 1907/2006;
4. „aanbieden”: elke levering, al dan niet tegen betaling;
5. „binnenbrengen”: het naar het grondgebied van een lidstaat brengen van een stof vanuit een andere lidstaat of een derde land;
6. „gebruik”: elke vorm van verwerking, formulering, opslag, behandeling of vermenging, inclusief in de vervaardiging van een voorwerp, of elke andere gebruikmaking;
7. „particulier”: elke natuurlijke persoon die handelt voor doeleinden die buiten zijn bedrijfs- of beroepsactiviteit vallen;
8. „verdachte transactie”: elke transactie van in de bijlagen genoemde stoffen of van mengsels of stoffen die de genoemde stoffen bevatten, met inbegrip van transacties met professionele gebruikers, ten aanzien waarvan er redelijke vermoedens bestaan dat de stof of het mengsel dient voor de illegale vervaardiging van explosieven;
9. „marktdeelnemer”: elke natuurlijke persoon of rechtspersoon of elk openbaar lichaam of elke combinatie van deze personen en/of lichamen die producten of diensten op de markt beschikbaar stelt;
10. „precursor voor explosieven waarvoor een beperking geldt”: een in bijlage I vermelde stof in een concentratie die de in die bijlage genoemde overeenkomstige grenswaarde overschrijdt en hiermee wordt ook bedoeld een mengsel of een andere stof die een in de lijst vermelde stof bevat in een concentratie die de overeenkomstige grenswaarde overschrijdt.
Artikel 4
Aanbieden, binnenbrengen, voorhanden hebben en gebruik
1. Precursoren voor explosieven waarvoor een beperking geldt worden niet aangeboden aan, of binnengebracht op het grondgebied door, in bezit gehouden door of gebruikt door particulieren.
2. Niettegenstaande lid 1 mag een lidstaat een registratieregeling invoeren of handhaven waarbij wordt toegestaan dat precursoren voor explosieven waarvoor een beperking geldt worden aangeboden aan, of in bezit gehouden of gebruikt worden door particulieren, mits de particulier een vergunning heeft, die hij op verzoek kan overleggen, voor het verwerven, voorhanden hebben of het gebruik daarvan; die vergunning moet conform artikel 7 zijn afgegeven door een bevoegde instantie van de lidstaat waar de precursor van explosieven waarvoor een beperking geldt zal worden verworven, in bezit gehouden of gebruikt.
3. Niettegenstaande de leden 1 en 2 mag een lidstaat een registratieregeling handhaven of invoeren waarbij wordt toegestaan dat de volgende precursoren voor explosieven waarvoor een beperking geldt worden aangeboden aan, of in bezit gehouden of gebruikt worden door particulieren, mits de marktdeelnemer die hen aanbiedt, iedere transactie registreert volgens de gedetailleerde regeling die overeenkomstig artikel 8 is vastgesteld:
a)
waterstofperoxide (CAS RN 7722-84-1) in een concentratie die hoger is dan de in bijlage I vermelde grenswaarde, maar niet hoger dan 35 % m/m;
b)
nitromethaan (CAS RN 75-52-5) in een concentratie die hoger is dan de in bijlage I vermelde grenswaarde, maar niet hoger dan 40 % m/m;
c)
salpeterzuur (CAS RN 7697-37-2) in een concentratie die hoger is dan de in bijlage I vermelde grenswaarde, maar niet hoger dan 10 % m/m.
4. De lidstaten stellen de Commissie in kennis van alle maatregelen die zij nemen voor de tenuitvoerlegging van de in leden 2 en 3 bedoelde regelingen. In de kennisgeving vermeldt de lidstaat voor welke precursoren voor explosieven waarvoor een beperking geldt hij in een uitzondering voorziet.
5. De lijst van de conform lid 4 door de lidstaten meegedeelde maatregelen wordt door de Commissie openbaar gemaakt.
6. Een particulier die voornemens is om een precursor van explosieven waarvoor een beperking geldt binnen te brengen op het grondgebied van een lidstaat die in afwijking van lid 1 een vergunningsregeling in overeenstemming met lid 2 en/of een registratieregeling in overeenstemming met lid 3 of met artikel 17 toepast, beschikt over een overeenkomstig het bepaalde in artikel 7 afgegeven en in die lidstaat als geldig aangemerkte vergunning, die hij op verzoek overlegt aan de bevoegde instantie.
7. Een marktdeelnemer die een precursor voor explosieven waarvoor een beperking geldt in overeenstemming met lid 2 aanbiedt aan een particulier, verlangt voor iedere transactie dat een vergunning wordt overgelegd, of indien hij die precursor in overeenstemming met lid 3 aanbiedt, registreert hij de transactie, conform de regeling die is ingesteld door de lidstaat waar de precursor van explosieven waarvoor een beperking geldt wordt aangeboden.
Artikel 5
Etikettering
Een marktdeelnemer die voornemens is om een precursor van explosieven waarvoor een beperking geldt aan te bieden aan particulieren, zorgt ervoor dat op de verpakking duidelijk wordt vermeld dat de aankoop, het voorhanden hebben of het gebruik door particulieren van die precursor voor explosieven waarvoor een beperking geldt onderworpen is aan een beperking in de zin van artikel 4, leden 1, 2 en 3; daartoe wordt door de marktdeelnemer een passend etiket aangebracht of nagegaan of een passend etiket is aangebracht.
Artikel 6
Vrij verkeer
Onverminderd artikel 1, tweede alinea, en artikel 13, en behoudens andersluidende bepalingen in deze verordening of in andere rechtshandelingen van de Unie, kunnen lidstaten zich niet beroepen op redenen in verband met de preventie van de illegale vervaardiging van explosieven om een verbod of beperking in te stellen op, of obstakels op te werpen voor het aanbieden van:
a)
de in bijlage I vermelde stoffen, in concentraties die niet hoger liggen dan de in die bijlage bepaalde grenswaarden, of
b)
de in bijlage II vermelde stoffen.
Artikel 7
Vergunningen
1. Een lidstaat die vergunningen afgeeft aan particulieren met een legitiem belang bij het verwerven, binnenbrengen, voorhanden hebben of gebruiken van precursoren voor explosieven waarvoor een beperking geldt, stelt regels vast betreffende de afgifte van de in artikel 4, leden 2 en 6, bedoelde vergunning. Bij de beoordeling of al dan niet een vergunning wordt verleend, houdt de bevoegde instantie van de lidstaat rekening met alle relevante omstandigheden, in het bijzonder de legitimiteit van het voorgenomen gebruik van de stof. De vergunning wordt geweigerd indien op redelijke gronden wordt getwijfeld aan de legitimiteit van het voorgenomen gebruik of aan het voornemen van de gebruiker om de stof voor een legitiem doel te gebruiken.
2. De bevoegde instantie kan ervoor kiezen de geldigheid van de vergunning te beperken door enkelvoudig of meervoudig gebruik toe te staan voor een termijn van ten hoogste drie jaar. De bevoegde instantie kan de vergunninghouder verplichten aan te tonen, tot op de aangegeven datum waarop de vergunning verstrijkt, dat nog aan de voorwaarden voor de afgifte van de vergunning wordt voldaan. In de vergunning wordt vermeld voor welke precursoren voor explosieven waarvoor een beperking geldt zij is verleend.
3. De bevoegde instantie kan van de aanvrager een vergoeding voor de aanvraag van de vergunning verlangen. De vergoeding mag niet meer bedragen dan de kosten van de behandeling van de aanvraag.
4. De vergunning kan door de bevoegde instantie worden geschorst of ingetrokken indien op redelijke gronden is aan te nemen dat niet meer aan de voorwaarden voor de afgifte van de vergunning is voldaan.
5. Een krachtens het nationale recht bevoegde instantie neemt kennis van bezwaarschriften tegen beslissingen van de bevoegde instantie en van geschillen betreffende de naleving van de vergunningsvoorwaarden.
6. De door de bevoegde instanties van een lidstaat afgegeven vergunningen kunnen in de andere lidstaten worden erkend. De Commissie stelt, na raadpleging van het Permanent Comité precursoren, uiterlijk 2 september 2014 richtsnoeren op over de technische details van de vergunningen, teneinde de wederzijdse erkenning ervan te faciliteren. Deze richtsnoeren zullen tevens nadere informatie bevatten over vergunningen voor het binnenbrengen van precursoren voor explosieven waarvoor een beperking geldt, inclusief een ontwerpmodel voor die vergunningen.
Artikel 8
Registratie van een transactie
1. De particulier overlegt met het oog op de in artikel 4, lid 3, bedoelde registratie een officieel identificatiedocument.
2. Het register bevat ten minste de volgende gegevens:
a)
de naam, het adres en, waar van toepassing, het identificatienummer van de particulier of de soort en het nummer van het officiële identificatiedocument;
b)
de naam van de stof of het mengsel, met inbegrip van de concentratie;
c)
de hoeveelheid van de stof of het mengsel;
d)
het voorgenomen gebruik van de stof of het mengsel volgens de verklaringen van de particulier;
e)
de datum en de plaats van de transactie;
f)
de handtekening van de particulier.
3. Het register wordt bewaard gedurende vijf jaar met ingang van de datum van de transactie. Gedurende deze termijn is het register op verzoek van de bevoegde instanties beschikbaar voor een eventuele inspectie.
4. Het register wordt op papier of op een andere duurzame drager bewaard en is gedurende de gehele in lid 3 vermelde termijn te allen tijde beschikbaar voor inspectie. Elektronisch bewaarde gegevens moeten:
a)
naar vorm en inhoud beantwoorden aan de overeenkomstige papieren documenten, en
b)
gedurende de gehele, in lid 3 vermelde termijn te allen tijde onmiddellijk beschikbaar zijn.
Artikel 9
Melding van verdachte transacties, verdwijningen en diefstallen
1. Verdachte transacties betreffende de in de bijlagen vermelde stoffen of betreffende mengsels of stoffen die deze stoffen bevatten, worden overeenkomstig dit artikel gemeld.
2. Elke lidstaat stelt een of meer nationale contactpunten in met een duidelijk aangegeven telefoonnummer en e-mailadres voor het melden van verdachte transacties.
3. Marktdeelnemers mogen zich het recht voorbehouden de verdachte transactie te weigeren en melden zonder onnodige vertraging, zo mogelijk samen met de identiteit van de klant, dat er een transactie heeft plaatsgevonden of dat daartoe een poging is ondernomen aan het nationale contactpunt van de lidstaat waar de transactie of de poging daartoe heeft plaatsgevonden in het geval dat zij gegronde redenen hebben om aan te nemen dat een voorgestelde transactie betreffende een of meer van de in de bijlagen genoemde stoffen, of betreffende mengsels of stoffen die deze stoffen bevatten, een verdachte transactie is, alle omstandigheden in acht nemend en met name het feit dat de potentiële klant:
a)
onduidelijk is over het voorgenomen gebruik van de stof of het mengsel;
b)
niet vertrouwd blijkt te zijn met het voorgenomen gebruik van de stof of het mengsel of er geen plausibele verklaring voor kan geven;
c)
voornemens is stoffen te kopen in hoeveelheden, combinaties of concentraties die ongebruikelijk zijn voor eigen gebruik;
d)
geen bewijsstukken betreffende zijn identiteit of verblijfplaats wil overleggen, of
e)
nadrukkelijk verzoekt om op een ongebruikelijke wijze te betalen, onder meer met grote sommen contant geld.
4. Marktdeelnemers melden ook de verdwijning en diefstal van significante hoeveelheden van de in de bijlagen genoemde stoffen en van mengsels of stoffen die deze stoffen bevatten aan het nationale contactpunt van de lidstaat waar de verdwijning of de diefstal heeft plaatsgevonden.
5. Om de samenwerking tussen de bevoegde instanties en de marktdeelnemers te vergemakkelijken, stelt de Commissie, na raadpleging van het Permanent Comité precursoren, uiterlijk 2 september 2014 richtsnoeren vast met het oog op het bijstaan van de chemische toeleveringsketen en, in voorkomend geval, van de bevoegde instanties. De richtsnoeren omvatten met name:
a)
informatie over methoden voor het onderkennen en melden van verdachte transacties, in het bijzonder wat betreft de concentraties en/of hoeveelheden van de in bijlage II vermelde stoffen, beneden welke normaliter geen maatregelen nodig zijn;
b)
informatie over methoden voor het onderkennen en melden van de verdwijning en diefstal van significante hoeveelheden;
c)
andere eventueel nuttig geachte informatie.
De Commissie actualiseert de richtsnoeren regelmatig.
6. De bevoegde instanties zorgen ervoor dat de in lid 5 bedoelde richtsnoeren regelmatig worden verspreid op de wijze die volgens de bevoegde instanties het best beantwoordt aan de doelstellingen van de richtsnoeren.
Artikel 10
Gegevensbescherming
De lidstaten zorgen ervoor dat de verwerking van persoonsgegevens in het kader van de toepassing van deze verordening overeenkomstig Richtlijn 95/46/EG geschiedt. De lidstaten zorgen er met name voor dat de verwerking van persoonsgegevens die nodig is in het kader van het verlenen van een vergunning overeenkomstig artikel 4, leden 2 en 6, en artikel 7 van deze verordening, van de registratie van een transactie overeenkomstig artikel 4, lid 3, en de artikelen 8 en 17 van deze verordening, en van de melding van verdachte transacties overeenkomstig artikel 9 van deze verordening, in overeenstemming is met Richtlijn 95/46/EG.
Artikel 11
Sancties
De lidstaten stellen voorschriften vast inzake de sancties die in geval van inbreuk op deze verordening van toepassing zijn en nemen de nodige maatregelen om ervoor te zorgen dat de sancties worden toegepast. De sancties zijn doeltreffend, evenredig en afschrikkend.
Artikel 12
Wijzigingen van de bijlagen
1. De Commissie is bevoegd overeenkomstig artikel 14 gedelegeerde handelingen vast te stellen betreffende wijzigingen in de grenswaarden in bijlage I, voor zover dat nodig is om in te spelen op ontwikkelingen in het misbruik van stoffen als precursor voor explosieven of op grond van onderzoek en tests, alsmede betreffende de toevoeging van nieuwe stoffen aan bijlage II waar dat nodig is om in te spelen op ontwikkelingen in het misbruik van stoffen als precursor voor explosieven. Bij de voorbereiding van de gedelegeerde handelingen streeft de Commissie naar overleg met belanghebbenden, in het bijzonder uit de chemische industrie en de kleinhandel.
Indien dit in geval van een plotselinge verandering in de risicobeoordeling ten aanzien van het misbruik van stoffen voor de illegale vervaardiging van explosieven om dwingende redenen van urgentie vereist is, is de in artikel 15 neergelegde procedure van toepassing op overeenkomstig dit artikel vastgestelde gedelegeerde handelingen.
2. Iedere wijziging van de grenswaarden in bijlage I en iedere toevoeging van een stof aan bijlage II wordt door de Commissie bij afzonderlijke gedelegeerde handeling vastgesteld. Iedere gedelegeerde handeling is gebaseerd op een analyse waarin wordt aangetoond dat de wijziging niet dreigt te leiden tot onevenredige lasten voor de marktdeelnemers of de consumenten, daarbij terdege rekening houdend met de nagestreefde doelen.
Artikel 13
Vrijwaringsclausule
1. Indien een lidstaat op redelijke gronden kan aannemen dat een bepaalde, niet in de bijlagen vermelde stof gebruikt zou kunnen worden voor de illegale vervaardiging van explosieven, kan hij het aanbieden, het voorhanden hebben en het gebruik van de stof of van mengsels of stoffen die de stof bevatten, beperken of verbieden, of bepalen dat de stof valt onder de meldingsplicht voor verdachte transacties overeenkomstig artikel 9.
2. Indien een lidstaat gegronde redenen heeft om aan te nemen dat een bepaalde, in bijlage I vermelde stof, in een lagere concentratie dan de in bijlage I vermelde concentratiegrenswaarde, gebruikt zou kunnen worden voor de illegale vervaardiging van explosieven, kan hij het aanbieden, het voorhanden hebben en het gebruik van die stof verder beperken of verbieden door een lagere concentratiegrenswaarde vast te stellen.
3. Indien een lidstaat gegronde redenen heeft voor het vaststellen van een concentratiegrenswaarde waarboven een in bijlage II vermelde stof onderworpen wordt aan de beperkingen die normaliter gelden voor precursoren voor explosieven waarvoor een beperking geldt, kan hij het aanbieden, het voorhanden hebben en het gebruik van die stof beperken of verbieden door een toegestane maximumconcentratie vast te stellen.
4. Indien een lidstaat op grond van de leden 1, 2 of 3 stoffen beperkt of verbiedt, brengt hij de Commissie en de andere lidstaten daarvan onverwijld met opgave van redenen op de hoogte.
5. In het licht van de informatie die overeenkomstig lid 4 is meegedeeld, onderzoekt de Commissie onverwijld of zij overeenkomstig artikel 12, lid 1, een wijziging van de bijlagen, dan wel een wetgevingsvoorstel tot wijziging van de bijlagen dient op te stellen. In voorkomend geval worden de nationale maatregelen door de betrokken lidstaat aangepast of ingetrokken, om rekening te houden met de wijziging van de bijlagen.
6. Uiterlijk 2 juni 2013 brengen de lidstaten de Commissie op de hoogte van de bestaande nationale maatregelen houdende beperking van of verbod op het aanbieden, het voorhanden hebben en het gebruik van een stof of van mengsels of stoffen die de stof bevatten, die zijn vastgesteld omdat de stof zou kunnen worden gebruikt voor de illegale vervaardiging van explosieven.
Artikel 14
Uitoefening van de delegatie
1. De bevoegdheid om gedelegeerde handelingen vast te stellen, wordt aan de Commissie toegekend onder de in dit artikel neergelegde voorwaarden.
2. De in artikel 12 bedoelde bevoegdheid om gedelegeerde handelingen vast te stellen, wordt aan de Commissie toegekend voor een termijn van vijf jaar, met ingang van 1 maart 2013. De Commissie stelt uiterlijk negen maanden voor het einde van de termijn van vijf jaar een verslag op over de bevoegdheidsdelegatie. De bevoegdheidsdelegatie wordt stilzwijgend met termijnen van dezelfde duur verlengd, tenzij het Europees Parlement of de Raad zich uiterlijk drie maanden voor het einde van elke termijn tegen deze verlenging verzet.
3. Het Europees Parlement of de Raad kan de in artikel 12 bedoelde bevoegdheidsdelegatie te allen tijde intrekken. Het besluit tot intrekking beëindigt de delegatie van de in dat besluit genoemde bevoegdheid. Het wordt van kracht op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie of op een daarin genoemde latere datum. Het laat de geldigheid van de reeds van kracht zijnde gedelegeerde handelingen onverlet.
4. Zodra de Commissie een gedelegeerde handeling heeft vastgesteld, doet zij daarvan gelijktijdig kennisgeving aan het Europees Parlement en de Raad.
5. Een overeenkomstig artikel 12 vastgestelde gedelegeerde handeling treedt alleen in werking indien het Europees Parlement noch de Raad daartegen binnen een termijn van twee maanden na de kennisgeving van de handeling aan het Europees Parlement en de Raad bezwaar heeft gemaakt, of indien zowel het Europees Parlement als de Raad vóór het verstrijken van die termijn aan de Commissie hebben medegedeeld dat zij daartegen geen bezwaar zullen maken. Die termijn wordt op initiatief van het Europees Parlement of van de Raad met twee maanden verlengd.
Artikel 15
Spoedprocedure
1. Een overeenkomstig dit artikel vastgestelde gedelegeerde handeling treedt onverwijld in werking en is van toepassing zolang geen bezwaar wordt gemaakt overeenkomstig lid 2. In de kennisgeving van de gedelegeerde handeling aan het Europees Parlement en de Raad wordt vermeld om welke redenen gebruik wordt gemaakt van de spoedprocedure.
2. Het Europees Parlement of de Raad kan overeenkomstig de in artikel 14, lid 5, bedoelde procedure bezwaar maken tegen een gedelegeerde handeling. In dat geval trekt de Commissie de handeling onverwijld in na de kennisgeving van het besluit waarbij het Europees Parlement of de Raad bezwaar maakt.
Artikel 16
Overgangsbepaling
Het voorhanden hebben en gebruik door particulieren van precursoren voor explosieven waarvoor een beperking geldt, is toegestaan tot en met 2 maart 2016.
Artikel 17
Bestaande registratieregelingen
De lidstaten waar op 1 maart 2013 een regeling geldt op grond waarvan marktdeelnemers die aan particulieren precursoren voor explosieven waarvoor een beperking geldt aanbieden, deze transactie moeten registreren, kunnen in afwijking van artikel 4, leden 1 of 2, die registratieregeling in overeenstemming met artikel 8 toepassen voor bepaalde of voor alle in bijlage I vermelde stoffen. De in artikel 4, leden 4 tot en met 7, neergelegde regels zijn mutatis mutandis van toepassing.
Artikel 18
Evaluatie
1. De Commissie brengt uiterlijk 2 september 2017 verslag uit aan het Europees Parlement en aan de Raad en behandelt daarbij de volgende punten:
a)
eventuele problemen die als gevolg van de toepassing van deze verordening zijn gerezen;
b)
de wenselijkheid en de haalbaarheid van het verder aanscherpen en harmoniseren van de regeling in het licht van de dreiging die terrorisme en andere zware criminaliteit vormen voor de openbare veiligheid, rekening houdend met de ervaring die de lidstaten met deze verordening hebben opgedaan, onder meer de vastgestelde veiligheidslacunes, rekening houdend met de kosten en baten voor de lidstaten, de marktdeelnemers en andere belanghebbenden;
c)
de wenselijkheid en de haalbaarheid van de uitbreiding van het toepassingsgebied van deze verordening tot professionele gebruikers, rekening houdend met de lasten voor marktdeelnemers en rekening houdend met de doelstellingen van deze verordening;
d)
de wenselijkheid en de haalbaarheid van het opnemen van niet-geregistreerde precursoren voor explosieven in de regeling betreffende de melding van verdachte transacties, verdwijningen en diefstallen.
2. De Commissie dient uiterlijk 2 maart 2015 bij het Europees Parlement en bij de Raad een verslag in waarin zij de mogelijkheden onderzoekt om de toepasselijke bepalingen betreffende ammoniumnitraat over te hevelen van Verordening (EG) nr. 1907/2006 naar deze verordening.
3. Indien dat in het licht van de in leden 1 en 2 bedoelde verslagen nodig is, dient de Commissie bij het Europees Parlement en bij de Raad een wetgevingsvoorstel tot herziening van deze verordening in.
Artikel 19
Inwerkingtreding
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Zij is van toepassing vanaf 2 september 2014.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Straatsburg, 15 januari 2013.