PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 501/2013
ze dne 29. května 2013,
kterým se konečné antidumpingové clo uložené prováděcím nařízením (EU) č. 990/2011 na dovoz jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky rozšiřuje na dovoz jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) („základní nařízení“), a zejména na článek 13 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí („Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Stávající opatření
(1)
Nařízením (EHS) č. 2474/93 (2) uložila Rada konečné antidumpingové clo na dovoz jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) ve výši 30,6 %. Na základě šetření týkajícího se obcházení antidumpingových opatření podle článku 13 základního nařízení bylo toto clo nařízením Rady (ES) č. 71/97 (3) rozšířeno na dovoz některých dílů jízdních kol pocházejících z ČLR. Mimoto bylo rozhodnuto o vytvoření „režimu osvobození od cla“ na základě čl. 13 odst. 2 základního nařízení. Podrobné údaje o tomto režimu byly uvedeny v nařízení Komise (ES) č. 88/97 (4).
(2)
Na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení Rada nařízením (ES) č. 1524/2000 (5) rozhodla, že by výše uvedená opatření měla být zachována.
(3)
Na základě prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení Rada nařízením (ES) č. 1095/2005 (6) zvýšila platné antidumpingové clo na 48,5 %.
(4)
Na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení Rada v říjnu 2011 rozhodla prováděcím nařízením (EU) č. 990/2011 (7), že by výše uvedená opatření („stávající opatření“) měla být zachována.
(5)
V březnu 2012 informovala Komise oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (8) o zahájení prozatímního přezkumu antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR do Unie podle čl. 11 odst. 3 a čl. 13 odst. 4 antidumpingového základního nařízení.
(6)
V květnu 2013 Rada nařízením (EU) č. 502/2013 (9) změnila prováděcí nařízení (EU) č. 990/2011 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu jízdních kol pocházejících z Čínské lidové republiky na základě prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1225/2009.
(7)
V dubnu 2012 informovala Komise oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (10) o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu jízdních kol pocházejících z ČLR do Unie podle článku 10 nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 (11).
(8)
V listopadu 2012 informovala Komise oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (12) o tom, že zjištění plynoucí z předmětného šetření mohou být použita v antisubvenčním řízení uvedeném v 7. bodě odůvodnění.
(9)
V květnu 2013 Komise rozhodnutím 2013/227/EU (13) ukončila antisubvenční řízení uvedené v 7. bodě odůvodnění, aniž by uložila nějaká opatření.
1.2 Žádost
(10)
Dne 14. srpna 2012 obdržela Komise žádost podle čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 základního nařízení, aby prošetřila možné obcházení antidumpingových opatření uložených na dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR a aby zavedla celní evidenci dovozu jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u něho deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska.
(11)
Žádost předložilo Evropské sdružení výrobců jízdních kol (EBMA) jménem tří výrobců jízdních kol v Unii: In Cycles - Montagem e Comercio de Bicicletas, Lda, SC. EUROSPORT DHS S.A. a MAXCOM Ltd.
1.3 Zahájení šetření
(12)
Poté, co bylo po konzultaci s poradním výborem shledáno, že existují dostatečné důkazy prima facie pro zahájení šetření podle čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 základního nařízení, rozhodla se Komise prošetřit možné obcházení antidumpingových opatření uložených na dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR a zavést celní evidenci dovozu jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky nebo z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u nich deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky nebo z Tuniska.
(13)
Šetření bylo zahájeno dne 25. září 2012 nařízením Komise (EU) č. 875/2012 (14) („zahajovací nařízení“).
(14)
Důkazy prima facie, které má Komise k dispozici, prokázaly, že po zvýšení antidumpingového cla na dotčený výrobek, které bylo uloženo nařízením (ES) č. 1095/2005, uvedeném v 3. bodě odůvodnění, došlo k podstatné změně obchodních toků týkajících se vývozu z ČLR, Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska do Unie. Zdá se, že tato změna obchodních toků nemá jiné dostatečné opodstatnění nebo důvod, než je zvýšení cla.
(15)
Zdá se, že tato změna je důsledkem překládky jízdních kol pocházejících z ČLR a směřujících do Unie přes Indonésii, Malajsii, Šrí Lanku nebo Tunisko a montáží v Indonésii, na Šrí Lance a v Tunisku.
(16)
Z důkazů dále vyplývá, že vyrovnávací účinky stávajících antidumpingových opatření uložených na dotčený výrobek jsou mařeny, pokud se jedná o množství i ceny. Zdá se, že dovoz výrobku, který je předmětem šetření, nahradil ve velkém množství dovoz tohoto výrobku pocházejícího z ČLR. Dále existují dostatečné důkazy o tom, že dovoz výrobku, který je předmětem šetření, probíhá za ceny, které jsou pod úrovní ceny nepůsobící újmu, která byla stanovena v šetření, jež vedlo k uložení stávajících opatření.
(17)
Existují také důkazy o tom, že ceny výrobku, který je předmětem šetření, jsou ve srovnání s běžnou hodnotou, která byla pro dotčený výrobek stanovena dříve, dumpingové.
1.4 Šetření
(18)
Komise oficiálně informovala o zahájení šetření orgány ČLR, Indonésie, Malajsie, Šrí Lanky a Tuniska, výrobce/vývozce v těchto zemích, známé dotčené dovozce v Unii a výrobní odvětví Unie.
(19)
Výrobcům/vývozcům v Indonésii, Malajsii, na Šrí Lance a v Tunisku, kteří jsou Komisi známi, nebo prostřednictvím zastoupení Indonésie, Malajsie, Šrí Lanky a Tuniska při Evropské unii byly zaslány formuláře pro osvobození. Výrobcům/vývozcům v ČLR, kteří jsou známi Komisi, nebo prostřednictvím zastoupení ČLR při Evropské unii byly zaslány dotazníky. Dotazníky byly rovněž zaslány známým dovozcům v Unii, kteří nejsou ve spojení.
(20)
Zúčastněné strany dostaly ve lhůtě stanovené v zahajovacím nařízení možnost písemně vyjádřit svá stanoviska a požádat o slyšení. Všechny strany byly informovány o tom, že odmítnutí spolupráce by mohlo vést k použití článku 18 základního nařízení a k tomu, že by zjištění vycházela pouze z dostupných údajů.
(21)
Formulář pro osvobození vyplnili čtyři výrobci/vývozci v Indonésii, jeden v Malajsii, šest na Šrí Lance a dva v Tunisku. Z čínských výrobců/vývozců nespolupracoval žádný. Na dotazník odpověděli tři dovozci v Unii, kteří nejsou ve spojení.
(22)
Komise provedla inspekce v prostorách těchto společností:
-
P.T. Insera Sena, Buduran, Sidoarjo, Indonésie,
-
Wijaya Indonesia Makmur Bicycles Industries, Driyorejo, Gresik, Jawa Timur, Indonésie,
-
P.T. Terang Dunia Internusa, Slipi, Jakarta Barat, Indonésie,
-
P.T. Chin Haur, Tangerang, Indonésie,
-
Tan Lan Venture Corporation Sdn Bhd, Kampar, Perak, Malajsie,
-
Asiabike Industrial Limited, Henamulla, Panadura, Šrí Lanka,
-
BSH Ventures Limited, Colombo, Šrí Lanka,
-
City Cycle Industries, Colombo, Šrí Lanka,
-
Firefox Lanka (Pvt) Ltd, Weliketiya Pamunugama, Šrí Lanka,
-
Kelani Cycles Pvt Ltd, Katunayake, Šrí Lanka,
-
Samson Bikes (Pvt) Ltd, Colombo, Šrí Lanka,
-
Mediterranean United Industries, Bouhajar Monastir, Tunisko,
-
Euro Cycles, Sousse, Tunisko.
1.5 Posuzované období a období šetření
(23)
Šetření se vztahovalo na období od 1. ledna 2004 do 31. srpna 2012 („období šetření“). Za období šetření byly shromážděny údaje za účelem prošetření mimo jiné údajné změny obchodních toků po zvýšení antidumpingového cla v roce 2005. Za období od 1. září 2011 do 31. srpna 2012 („posuzované období“ nebo „PO“) byly shromážděny podrobnější údaje s cílem přezkoumat možné maření vyrovnávacího účinku platných opatření a existenci dumpingu.
2. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ
2.1 Obecné informace
(24)
V souladu s čl. 13 odst. 1 základního nařízení byla existence obcházení posouzena prostřednictvím postupné analýzy, jejímž účelem bylo zjistit, zda došlo ke změně obchodních toků mezi ČLR, čtyřmi dotčenými zeměmi a Unií; zda je tato změna způsobena praktikami, zpracovatelskými postupy nebo pracemi, pro něž mimo uložení cla neexistuje dostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod; zda existují důkazy o újmě nebo o tom, že vyrovnávací účinky cla jsou mařeny, pokud se jedná o ceny anebo množství výrobku, který je předmětem šetření, a zda existují důkazy o dumpingu ve vztahu k dříve určené běžné hodnotě, v případě nutnosti v souladu s článkem 2 základního nařízení.
2.2 Dotčený výrobek a výrobek, který je předmětem šetření
(25)
Dotčeným výrobkem jsou jízdní kola a jiná kola (včetně dodávkových tříkolek, avšak s výjimkou jednokolek), bez motoru, pocházející z Čínské lidové republiky, v současnosti kódů KN 8712 00 30 a ex 8712 00 70 („dotčený výrobek“).
(26)
Výrobek, který je předmětem šetření, je tentýž jako výše vymezený výrobek, avšak zasílaný z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, v současnosti stejných kódů KN jako dotčený výrobek („výrobek, který je předmětem šetření“).
(27)
Z šetření vyplynulo, že výše vymezená jízdní kola vyvážená z ČLR do Unie a jízdní kola zasílaná z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska do Unie mají stejné základní fyzické i technické vlastnosti a stejné využití, a je tedy třeba je považovat za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
2.3 Míra spolupráce a stanovení objemu obchodu
2.3.1 Indonésie
(28)
Čtyři indonéské společnosti, které předložily žádost o osvobození podle čl. 13 odst. 4 základního nařízení, představovaly 91 % celkového dovozu z Indonésie do Unie během posuzovaného období. Ke stanovení celkového objemu dovozu z Indonésie byly použity údaje z databáze Comext (15).
(29)
Nebylo možno ověřit údaje předložené jednou z těchto společností, která uvedla, že nevede žádné pracovní výkazy, které se používají pro vyplnění formuláře pro osvobození. Tato společnost proto nedokázala vysvětlit ani prokázat, jak byly vykázané údaje získány. Údaje předložené touto společností se dále ukázaly jako nespolehlivé, neboť vykazované údaje, které byly otestovány a přepočteny podle účetních knih nalezených v prostorách společnosti, se ukázaly jako nesprávné (např. nákupy, objem výroby). Šetření dále odhalilo, že obchodní ředitel této společnosti byl zároveň zaměstnáván čínským výrobcem jízdních kol, který byl hlavním dodavatelem materiálu (dílů jízdních kol) pro tuto indonéskou společnost.
(30)
V souladu s čl. 18 odst. 4 základního nařízení byla proto tato společnost zpravena o záměru Komise nepoužít údaje, které předložila, a byla jí poskytnuta lhůta k vyjádření.
(31)
Společnost namítla, že ochotně spolupracovala, jelikož předložila všechny požadované dokumenty s výjimkou pracovních výkazů, o nichž tvrdí, že nebyly původně požadovány. O předložení pracovních výkazů se ale žádalo v oznámení o inspekci zaslaném společnosti před provedením inspekce na místě. Společnost dále tvrdila, že výpočet výrobních a nákupních hodnot byl zkreslen chybným vysvětlením jejího pracovníka a že kontrola vývozních obchodů potvrdila správnost údajů. V této souvislosti je třeba upozornit, že přes několik vysvětlení podaných pracovníky nebylo možno dospět k souladu mezi údaji získanými na místě a údaji uvedenými ve formuláři pro osvobození. Pokud jde o hodnotu prodeje na vývoz, údaje skutečně odpovídaly. Pracovníci společnosti účastnící se inspekce nedokázali Komisi vysvětlit původ údajů uvedených ve formuláři pro osvobození ani způsob jejich výpočtu. Společnost dále potvrdila, že obchodní ředitel zároveň pracuje pro čínského výrobce jízdních kol.
(32)
K informacím poskytnutým touto společností nemohlo být z uvedených důvodů přihlédnuto.
(33)
Zjištění o této společnosti proto vycházela v souladu s článkem 18 základního nařízení z dostupných údajů. Ostatní tři společnosti byly považovány za spolupracující.
2.3.2 Malajsie
(34)
Jediná malajsijská společnost, která předložila žádost o osvobození podle čl. 13 odst. 4 základního nařízení, představovala 20 až 30 % celkového dovozu z Malajsie do Unie během posuzovaného období. Celkový objem dovozu jízdních kol z Malajsie do Unie byl stanoven podle údajů z databáze Comext. Společnost byla považována za spolupracující.
2.3.3 Šrí Lanka
(35)
Šest šrílanských společností, které předložily žádost o osvobození podle čl. 13 odst. 4 základního nařízení, představovalo 69 % celkového dovozu ze Šrí Lanky do Unie během posuzovaného období. Ke stanovení celkového objemu dovozu ze Šrí Lanky byly použity údaje z databáze Comext.
(36)
Jedna ze společností během šetření stáhla žádost o osvobození s odůvodněním, že ukončila výrobu jízdních kol na Šrí Lance. K údajům týkajícím se této společnosti proto nebylo přihlédnuto.
(37)
Druhá společnost spolupracovala nedostatečně. Předložené údaje se nepodařilo ověřit, protože nebylo možno spolehlivě určit hodnotu a množství dílů čínského původu nakoupených touto společností. Také nebylo možno ověřit hodnotu a množství dílů použitých ve výrobním procesu, neboť byly nakupovány třetí stranou a této společnosti byly zasílány pouze za účelem montáže.
(38)
V souladu s čl. 18 odst. 4 základního nařízení byla proto tato společnost zpravena o záměru Komise nepoužít údaje, které předložila, a byla jí poskytnuta lhůta k vyjádření. Společnost se nevyjádřila.
(39)
Spolupráce ze strany další společnosti byla také shledána jako nedostatečná. Poskytnuté informace se nepodařilo ověřit na místě, jelikož společnost zatajila důležité informace. Nepřipravila totiž informace výslovně vyžádané před provedením inspekce na místě, jako jsou pracovní výkazy nebo seznam společností, které jsou s ní ve spojení, a tím bránila postupu ověřování. Také se ukázalo, že nákupní hodnota dílů místního původu vykázaná touto společností není spolehlivá, jelikož šetření odhalilo přinejmenším několik vazeb mezi dotčenou společností a místním dodavatelem dílů jízdních kol, které přesahovaly obvyklý rozsah vztahů mezi kupujícím a prodávajícím a jež tato společnost nedokázala objasnit.
(40)
V souladu s čl. 18 odst. 4 základního nařízení byla společnost zpravena o záměru Komise nepoužít údaje, které předložila, a byla jí poskytnuta lhůta k vyjádření. Společnost reagovala zpochybněním zjištění a doplněním důkazů a vysvětlení. Žádný z nově předložených důkazů nebylo možno přijmout. Zaprvé je nebylo možno ověřit, neboť byly předloženy až po inspekci v prostorách společnosti. Většina z nich byla v rozporu s vysvětlením a důkazy získanými na místě. Zadruhé, nově předložená vysvětlení byla shledána nedostatečnými, protože neobjasnila hlavní nezodpovězené otázky, zejména vztahy ke společnostem ve spojení.
(41)
K informacím poskytnutým touto společností nemohlo být z uvedených důvodů přihlédnuto.
(42)
Zjištění o této společnosti proto vycházela v souladu s článkem 18 základního nařízení z dostupných údajů.
2.3.4 Tunisko
(43)
Dvě tuniské společnosti, které předložily žádost o osvobození podle čl. 13 odst. 4 základního nařízení, představovaly v posuzovaném období veškerý dovoz z Tuniska do Unie podle databáze Comext. Tyto společnosti byly považovány za spolupracující.
2.3.5 Čínská lidová republika
(44)
Jak je uvedeno v 21. bodě odůvodnění, žádný z čínských výrobců/vývozců nespolupracoval. Zjištění o dovozu dotčeného výrobku do Unie na jedné straně a vývozu jízdních kol z ČLR do Indonésie, Malajsie, na Šrí Lanku a do Tuniska na straně druhé proto vycházejí v souladu s čl. 18 odst. 1 základního nařízení z dostupných údajů. Pokud jde o dovoz do Unie, byly použity údaje o dovozu zaznamenané v databázi Comext. Pro určení objemu vývozu z ČLR do Indonésie, Malajsie, na Šrí Lanku a do Tuniska byly použity národní statistiky ČLR.
2.4 Změna obchodních toků
2.4.1 Dovoz do Unie z ČLR, Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska
(45)
Dovoz dotčeného výrobku do Unie z ČLR se od roku 2005, tedy po zpřísnění antidumpingových opatření v červenci 2005, snížil o 38,2 %. V následujících letech tento pokles pokračoval. Celkově se dovoz z ČLR snížil v období šetření o více než 80 %.
(46)
Současně se od roku 2005 dovoz výrobku, který je předmětem šetření, do Unie z Indonésie zvyšoval a v roce 2006 se ve srovnání s rokem 2004 více než zdvojnásobil. Dovoz se nadále zvyšoval s výjimkou roku 2009, kdy ale rovněž převýšil úroveň roku 2004. Až do posuzovaného období se dovoz od roku 2009 opět setrvale zvyšoval. V posuzovaném období se dovoz z Indonésie ve srovnání s rokem 2004 zvýšil o 157 %.
(47)
Dovoz výrobku, který je předmětem šetření, do Unie z Malajsie dosáhl před zvýšením antidumpingového cla v červenci 2005 zanedbatelných hodnot. V roce 2005 došlo k jeho výraznému nárůstu (více než dvěstěkrát) následovaném v roce 2009 poklesem o 46 % a opětovným nárůstem o 38 % v roce 2010. Přestože se dovoz z Malajsie v roce 2011 a během posuzovaného období opět snížil, úroveň dovozu během posuzovaného období stále vysoce přesahovala úroveň dovozu z roku 2004 před zpřísněním antidumpingových opatření, konkrétně dosáhla počtu 185 158 jízdních kol oproti 10 749 jízdním kolům v roce 2004, dovoz se tedy zvýšil o 1 623 %.
(48)
Dovoz výrobku, který je předmětem šetření, do Unie ze Šrí Lanky výrazně vzrostl po zvýšení antidumpingového cla v roce 2005 a v následujících letech tento trend pokračoval, až vyvrcholil v roce 2010, kdy dosáhl téměř 500 % nárůstu. V roce 2011 a během posuzovaného období se dovoz výrobku, který je předmětem šetření, ze Šrí Lanky snížil, ačkoli stále vysoce přesahoval úroveň z roku 2004, tedy před zpřísněním antidumpingových opatření, a celkový dovoz ze Šrí Lanky se mezi rokem 2004 a posuzovaným obdobím tedy zvýšil o 282 %.
(49)
Dovoz dotčeného výrobku do Unie z Tuniska se po zvýšení antidumpingového cla v roce 2005 zvýšil o téměř 30 % a o dalších více než 20 % v roce 2006. V letech 2006 a 2007 se více než zdvojnásobil a vrcholu dosáhl v roce 2007. V období 2008-2010 se dovoz snižoval, aby se následně v roce 2011 zvýšil a potom během posuzovaného období mírně snížil. Během období šetření se dovoz z Tuniska zvýšil o 200,3 %.
(50)
Tabulka 1 ukazuje počet jízdních kol z ČLR, Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska dovezených do Unie v období od 1. ledna 2004 do 31. srpna 2012, tj. v období šetření.
Tabulka 1
(v kusech)
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
1.9.2011-31.8.2012 (PO)
ČLR
2 550 775
1 575 452
995 715
986 514
941 522
597 339
627 066
584 303
411 642
Index (2004 = 100)
100
61,8
39,0
38,7
36,9
23,4
24,6
22,9
16,1
Indonésie
237 648
282 045
500 623
593 769
634 623
437 023
551 847
614 798
612 448
Index (2004 = 100)
100
118,7
210,7
249,9
267,0
183,9
232,2
258,7
257,7
Malajsie
10 749
229 354
497 974
475 463
360 871
193 102
266 164
177 306
185 158
Index (2004 = 100)
100
2 133,7
4 632,7
4 423,3
3 357,3
1 796,5
2 476,2
1 649,5
1 722,6
Šrí Lanka
249 491
352 078
534 413
574 153
749 358
1 016 523
1 237 406
975 297
953 169
Index (2004 = 100)
100
141,1
214,2
230,1
300,4
407,4
496,0
390,9
382,0
Tunisko
167 137
212 257
251 054
549 848
527 209
529 734
414 488
519 217
501 853
Index (2004 = 100)
100
127,0
150,2
329,0
315,4
316,9
248,0
310,7
300,3
Zdroj:
statistiky Comext
2.4.2 Vývoz z ČLR do Indonésie, Malajsie, na Šrí Lanku a do Tuniska
(51)
Vývoz jízdních kol z ČLR do Indonésie se poprvé zvýšil v roce 2008 (o 56,2 %). Mezi rokem 2008 a posuzovaným obdobím se dovoz s výjimkou roku 2009 stále zvyšoval. Během období šetření se vývoz z ČLR do Indonésie zvýšil celkem o 83,8 %.
(52)
Vývoz jízdních kol z ČLR do Malajsie vzrostl po zvýšení antidumpingového cla v roce 2005 téměř o 30 % a poté se dále zvyšoval, až dosáhl vrcholu v roce 2011, oproti roku 2004 došlo tedy k nárůstu o 110,8 %. Během posuzovaného období se vývoz z ČLR do Malajsie lehce snížil, přesto se však udržel na úrovni vysoce přesahující úroveň z roku 2004. Během období šetření se čínský vývoz do Malajsie celkově zvýšil o 99,6 %.
(53)
Vývoz jízdních kol z ČLR na Šrí Lanku se po zvýšení antidumpingového cla v červenci 2005 také zvýšil. Následně došlo k jeho mírnému poklesu v roce 2007, ale v letech 2010 a 2011 se oproti roku 2004 více než zdvojnásobil. Během období šetření se čínský vývoz na Šrí Lanku celkově zvýšil o 132,5 %.
(54)
Vývoz z ČLR do Tuniska byl před zvýšením antidumpingového cla zanedbatelný. Od roku 2005 se vývoz do Tuniska výrazně zvyšoval a v roce 2008 dosáhl vrcholu (z 2 534 kusů v roce 2004 na 389 445 kusů v roce 2008). Přestože se po tomto roce vývoz z ČLR do Tuniska opět snížil a držel se na nižší úrovni, stále se pohyboval na mnohem vyšší úrovni než v roce 2004. Celkově se čínský vývoz jízdních kol do Tuniska zvýšil z 2 534 kusů v roce 2004 na 170 772 kusů v posuzovaném období.
(55)
Tabulka 2 ukazuje vývoz jízdních kol z ČLR do Indonésie, Malajsie, na Šrí Lanku a do Tuniska v období od 1. ledna 2004 do 31. srpna 2012, tj. během období šetření.
Tabulka 2
(v kusech)
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
1.9.2011-31.8.2012 (PO)
Indonésie
2 128 804
1 731 224
2 121 019
1 906 364
3 325 531
2 287 374
3 644 836
3 773 852
3 912 882
Index (2004 = 100)
100
81,3
99,6
89,6
156,2
107,4
171,2
177,3
183,8
Malajsie
721 335
933 943
890 241
974 860
1 515 886
1 111 251
1 291 766
1 520 276
1 440 132
Index (2004 = 100)
100
129,5
123,4
135,1
210,2
154,1
179,1
210,8
199,6
Šrí Lanka
267 371
315 233
345 953
254 774
425 405
383 377
699 328
685 744
621 620
Index (2004 = 100)
100
117,9
129,4
95,3
159,1
143,4
261,6
256,5
232,5
Tunisko
2 534
7 188
37 042
175 761
389 445
171 332
225 369
204 465
170 772
Index (2004 = 100)
100
283,7
1 461,8
6 936,1
15 368,8
6 761,3
8 893,8
8 068,9
6 739,2
Zdroj:
čínské statistiky
2.4.3 Objem výroby
(56)
Společnosti v Indonésii a Tunisku zvýšily výrobu mezi rokem 2009 a posuzovaným obdobím o 54 % a 24 %. Šrílanské společnosti však ve stejném období výrobu mírně snížily.
(57)
Pokud jde o Malajsii, jediná malajsijská spolupracující společnost zahájila výrobu a vývoz jízdních kol v roce 2010. Jelikož žádná další společnost nespolupracovala, nepodařilo se získat informace o skutečné výrobě jízdních kol v této zemi.
Tabulka 3
Výroba jízdních kol spolupracujícími společnostmi v Indonésii, na Šrí Lance a v Tunisku
Objemy výroby v jednotkách
2009
2010
2011
PO
Indonésie
1 217 664
1 631 459
1 877 067
1 877 381
Index
100
134
154
154
Šrí Lanka
737 632
886 191
688 059
692 454
Index
100
120
93
94
Tunisko
430 022
483 135
575 393
532 425
Index
100
112
134
124
2.5 Závěr ohledně změny obchodních toků
(58)
Celkové snížení objemu vývozu z ČLR do Unie a souběžné zvýšení vývozu z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska do Unie a zvýšení vývozu z ČLR do Indonésie, Malajsie, na Šrí Lanku a do Tuniska po zpřísnění antidumpingových opatření v červenci 2005 představuje změnu obchodních toků mezi výše uvedenými zeměmi na jedné straně a Unií na straně druhé ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení.
2.6 Povaha obcházení platných opatření
(59)
Ustanovení čl. 13 odst. 1 základního nařízení vyžaduje, aby byla změna obchodních toků způsobena praktikami, zpracovatelskými postupy nebo pracemi, pro něž mimo uložení vyrovnávacího cla neexistuje dostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod. Praktiky, zpracovatelské postupy nebo práce zahrnují mimo jiné zasílání výrobku, který je předmětem stávajících opatření, prostřednictvím třetích zemí a montáž dílů při montážní operaci v Unii nebo třetí zemi. Existence montážních operací je určena v souladu s čl. 13 odst. 2 základního nařízení.
2.6.1 Indonésie
(60)
Vývoz čtyř původně spolupracujících indonéských společností činil v posuzovaném období 91 % celkového indonéského vývozu do Unie.
(61)
U tří ze čtyř původně spolupracujících společností neodhalilo šetření žádné praktiky překládky.
(62)
V případě čtvrté společnosti bylo zjištěno, jak je uvedeno v 29. až 33. bodě odůvodnění, že je třeba použít článek 18 základního nařízení. Šetření odhalilo, že tato společnost nevlastnila dostatečné zařízení zdůvodňující objem vývozu do Unie v posuzovaném období, a proto lze vzhledem k neexistenci jiných důvodů uzavřít, že se podílela na praktikách obcházení prostřednictvím překládky.
(63)
Vývozci, na něž připadá zbývající část vývozu do Unie, nespolupracovali, což popisuje 29. až 33. bod odůvodnění.
(64)
S ohledem na změnu obchodních toků ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení mezi Indonésií a Unií potvrzenou závěrem v 58. bodě odůvodnění, na zjištění týkající se jedné indonéské společnosti uvedená v 62. bodě odůvodnění a na skutečnost, že někteří indonéští výrobci/vývozci se nepřihlásili a nespolupracovali, byla tudíž potvrzena existence překládky výrobků čínského původu v Indonésii.
(65)
U každé spolupracující společnosti byly analyzovány zdroje materiálu (dílů jízdních kol) a výrobní náklady s cílem stanovit, zda některé montážní operace v Indonésii představují obcházení stávajících opatření podle kritérií čl. 13 odst. 2 základního nařízení. U tří ze čtyř společností, které původně spolupracovaly, nepředstavoval materiál čínského původu (díly jízdních kol) 60 % nebo více celkové hodnoty dílů montovaného výrobku. Nebylo proto nutno zkoumat, zda hodnota přidaná dílům během montáže přesáhla 25 % výrobních nákladů. U těchto tří společností tedy nebyly zjištěny montážní operace.
(66)
U čtvrté společnosti byl použit čl. 18 odst. 1 základního nařízení, jak je uvedeno v 29. až 33 bodě odůvodnění. Jelikož tato společnost neposkytla spolehlivé údaje, nemohlo být stanoveno, zda provádí montážní operace.
(67)
Existence montážních operací ve smyslu čl. 13 odst. 2 základního nařízení nebyla proto zjištěna.
2.6.2 Malajsie
(68)
Vývoz jediné spolupracující malajsijské společnosti činil v posuzovaném období 20 až 30 % celkového malajsijského vývozu do Unie. Tato společnost zahájila výrobu a vývoz dotčeného výrobku do Unie až na konci roku 2011. U této společnosti nebyly zjištěny žádné praktiky překládky. Ostatní vývozci vyvážející do Unie nespolupracovali, jak vyplývá z 34. bodu odůvodnění.
(69)
S ohledem na změnu obchodních toků ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení mezi Malajsií a Unií potvrzenou závěrem v 58. bodě odůvodnění a na skutečnost, že někteří malajsijští výrobci/vývozci se nepřihlásili a nespolupracovali, lze proto učinit závěr, že zbývající objem vývozu, který nepochází od uvedené společnosti, je předmětem praktik překládky.
(70)
Existence překládky výrobků čínského původu v Malajsii je tudíž potvrzena.
(71)
V případě Malajsie bylo šetření rozšířeno tak, aby se vztahovalo i na jiné praktiky obcházení odhalené při šetření, tj. na montáž, jak stanoví 12. bod odůvodnění zahajovacího nařízení.
(72)
V případě jediné spolupracující společnosti byla analyzována kritéria čl. 13 odst. 2 základního nařízení s cílem zjistit, zda některé montážní operace v Malajsii představují obcházení stávajících opatření. Z šetření vyplynula následující zjištění.
(73)
Společnost zahájila činnost v roce 2010, tedy po zpřísnění antidumpingových opatření proti ČLR. Společnost se soustředila na vývoz na trh Unie, protože na domácím trhu a v jiných třetích zemích uskutečňovala jen nepatrnou část prodeje. Bylo také zjištěno, že díly použité při výrobě pocházely především z ČLR. Kritéria čl. 13 odst. 2 písm. a) základního nařízení se tudíž považují za splněná.
(74)
Společnost kromě toho nakupovala z ČLR kompletní sady dílů pro montáž jízdních kol, s výjimkou tří druhů dílů. V tomto případě představoval materiál čínského původu (díly jízdních kol) více než 60 % celkové hodnoty dílů konečného výrobku. Hodnota přidaná během montáže mimoto nepřesáhla 25 % výrobních nákladů této společnosti. Kritéria čl. 13 odst. 2 písm. b) byla tudíž splněna.
(75)
Srovnáním dříve stanovené běžné hodnoty (viz 98. bod odůvodnění) s cenami, za jaké společnost vyvážela během posuzovaného období do Unie, vyjádřeným jako procentní podíl ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením a provedeným podle čl. 2 odst. 11 a 12, se kromě toho prokázal významný dumping ze strany dotčené společnosti, pokud jde o dovoz výrobku, který je předmětem šetření. Srovnání bylo provedeno u každého typu výrobku, který je předmětem šetření, vyváženého během posuzovaného období do Unie. Dále bylo zjištěno, že vývozní ceny této společnosti se pohybovaly hluboko pod úrovní nutnou pro odstranění újmy stanovenou pro výrobní odvětví Unie v původním šetření. Výpočet byl proveden podle hlavních kategorií výrobku a vycházel z dostupných údajů. Vyrovnávací účinky platného cla jsou tedy cenami mařeny. Byl proto vyvozen závěr, že kritéria čl. 13 odst. 2 písm. c) základního nařízení byla splněna.
(76)
Na základě těchto skutečností bylo prokázáno, že uvedená společnost prováděla montážní operace. Existence montážních operací ve smyslu čl. 13 odst. 2 základního nařízení je tudíž v Malajsii potvrzena.
2.6.3 Šrí Lanka
(77)
Vývoz původně spolupracujících šrílanských společností činil v posuzovaném období 69 % celkového šrílanského vývozu do Unie. U tří z šesti původně spolupracujících společností neodhalilo šetření žádné praktiky překládky. Ostatní vývozci nespolupracovali, jak vyplývá z 35. až 42. bodu odůvodnění.
(78)
S ohledem na změnu obchodních toků ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení mezi Šrí Lankou a Unií potvrzenou závěrem v 58. bodě odůvodnění a na skutečnost, že někteří šrílanští výrobci/vývozci se nepřihlásili anebo nespolupracovali, lze proto učinit závěr, že vývoz prováděný těmito výrobci/vývozci je předmětem praktik překládky.
(79)
Existence překládky výrobků čínského původu na Šrí Lance je tudíž potvrzena.
(80)
U každé spolupracující společnosti byly analyzovány zdroje materiálu (dílů jízdních kol) a výrobní náklady s cílem stanovit, zda některé montážní operace na Šrí Lance představují obcházení stávajících opatření podle kritérií čl. 13 odst. 2 základního nařízení.
(81)
U tří z šesti společností, které původně spolupracovaly, nepředstavoval materiál čínského původu (díly jízdních kol) 60 % nebo více celkové hodnoty dílů montovaného výrobku. Nebylo proto nutno zkoumat, zda hodnota přidaná dílům během montáže přesáhla 25 % výrobních nákladů. U těchto tří společností tedy nebyly zjištěny montážní operace.
(82)
U dvou dalších společností byl použit čl. 18 odst. 1 základního nařízení, jak se vysvětluje v 37. až 42. bodě odůvodnění, a jedna společnost ukončila spolupráci během inspekce na místě (viz 36. bod odůvodnění). Existence montážních operací ve smyslu čl. 13 odst. 2 základního nařízení proto nebyla zjištěna.
2.6.4 Tunisko
(83)
Vývoz spolupracujících tuniských společností představoval celkový dovoz z Tuniska do Unie v posuzovaném období.
(84)
Kontrolou obou spolupracujících společností nebyla zjištěna žádná překládka výrobků čínského původu v Tunisku.
(85)
U obou spolupracujících společností byly analyzovány zdroje materiálu (dílů jízdních kol) a výrobní náklady s cílem stanovit, zda některé montážní operace v Tunisku představují obcházení stávajících opatření podle kritérií čl. 13 odst. 2 základního nařízení. U první spolupracující společnosti představoval materiál čínského původu (díly jízdních kol) více než 60 % celkové hodnoty dílů montovaného výrobku. Z šetření však vyplynulo, že hodnota přidaná dílům během montáže přesahuje 25 % výrobních nákladů této společnosti. Na základě těchto skutečností bylo zjištěno, že tato společnost neprováděla montážní operace.
(86)
V případě druhé tuniské společnosti byla analyzována kritéria čl. 13 odst. 2 základního nařízení. Z šetření vyplynula následující zjištění.
(87)
Společnost zahájila činnost v roce 2006, tedy po zpřísnění antidumpingových opatření proti ČLR. Společnost se soustředila na vývoz na trh Unie, protože na domácím trhu a v jiných třetích zemích uskutečnila jen nepatrnou část prodeje. Bylo také zjištěno, že díly použité při výrobě pocházely především z ČLR. Kritéria čl. 13 odst. 2 písm. a) základního nařízení se tudíž považují za splněná.
(88)
Bylo také zjištěno, že většinovým vlastníkem dotčené společnosti je čínský výrobce jízdních kol.
(89)
Společnost kromě toho nakupovala všechny díly v ČLR, a proto materiál čínského původu (díly jízdních kol) představoval více než 60 % celkové hodnoty dílů konečného výrobku. Šetření dále odhalilo, že jediný dodavatel služeb a čínských dílů byl ve spojení s čínským většinovým vlastníkem dotčené společnosti. Hodnota přidaná přivezeným dílům během montáže v této společnosti navíc nepřesáhla 25 % jejích výrobních nákladů. Kritéria čl. 13 odst. 2 písm. b) základního nařízení se proto považují za splněná.
(90)
Kontrolou byl dále odhalen značný počet chyb na seznamu vývozu do Unie v posuzovaném období, a proto byl vytvořen nový seznam na základě vzorku prodejních faktur pokrývajících přibližně 25 % celkového vývozu na trh Unie. Vzhledem k neexistenci podrobných informací o vývozních obchodech dané společnosti do Unie byla následně podle čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení porovnána běžná hodnota s vývozní cenou srovnáním dříve stanovené vážené průměrné běžné hodnoty (viz 98. bod odůvodnění) s váženými průměrnými vývozními cenami této společnosti do Unie. Dumpingové rozpětí vyjádřené jako procentuální podíl ceny CIF s dodáním na hranice Unie se ukázalo jako významné. Dále bylo zjištěno, že vývozní ceny této společnosti se v průměru pohybovaly hluboko pod úrovní nutnou pro odstranění újmy stanovenou pro výrobní odvětví Unie v původním šetření. Výpočet byl proveden na základě váženého průměru. Vyrovnávací účinky platného cla jsou tedy cenami mařeny. Byl proto vyvozen závěr, že byla splněna kritéria čl. 13 odst. 2 písm. c) základního nařízení. Na základě toho bylo stanoveno, že uvedená společnost prováděla montážní operace.
(91)
Existence montážních operací v Tunisku ve smyslu čl. 13 odst. 2 základního nařízení je tudíž potvrzena.
2.7 Nedostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod mimo uložení antidumpingového cla
(92)
Během šetření nevyšlo najevo žádné jiné dostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod překládky či montážních operací kromě snahy vyhnout se stávajícím opatřením týkajícím se dotčeného výrobku. Kromě cla nebyly zjištěny žádné jiné skutečnosti, jež bylo možné považovat za vyrovnání nákladů na překládku a montáž, zejména pokud jde o náklady na dopravu a opětovné naložení jízdních kol pocházejících z ČLR v Indonésii, Malajsii, na Šrí Lance a v Tunisku.
2.8 Maření vyrovnávacího účinku antidumpingového cla
(93)
Aby bylo možné posoudit, zda dovážené výrobky z hlediska množství a cen mařily vyrovnávací účinky stávajících opatření uložených na dovoz dotčeného výrobku z ČLR, byly použity údaje z databáze Comext jakožto nejlepší dostupné údaje o množství a cenách vývozu uskutečňovaného původně spolupracujícími výrobci/vývozci, v jejichž případě byl použit článek 18 základního nařízení, a nespolupracujícími společnostmi. U spolupracujících společností, které se podílely na praktikách obcházení, bylo použito jimi uváděné množství a ceny. Takto stanovené vývozní ceny byly porovnány s naposledy stanovenou úrovní nutnou pro odstranění újmy pro výrobce v Unii, tj. v prozatímním přezkumu ukončeném v roce 2005 a zmíněném v 3. bodě odůvodnění.
(94)
Ze srovnání úrovně pro odstranění újmy stanovené v prozatímním přezkumu v roce 2005 a vážené průměrné vývozní ceny v posuzovaném období stávajícího šetření je zřejmé, že u každé ze čtyř dotčených zemí docházelo k výraznému prodeji pod cenou.
(95)
Zvýšení dovozu z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska do Unie bylo z hlediska množství považováno za významné, jak se uvádí v oddíle 2.4.1 v 45. až 50. bodě odůvodnění.
(96)
Z tohoto důvodu byl vyvozen závěr, že platná opatření jsou mařena z hlediska množství i cen.
2.9 Důkazy o existenci dumpingu
(97)
V souladu s čl. 13 odst. 1 základního nařízení bylo nakonec zkoumáno, zda existují důkazy o dumpingu ve vztahu k běžné hodnotě stanovené dříve pro dotčený výrobek.
(98)
V prozatímním přezkumu ukončeném v roce 2005, zmíněném v 3. bodě odůvodnění, byla běžná hodnota stanovena na základě cen v Mexiku, jež bylo během uvedeného šetření určeno jako vhodná země srovnatelná s tržním hospodářstvím ČLR („dříve stanovená běžná hodnota“).
2.9.1 Indonésie
(99)
U podstatné části indonéského vývozu bylo zjištěno, že se jedná o skutečnou indonéskou výrobu vyváženou třemi indonéskými společnostmi, u nichž bylo zjištěno, že se nepodílely na praktikách obcházení, jak je uvedeno v 61. a 65. bodě odůvodnění. Za účelem stanovení cen vývozu z Indonésie, které jsou dotčeny praktikami obcházení, bylo proto přihlédnuto pouze k vývozu nespolupracujících výrobců/vývozců. Použily se tedy nejlepší dostupné údaje a vývozní ceny byly stanoveny na základě průměrné ceny jízdních kol vyvezených v posuzovaném období z Indonésie do Unie uvedené v databázi Comext.
(100)
V zájmu spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy za účelem zohlednění rozdílů, které ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. Byly tedy provedeny úpravy o rozdíly v nákladech na dopravu, pojištění a nákladech spojených s balením, a to na základě údajů předložených výrobním odvětvím Unie v žádosti o zahájení předmětného šetření.
(101)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení byl dumping vypočten srovnáním dříve stanovené vážené průměrné běžné hodnoty a odpovídajících vážených průměrných cen vývozu z Indonésie v posuzovaném období a byl vyjádřen jako procentuální podíl ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením.
(102)
Z tohoto srovnání vážené průměrné běžné hodnoty a vážené průměrné vývozní ceny je zřejmé, že docházelo k dumpingu.
2.9.2 Malajsie
(103)
Vzhledem k nízké míře spolupráce malajsijských výrobců výrobku, který je předmětem šetření, musela být vývozní cena z Malajsie stanovena na základě dostupných údajů, tj. podle průměrné vývozní ceny jízdních kol v posuzovaném období uvedené v databázi Comext.
(104)
V zájmu spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy za účelem zohlednění rozdílů, které ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. Byly tedy provedeny úpravy o rozdíly v nákladech na dopravu, pojištění a nákladech spojených s balením. V důsledku nízké míry spolupráce vycházely úpravy z informací předložených výrobním odvětvím Unie v žádosti o zahájení předmětného šetření.
(105)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení byl dumping vypočten srovnáním vážené průměrné běžné hodnoty, která byla stanovena dříve, a odpovídajících vážených průměrných cen vývozu z Malajsie v posuzovaném období a byl vyjádřen jako procentuální podíl ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením.
(106)
Z tohoto srovnání vážené průměrné běžné hodnoty a vážené průměrné vývozní ceny je zřejmé, že docházelo k dumpingu.
2.9.3 Šrí Lanka
(107)
Vzhledem k nízké míře spolupráce ze strany šrílanských společností byla vývozní cena stanovena na základě dostupných údajů, tj. podle průměrné vývozní ceny jízdních kol v posuzovaném období uvedené v databázi Comext, která byla srovnána s dostupnými údaji o vývozu poskytnutými společnostmi, které se nedopouštěly obcházení uložených opatření.
(108)
V zájmu spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy za účelem zohlednění rozdílů, které ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. V souladu s tím a vzhledem k nedostupnosti dalších údajů byly provedeny úpravy o rozdíly v nákladech na dopravu, pojištění a nákladech spojených s balením, a to na základě údajů předložených výrobním odvětvím Unie v žádosti o zahájení předmětného šetření.
(109)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení byl dumping vypočten srovnáním vážené průměrné běžné hodnoty, která byla stanovena dříve, a odpovídajících vážených průměrných cen vývozu ze Šrí Lanky v posuzovaném období a byl vyjádřen jako procentuální podíl ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením.
(110)
Ze srovnání vážené průměrné běžné hodnoty a takto stanovené vážené průměrné vývozní ceny je zřejmé, že docházelo k dumpingu.
2.9.4 Tunisko
(111)
Vývozní cena byla stanovena na základě průměrné ceny jízdních kol vyvezených v posuzovaném období uvedené v databázi Comext, která byla srovnána s údaji o vývozu poskytnutými společností, která se nedopouštěla obcházení uložených opatření.
(112)
V zájmu spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy za účelem zohlednění rozdílů, které ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. Byly tedy provedeny úpravy o rozdíly v nákladech na dopravu, pojištění a nákladech spojených s balením, a to na základě údajů předložených výrobním odvětvím Unie v žádosti o zahájení předmětného šetření.
(113)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení byl dumping vypočten srovnáním vážené průměrné běžné hodnoty, která byla stanovena dříve, a odpovídajících vážených průměrných cen vývozu z Tuniska v posuzovaném období a byl vyjádřen jako procentuální podíl ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením.
(114)
Ze srovnání vážené průměrné běžné hodnoty a takto stanovené vážené průměrné vývozní ceny je zřejmé, že docházelo k dumpingu.
3. OPATŘENÍ
(115)
Vzhledem k výše uvedenému lze uzavřít, že docházelo k obcházení konečného antidumpingového cla na dovoz jízdních kol pocházejících z ČLR ve smyslu článku 13 základního nařízení prostřednictvím překládky v Indonésii, Malajsii a na Šrí Lance a montáže v Malajsii a v Tunisku.
(116)
V souladu s první větou čl. 13 odst. 1 základního nařízení by stávající opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR měla být rozšířena na dovoz téhož výrobku zasílaného z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z těchto zemí.
(117)
Měla by být tedy rozšířena opatření nyní stanovená v čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 990/2011, tedy konečné antidumpingové clo ve výši 48,5 %, které se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením.
(118)
V souladu s čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 základního nařízení, které stanoví, že by se každé rozšířené opatření mělo vztahovat na dovoz výrobků, které vstoupily na území Unie a podléhají celní evidenci zavedené zahajovacím nařízením, by měla být z těchto evidovaných případů dovozu jízdních kol zasílaných z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska vybrána cla.
4. ŽÁDOSTI O OSVOBOZENÍ
4.1 Indonésie
(119)
Čtyři společnosti v Indonésii, které požádaly v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení o osvobození od možných rozšířených opatření, vyplnily formulář pro osvobození.
(120)
Jak je uvedeno v 29. až 33. bodě odůvodnění, v případě jedné společnosti byl použit článek 18. Vzhledem ke zjištěním, která se týkají změny obchodních toků a překládky, uvedeným v 58. bodě odůvodnění, proto nelze této společnosti osvobození udělit.
(121)
V případě tří zbývajících spolupracujících společností v Indonésii, které požádaly v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení o osvobození od možných rozšířených opatření, bylo zjištěno, že se nepodílely na praktikách obcházení, jež jsou předmětem tohoto šetření (viz 65. bod odůvodnění). Tito výrobci dále prokázali, že nejsou ve spojení s žádným výrobcem/vývozcem dopouštějícím se obcházení uložených opatření ani s žádným čínským výrobcem/vývozcem jízdních kol. Tyto tři společnosti proto byly osvobozeny od rozšířených opatření.
4.2 Malajsie
(122)
Jediná společnost v Malajsii, která požádala v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení o osvobození od možných rozšířených opatření, vyplnila formulář pro osvobození.
(123)
Jak je uvedeno v 72. až 76. bodě odůvodnění, společnost se dopouštěla obcházení uložených opatření. Vzhledem ke zjištěním, která se týkají změny obchodních toků a překládky, uvedeným v 58. bodě odůvodnění, proto nelze této společnosti osvobození udělit.
4.3 Šrí Lanka
(124)
Uvedených šest společností na Šrí Lance, které požádaly v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení o osvobození od možných rozšířených opatření, vyplnilo formulář pro osvobození.
(125)
Jak je uvedeno v 36. bodě odůvodnění, jedna ze společností stáhla během šetření žádost o osvobození, a proto vzhledem ke zjištěním, která se týkají změny obchodních toků a překládky, uvedeným v 58. bodě odůvodnění, nelze této společnosti osvobození udělit.
(126)
V případě dalších dvou společností byl použit článek 18 základního nařízení, jak je uvedeno v 36. až 42. bodě odůvodnění, a proto vzhledem ke zjištěním, která se týkají změny obchodních toků a překládky, uvedeným v 58. bodě odůvodnění, nelze těmto společnostem osvobození udělit.
(127)
V případě tří zbývajících spolupracujících společností na Šrí Lance, které požádaly v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení o osvobození od možných rozšířených opatření, se prokázalo, že se neúčastnily obcházení uložených opatření, jež jsou předmětem tohoto šetření (viz 80. a 81. bod odůvodnění). Tito výrobci dále prokázali, že nejsou ve spojení s žádnou společností dopouštějící se obcházení uložených opatření ani s žádným čínským výrobcem/vývozcem jízdních kol. Tyto společnosti proto mohly být osvobozeny od rozšířených opatření.
4.4 Tunisko
(128)
Uvedené dvě společnosti v Tunisku, které požádaly v souladu s čl. 13 odst. 4 základního nařízení o osvobození od možných rozšířených opatření, vyplnily formulář pro osvobození.
(129)
První společnost se nepodílela na praktikách obcházení, jež jsou předmětem tohoto šetření. Tento výrobce dále prokázal, že není ve spojení s žádnou společností dopouštějící se obcházení uložených opatření ani s žádným čínským výrobcem/vývozcem jízdních kol. Tato společnost proto mohla být osvobozena od rozšířených opatření.
(130)
Jak je uvedeno v 89. bodě odůvodnění, druhá společnost se podílela na praktikách obcházení. Vzhledem ke zjištěním, která se týkají změny obchodních toků a překládky, uvedeným v 58. bodě odůvodnění, proto nelze této společnosti osvobození udělit.
4.5 Zvláštní opatření
(131)
Má se za to, že je v tomto případě zapotřebí zvláštních opatření, aby se zaručilo řádné uplatňování těchto osvobození. Tato zvláštní opatření spočívají v požadavku předložit celním orgánům členských států platnou obchodní fakturu, která vyhovuje požadavkům uvedeným v příloze tohoto nařízení. Na dovoz, k němuž taková faktura přiložena není, se vztahuje rozšířené antidumpingové clo.
4.6 Noví výrobci/vývozci
(132)
Aniž jsou dotčena ustanovení čl. 11 odst. 3 základního nařízení, budou ostatní výrobci/vývozci v Indonésii, Malajsii, na Šrí Lance a v Tunisku, kteří se v rámci tohoto řízení nepřihlásili, a během posuzovaného období nevyváželi do Unie výrobek, který je předmětem šetření, pokud zamýšlejí podat žádost o osvobození od rozšířeného antidumpingového cla podle čl. 11 odst. 4 a čl. 13. odst. 4 základního nařízení, muset vyplnit dotazník, aby Komise mohla tuto žádost o osvobození posoudit. Takové osvobození lze udělit po posouzení situace na trhu s výrobkem, který je předmětem šetření, výrobní kapacity a jejího využití, nákupu a prodeje a pravděpodobnosti přetrvávání praktik, pro něž neexistuje dostatečné opodstatnění nebo hospodářský důvod, jakož i důkazů o dumpingu. Komise v takovém případě rovněž zpravidla provede inspekci na místě. Žádost je třeba odeslat Komisi co nejdříve spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o změny činností společnosti spojených s výrobou a prodejem.
(133)
Bude-li osvobození uděleno, platná rozšířená opatření se odpovídajícím způsobem změní. Následně bude každé udělené osvobození sledováno, aby byl zaručen soulad s podmínkami stanovenými v příslušném osvobození.
5. POSKYTNUTÍ INFORMACÍ
(134)
Všem zúčastněným stranám byly sděleny podstatné skutečnosti a úvahy, které vedly k výše uvedeným závěrům, a bylo jim umožněno, aby se k nim vyjádřily.
(135)
Jedna indonéská společnost zopakovala svá tvrzení uvedená v 31. bodě odůvodnění, aniž by však předložila nové důkazy. Jak je uvedeno v 29. bodě odůvodnění, údaje předložené touto společností nebylo možno ověřit, neboť společnost nevedla žádné pracovní výkazy dokládající údaje uvedené ve formuláři pro osvobození. Vykázané údaje, které byly otestovány a přepočteny podle účetních knih nalezených v prostorách společnosti, tj. nákupy a objem výroby, se kromě toho ukázaly jako nesprávné. Tato tvrzení se proto odmítají.
(136)
Dle jedné malajsijské společnosti by skutečnost, že podíl dílů čínského původu ve výrobních nákladech na jízdní kola jen mírně překročil 60 % práh, neměla vést Komisi k zamítnutí žádosti této společnosti o osvobození. Společnost také předložila několik faktur za nákup dílů, u kterých byl údajně mylně uveden čínský původ, přestože ve skutečnosti pocházely z Indonésie.
(137)
V této souvislosti je třeba uvést, že prahové hodnoty stanovené v čl. 13 odst. 2 písm. b) základního nařízení jsou velmi jasné, a není proto důležité, v jaké míře překročil podíl dílů čínského původu ve výrobních nákladech na jízdní kola 60 % práh, nýbrž že díly čínského původu by měly představovat méně než 60 % výrobních nákladů na jízdní kola. Tyto faktury kromě toho nebyly uvedeny na soupisu nákupů předloženém společností a jejich hodnota navíc nebyla taková, aby ovlivnila původní závěr Komise. Tato tvrzení se proto odmítají.
(138)
Společnost také tvrdila, že k zamítnutí její žádosti o osvobození neexistuje dostatečný právní základ, neboť k závěrům se dospělo na základě výpočtu bez přihlédnutí k její konkrétní situaci. V reakci na to byly uvedené společnosti poskytnuty další informace k analýze uvedené v 72. až 75. bodě odůvodnění.
(139)
Společnost dále tvrdila, že nárůst dovozu výrobku, který je předmětem šetření, se v jejím případě shoduje s uvolněním všeobecného systému preferencí pro Malajsii, a proto zvýšení vývozu této společnosti do Unie v roce 2010 nemá hospodářský důvod ve zpřísnění antidumpingových opatření uložených ČLR. V odpovědi na toto tvrzení Komise uvedla, že uvolnění pravidel všeobecného systému preferencí sice mohlo zvýšit motivaci této společnosti vyvážet do Unie, avšak tato skutečnost nepopírá zjištění, že společnost zahájila činnost po zpřísnění antidumpingových opatření vůči ČLR a že díly nakupovala především z ČLR (viz 73. bod odůvodnění). Argument této strany byl proto odmítnut.
(140)
Tato společnost rovněž uvedla, že vykázané údaje týkající se hodnoty nakoupených a spotřebovaných dílů jízdních kol nebyly řádně zkontrolovány, jelikož se nijak nerozlišovalo mezi nakoupenými a spotřebovanými díly. K tomu je třeba uvést, že dle údajů předložených společností byly hodnoty nakoupených a spotřebovaných dílů stejné. Vykázaná hodnota dílů nakoupených v roce 2011 se také shodovala s hodnotou spotřebovaných dílů uvedenou ve výroční zprávě společnosti za rok 2011. Údaje o nakoupených a spotřebovaných dílech vykázané za posuzované období a za rok 2010 byly použity tak, jak je společnost uvedla. Tento argument byl tedy odmítnut.
(141)
Dotčená společnost předložila další vyúčtování nákladů podle modelu výrobku, které údajně prokazují splnění požadavku, aby z ČLR pocházelo maximálně 60 % dílů z celkové hodnoty montovaného výrobku. Tato informace se rozcházela s vyúčtováním nákladů (dle modelů) získaných a zkontrolovaných na místě u vybraných modelů, u nichž se potvrdilo, že společnost nesplnila požadavek na 60 % práh. Nové informace předložené touto společností nebyly podloženy žádnými důkazy a v zásadě popíraly ověřené informace. K těmto informacím nebylo přihlédnuto.
(142)
Společnost dále tvrdila, že jednala v dobré víře, jelikož se domnívala, že jedná v souladu s nařízením Komise (ES) č. 1063/2010 (16), kterým se stanoví příslušná pravidla týkající se původu. V této souvislosti je třeba uvést, že účelem šetření obcházení není ověřit dodržování příslušných pravidel původu. Takové ověření nebylo při tomto šetření obcházení provedeno, a proto nelze údajné dodržování pravidel původu v tomto případě potvrdit. Ačkoli společnost tvrdila, že pravidla původu dodržovala, vzhledem k uvedeným skutečnostem to v tomto případě nijak nevylučuje možnost obcházení, jak je definována v čl. 13 odst. 2 základního nařízení (17). Z uvedených důvodů se toto tvrzení odmítá.
(143)
A nakonec, společnost tvrdila, že dumpingové rozpětí mělo být vypočteno podle údajů týkajících se konkrétně této společnosti. Toto tvrzení bylo uznáno, jak uvádí 75. bod odůvodnění, a společnost byla řádně informována.
(144)
Jedna společnost ze Šrí Lanky vznesla námitky proti relevanci dokumentů požadovaných během inspekce na místě, na základě čehož tvrdila, že její žádost o osvobození neměla být zamítnuta. V této souvislosti je třeba uvést, že doklady o původu dílů použitých při montáži jízdních kol vyvážených do Unie mají pro posouzení, zda jsou dodrženy podmínky čl. 13 odst. 2 písm. b), velký význam. Kromě toho, jak je uvedeno v 37. bodě odůvodnění, údaje předložené touto společností nebylo možno ověřit. Společnost také při inspekci na místě připustila, že díly nakoupené v ČLR nezanesla do účetnictví, takže nebylo možno určit, zda jsou dodržena kritéria stanovená v čl. 13 odst. 2 základního nařízení. Tato tvrzení se proto odmítají.
(145)
Další společnost ze Šrí Lanky uvedla, že pokud by jí bylo známo již od počátku šetření, že na vývoz do Unie ze Šrí Lanky se může vztahovat rozšířené antidumpingové clo, nebyla by stáhla žádost o osvobození. Předpokládá se ale, že si společnost v okamžiku stažení žádosti o osvobození byla vědoma, že je možné uložit antidumpingové cla, které bylo rozšířeno od dne zavedení evidence dovozu ze Šrí Lanky do Unie, tj. ode dne zahájení šetření obcházení. O takovém důsledku byla společnost informována třikrát: prostřednictvím 20. bodu odůvodnění zahajovacího nařízení, při slyšení na začátku šetření a během inspekce na místě. Toto tvrzení proto nelze přijmout.
(146)
Jiná společnost ze Šrí Lanky předložila nové informace, které měla předložit před inspekcí, ale vzhledem k pokročilé fázi šetření nebylo možno tyto informace již ověřit. Společnost mimoto tvrdila, že již předložila všechny požadované informace.
(147)
Jak je uvedeno v 39. a 40 bodě odůvodnění, tato společnost nepředložila všechny informace vyžádané ke kontrole na místě. Prokázalo se zejména, že nákupní hodnotu dílů místního původu, kterou tato společnost vykázala, nelze považovat za spolehlivou. Nemohlo být tedy stanoveno, zda jsou dodržena kritéria stanovená v čl. 13 odst. 2 základního nařízení.
(148)
Společnost také tvrdila, že inspekce na místě neproběhla vzhledem k délce a jazykovým problémům řádně. K tomu uvádíme, že společnost byla založena krátce před inspekcí, a byla proto naplánována pouze jednodenní kontrolní návštěva. Kontrola trvala celý pracovní den. Na konci kontroly společnost nepožádala o možnost předložit další informace, které nemohla při kontrole dodat.
(149)
Před kontrolou na místě byla společnost mimoto informována, že kontrola bude provedena v angličtině, proti čemuž nevznesla námitek. Během kontroly doprovázel zástupce Komise tlumočník, který měl řešit případné jazykové komunikační problémy. V neposlední řadě je třeba zdůraznit, že většina dokumentů předložených společností během inspekce byla v anglickém jazyce, a to včetně účetních dokladů.
(150)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se všechna tvrzení této společnosti odmítají,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. S ohledem na účel tohoto nařízení se konečné antidumpingové clo použitelné na „všechny ostatní společnosti“ uložené čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 990/2011 na dovoz jízdních kol a jiných kol (včetně dodávkových tříkolek, avšak s výjimkou jednokolek), bez motoru, pocházejících z Čínské lidové republiky, rozšiřuje na dovoz jízdních kol a jiných kol (včetně dodávkových tříkolek, avšak s výjimkou jednokolek), bez motoru, zasílaných z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska, v současnosti kódů KN ex 8712 00 30 a ex 8712 00 70 (kód TARIC 8712003010 a 8712007091), s výjimkou jízdních kol vyráběných těmito společnostmi:
Země
Společnost
Doplňkový kód TARIC
Indonésie
P.T. Insera Sena, 393 Jawa Street, Buduran, Sidoarjo 61252, Indonésie
B765
PT Wijaya Indonesia Makmur Bicycle Industries (Wim Cycle), Raya Bambe KM. 20, Driyorejo, Gresik 61177, Jawa Timur, Indonésie
B766
P.T. Terang Dunia Internusa, (United Bike), Jl. Anggrek Neli Murni 114 Slipi, 11480, Jakarta Barat, Indonésie
B767
Šrí Lanka
Asiabike Industrial Limited, No 114, Galle Road, Henamulla, Panadura, Šrí Lanka
B768
BSH Ventures (Private) Limited, No. 84, Campbell Place, Colombo-10, Šrí Lanka
B769
Samson Bikes (Pvt) Ltd., No 110, Kumaran Rathnam Road, Colombo 02, Šrí Lanka
B770
Tunisko
Euro Cycles SA, Zone Industrielle Kelaa Kebira, 4060, Sousse, Tunisko
B771
2. Uplatnění osvobození udělených společnostem konkrétně uvedeným v odstavci 1 tohoto článku nebo schváleným Komisí v souladu s čl. 2 odst. 2 tohoto nařízení je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která vyhovuje požadavkům stanoveným v příloze tohoto nařízení, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se antidumpingové clo uložené odstavcem 1 tohoto článku.
3. Clo rozšířené odstavcem 1 tohoto článku se vybere z dovozu zasílaného z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky a z Tuniska bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Indonésie, Malajsie, ze Šrí Lanky nebo z Tuniska, celně evidovaného v souladu s článkem 2 nařízení (EU) č. 875/2012 a čl. 13 odst. 3 a čl. 14 odst. 5 nařízení (ES) č. 1225/2009, s výjimkou výrobků vyrobených společnostmi, které jsou uvedeny v odstavci 1.
4. Není-li uvedeno jinak, použijí se platné předpisy týkající se cel.
Článek 2
1. Žádosti o osvobození od cla rozšířeného podle článku 1 se podávají písemně v jednom z úředních jazyků Evropské unie a musí být podepsány osobou oprávněnou k zastupování subjektu žádajícího o osvobození. Žádost musí být zaslána na adresu Evropské komise, Generálního ředitelství pro obchod, ředitelství H:
European Commission
Directorate-General for Trade
Directorate H
Office: N-105 08/20
1049 Brussels
Belgie
Fax + 32 22956505
2. V souladu s čl. 13 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 může Komise po konzultaci s poradním výborem prostřednictvím rozhodnutí povolit, aby byl dovoz uskutečňovaný společnostmi, jež neobcházejí antidumpingová opatření uložená prováděcím nařízením (EU) č. 990/2011, osvobozen od cla rozšířeného podle článku 1 tohoto nařízení.
Článek 3
Celní orgány se vyzývají, aby ukončily evidenci dovozu zavedenou v souladu s článkem 2 nařízení (EU) č. 875/2012.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. května 2013.
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 501/2013 VAN DE RAAD
van 29 mei 2013
tot uitbreiding van het definitieve antidumpingrecht dat bij Uitvoeringsverordening (EU) nr. 990/2011 is ingesteld op de invoer van rijwielen van oorsprong uit de Volksrepubliek China tot de invoer van rijwielen verzonden uit Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië, al dan niet aangegeven als van oorsprong uit Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 1225/2009 van de Raad van 30 november 2009 betreffende beschermende maatregelen tegen invoer met dumping uit landen die geen lid zijn van de Europese Gemeenschap (1) („de basisverordening”), en met name artikel 13,
Gezien het voorstel van de Europese Commissie („de Commissie”), ingediend na raadpleging van het Raadgevend Comité,
Overwegende hetgeen volgt:
1. DE PROCEDURE
1.1. Bestaande maatregelen
(1)
Bij Verordening (EEG) nr. 2474/93 (2) stelde de Raad een definitief antidumpingrecht van 30,6 % in op rijwielen van oorsprong uit de Volksrepubliek China („de VRC”). Na een onderzoek naar de ontwijking van deze maatregel overeenkomstig artikel 13 van de basisverordening werd dit recht bij Verordening (EG) nr. 71/97 van de Raad (3) uitgebreid tot bepaalde rijwielonderdelen van oorsprong uit de VRC. Bovendien werd besloten om een „vrijstellingsregeling” in te voeren, op grond van artikel 13, lid 2, van de basisverordening. De bijzonderheden van deze regeling werden vastgelegd in Verordening (EG) nr. 88/97 van de Commissie (4).
(2)
Na een nieuw onderzoek in verband met het vervallen van de maatregel op grond van artikel 11, lid 2, van de basisverordening, besloot de Raad bij Verordening (EG) nr. 1524/2000 (5) dat de bovengenoemde maatregel moest worden gehandhaafd.
(3)
Na een tussentijds nieuw onderzoek dat op grond van artikel 11, lid 3, van de basisverordening werd geopend, besloot de Raad bij Verordening (EG) nr. 1095/2005 (6) het geldende antidumpingrecht te verhogen tot 48,5 %.
(4)
In oktober 2011 besloot de Raad na een nieuw onderzoek in verband met het vervallen van de maatregelen op grond van artikel 11, lid 2, van de basisverordening, bij Uitvoeringsverordening (EU) nr. 990/2011 (7) dat bovengenoemde maatregelen moesten worden gehandhaafd („de bestaande maatregelen”).
(5)
In maart 2012 kondigde de Commissie met een bericht in het Publicatieblad van de Europese Unie (8) de opening aan van een tussentijds onderzoek naar de antidumpingmaatregelen die van toepassing waren op de invoer in de Unie van rijwielen van oorsprong uit de VRC, op grond van artikel 11, lid 3, en artikel 13, lid 4, van de basisverordening.
(6)
In mei 2013 stelde de Raad Verordening (EU) nr. 502/2013 (9) vast tot wijziging van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 990/2011 tot instelling van een definitief antidumpingrecht op rijwielen van oorsprong uit de Volksrepubliek China na een tussentijds nieuw onderzoek op grond van artikel 11, lid 3, van de basisverordening.
(7)
In april 2012 kondigde de Commissie met een bericht in het Publicatieblad van de Europese Unie (10) de inleiding aan van een antisubsidieprocedure betreffende de invoer in de Unie van rijwielen van oorsprong uit de VRC, op grond van artikel 10 van Verordening (EG) nr. 597/2009 van de Raad (11).
(8)
In november 2012 kondigde de Commissie met een bericht in het Publicatieblad van de Europese Unie (12) aan dat de bevindingen van het onderhavige onderzoek gebruikt konden worden voor het hierboven in overweging 7 genoemde antisubsidieonderzoek.
(9)
In mei 2013 beëindigde de Commissie bij Besluit 2013/227/EU (13) de in overweging 7 genoemde antisubsidieprocedure zonder maatregelen op te leggen.
1.2. Verzoek
(10)
Op 14 augustus 2012 ontving de Commissie een verzoek op grond van artikel 13, lid 3, en artikel 14, lid 5, van de basisverordening om een onderzoek in te stellen naar de mogelijke ontwijking van de antidumpingmaatregelen betreffende de invoer van rijwielen van oorsprong uit de VRC en om de invoer van rijwielen verzonden uit Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië, al dan niet aangegeven als van oorsprong uit Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië, aan registratie te onderwerpen.
(11)
Dit verzoek werd ingediend door de European Bicycle Manufacturers Association (EBMA), namens In Cycles - Montagem e Comercio de Bicicletas, Lda, SC., EUROSPORT DHS SA en MAXCOM Ltd, drie producenten van rijwielen in de Unie.
1.3. Opening van het onderzoek
(12)
Nadat de Commissie, na raadpleging van het Raadgevend Comité, had vastgesteld dat er voldoende voorlopig bewijs was om op grond van artikel 13, lid 3, en artikel 14, lid 5, van de basisverordening, een onderzoek te openen, werd besloten een onderzoek in te stellen naar de mogelijke ontwijking van de antidumpingmaatregelen betreffende de invoer van rijwielen van oorsprong uit de VRC en om de invoer van rijwielen verzonden uit Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië, al dan niet aangegeven als van oorsprong uit Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië, aan registratie te onderwerpen.
(13)
Het onderzoek werd op 25 september 2012 geopend bij Verordening (EU) nr. 875/2012 van de Commissie (14) („de openingsverordening”).
(14)
Blijkens het voorlopige bewijsmateriaal waarover de Commissie beschikte, had zich na de verhoging van het antidumpingrecht op het betrokken product krachtens de in overweging 3 genoemde Verordening (EG) 1095/2005 een aanmerkelijke verandering in de structuur van het handelsverkeer voorgedaan met betrekking tot de uitvoer uit de VRC, Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië naar de Unie. Voor deze verandering in de structuur van het handelsverkeer leek onvoldoende reden of rechtvaardiging te bestaan afgezien van de verhoging van het recht.
(15)
Deze verandering was kennelijk het gevolg van overlading van rijwielen van oorsprong uit de VRC in Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië en van assemblagewerkzaamheden in Indonesië, Sri Lanka en Tunesië.
(16)
Voorts waren er aanwijzingen dat de corrigerende werking van de bestaande maatregelen werd ondermijnd, zowel wat de hoeveelheid als wat de prijs betreft. In plaats van het betrokken product van oorsprong uit de VRC bleken aanzienlijke hoeveelheden van het onderzochte product te worden ingevoerd. Voorts was er voldoende bewijs dat de invoer van het onderzochte product plaatsvond tegen prijzen die lager waren dan de geen schade veroorzakende prijs die was vastgesteld in het kader van het onderzoek dat tot de bestaande maatregelen had geleid.
(17)
Ten slotte was er bewijs dat de prijzen van het onderzochte product dumpingprijzen waren ten opzichte van de normale waarde die eerder voor het betrokken product was vastgesteld.
1.4. Onderzoek
(18)
De Commissie stelde de autoriteiten van de VRC, Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië, de producenten-exporteurs in die landen, de haar bekende betrokken importeurs in de Unie en de bedrijfstak van de Unie officieel van de opening van het onderzoek in kennis.
(19)
De Commissie stuurde formulieren om vrijstelling aan te vragen aan de haar bekende producenten/exporteurs in Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië en aan de respectieve missies van die landen bij de Europese Unie. De Commissie stuurde vragenlijsten aan de haar bekende producenten/exporteurs in de VRC en aan de missie van de VRC bij de Europese Unie. Er werden ook vragenlijsten gestuurd aan de bekende niet-verbonden importeurs in de Unie.
(20)
Belanghebbenden werden in de gelegenheid gesteld om binnen de bij de openingsverordening vastgestelde termijn hun standpunt schriftelijk bekend te maken en te verzoeken te worden gehoord. Alle partijen werden ervan op de hoogte gesteld dat niet-medewerking kan leiden tot de toepassing van artikel 18 van de basisverordening en tot bevindingen die op de beschikbare gegevens zijn gebaseerd.
(21)
Vier producenten/exporteurs in Indonesië, één in Maleisië, zes in Sri Lanka en twee in Tunesië stuurden het aanvraagformulier voor vrijstelling ingevuld terug. De producenten-exporteurs in de VRC verleenden geen medewerking. Drie niet-verbonden importeurs in de Unie stuurden een ingevulde vragenlijst terug.
(22)
De Commissie voerde bij de volgende ondernemingen een controle ter plaatse uit:
-
P.T. Insera Sena, Buduran, Sidoarjo, Indonesië,
-
Wijaya Indonesia Makmur Bicycles Industries, Driyorejo, Gresik, Jawa Timur, Indonesië,
-
P.T. Terang Dunia Internusa, Slipi, Jakarta Barat, Indonesië,
-
P.T. Chin Haur, Tangerang, Indonesië,
-
Tan Lan Venture Corporation Sdn Bhd, Kampar, Perak, Maleisië,
-
Asiabike Industrial Limited, Henamulla, Panadura, Sri Lanka,
-
BSH Ventures Limited, Colombo, Sri Lanka,
-
City Cycle Industries, Colombo, Sri Lanka,
-
Firefox Lanka (Pvt) Ltd, Weliketiya Pamunugama, Sri Lanka,
-
Kelani Cycles Pvt Ltd, Katunayake, Sri Lanka,
-
Samson Bikes (Pvt) Ltd, Colombo, Sri Lanka,
-
Mediterranean United Industries, Bouhajar Monastir, Tunesië,
-
Euro Cycles, Sousse, Tunesië.
1.5. Verslagperiode en onderzoektijdvak
(23)
Het onderzoektijdvak bestreek de periode van 1 januari 2004 tot en met 31 augustus 2012 („het OT”). Voor het OT werden gegevens verzameld om onder meer na te gaan of zich na de verhoging van het antidumpingrecht inderdaad een verandering in de structuur van het handelsverkeer had voorgedaan. Voor de verslagperiode van 1 september 2011 tot en met 31 augustus 2012 („de VP”) werden meer gedetailleerde gegevens verzameld, zodat de mogelijke ondermijning van de corrigerende werking van de geldende maatregelen en het bestaan van dumping konden worden onderzocht.
2. RESULTATEN VAN HET ONDERZOEK
2.1. Algemene overwegingen
(24)
Overeenkomstig artikel 13, lid 1, van de basisverordening werd uitgemaakt of er sprake was van ontwijking door achtereenvolgens te onderzoeken of zich een verandering in de structuur van het handelsverkeer tussen de VRC, de vier betrokken landen en de Unie had voorgedaan, of die verandering het gevolg was van praktijken, processen of werkzaamheden waarvoor, afgezien van de instelling van het recht, onvoldoende reden of economische rechtvaardiging bestaat; of uit bewijsmateriaal bleek dat er sprake was van schade of dat de corrigerende werking van het recht, gezien de prijzen en/of de hoeveelheden van het onderzochte product, werd ondermijnd, en of uit bewijsmateriaal bleek dat dumping plaatsvond ten aanzien van de eerder in het oorspronkelijke onderzoek vastgestelde normale waarden, eventueel overeenkomstig artikel 2 van de basisverordening.
2.2. Betrokken product en onderzocht product
(25)
Het betrokken product zijn tweewielige en andere rijwielen (met inbegrip van bakfietsen, maar exclusief eenwielers), zonder motor, van oorsprong uit de VRC, momenteel ingedeeld onder de GN-codes 8712 00 30 en ex 8712 00 70 („het betrokken product”).
(26)
Het onderzochte product is hetzelfde als het hierboven omschreven product, maar verzonden uit Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië, al dan niet aangegeven als van oorsprong uit Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië, en is momenteel ingedeeld onder dezelfde GN-codes als het betrokken product („het onderzochte product”).
(27)
Uit het onderzoek is gebleken dat de hierboven omschreven uit de VRC naar de Unie uitgevoerde rijwielen en die welke uit Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië naar de Unie worden verzonden, dezelfde fysieke en technische basiskenmerken en dezelfde toepassingen hebben en derhalve moeten worden beschouwd als soortgelijke producten in de zin van artikel 1, lid 4, van de basisverordening.
2.3. Mate van medewerking en vaststelling van handelsvolumen
2.3.1. Indonesië
(28)
De vier Indonesische ondernemingen die overeenkomstig artikel 13, lid 4, van de basisverordening verzochten om vrijstelling, vertegenwoordigden in de VP 91 % van de totale invoer uit Indonesië. De totale invoer in de Unie uit Indonesië werd vastgesteld op basis van cijfers van Comext (15).
(29)
De cijfers van één onderneming konden niet worden gecontroleerd, omdat zij de werkbladen die voor het invullen van het aanvraagformulier voor vrijstelling waren gebruikt, naar eigen zeggen niet had bewaard. De onderneming kon bijgevolg niet uitleggen en aantonen hoe zij de gerapporteerde cijfers had verkregen. Bovendien waren die cijfers onbetrouwbaar, aangezien de gerapporteerde cijfers die tijdens het controlebezoek werden getoetst en op basis van de beschikbare boekhouding opnieuw werden berekend, onjuist bleken (bv. voor inkoop en productiehoeveelheid). Het onderzoek bracht verder aan het licht dat de verkoopdirecteur van de onderneming in diezelfde periode in dienst was genomen door een Chinese producent van rijwielen, die de belangrijkste leverancier van grondstoffen (rijwielonderdelen) van de Indonesische onderneming was.
(30)
Bijgevolg werd de onderneming overeenkomstig artikel 18, lid 4, van de basisverordening in kennis gesteld van het voornemen om de door haar verstrekte informatie buiten beschouwing te laten en werd een termijn vastgesteld waarbinnen zij opmerkingen kon maken.
(31)
De onderneming verklaarde dat zij alle medewerking had verleend, omdat zij alle stukken waar de Commissie naar had gevraagd, had verstrekt, behalve de werkbladen en daar had de Commissie volgens haar niet naar gevraagd. In de brief aan de onderneming waarin het controlebezoek wordt aangekondigd, wordt echter wel degelijk om de werkbladen gevraagd. Voorts beweerde de onderneming dat de productie- en inkoophoeveelheden door de verkeerde uitleg van een werknemer onjuist waren berekend en dat de uitvoertransacties op correcte wijze waren gecontroleerd. Ondanks diverse toelichtingen van werknemers bleken de ter plaatse verstrekte cijfers uiteindelijk niet verenigbaar met de cijfers die in het aanvraagformulier voor de vrijstelling waren vermeld. Wat de waarde van de uitvoer betreft, was de afstemming inderdaad juist. Verder konden de werknemers die tijdens het controlebezoek aanwezig waren, niet vertellen wat de bron van de in het aanvraagformulier vermelde cijfers was, noch hoe die cijfers waren samengesteld. Bovendien bevestigde de onderneming dat de verkoopdirecteur tegelijkertijd voor een Chinese rijwielproducent werkte.
(32)
Daarom moest de door de onderneming verstrekte informatie buiten beschouwing worden gelaten.
(33)
Overeenkomstig artikel 18 van de basisverordening werden de bevindingen voor deze onderneming bijgevolg gebaseerd op de beschikbare gegevens. De overige drie ondernemingen werden geacht medewerking te hebben verleend.
2.3.2. Maleisië
(34)
De enige Maleisische onderneming die overeenkomstig artikel 13, lid 4, van de basisverordening vrijstelling aanvroeg, vertegenwoordigde in de VP tussen 20 % en 30 % van de totale invoer in de Unie uit Maleisië. De totale invoer van rijwielen uit Maleisië werd vastgesteld op basis van cijfers van Comext. De onderneming werd geacht medewerking te hebben verleend.
2.3.3. Sri Lanka
(35)
De zes Sri Lankaanse ondernemingen die overeenkomstig artikel 13, lid 4, van de basisverordening verzochten om vrijstelling, vertegenwoordigden in de VP 69 % van de totale invoer in de Unie uit Sri Lanka. De totale invoer uit Sri Lanka werd vastgesteld op basis van cijfers van Comext.
(36)
Een van de ondernemingen trok haar verzoek tijdens het onderzoek in omdat zij was gestopt met de productie van rijwielen in Sri Lanka. Vandaar dat de gegevens die op deze onderneming betrekking hadden, buiten beschouwing werden gelaten.
(37)
De tweede onderneming verleende onvoldoende medewerking. De verstrekte gegevens konden niet worden gecontroleerd, omdat de waarde en hoeveelheid van de onderdelen van oorsprong uit de VRC die door deze onderneming waren ingekocht, niet met zekerheid konden worden vastgesteld. Ook de waarde en hoeveelheid van de onderdelen die in het fabricageproces werden gebruikt, konden niet worden gecontroleerd, omdat zij werden ingekocht door een derde partij en de onderneming vervolgens voor assemblage werden toegezonden.
(38)
Bijgevolg werd de onderneming overeenkomstig artikel 18, lid 4, van de basisverordening in kennis gesteld van het voornemen om de door haar verstrekte informatie buiten beschouwing te laten en werd een termijn vastgesteld waarbinnen zij opmerkingen kon maken. De onderneming maakte geen opmerkingen.
(39)
De medewerking van een andere onderneming werd eveneens onvoldoende geacht. De verstrekte informatie kon niet ter plaatse worden gecontroleerd, omdat essentiële informatie werd achtergehouden. Meer bepaald had zij niet de informatie voorbereid die voorafgaand aan het bezoek ter plaatse expliciet was gevraagd, zoals de werkbladen of de lijst van verbonden ondernemingen, en belemmerde daardoor de controleprocedure. Anderzijds bleken de cijfers die de onderneming over de inkoopwaarde van onderdelen van lokale oorsprong had verstrekt, onbetrouwbaar, vooral omdat bij het onderzoek ten minste enkele bindingen bleken te bestaan tussen de onderneming en haar lokale toeleveranciers van rijwielonderdelen, die verder gingen dan een normale koper-verkoper-relatie en die door de onderneming niet konden worden verduidelijkt.
(40)
Overeenkomstig artikel 18, lid 4, van de basisverordening werd de onderneming in kennis gesteld van het voornemen om de door haar verstrekte informatie buiten beschouwing te laten en werd een termijn vastgesteld waarbinnen zij opmerkingen kon maken. In reactie hierop betwistte de onderneming de bevindingen en verstrekte zij aanvullend bewijsmateriaal en toelichtingen. Geen van het nieuw ingediende bewijsmateriaal kon worden aanvaard. In de eerste plaats kon het niet meer worden geverifieerd omdat het pas na het controlebezoek werd verschaft. In de meeste gevallen bleek het nieuw ingediende bewijsmateriaal niet overeen te stemmen met de verklaringen en met het ter plaatse verzamelde bewijsmateriaal. De nieuw ingediende verklaringen bleken ontoereikend te zijn, aangezien zij geen antwoord gaven op de belangrijkste openstaande kwesties, en met name de ontbrekende verklaringen over verbonden ondernemingen.
(41)
Daarom moest de door de onderneming verstrekte informatie buiten beschouwing worden gelaten.
(42)
Overeenkomstig artikel 18 van de basisverordening werden de bevindingen voor deze onderneming bijgevolg gebaseerd op de beschikbare gegevens.
2.3.4. Tunesië
(43)
De twee Tunesische ondernemingen die overeenkomstig artikel 13, lid 4, van de basisverordening verzochten om vrijstelling, vertegenwoordigden in de VP de totale invoer in de Unie uit Tunesië, zoals gerapporteerd in Comext. De twee ondernemingen werden geacht medewerking te hebben verleend.
2.3.5. Volksrepubliek China
(44)
Zoals al is opgemerkt in overweging 21, verleende geen van de producenten-exporteurs in de VRC zijn medewerking. Daarom werden de bevindingen inzake enerzijds de invoer van het betrokken product in de Unie en anderzijds de uitvoer van rijwielen uit de VRC naar Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië overeenkomstig artikel 18, lid 1, van de basisverordening gebaseerd op de beschikbare gegevens. Voor het bepalen van de invoer in de Unie werden gegevens uit Comext gebruikt. Voor het bepalen van de uitvoer uit de VRC naar Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië werden Chinese nationale statistieken gebruikt.
2.4. Verandering in de structuur van het handelsverkeer
2.4.1. Invoer in de Unie uit de VRC, Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië
(45)
De invoer van het betrokken product uit de VRC in de Unie daalde in 2005 - dus nadat in juli van dat jaar het antidumpingrecht was verhoogd - met 38,2 % en is in de daaropvolgende jaren verder blijven dalen. In totaal daalde de invoer uit de VRC met meer dan 80 % in het OT.
(46)
Tegelijkertijd is de invoer van het onderzochte product uit Indonesië in de Unie vanaf 2005 gestegen; in 2006 was er sprake van meer dan een verdubbeling ten opzichte van 2004. De invoer bleef toenemen, behalve in 2009, zij het op een niveau dat beduidend boven dat van 2004 bleef. Sinds 2009 steeg de invoer opnieuw doorlopend tot aan het herstructureringsplan. Tijdens de VP steeg de invoer uit Indonesië vergeleken met 2004 met 157 %.
(47)
De invoer van het onderzochte product uit Maleisië in de Unie was verwaarloosbaar voordat het antidumpingrecht in juli 2005 werd verhoogd. In 2005 is deze aanzienlijk toegenomen (meer dan tweehonderd keer), maar daalde in 2009 met 46 %, gevolgd door een nieuwe stijging met 38 % in 2010. Hoewel de invoer uit Maleisië in 2011 en tijdens de verslagperiode opnieuw daalde, was de invoer uit dat land aan het einde van de RP nog steeds vele malen groter dan in 2004, het jaar voordat het antidumpingrecht werd verhoogd, namelijk 185 158 eenheden vergeleken met 10 749 eenheden in 2004, ofwel een stijging van 1 623 %.
(48)
De invoer van het onderzochte product uit Sri Lanka in de Unie steeg aanzienlijk nadat in 2005 het antidumpingrecht was verhoogd. In de jaren daarna is de invoer blijven stijgen, in totaal met bijna 500 %, met een piek in 2010. In 2011 en gedurende de VP daalde de invoer van het onderzochte product uit Sri Lanka, hoewel de invoer uit dat land nog steeds vele malen groter was dan in 2004, het jaar voordat het antidumpingrecht werd verhoogd. In totaal is de invoer uit Sri Lanka tussen 2004 en het einde van de VP gestegen met 282 %.
(49)
Tot slot steeg de invoer van het betrokken product uit Tunesië in de Unie in 2005 - dus na de verhoging van het antidumpingrecht - met bijna 30 % en in 2006 met meer dan 20 %. Tussen 2006 en 2007 was sprake van meer dan een verdubbeling, waarbij in het laatstgenoemde jaar een piek werd bereikt. In 2008 en 2010 daalde de invoer, gevolgd door een hernieuwde stijging in 2011 en een lichte daling in de VP. Gedurende het OT is de invoer uit Tunesië met 200,3 % gestegen.
(50)
Tabel 1 laat zien hoeveel rijwielen in de periode van 1 januari 2004 tot en met 31 augustus 2012 - het OT - uit de VRC, Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië in de Unie zijn ingevoerd.
Tabel 1
(eenheden)
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
1.9.2011-31.8.2012 (VP)
VRC
2 550 775
1 575 452
995 715
986 514
941 522
597 339
627 066
584 303
411 642
Index (2004 = 100)
100
61,8
39,0
38,7
36,9
23,4
24,6
22,9
16,1
Indonesië
237 648
282 045
500 623
593 769
634 623
437 023
551 847
614 798
612 448
Index (2004 = 100)
100
118,7
210,7
249,9
267,0
183,9
232,2
258,7
257,7
Maleisië
10 749
229 354
497 974
475 463
360 871
193 102
266 164
177 306
185 158
Index (2004 = 100)
100
2 133,7
4 632,7
4 423,3
3 357,3
1 796,5
2 476,2
1 649,5
1 722,6
Sri Lanka
249 491
352 078
534 413
574 153
749 358
1 016 523
1 237 406
975 297
953 169
Index (2004 = 100)
100
141,1
214,2
230,1
300,4
407,4
496,0
390,9
382,0
Tunesië
167 137
212 257
251 054
549 848
527 209
529 734
414 488
519 217
501 853
Index (2004 = 100)
100
127,0
150,2
329,0
315,4
316,9
248,0
310,7
300,3
Bron:
Comext-statistieken.
2.4.2. Uitvoer uit de VRC naar Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië
(51)
De uitvoer van rijwielen uit de VRC naar Indonesië steeg voor het eerst in 2008 (met 56,2 %). Vervolgens was tot einde van de VP sprake van een voortdurende stijging, behalve in 2009. In het OT steeg de uitvoer uit de VRC naar Indonesië in totaal met 83,8 %.
(52)
De uitvoer van rijwielen uit de VRC naar Maleisië steeg in 2005, nadat het antidumpingrecht was verhoogd, met bijna 30 % en bleef stijgen totdat in 2011 een piek werd bereikt; de uitvoer was dat jaar in vergelijking met 2004 met 110,8 % gestegen. In de VP vertoonde de uitvoer uit de VRC naar Maleisië weliswaar een lichte daling maar bleef toch ruim boven het niveau van 2004. In totaal is de uitvoer uit de VRC naar Maleisië in het OT met 99,6 % gestegen.
(53)
De uitvoer van rijwielen uit de VRC naar Sri Lanka is ook gestegen als gevolg van de stijging van de antidumpingrechten in juli 2005. In 2007 was sprake van een lichte daling, maar in 2010 en 2011 verdubbelde de invoer ruimschoots vergeleken met 2004. In totaal is de uitvoer uit de VRC naar Sri Lanka in het OT met 132,5 % gestegen.
(54)
Tot slot was de uitvoer uit de VRC naar Tunesië verwaarloosbaar voordat het antidumpingrecht werd verhoogd. Vanaf 2005 steeg de uitvoer naar Tunesië echter aanzienlijk om in 2008 een piek te bereiken (van 2 534 eenheden in 2004 tot 389 445 eenheden in 2008). Hoewel de uitvoer uit de VRC naar Tunesië na 2008 afnam en blijvend op een lager niveau bleef, was de uitvoer nog steeds vele malen groter dan in 2004. In totaal is de uitvoer uit de VRC naar Tunesië in het OT gestegen van 2 534 eenheden in 2004 tot 170 772 eenheden aan het einde van de VP.
(55)
Tabel 2 laat zien hoeveel rijwielen in de periode van 1 januari 2004 tot en met 31 augustus 2012 - het OT - uit de VRC naar Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië zijn uitgevoerd.
Tabel 2
(eenheden)
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
1.9.2011-31.8.2012 (VP)
Indonesië
2 128 804
1 731 224
2 121 019
1 906 364
3 325 531
2 287 374
3 644 836
3 773 852
3 912 882
Index (2004 = 100)
100
81,3
99,6
89,6
156,2
107,4
171,2
177,3
183,8
Maleisië
721 335
933 943
890 241
974 860
1 515 886
1 111 251
1 291 766
1 520 276
1 440 132
Index (2004 = 100)
100
129,5
123,4
135,1
210,2
154,1
179,1
210,8
199,6
Sri Lanka
267 371
315 233
345 953
254 774
425 405
383 377
699 328
685 744
621 620
Index (2004 = 100)
100
117,9
129,4
95,3
159,1
143,4
261,6
256,5
232,5
Tunesië
2 534
7 188
37 042
175 761
389 445
171 332
225 369
204 465
170 772
Index (2004 = 100)
100
283,7
1 461,8
6 936,1
15 368,8
6 761,3
8 893,8
8 068,9
6 739,2
Bron:
Chinese statistieken.
2.4.3. Productiehoeveelheden
(56)
De ondernemingen in Indonesië en Tunesië verhoogden hun productie tussen 2009 en het einde van de VP met respectievelijk 54 % en 24 %. De ondernemingen in Sri Lanka, daarentegen, hebben hun productie in diezelfde periode enigszins verlaagd.
(57)
De enige Maleisische onderneming die zijn medewerking verleende, is begonnen met de productie en uitvoer van rijwielen in 2010. Aangezien geen andere onderneming in Maleisië aan het onderzoek meewerkte, kon geen informatie worden verkregen over de mogelijke niveaus van de werkelijke productie van het onderzochte product in dit land.
Tabel 3
Productie van rijwielen van de medewerkende ondernemingen in Indonesië, Sri Lanka en Tunesië
Productiehoeveelheid in eenheden
2009
2010
2011
VP
Indonesië
1 217 664
1 631 459
1 877 067
1 877 381
Index
100
134
154
154
Sri Lanka
737 632
886 191
688 059
692 454
Index
100
120
93
94
Tunesië
430 022
483 135
575 393
532 425
Index
100
112
134
124
2.5. Conclusie over de verandering in de structuur van het handelsverkeer
(58)
De algehele daling van de uitvoer uit de VRC naar de Unie en de gelijktijdige stijging van de uitvoer uit Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië naar de Unie en van de uitvoer uit de VRC naar Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië na de verhoging van het antidumpingrecht in juli 2005 vormen een verandering in de structuur van het handelsverkeer tussen de betrokken landen enerzijds en de Unie anderzijds in de zin van artikel 13, lid 1, van de basisverordening.
2.6. Aard van de ontwijkingspraktijken
(59)
Artikel 13, lid 1, van de basisverordening bepaalt dat de verandering in de structuur van het handelsverkeer het gevolg moet zijn van praktijken, processen of werkzaamheden waarvoor, afgezien van de instelling van het recht, onvoldoende reden of economische rechtvaardiging bestaat. De praktijken, processen of werkzaamheden omvatten onder andere het via derde landen verzenden van het product waarop de bestaande maatregelen van toepassing zijn en de assemblage van onderdelen in de Unie of een derde land. Of bedoelde assemblage heeft plaatsgevonden, wordt vastgesteld overeenkomstig artikel 13, lid 2, van de basisverordening.
2.6.1. Indonesië
(60)
De uitvoer van de vier aanvankelijk medewerkende Indonesische ondernemingen bedroeg in de VP 91 % van de totale Indonesische uitvoer naar de Unie.
(61)
Voor drie van deze vier ondernemingen is uit het onderzoek niets gebleken van overladingspraktijken.
(62)
Wat de vierde onderneming betreft, was het gerechtvaardigd om artikel 18 van de basisverordening toe te passen, zoals opgemerkt in de overwegingen 29 tot en met 33. Het onderzoek bracht aan het licht dat de onderneming niet over voldoende uitrusting beschikte om de omvang van de uitvoer naar de Unie in de VP te kunnen rechtvaardigen en - bij gebrek aan andere rechtvaardigingen - kan worden geconcludeerd dat de onderneming betrokken was bij ontwijking van het antidumpingrecht door overlading.
(63)
Wat de overige uitvoer naar de Unie betreft, werd geen medewerking verleend, zoals beschreven in de overwegingen 29 tot en met 33.
(64)
Gezien de conclusie in overweging 58 inzake de verandering in de structuur van het handelsverkeer tussen Indonesië en de Unie in de zin van artikel 13, lid 1, van de basisverordening, gezien de in overweging 61 bedoelde bevindingen aangaande een van de Indonesische ondernemingen, en gezien het feit dat niet alle Indonesische producenten/exporteurs zich kenbaar maakten en medewerking verleenden, wordt de verzending van producten van oorsprong uit de VRC na overlading in Indonesië als bevestigd beschouwd.
(65)
Voor elke medewerkende onderneming werden de leveringsbronnen van grondstoffen (rijwielonderdelen) en de productiekosten geanalyseerd om vast te stellen of de bestaande maatregelen volgens de criteria van artikel 13, lid 2, van de basisverordening door middel van assemblagewerkzaamheden in Indonesië werden ontweken. Voor drie van de vier aanvankelijk medewerkende ondernemingen maakte de grondstof (rijwielonderdelen) van oorsprong uit de VRC geen 60 % of meer uit van de totale waarde van de onderdelen van het geassembleerde product. Daarom hoefde niet te worden onderzocht of de waarde die tijdens de assemblagewerkzaamheden aan de ingevoerde onderdelen werd toegevoegd, meer dan 25 % van de fabricagekosten bedroeg. Bijgevolg werd voor deze drie ondernemingen geen betrokkenheid bij assemblagewerkzaamheden vastgesteld.
(66)
Ten aanzien van de vierde onderneming werd artikel 18, lid 1, van de basisverordening toegepast, zoals opgemerkt in de overwegingen 29 tot en met 33. Aangezien de onderneming geen betrouwbare gegevens kon verstrekken, kon niet worden vastgesteld of zij betrokken was bij assemblagewerkzaamheden.
(67)
Daarom kan niet worden vastgesteld dat in Indonesië assemblagewerkzaamheden in de zin van artikel 13, lid 2, van de basisverordening plaatsvonden.
2.6.2. Maleisië
(68)
De uitvoer van de enige medewerkende Maleisische onderneming bedroeg in de VP tussen 20 % en 30 % van de totale Maleisische uitvoer naar de Unie. Deze onderneming begon pas eind 2011 het betrokken product te produceren en naar de Unie uit te voeren. Er werden met betrekking tot deze onderneming geen overladingspraktijken vastgesteld. Wat de overige uitvoer naar de Unie betreft, werd geen medewerking verleend, zoals in overweging 34 werd uitgelegd.
(69)
Gezien de conclusie in overweging 58 inzake de verandering in de structuur van het handelsverkeer tussen Maleisië en de Unie in de zin van artikel 13, lid 1, van de basisverordening en gezien het feit dat niet alle Maleisische producenten/exporteurs zich kenbaar maakten en hun medewerking verleenden, wordt de uitvoer van andere ondernemingen aan overladingspraktijken toegeschreven.
(70)
Daarom is bevestigd dat producten van oorsprong uit de VRC werden verzonden na overlading in Maleisië.
(71)
In het geval van Maleisië werd het onderzoek overeenkomstig overweging 12 van de openingsverordening uitgebreid tot andere ontwijkingspraktijken die in de loop van het onderzoek werden ontdekt, namelijk assemblagewerkzaamheden.
(72)
Voor de enige medewerkende onderneming werden de criteria van artikel 13, lid 2, van de basisverordening geanalyseerd om vast te stellen of de bestaande maatregelen door middel van assemblagewerkzaamheden in Maleisië werden ontweken. Het onderzoek leverde de volgende conclusies op.
(73)
De onderneming werd actief in 2010, dus nadat de antidumpingmaatregelen tegen de VRC waren verhoogd. De onderneming bleek zich te richten op uitvoer naar de markt van de Unie, aangezien de verkoop op de binnenlandse markt en naar andere derde landen verwaarloosbaar was. Ook bleek dat de voor de productie gebruikte onderdelen voornamelijk uit de VRC afkomstig waren. Daarom werd geoordeeld dat aan de criteria van artikel 13, lid 2, onder a), van de basisverordening werd voldaan.
(74)
Bovendien kocht deze onderneming in de VRC fietsbouwdozen die op drie soorten onderdelen na compleet waren. In dit geval maakte de grondstof van oorsprong uit de VRC (rijwielonderdelen) meer dan 60 % van de totale waarde van de onderdelen van het eindproduct uit. Voorts bleek de waarde die tijdens de assemblagewerkzaamheden aan de ingevoerde onderdelen werd toegevoegd, niet meer dan 25 % van de fabricagekosten te bedragen. Daarom werd aan de criteria van artikel 13, lid 2, onder b), voldaan.
(75)
Ook bleek overeenkomstig artikel 2, leden 11 en 12, van de basisverordening uit een vergelijking van de normale waarde, zoals eerder vastgesteld (zie overweging 98), en de door de onderneming gehanteerde prijzen van de uitvoer naar de Unie tijdens de VP, uitgedrukt in procenten van de cif-prijs, grens Unie, vóór inklaring, dat de dumping door de betrokken onderneming wat de invoer van het onderzochte product betreft aanzienlijk was. De vergelijking werd verricht per type onderzocht product dat tijdens de VP naar de Unie werd uitgevoerd. Bovendien werd geconcludeerd dat de uitvoerprijzen van deze onderneming duidelijk beneden de tijdens het oorspronkelijke onderzoek vastgestelde schademarge voor de bedrijfstak van de Unie lagen. De berekening werd verricht per hoofdcategorie van producten, op basis van de beschikbare informatie. Daarom werd geoordeeld dat de corrigerende werking van het geldende recht werd ondermijnd wat de prijzen betreft. Gezien het bovenstaande werd geconcludeerd dat aan de criteria van artikel 13, lid 2, onder c), van de basisverordening was voldaan.
(76)
Derhalve werd geconcludeerd dat de onderneming betrokken was bij assemblagewerkzaamheden. Daarom is bevestigd dat in Maleisië assemblagewerkzaamheden in de zin van artikel 13, lid 2, van de basisverordening plaatsvonden.
2.6.3. Sri Lanka
(77)
De uitvoer van de aanvankelijk medewerkende Sri Lankaanse ondernemingen bedroeg in de verslagperiode 69 % van de totale Sri Lankaanse uitvoer naar de Unie. Voor drie van de zes aanvankelijk medewerkende ondernemingen is uit het onderzoek niets gebleken van overladingspraktijken. Wat de overige uitvoer naar de Unie betreft, werd geen medewerking verleend, zoals in de overwegingen 35 tot en met 42 wordt uiteengezet.
(78)
Gezien de conclusie in overweging 58 inzake de verandering in de structuur van het handelsverkeer tussen Sri Lanka en de Unie in de zin van artikel 13, lid 1, van de basisverordening en gezien het feit dat niet alle Sri Lankaanse producenten/exporteurs zich kenbaar maakten en hun medewerking verleenden, wordt de uitvoer van deze producenten/exporteurs aan overladingspraktijken toegeschreven.
(79)
Daarom is bevestigd dat producten van oorsprong uit de VRC werden verzonden na overlading in Sri Lanka.
(80)
Voor elke medewerkende onderneming werden de leveringsbronnen van grondstoffen (rijwielonderdelen) en de productiekosten geanalyseerd om vast te stellen of de bestaande maatregelen volgens de criteria van artikel 13, lid 2, van de basisverordening door middel van assemblagewerkzaamheden in Sri Lanka werden ontweken.
(81)
Voor drie van de zes aanvankelijk medewerkende ondernemingen maakte de grondstof van oorsprong uit de VRC niet 60 % of meer uit van de totale waarde van de onderdelen van het geassembleerde product. Daarom hoefde niet te worden onderzocht of de waarde die tijdens de assemblagewerkzaamheden aan de ingevoerde onderdelen werd toegevoegd, meer dan 25 % van de fabricagekosten bedroeg. Bijgevolg werd voor deze drie ondernemingen geen betrokkenheid bij assemblagewerkzaamheden vastgesteld.
(82)
Ten aanzien van twee andere ondernemingen werd artikel 18, lid 1, van de basisverordening toegepast, zoals in de overwegingen 37 tot en met 42 wordt uiteengezet, terwijl een andere onderneming haar medewerking introk tijdens de controle ter plaatse, zoals vermeld in artikel 36. Daarom kan niet worden vastgesteld dat in Indonesië assemblagewerkzaamheden in de zin van artikel 13, lid 2, van de basisverordening plaatsvonden.
2.6.4. Tunesië
(83)
De medewerkende Tunesische ondernemingen namen in de VP de volledige Tunesische uitvoer naar de Unie voor hun rekening.
(84)
Uit de controle van de twee medewerkende ondernemingen is niets gebleken van verzending van producten van oorsprong uit de VRC na overlading in Tunesië.
(85)
Voor elke medewerkende onderneming werden de leveringsbronnen van grondstoffen (rijwielonderdelen) en de productiekosten geanalyseerd om vast te stellen of de bestaande maatregelen volgens de criteria van artikel 13, lid 2, van de basisverordening door middel van assemblagewerkzaamheden in Tunesië werden ontweken. Voor één medewerkende onderneming maakte de grondstof (rijwielonderdelen) van oorsprong uit de VRC meer dan 60 % van de totale waarde van de onderdelen van het geassembleerde product uit. De waarde die tijdens de assemblagewerkzaamheden aan de ingevoerde delen werd toegevoegd, bleek echter meer dan 25 % van de fabricagekosten te bedragen. Derhalve werd geconcludeerd dat de onderneming betrokken was bij assemblagewerkzaamheden.
(86)
Wat de andere Tunesische onderneming betreft, werden de criteria van artikel 13, lid 2, van de basisverordening geanalyseerd. Het onderzoek leverde de volgende conclusies op.
(87)
De onderneming werd actief in 2006, dus nadat de antidumpingmaatregelen tegen de VRC waren verhoogd. De onderneming bleek zich te richten op uitvoer naar de markt van de Unie, aangezien de verkoop op de binnenlandse markt en naar andere derde landen verwaarloosbaar was. Ook bleek dat de voor de productie gebruikte onderdelen voornamelijk uit de VRC afkomstig waren. Daarom werd geconcludeerd dat aan de criteria van artikel 13, lid 2, onder a), van de basisverordening was voldaan.
(88)
Ook bleek een meerderheidsbelang van de betrokken onderneming in handen te zijn van een Chinese rijwielfabrikant.
(89)
Bovendien kocht de onderneming alle onderdelen in de VRC, zodat de grondstof (rijwielonderdelen) van oorsprong uit de VRC meer dan 60 % van de totale waarde van de onderdelen van het eindproduct uitmaakte. Voorts bleek uit het onderzoek dat de enige leverancier van de diensten en van de Chinese onderdelen verbonden was met de Chinese meerderheidsaandeelhouder. Verder bleek de waarde die tijdens de assemblagewerkzaamheden aan de ingevoerde onderdelen werd toegevoegd, ook voor deze onderneming niet meer dan 25 % van de fabricagekosten te bedragen. Daarom werd geoordeeld dat aan de criteria van artikel 13, lid 2, onder b), van de basisverordening werd voldaan.
(90)
Bovendien bleek bij controle dat de lijst van verkopen naar de Unie tijdens de VP veel fouten vertoonde, en daarom werd een nieuw bestand opgesteld op basis van de verzamelde verkoopfacturen die ongeveer 25 % van de totale uitvoer naar de markt van de Unie dekten. Daarom werd overeenkomstig artikel 2, leden 11 en 12, van de basisverordening, bij gebrek aan gedetailleerde informatie over de uitvoertransacties van de desbetreffende onderneming naar de Unie, de vergelijking tussen de normale waarde en de uitvoerprijs gebaseerd op de eerder vastgestelde gewogen gemiddelde normale waarde (zie overweging 98) en de gewogen gemiddelde prijs van de uitvoer van deze onderneming naar de Unie. De dumpingmarge, uitgedrukt als een percentage van de CIF-waarde van de invoer grens-Gemeenschap bleek significant te zijn. Bovendien werd geconcludeerd dat de uitvoerprijzen van deze onderneming gemiddeld duidelijk beneden de tijdens het oorspronkelijke onderzoek vastgestelde schademarge voor de bedrijfstak van de Unie lagen. De berekening werd gebaseerd op een gewogen gemiddelde. Daarom werd geoordeeld dat de corrigerende werking van het geldende recht werd ondermijnd wat de prijzen betreft. Daarom werd geconcludeerd dat aan de criteria van artikel 13, lid 2, onder c), van de basisverordening was voldaan. Derhalve werd geconcludeerd dat de onderneming betrokken was bij assemblagewerkzaamheden.
(91)
Daarom is bevestigd dat in Tunesië assemblagewerkzaamheden in de zin van artikel 13, lid 2, van de basisverordening plaatsvonden.
2.7. Onvoldoende reden of economische rechtvaardiging afgezien van de instelling van het antidumpingrecht
(92)
Het onderzoek heeft onvoldoende reden of economische rechtvaardiging voor de overlading en assemblagewerkzaamheden aan het licht gebracht afgezien van ontwijking van de bestaande maatregelen betreffende het betrokken product. Behalve het recht werden geen elementen aangetroffen die zouden kunnen worden beschouwd als compensatie voor de kosten van overlading en assemblage, met name in verband met het vervoer en herladen van rijwielen van oorsprong uit de VRC in Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië.
2.8. Ondermijning van de corrigerende werking van het antidumpingrecht
(93)
Om uit te maken of de ingevoerde producten, gezien de hoeveelheden en prijzen, de corrigerende werking van de bestaande maatregelen hadden ondermijnd, werd gebruikgemaakt van Comext-gegevens als de beste beschikbare gegevens over de hoeveelheden en prijzen van de producten die door de aanvankelijk medewerkende producenten-exporteurs, op wie artikel 18 van de basisverordening werd toegepast, en de niet-medewerkende ondernemingen werden uitgevoerd. Voor zover van toepassing werden voor de medewerkende ondernemingen waarvan was gebleken dat zij bij ontwijkingspraktijken betrokken waren, de door hen gerapporteerde uitvoerhoeveelheden en -prijzen gebruikt. De aldus vastgestelde uitvoerprijzen werden vergeleken met het schade opheffende prijsniveau voor de producenten in de Unie dat het laatst was vastgesteld, d.w.z. in het kader van het tussentijdse nieuwe onderzoek dat in 2005 was afgerond (zie overweging 3).
(94)
Uit een vergelijking van het schade opheffende prijsniveau, zoals vastgesteld in 2005 in het kader van het tussentijdse nieuwe onderzoek, met de gewogen gemiddelde uitvoerprijs in de verslagperiode, is voor elk van de vier betrokken ondernemingen gebleken dat sprake was van aanzienlijk prijsbederf.
(95)
De toename van de import uit Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië in de Unie werd, gezien de hoeveelheden, als aanzienlijk beschouwd, zoals besproken onder punt 2.4.1 (zie overweging 45 tot en met 50).
(96)
Daarom werd geconcludeerd dat, gezien de hoeveelheden en de prijzen, de bestaande maatregelen werden ondermijnd.
2.9. Bewijs van dumping
(97)
Tot slot werd overeenkomstig artikel 13, lid 1, van de basisverordening onderzocht of kon worden aangetoond dat dumping plaatsvond ten aanzien van de eerder voor het betrokken product vastgestelde normale waarde.
(98)
In het tussentijdse nieuwe onderzoek dat in 2005 werd afgerond (zie overweging 3), werd de normale waarde vastgesteld op basis van de prijzen in Mexico, dat in dat onderzoek voor de VRC als geschikt referentieland met een markteconomie was aangewezen („eerder vastgestelde normale waarde”).
2.9.1. Indonesië
(99)
Bij een aanzienlijk deel van de Indonesische uitvoer bleek het om echte Indonesische productie te gaan, die werd uitgevoerd door drie Indonesische ondernemingen waarvan werd vastgesteld dat zij niet bij ontwijkingspraktijken betrokken waren, zoals vermeld in de overwegingen 61 en 65. Daarom werd voor het vaststellen van de door ontwijking beïnvloede prijzen bij uitvoer uit Indonesië alleen de uitvoer van de niet-medewerkende producenten/exporteurs in aanmerking genomen. Hiertoe werd gebruikgemaakt van de beste beschikbare gegevens en werden de uitvoerprijzen vastgesteld op basis van de gemiddelde prijzen van rijwielen bij uitvoer uit Indonesië naar de Unie in de VP zoals gerapporteerd in Comext.
(100)
Met het oog op een billijke vergelijking tussen de normale waarde en de uitvoerprijs werden overeenkomstig artikel 2, lid 10, van de basisverordening correcties toegepast om rekening te houden met verschillen die van invloed zijn op de prijzen en de vergelijkbaarheid van de prijzen. Dienovereenkomstig werden correcties toegepast voor verschillen in vervoers-, verzekerings- en verpakkingskosten, op basis van informatie die door de bedrijfstak van de Unie bij haar verzoek om het onderhavige onderzoek was gevoegd.
(101)
Overeenkomstig artikel 2, leden 11 en 12, van de basisverordening werd de dumping berekend door de eerder vastgestelde gewogen gemiddelde normale waarde te vergelijken met de overeenkomstige gewogen gemiddelde prijs bij uitvoer uit Indonesië in de VP, uitgedrukt in procenten van de cif-prijs, grens Unie, vóór inklaring.
(102)
Uit de vergelijking van de gewogen gemiddelde normale waarde met de vastgestelde gewogen gemiddelde uitvoerprijs bleek dat er sprake was van dumping.
2.9.2. Maleisië
(103)
Door de geringe mate van medewerking door de producenten van het onderzochte product in Maleisië, moest de prijs bij uitvoer uit Maleisië worden gebaseerd op de beschikbare gegevens, namelijk de gemiddelde uitvoerprijs van rijwielen in de VP zoals gerapporteerd in Comext.
(104)
Met het oog op een billijke vergelijking tussen de normale waarde en de uitvoerprijs werden overeenkomstig artikel 2, lid 10, van de basisverordening correcties toegepast om rekening te houden met verschillen die van invloed zijn op de prijzen en de vergelijkbaarheid van de prijzen. Dienovereenkomstig werden correcties toegepast voor verschillen in vervoers-, verzekerings- en verpakkingskosten. Aangezien de mate van medewerking gering was, werden de relevante correcties gebaseerd op de informatie die door de bedrijfstak van de Unie bij haar verzoek om het onderhavige onderzoek was gevoegd.
(105)
Overeenkomstig artikel 2, leden 11 en 12, van de basisverordening werd de dumping berekend door de eerder vastgestelde gewogen gemiddelde normale waarde te vergelijken met de overeenkomstige gewogen gemiddelde prijs bij uitvoer uit Maleisië in de VP, uitgedrukt in procenten van de cif-prijs, grens Unie, vóór inklaring.
(106)
Uit de vergelijking van de gewogen gemiddelde normale waarde met de vastgestelde gewogen gemiddelde uitvoerprijs bleek dat er sprake was van dumping.
2.9.3. Sri Lanka
(107)
Aangezien de mate van medewerking van Sri Lanka gering was, werd de uitvoerprijs vastgesteld op basis van de beschikbare gegevens, namelijk de gemiddelde uitvoerprijs van rijwielen in de VP zoals gerapporteerd in Comext; die informatie werd gecontroleerd aan de hand van de beschikbare uitvoergegevens van de ondernemingen die niet bij ontwijkingspraktijken waren betrokken.
(108)
Met het oog op een billijke vergelijking tussen de normale waarde en de uitvoerprijs werden overeenkomstig artikel 2, lid 10, van de basisverordening correcties toegepast om rekening te houden met verschillen die van invloed zijn op de prijzen en de vergelijkbaarheid van de prijzen. Dienovereenkomstig werden correcties toegepast voor verschillen in vervoers-, verzekerings- en verpakkingskosten, waarvoor bij gebrek aan andere beschikbare gegevens de informatie werd gebruikt die door de bedrijfstak van de Unie bij haar verzoek om het onderhavige onderzoek was gevoegd.
(109)
Overeenkomstig artikel 2, leden 11 en 12, van de basisverordening werd de dumping berekend door de eerder vastgestelde gewogen gemiddelde normale waarde te vergelijken met de overeenkomstige gewogen gemiddelde prijs bij uitvoer uit Sri Lanka in de VP, uitgedrukt in procenten van de cif-prijs, grens Unie, vóór inklaring.
(110)
Uit de vergelijking van de gewogen gemiddelde normale waarde met de vastgestelde gewogen gemiddelde uitvoerprijs bleek dat er sprake was van dumping.
2.9.4. Tunesië
(111)
De uitvoerprijs werd vastgesteld op basis van de gemiddelde uitvoerprijs van rijwielen in de VP zoals gerapporteerd in Comext; die informatie werd gecontroleerd aan de hand van de uitvoergegevens van de onderneming die niet bij ontwijkingspraktijken was betrokken.
(112)
Met het oog op een billijke vergelijking tussen de normale waarde en de uitvoerprijs werden overeenkomstig artikel 2, lid 10, van de basisverordening correcties toegepast om rekening te houden met verschillen die van invloed zijn op de prijzen en de vergelijkbaarheid van de prijzen. Dienovereenkomstig werden correcties toegepast voor verschillen in vervoers-, verzekerings- en verpakkingskosten, op basis van informatie die door de bedrijfstak van de Unie bij haar verzoek om het onderhavige onderzoek was gevoegd.
(113)
Overeenkomstig artikel 2, leden 11 en 12, van de basisverordening werd de dumping berekend door de eerder vastgestelde gewogen gemiddelde normale waarde te vergelijken met de overeenkomstige gewogen gemiddelde prijs bij uitvoer uit Tunesië in de VP, uitgedrukt in procenten van de cif-prijs, grens Unie, vóór inklaring.
(114)
Uit de vergelijking van de gewogen gemiddelde normale waarde met de vastgestelde gewogen gemiddelde uitvoerprijs bleek dat er sprake was van dumping.
3. MAATREGELEN
(115)
Gezien het bovenstaande werd geconcludeerd dat het definitieve antidumpingrecht op rijwielen van oorsprong uit de VRC door verzending na overlading in Indonesië, Maleisië en Sri Lanka en door assemblage in Maleisië, Sri Lanka en Tunesië werd ontweken in de zin van artikel 13 van de basisverordening.
(116)
Overeenkomstig artikel 13, lid 1, eerste zin, van de basisverordening, moeten de bestaande maatregelen betreffende de invoer van het betrokken product van oorsprong uit de VRC daarom worden uitgebreid tot de invoer van hetzelfde product verzonden uit Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië, al dan niet aangegeven als van oorsprong uit Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië.
(117)
De uit te breiden maatregelen zijn die welke momenteel van kracht zijn op grond van artikel 1, lid 2, van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 990/2011, namelijk een definitief antidumpingrecht van 48,5 %, van toepassing op de nettoprijs, franco grens Unie, vóór inklaring.
(118)
Overeenkomstig artikel 13, lid 3, en artikel 14, lid 5, van de basisverordening, die bepalen dat uitgebreide maatregelen moeten worden toegepast op goederen waarvan de invoer in de Unie overeenkomstig de openingsverordening is geregistreerd, moeten rechten worden geïnd op vanuit Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië verzonden rijwielen waarvan de invoer is geregistreerd.
4. VERZOEKEN OM VRIJSTELLING
4.1. Indonesië
(119)
De vier ondernemingen in Indonesië die overeenkomstig artikel 13, lid 4, van de basisverordening verzochten om vrijstelling van de eventuele uitgebreide maatregelen, stuurden het aanvraagformulier voor vrijstelling ingevuld terug.
(120)
Zoals vermeld in de overwegingen 29 tot en met 33 was het in het geval van één onderneming gerechtvaardigd om artikel 18 van de basisverordening toe te passen. Gezien de bevindingen inzake de verandering in de structuur van het handelsverkeer en ontwijking door overlading, zoals uiteengezet in overweging 58, kan deze onderneming daarom geen vrijstelling worden verleend.
(121)
Zoals vermeld in overweging 65, bleken de overige drie medewerkende ondernemingen in Indonesië die overeenkomstig artikel 13, lid 4, van de basisverordening verzochten om vrijstelling van de eventuele uitgebreide maatregelen, niet betrokken te zijn bij de ontwijkingspraktijken die onderwerp van het onderhavige onderzoek waren. Bovendien konden deze producenten aantonen dat zij niet verbonden waren aan een of meer van de producenten/exporteurs die bij ontwijkingspraktijken betrokken waren, noch aan een of meer van de producenten/exporteurs van rijwielen in de VRC. Bijgevolg kan deze drie ondernemingen vrijstelling van de uitgebreide maatregelen worden verleend.
4.2. Maleisië
(122)
De enige onderneming in Maleisië die overeenkomstig artikel 13, lid 4, van de basisverordening verzocht om vrijstelling van de eventuele uitgebreide maatregelen, stuurde het aanvraagformulier voor vrijstelling ingevuld terug.
(123)
Zoals vermeld in de overwegingen 72 tot en met 76 bleek de onderneming betrokken te zijn bij ontwijkingspraktijken. Gezien de bevindingen inzake de verandering in de structuur van het handelsverkeer en ontwijking door overlading, zoals uiteengezet in overweging 58, kan deze onderneming daarom geen vrijstelling worden verleend.
4.3. Sri Lanka
(124)
De zes ondernemingen in Sri Lanka die overeenkomstig artikel 13, lid 4, van de basisverordening verzochten om vrijstelling van de eventuele uitgebreide maatregelen, stuurden het aanvraagformulier voor vrijstelling ingevuld terug.
(125)
Zoals vermeld in overweging 36 trok een van de ondernemingen haar verzoek om vrijstelling tijdens het onderzoek in; gezien de bevindingen inzake de verandering in de structuur van het handelsverkeer en ontwijking door overlading, zoals uiteengezet in overweging 58, kan aan deze onderneming daarom geen vrijstelling worden verleend.
(126)
In het geval van de andere twee ondernemingen was het gerechtvaardigd om artikel 18 van de basisverordening toe te passen, zoals vermeld in de overwegingen 36 tot en met 42; gezien de bevindingen inzake de verandering in de structuur van het handelsverkeer en ontwijking door overlading, zoals uiteengezet in overweging 58, kan aan deze ondernemingen daarom geen vrijstelling worden verleend.
(127)
De andere drie medewerkende ondernemingen in Sri Lanka die overeenkomstig artikel 13, lid 4, van de basisverordening verzochten om vrijstelling van de eventuele uitgebreide maatregelen, bleken niet betrokken te zijn bij de ontwijkingspraktijken die onderwerp van het onderhavige onderzoek waren, zoals vermeld in de overwegingen 80 en 81. Bovendien konden deze producenten aantonen dat zij niet verbonden waren met een of meer van de ondernemingen waarvan was gebleken dat zij bij ontwijkingspraktijken betrokken waren, noch met een of meer van de producenten/exporteurs van rijwielen in de VRC. Daarom kan aan deze ondernemingen vrijstelling van de uitgebreide maatregelen worden verleend.
4.4. Tunesië
(128)
De twee ondernemingen in Tunesië die overeenkomstig artikel 13, lid 4, van de basisverordening verzochten om vrijstelling van de eventuele uitgebreide maatregelen, stuurden het aanvraagformulier voor vrijstelling ingevuld terug.
(129)
Eén onderneming bleek niet betrokken te zijn bij de ontwijkingspraktijken die onderwerp van dit onderzoek zijn. Bovendien kon deze producent aantonen dat hij niet verbonden was met een of meer van de ondernemingen waarvan was gebleken dat zij betrokken waren bij ontwijkingspraktijken, noch met een of meer van de producenten/exporteurs van rijwielen in de VRC. Daarom kan aan deze onderneming vrijstelling van de uitgebreide maatregelen worden verleend.
(130)
Zoals vermeld in overweging 89 bleek de tweede onderneming betrokken te zijn bij ontwijkingspraktijken. Gezien de bevindingen inzake de verandering in de structuur van het handelsverkeer en ontwijking door overlading, zoals uiteengezet in overweging 58, kan daarom geen vrijstelling worden verleend.
4.5. Bijzondere maatregelen
(131)
In dit geval zijn bijzondere maatregelen nodig om ervoor te zorgen dat bedoelde vrijstellingen op juiste wijze worden toegepast. Deze bijzondere maatregelen betreffen de verplichting om aan de douaneautoriteiten van de lidstaten een geldige handelsfactuur over te leggen die voldoet aan de in de bijlage bij deze verordening vermelde vereisten. Invoer die niet van een dergelijke factuur vergezeld gaat, moet aan het uitgebreide antidumpingrecht worden onderworpen.
4.6. Nieuwkomers
(132)
Onverminderd artikel 11, lid 3, van de basisverordening wordt andere producenten/exporteurs in Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië die zich in deze procedure niet kenbaar hebben gemaakt en het onderzochte product in de VP niet naar de Unie uitvoerden, en die van plan zijn een verzoek om vrijstelling van het uitgebreide antidumpingrecht in te dienen overeenkomstig artikel 11, lid 4, en artikel 13, lid 4, van de basisverordening, verzocht een vragenlijst in te vullen zodat de Commissie kan beoordelen of vrijstelling gerechtvaardigd is. Bedoelde vrijstelling kan worden verleend na beoordeling van de marktsituatie van het onderzochte product, de productiecapaciteit en bezettingsgraad, de aan- en verkopen en de waarschijnlijkheid van voortzetting van de praktijken waarvoor onvoldoende reden of economische rechtvaardiging bestaat en het bewijsmateriaal inzake dumping. De Commissie verricht doorgaans ook een controle ter plaatse. Het verzoek moet onverwijld aan de Commissie worden gericht en vergezeld gaan van alle relevante gegevens, met name over wijzigingen in de activiteiten van de onderneming die verband houden met de productie en de verkoop.
(133)
Wanneer een vrijstelling gerechtvaardigd is, worden de geldende uitgebreide maatregelen dienovereenkomstig gewijzigd. Op vrijstellingen zal toezicht worden uitgeoefend om ervoor te zorgen dat aan de daarvoor geldende voorwaarden wordt voldaan.
5. MEDEDELING VAN FEITEN EN OVERWEGINGEN
(134)
Alle belanghebbenden werden op de hoogte gebracht van de belangrijkste feiten en overwegingen die tot voornoemde conclusies hebben geleid, en werden in de gelegenheid gesteld opmerkingen te maken.
(135)
Een Indonesische onderneming herhaalde haar in overweging 31 genoemde argumenten, zonder enige nieuwe bewijsstukken in te dienen. Zoals reeds gezegd in overweging 29, waren de door de onderneming ingediende gegevens niet controleerbaar, aangezien de onderneming de dossiers niet bijhoudt waarmee de in de vrijstellingsaanvraag genoemde feiten kunnen worden gestaafd. Bovendien bleken de ingediende cijfers die werden gecontroleerd en herberekend op basis van de boekhouding die bij de onderneming beschikbaar was, zoals inkopen en productievolume, onjuist te zijn. Daarom worden deze argumenten verworpen.
(136)
Een Maleise onderneming betoogde dat het feit dat het gewicht van de onderdelen uit de VRC in de fabricagekosten de drempel van 60 % slechts weinig overschrijdt, er niet toe mocht leiden dat de Commissie haar vrijstellingsaanvraag afwees. Bovendien diende de onderneming enkele facturen voor de aankoop van onderdelen in die volgens haar ten onrechte waren aangemerkt als afkomstig uit de VRC, terwijl zij in werkelijkheid uit Indonesië kwamen.
(137)
In dit verband moet worden opgemerkt dat de in artikel 13, lid 2, onder b), vastgestelde drempels zeer duidelijk zijn en dat het daarom niet relevant is hoeveel het gewicht van de onderdelen uit de VRC in de fabricagekosten de drempel van 60 % overschrijdt, maar dat de onderdelen uit de VRC minder dan 60 % van de fabricagekosten van de rijwielen moeten uitmaken. Bovendien konden deze facturen niet worden getraceerd in de door de onderneming verschafte lijst van aankopen en was de waarde van de ingediende facturen niet voldoende om verandering te brengen in de oorspronkelijke beoordeling van de Commissie. Daarom worden deze argumenten verworpen.
(138)
Daarnaast betoogde de betrokken onderneming dat er niet voldoende rechtsbasis is voor een afwijzing van de vrijstellingsaanvraag van de onderneming, aangezien de conclusies zijn gebaseerd op berekeningen die onvoldoende rekening houden met de individuele situatie van de betrokken onderneming. In antwoord op dit argument ontving de onderneming nadere uitleg over de analyse in de overwegingen 72 tot en met 75.
(139)
Ook betoogde de onderneming dat de toename van de invoer van het onderzochte product door de betrokken onderneming samenvalt met de versoepeling van het stelsel van algemene preferenties voor Maleisië en dat de toename van de uitvoer van de onderneming naar de Unie in 2010 dan ook geen economische rechtvaardiging had in de toename van de aan de VRC opgelegde antidumpingmaatregelen. In antwoord op dit argument werd overwogen dat hoewel de versoepeling van het stelsel van algemene preferenties kan hebben bijgedragen aan de motivatie van de onderneming om uit te voeren naar de Unie, dit niet in tegenspraak is met de conclusie dat de onderneming haar actie begon nadat de antidumpingheffingen tegen de VRC waren verhoogd en dat zij haar onderdelen voornamelijk uit de VRC betrok (zie overweging 73). Daarom is het argument van de partij afgewezen.
(140)
Dezelfde onderneming betoogde ook dat de ingediende gegevens over de waarden van de aangekochte en verbruikte rijwielonderdelen niet naar behoren waren geverifieerd, aangezien er geen onderscheid werd gemaakt tussen aangekochte en verbruikte onderdelen. In dit verband wordt opgemerkt dat uit de door de onderneming ingediende cijfers bleek dat de waarden van de aangekochte en verbruikte onderdelen identiek waren. Bovendien stemmen de gerapporteerde waarden van de aangekochte onderdelen in 2011 overeen met de waarde van de verbruikte onderdelen die wordt gemeld in het jaarverslag van de onderneming voor 2011. De cijfers betreffende aangekochte en verbruikte onderdelen die werden gemeld voor de VP en 2010 werden aanvaard zoals gedeclareerd door de onderneming. Het argument werd derhalve van de hand gewezen.
(141)
De onderneming in kwestie diende nadere uitsplitsingen van de kosten per productmodel in, waaruit bleek dat zij voldeed aan het vereiste dat de onderdelen afkomstig uit de VRC niet meer dan 60 % van de totale waarde van de onderdelen van het geassembleerde product bedragen. Deze informatie was in tegenspraak met de uitsplitsingen van de kosten per model die ter plaatse waren verzameld en geverifieerd voor geselecteerde modellen, hetgeen bevestigde dat de onderneming niet voldeed aan de drempel van 60 %. De nieuwe informatie die in dit verband door de onderneming werd ingediend, werd niet gestaafd door enig bewijs en was in wezen in tegenspraak met geverifieerde informatie. Daarom werd de informatie buiten beschouwing gelaten.
(142)
Voorts betoogde de onderneming dat zij te goeder trouw handelde, aangezien zij naar eigen zeggen voldeed aan Verordening (EG) nr. 1063/2010 van de Commissie (16) waarin de toepasselijke oorsprongsregels worden vastgelegd. In dit verband moet worden opgemerkt dat het antiontwijkingsonderzoek niet als doel heeft om na te gaan of aan de toepasselijke oorsprongsregels wordt voldaan. Deze controle werd niet verricht in de context van het huidige antiontwijkingsonderzoek, en de bewering dat aan de oorsprongsregels wordt voldaan, kan in dit geval niet worden bevestigd. Daarom sluit de beweerde nakoming van de oorsprongsregels in dit geval geenszins de mogelijkheid van ontwijking in de zin van artikel 13, lid 2, van de basisverordening uit (17). Tegen deze achtergrond wordt het argument dan ook verworpen.
(143)
Tot slot betoogde de onderneming dat de berekening van de dumpingmarge had moeten worden verricht op basis van de voor de onderneming specifieke gegevens. Dit verzoek werd aanvaard zoals aangegeven in overweging 75 en de onderneming werd hiervan op de hoogte gesteld.
(144)
Een onderneming uit Sri Lanka betwistte de relevantie van de documenten die tijdens het controlebezoek werden gevraagd en betoogde dan ook dat haar verzoek om vrijstelling niet had moeten worden verworpen. In dit verband moet worden opgemerkt dat de documenten waaruit de oorsprong blijkt van de onderdelen die worden gebruikt voor de assemblage van de naar de Unie uitgevoerde rijwielen, van groot belang zijn voor de vaststelling van de naleving van de voorwaarden van artikel 13, lid 2, onder b). Ook konden de door de onderneming ingediende gegevens, zoals vermeld in overweging 37, niet worden geverifieerd. Bovendien gaf de onderneming ter plaatse toe dat de in de VRC gekochte onderdelen niet werden vermeld in haar boekhouding en dat de naleving van de criteria van artikel 13, lid 2, van de basisverordening niet had kunnen worden vastgesteld. Daarom worden de argumenten verworpen.
(145)
Een andere onderneming uit Sri Lanka betoogde dat indien zij had geweten dat de uitvoer naar de Unie vanuit Sri Lanka kon worden onderworpen aan het antidumpingrecht zoals uitgebreid naar Sri Lanka vanaf de inleiding van het onderzoek, zij haar verzoek om vrijstelling niet zou hebben ingetrokken. Benadrukt moet echter worden dat de onderneming op het moment van de intrekking van haar verzoek om vrijstelling wordt verondersteld op de hoogte te zijn van de mogelijke toepassing van het antidumpingrechten zoals uitgebreid vanaf de datum van de registratie van invoer vanuit Sri Lanka in de Unie, d.w.z. de opening van het antiontwijkingsonderzoek. De onderneming is driemaal op de hoogte gebracht van deze consequentie, namelijk door middel van overweging 20 van de openingsverordening, tijdens een hoorzitting aan het begin van het onderzoek en tijdens het bezoek ter plaatse. Dit argument moet daarom worden afgewezen.
(146)
Een andere onderneming uit Sri Lanka diende nieuwe informatie in die zij reeds vóór het controlebezoek had moeten indienen, en gezien het vergevorderde stadium van het onderzoek kon die informatie niet meer worden geverifieerd. Voorts betoogde de onderneming dat zij alle vereiste informatie had ingediend.
(147)
Zoals vermeld in de overwegingen 39 en 40 had de onderneming niet alle gevraagde informatie ingediend om ter plaatse te worden geverifieerd. Met name bleken de cijfers die de onderneming over de inkoopwaarde van onderdelen van lokale oorsprong had verstrekt, onbetrouwbaar. Als gevolg hiervan had de nakoming van de criteria van artikel 13, lid 2, van de basisverordening niet kunnen worden vastgesteld.
(148)
Bovendien klaagde de onderneming over onregelmatigheden tijdens het bezoek ter plaatse wat de duur ervan en de gebruikte talen betreft. In dit verband moet worden opgemerkt dat de onderneming recentelijk was opgericht en dat daarom slechts één dag controle was gepland. De controle nam een hele werkdag in beslag. Aan het einde van het controlebezoek verzocht de onderneming niet om extra informatie te mogen indienen die zij niet tijdens de controle had kunnen verschaffen.
(149)
Voorts werd de onderneming voorafgaand aan de controle ter plaatse meegedeeld dat de controle in het Engels zou plaatsvinden en de partij heeft hiertegen geen bezwaar gemaakt. Bovendien werd de Commissie tijdens de controle ter plaatse vergezeld door een tolk om eventuele taalproblemen op te lossen. Tot slot moet worden benadrukt dat de meeste documenten die de onderneming tijdens het controlebezoek heeft ingediend in het Engels waren, met inbegrip van de boekhoudkundige documenten.
(150)
Gezien bovenstaande overwegingen worden de argumenten van de onderneming afgewezen,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
1. Gezien het doel van deze verordening wordt het definitieve antidumpingrecht dat geldt voor „alle andere ondernemingen” dat bij artikel 1, lid 2, van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 990/2011 is ingesteld op tweewielige en andere rijwielen (met inbegrip van bakfietsen, maar exclusief eenwielers), zonder motor, van oorsprong uit de Volksrepubliek China, uitgebreid tot tweewielige en andere rijwielen (met inbegrip van bakfietsen, maar exclusief eenwielers), zonder motor, verzonden uit Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië, al dan niet aangegeven als van oorsprong uit Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië, momenteel ingedeeld onder de GN-codes 8712 00 30 en ex 8712 00 70 (Taric-codes 8712003010 en 8712007091), uitgezonderd die welke door onderstaande ondernemingen zijn geproduceerd:
Land
Onderneming
Aanvullende Taric-code
Indonesië
P.T. Insera Sena, 393 Jawa Street, Buduran, Sidoarjo 61252, Indonesië
B765
PT Wijaya Indonesia Makmur Bicycle Industries (Wim Cycle), Raya Bambe KM. 20, Driyorejo, Gresik 61177, Jawa Timur, Indonesië
B766
P.T. Terang Dunia Internusa, (United Bike), Jl. Anggrek Neli Murni 114 Slipi, 11480, Jakarta Barat, Indonesië
B767
Sri Lanka
Asiabike Industrial Limited, No 114, Galle Road, Henamulla, Panadura, Sri Lanka
B768
BSH Ventures (Private) Limited, No. 84, Campbell Place, Colombo-10, Sri Lanka
B769
Samson Bikes (Pvt) Ltd, Colombo, Sri Lanka
B770
Tunesië
Euro Cycles SA, Zone Industrielle Kelaa Kebira, 4060, Sousse, Tunesië
B771
2. De vrijstellingen die aan de specifiek in lid 1 van dit artikel genoemde ondernemingen zijn verleend of die overeenkomstig artikel 2, lid 2, van deze verordening door de Commissie zijn verleend, gelden alleen indien een geldige handelsfactuur die voldoet aan de in de bijlage bij deze verordening vermelde vereisten, aan de douaneautoriteiten van de lidstaten wordt overgelegd. Indien een dergelijke factuur niet wordt overgelegd, geldt het bij lid 1 van dit artikel ingestelde antidumpingrecht.
3. Het bij lid 1 van dit artikel uitgebreide recht wordt geïnd op ingevoerde producten verzonden uit Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië, al dan niet aangegeven als van oorsprong uit Indonesië, Maleisië, Sri Lanka en Tunesië, die zijn geregistreerd overeenkomstig artikel 2 van Verordening (EU) nr. 875/2012 en artikel 13, lid 3, en artikel 14, lid 5, van Verordening (EG) nr. 1225/2009, uitgezonderd die welke door de in lid 1 genoemde ondernemingen zijn geproduceerd.
4. Tenzij anders vermeld, zijn de geldende bepalingen inzake douanerechten van toepassing.
Artikel 2
1. Verzoeken om vrijstelling van het bij artikel 1 uitgebreide recht moeten schriftelijk worden ingediend in een van de officiële talen van de Europese Unie en moeten zijn ondertekend door een persoon die gemachtigd is om de entiteit die om de vrijstelling verzoekt, te vertegenwoordigen. Het verzoek moet aan het onderstaande adres worden gestuurd:
Europese Commissie
Directoraat-generaal Handel
Directoraat H
Kamer: N-105 08/20
1049 Brussel
BELGIË
Fax +32 22956505
2. Overeenkomstig artikel 13, lid 4, van Verordening (EG) nr. 1225/2009 kan de Commissie, na raadpleging van het Raadgevend Comité, de invoer van ondernemingen die de bij Uitvoeringsverordening (EU) nr. 990/2011 ingestelde antidumpingmaatregelen niet ontwijken, bij besluit vrijstellen van het bij artikel 1 van deze verordening uitgebreide recht.
Artikel 3
De douaneautoriteiten wordt de opdracht gegeven de bij artikel 2 van Verordening (EU) nr. 875/2012 ingestelde registratie van de invoer te beëindigen.
Artikel 4
Deze verordening treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 29 mei 2013.