NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 576/2013
ze dne 12. června 2013
o neobchodních přesunech zvířat v zájmovém chovu a o zrušení nařízení (ES) č. 998/2003
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 a čl. 168 odst. 4 písm. b) této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 998/2003 (3) stanoví veterinární podmínky pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu z jednoho členského státu do jiného nebo ze třetích zemí do členských států, jakož i kontroly těchto přesunů. Jeho cílem je v rámci těchto neobchodních přesunů zajistit dostatečnou úroveň bezpečnosti s ohledem na rizika pro veřejné zdraví a zdraví zvířat a odstranit veškeré neodůvodněné překážky bránící těmto přesunům.
(2)
V prohlášení připojeném k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 438/2010 ze dne 19. května 2010, kterým se mění nařízení (ES) č. 998/2003 o veterinárních podmínkách pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu (4), se Komise zavázala, že navrhne úplnou revizi nařízení (ES) č. 998/2003, zejména pak pokud jde o ustanovení týkající se aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů. V důsledku vstupu Smlouvy o fungování Evropské unie v platnost je proto třeba uvést pravomoci svěřené Komisi nařízením (ES) č. 998/2003 do souladu s články 290 a 291 uvedené smlouvy. S přihlédnutím k počtu změn, které musí být u veterinárních podmínek stanovených nařízením (ES) č. 998/2003 učiněny, a za účelem zajištění dostatečné srozumitelnosti a přístupnosti těchto podmínek pro řadového občana by mělo být uvedené nařízení zrušeno a nahrazeno tímto nařízením.
(3)
Toto nařízení by mělo stanovit seznam druhů zvířat, u kterých by měly být uplatňovány harmonizované veterinární podmínky, pokud jsou zvířata těchto druhů chována v zájmovém chovu a pokud dochází k jejich neobchodnímu přesunu. Při vytváření tohoto seznamu je třeba vzít v úvahu jejich vnímavost ke vzteklině nebo jejich úlohu v epidemiologii vztekliny.
(4)
Směrnice Rady 92/65/EHS ze dne 13. července 1992 o veterinárních předpisech pro obchod se zvířaty, spermatem, vajíčky a embryi uvnitř Společenství a jejich dovoz do Společenství, pokud se na ně nevztahují zvláštní veterinární předpisy Společenství uvedené v příloze A oddíle I směrnice 90/425/EHS (5), stanoví mimo jiné veterinární podmínky pro obchodování se psy, kočkami a fretkami a jejich dovoz, neboť se jedná o zvířata vnímavá ke vzteklině. Protože jsou zvířata těchto druhů rovněž chována v zájmovém chovu a často doprovázejí svého majitele nebo oprávněnou osobu během neobchodních přesunů uvnitř Unie a do Unie, mělo by toto nařízení stanovit veterinární podmínky pro neobchodní přesuny těchto druhů do členských států. Tyto druhy by měly být uvedeny v části A přílohy I tohoto nařízení.
(5)
Podobně by měl být vytvořen právní rámec pro veterinární podmínky pro neobchodní přesuny zvířat těch druhů, které nejsou náchylné ke vzteklině nebo představují bezvýznamné riziko z hlediska epidemiologie vztekliny a na něž by se, pokud by nebyla chována v zájmovém chovu, vztahovaly jiné právní předpisy Unie, včetně právních předpisů pro zvířata určená k výrobě potravin. Tyto druhy by měly být uvedeny v části B přílohy I.
(6)
Seznam v části B přílohy I by měl zahrnovat bezobratlé s výjimkou včel a čmeláků, na něž se vztahuje směrnice 92/65/EHS, a měkkýšů a korýšů, na něž se vztahuje směrnice Rady 2006/88/ES ze dne 24. října 2006 o veterinárních požadavcích na živočichy pocházející z akvakultury a produkty akvakultury a o prevenci a tlumení některých nákaz vodních živočichů (6). Měl by rovněž zahrnovat okrasné vodní živočichy chované v nekomerčních akváriích, již jsou vyjmuti z oblasti působnosti směrnice 2006/88/ES, jakož i obojživelníky a plazy.
(7)
Seznam v části B přílohy I by měl dále zahrnovat všechny druhy ptáků kromě těch, na které se vztahuje směrnice Rady 2009/158/ES ze dne 30. listopadu 2009 o veterinárních podmínkách pro obchod s drůbeží a násadovými vejci uvnitř Společenství a jejich dovoz ze třetích zemí (7), hlodavce a králíky jiné než ty, kteří jsou určeni k produkci potravin a definováni v příloze I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (8).
(8)
V zájmu jednotnosti práva Unie by však až do doby, než budou stanovena pravidla Unie pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I z jednoho členského státu do jiného nebo z určitého území či třetí země do členského státu, mělo být možné uplatňovat na tyto přesuny vnitrostátní pravidla za předpokladu, že nejsou přísnější než pravidla pro přesuny pro obchodní účely.
(9)
Zvířata druhů uvedených v části B přílohy I tohoto nařízení mohou náležet ke druhům vyžadujícím zvláštní ochranu, a proto by uplatňováním tohoto nařízení nemělo být dotčeno nařízení Rady (ES) č. 338/97 ze dne 9. prosince 1996 o ochraně druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s nimi (9).
(10)
S cílem jasně rozlišit mezi pravidly pro neobchodní přesuny a pravidly pro obchod se psy, kočkami a fretkami, na které se vztahují veterinární podmínky směrnice 92/65/EHS, a pro jejich dovoz ze třetích zemí do Unie by toto nařízení nemělo definovat pouze pojem zvířete v zájmovém chovu, ale také pojem neobchodního přesunu zvířete v zájmovém chovu, během nějž toto zvíře doprovází svého majitele nebo oprávněnou osobu. Zkušenosti ukazují, že není vždy možné zajistit, aby zvíře v zájmovém chovu bylo během neobchodního přesunu v každém okamžiku v bezprostřední blízkosti majitele nebo oprávněné osoby. V řádně odůvodněných a doložených případech by se mělo mít za to, že zvíře v zájmovém chovu doprovází svého majitele nebo oprávněnou osobu i tehdy, kdy neobchodní přesun tohoto zvířete následuje nebo předchází o nejvýše pět dnů pohyb jeho majitele nebo oprávněné osoby nebo probíhá na jiném místě než pohyb jeho majitele nebo oprávněné osoby.
(11)
Zkušenosti s uplatňováním stávajících pravidel ukazují, že obchod se zvířaty v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I a jejich dovoz ze třetích zemí do Unie mohou být podvodně vydávány za neobchodní přesun. S cílem zabránit těmto praktikám, které mohou představovat riziko pro zdraví zvířat, by toto nařízení mělo stanovit maximální počet zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, která mohou doprovázet svého majitele nebo oprávněnou osobu. Za určitých stanovených podmínek by však mělo být možné tento maximální počet překročit. Dále by mělo být upřesněno, že pokud stanovené podmínky nebudou splněny a pokud počet zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I tohoto nařízení přesáhne stanovený maximální počet, budou se na tato zvířata vztahovat příslušná ustanovení směrnice 92/65/EHS a směrnice 90/425/EHS (10) nebo směrnice 91/496/EHS (11).
(12)
Nařízení (ES) č. 998/2003 stanoví, že během přechodného období mají být zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v částech A a B přílohy I považována za identifikovaná, pokud jsou opatřena buď zřetelně čitelným tetováním, nebo elektronickým systémem identifikace („transpondérem“). Toto nařízení by proto mělo stanovit pravidla pro označování zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I tohoto nařízení po uplynutí přechodného období dne 3. července 2011.
(13)
Aplikace transpondéru je invazivní zákrok a k jeho provedení je třeba určitá kvalifikace. Proto by ji měla provádět pouze osoba s náležitou kvalifikací. Pokud členský stát povolí, aby transpondéry aplikovaly osoby jiné než veterinární lékaři, měl by stanovit pravidla týkající se minimálních kvalifikačních předpokladů, které musí tyto osoby splňovat.
(14)
Příloha Ia nařízení (ES) č. 998/2003 stanoví technické požadavky na identifikaci zvířat v zájmovém chovu prostřednictvím transpondérů. Tyto technické požadavky odpovídají mezinárodně uznávaným normám a měly by být bez podstatných změn stanoveny v příloze II tohoto nařízení.
(15)
Pro účely ochrany veřejného zdraví a zdraví zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v příloze I by v tomto nařízení měla být stanovena možnost přijmout preventivní zdravotní opatření proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina. Tato opatření by měla být založena na ověřených vědeckých informacích a uplatňována úměrně riziku pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat spojenému s neobchodními přesuny těch zvířat v zájmovém chovu, která by mohla být těmito nákazami nebo infekcemi postižena. Opatření by měla zahrnovat pravidla kategorizace členských států nebo jejich částí, postupy, podle kterých by členské státy, které vyžadují uplatňování preventivních zdravotních opatření, měly průběžně zdůvodňovat opodstatnění těchto opatření, podmínky pro uplatňování a zaznamenávání preventivních zdravotních opatření a případně podmínky, za kterých nemusí být tato opatření výjimečně uplatněna. Prováděcí akt přijatý na základě tohoto nařízení by proto měl stanovit seznam členských států nebo jejich částí kategorizovaných podle příslušných pravidel.
(16)
Očkovací látky proti vzteklině podané zvířatům v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I před dosažením věku tří měsíců nemusí vzhledem k interferenci mateřských protilátek vyvolat ochrannou imunitní reakci. Z tohoto důvodu výrobci očkovacích látek doporučují mladá zvířata v zájmovém chovu před dosažením tohoto věku neočkovat. Aby bylo možné povolit neobchodní přesuny mladých zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, jež nebyla proti vzteklině očkována, nebo jež očkována byla, ale dosud nezískala ochrannou imunitu vůči vzteklině, mělo by toto nařízení stanovit přijetí určitých preventivních opatření a členským státům umožnit, aby v případě dodržení těchto opatření vstup těchto mladých zvířat na své území povolily.
(17)
V zájmu zjednodušení podmínek pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I mezi členskými státy s rovnocenným příznivým statusem, pokud jde o vzteklinu, by toto nařízení mělo rovněž stanovit možnost výjimky z požadavků na očkování proti vzteklině. Tato výjimka by měla být umožněna na společnou žádost dotyčných členských států. Měla by být založena na ověřených vědeckých informacích a měla by být uplatňována úměrně riziku pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat spojenému s neobchodními přesuny zvířat, která by mohla být vzteklinou nakažena. Členské státy nebo jejich části, které tyto výjimky využívají, by měly být uvedeny v prováděcím aktu přijatém na základě tohoto nařízení.
(18)
Země a území uvedené v oddíle 2 části B přílohy II nařízení (ES) č. 998/2003 uplatňují pravidla rovnocenná pravidlům, která uplatňují členské státy, zatímco země a území uvedené v části C přílohy II uvedeného nařízení splňují kritéria stanovená v článku 10 uvedeného nařízení. Tyto seznamy by měly být bez podstatných změn stanoveny prováděcím aktem přijatým na základě tohoto nařízení.
(19)
Pro zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I by měl být dále v prováděcím aktu přijatém na základě tohoto nařízení stanoven seznam území nebo třetích zemí, které uplatňují pravidla, jejichž obsah a účinek jsou stejné jako v případě pravidel stanovených v tomto nařízení.
(20)
Nařízení (ES) č. 998/2003 stanoví určité požadavky na neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu mezi členskými státy nebo ze zemí či území uvedených v oddíle 2 části B a v části C přílohy II uvedeného nařízení. Tyto požadavky zahrnují platné očkování proti vzteklině prováděné u daných zvířat v zájmovém chovu očkovacími látkami, jež splňují minimální normy stanovené v příslušné kapitole Příručky norem pro diagnostické testy a očkovací látky pro suchozemská zvířata Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE) nebo jimž byla udělena registrace v souladu se směrnicí 2001/82/ES (12) nebo s nařízením (ES) č. 726/2004 (13). Ukázalo se, že tyto očkovací látky jsou při ochraně zvířat proti vzteklině účinné a jsou jedním z požadavků týkajících se platnosti očkování proti vzteklině uvedených v příloze Ib nařízení (ES) č. 998/2003. Tyto požadavky by bez podstatných změn měly být stanoveny v příloze III tohoto nařízení.
(21)
Nařízení (ES) č. 998/2003 stanoví přísnější veterinární podmínky pro zvířata v zájmovém chovu, jež jsou přemisťována ze zemí či území jiných než těch, které jsou uvedeny v části C přílohy II uvedeného nařízení, do členských států. Tyto požadavky zahrnují kontroly účinnosti očkování proti vzteklině u jednotlivých zvířat sérologickým testem prokazujícím titr protilátek prováděným v laboratoři schválené v souladu s rozhodnutím Rady 2000/258/ES ze dne 20. března 2000 o určení zvláštního institutu odpovědného za stanovení kritérií nezbytných pro normalizaci sérologických testů pro sledování účinnosti očkovacích látek proti vzteklině (14). Uvedený požadavek by proto měl být zachován v příloze IV tohoto nařízení a současně by měla být stanovena podmínka, že test by měl být proveden v souladu s postupy stanovenými v příslušné kapitole Příručky týkající se norem pro diagnostické testy a očkovací látky pro suchozemská zvířata Světové organizace pro zdraví zvířat.
(22)
Pro ověřování souladu s tímto nařízením jsou nezbytné identifikační doklady provázející zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, jež jsou v rámci neobchodních přesunů přemisťována do členských států. Toto nařízení by proto mělo stanovit podmínky pro vystavování těchto identifikačních dokladů a požadavky na jejich obsah, platnost, bezpečnostní prvky, formát a grafickou úpravu.
(23)
Toto nařízení by mělo členským státům umožnit, aby na své území povolily v rámci neobchodního přesunu přemisťovat zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, která jsou provázena identifikačním dokladem vystaveným na určitém území nebo ve třetí zemi, která uplatňuje pravidla, jejichž obsah a účinek jsou stejné jako v případě pravidel uplatňovaných členskými státy. Mělo by rovněž členským státům umožnit, aby na své území povolily v rámci neobchodního přesunu přemisťovat po pohybu na určité území nebo v třetí zemi ta zvířata v zájmovém chovu, která jsou provázena identifikačním dokladem vystaveným v některém členském státě, za předpokladu, že podmínky pro návrat z těchto území nebo třetích zemí jsou splněny dříve, než zvíře opustí Unii.
(24)
Toto nařízení by rovněž mělo členským státům umožnit, aby v případě nezbytného naléhavého odjezdu majitele, například z důvodu náhlé přírodní katastrofy, politických nepokojů nebo jiného případu vyšší moci týkajícího se majitele, povolily přivézt přímo na své území zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v příloze I, která nesplňují podmínky stanovené v tomto nařízení, za předpokladu, že žádost o povolení byla podána předem, že členský stát určení toto povolení udělil a že za účelem splnění podmínek stanovených v tomto nařízení budou zvířata po vymezenou dobu v izolaci pod úředním dohledem. I přes nutnost takového naléhavého odjezdu jsou tato povolení nezbytná vzhledem k rizikům pro zdraví zvířat vyplývajícím ze skutečnosti, že do Unie vstoupí zvíře v zájmovém chovu, které nesplňuje podmínky stanovené v tomto nařízení.
(25)
Na veterinární kontroly zvířat v zájmovém chovu provázejících cestující v rámci neobchodních přesunů se nevztahují směrnice 90/425/EHS a směrnice 91/496/EHS.
(26)
Aby členské státy mohly ověřit soulad s tímto nařízením a přijmout nezbytná opatření, mělo by toto nařízení stanovit pro osoby provázející zvířata v zájmovém chovu povinnost předložit požadovaný identifikační doklad při jakémkoli neobchodním přesunu zvířete v zájmovém chovu do členského státu a stanovit rovněž odpovídající kontroly dokladů i totožnosti zvířat v zájmovém chovu, která provázejí svého majitele během neobchodního přesunu z jednoho členského státu do jiného nebo z určitých území nebo třetích zemí do členského státu.
(27)
Členským státům by toto nařízení rovněž mělo stanovit povinnost provádět na určených místech vstupu systematické kontroly dokladů a totožnosti zvířat v zájmovém chovu, která provázejí svého majitele během neobchodního přesunu z určitých území nebo třetích zemí do členského státu. Tyto kontroly by měly zohlednit příslušné zásady nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (15). V případech, kdy je to nezbytné pro účely dalších přesunů do jiných členských států, by členské státy měly mít povinnost zaznamenávat kontroly do identifikačního dokladu, aby tak bylo možné podle data těchto kontrol určit dobu platnosti identifikačního dokladu.
(28)
Kromě toho by toto nařízení mělo stanovit ochranná opatření pro účely řešení rizik pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat, která jsou s neobchodními přesuny zvířat v zájmovém chovu spojena.
(29)
S cílem poskytnout občanům jasné a dostupné informace o pravidlech, která platí pro vstup zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v příloze I na území Unie v rámci neobchodního přesunu, by členské státy měly mít povinnost tyto informace, zejména příslušná ustanovení vnitrostátních právních předpisů, zpřístupnit veřejnosti.
(30)
Za účelem zajištění řádného uplatňování tohoto nařízení by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o druhově specifické požadavky na označování zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I a druhově specifická preventivní zdravotní opatření proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina, které postihují druhy uvedené v příloze I, dále přijímat pravidla pro omezení počtu zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I, jež provázejí svého majitele v rámci neobchodního přesunu, jakož i změny příloh II až IV. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(31)
Dále by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty postupem pro naléhavé případy v řádně odůvodněných případech rizika pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat, pokud jde o preventivní zdravotní opatření proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina, kterými by mohla být postižena zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v příloze I.
(32)
S cílem zajistit jednotné podmínky pro provádění tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o seznam členských států nebo jejich částí, které mají rovnocenný příznivý statut z hlediska vztekliny a které jsou oprávněny uzavírat vzájemné dohody ke stanovení výjimek z určitých podmínek pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu, seznam členských států kategorizovaných v souladu s pravidly týkajícími se preventivních zdravotních opatření proti nákazám a infekcím jiným než vzteklina, seznamy území a třetích zemí stanovené za účelem výjimek z určitých podmínek pro neobchodní přesuny, vzor identifikačních dokladů, které musí během neobchodního přesunu z jednoho členského státu do jiného nebo z určitého území či třetí země do členského státu provázet zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v příloze I, pravidla týkající se formátu, grafické úpravy a jazyků podepisovaných prohlášení a ochranná opatření v případě výskytu nebo šíření vztekliny nebo nákazy či infekce jiných než vzteklina. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (16).
(33)
Komise by měla přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, jimiž aktualizuje seznam členských států nebo jejich částí s rovnocenným příznivým statusem z hlediska vztekliny oprávněných uzavírat vzájemné dohody ke stanovení výjimek z určitých podmínek pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu, seznam území nebo třetích zemí stanovený pro účely výjimek z určitých podmínek pro neobchodní přesuny a ochranná opatření v případě výskytu nebo šíření vztekliny nebo nákazy či infekce jiné než vzteklina, je-li to nezbytné v závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech týkajících se zdraví zvířat a veřejného zdraví.
(34)
V řadě členských států byly zjištěny určité nedostatky při dodržování pravidel stanovených v nařízení (ES) č. 998/2003. Členské státy by proto měly stanovit sankce za porušování tohoto nařízení.
(35)
Rozhodnutí Komise 2003/803/ES ze dne 26. listopadu 2003, kterým se stanoví vzorový pas pro přesuny psů, koček a fretek uvnitř Společenství (17), zavádí vzorový pas pro přesun některých zvířat v zájmovém chovu, totiž psů, koček a fretek, mezi členskými státy podle nařízení (ES) č. 998/2003. S cílem omezit administrativní a finanční zátěž majitelů těchto zvířat by identifikační doklady vystavené v souladu se vzorovým pasem měly za určitých podmínek zůstat platné po celou dobu života zvířete v zájmovém chovu.
(36)
Prováděcí rozhodnutí Komise 2011/874/EU ze dne 15. prosince 2011, kterým se stanoví seznam třetích zemí a území, z nichž je povolen dovoz psů, koček a fretek a neobchodní přesuny více než pěti psů, koček a fretek do Unie, a vzorová osvědčení pro dovoz a neobchodní přesuny uvedených zvířat do Unie (18), zavádí vzorové zdravotní osvědčení prokazující soulad s nařízením (ES) č. 998/2003 pro neobchodní přesun nejvýše pěti psů, koček nebo fretek do Unie. Za účelem zajištění hladkého přechodu k novým pravidlům stanoveným v tomto nařízení by s výhradou určitých podmínek mělo toto vzorové osvědčení zůstat v platnosti.
(37)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž stanovení veterinárních podmínek pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v příloze I s cílem zabránit rizikům pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat vyplývajícím z těchto přesunů nebo tato rizika minimalizovat, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(38)
S cílem zajistit souběžné zveřejnění tohoto nařízení a prováděcích aktů, jimiž se stanoví seznamy území a třetích zemí za účelem odchylek od určitých podmínek pro neobchodní přesuny, vzor identifikačních dokladů, které musí během neobchodního přesunu z jednoho členského státu do jiného nebo z určitého území či třetí země do členského státu provázet zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v příloze I, a pravidla týkající se formátu, grafické úpravy a jazyků podepisovaných prohlášení, by toto nařízení mělo vstoupit v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví veterinární podmínky pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu a pravidla pro kontrolu toho, zda jsou při těchto přesunech uvedené podmínky dodržovány.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu z jednoho členského státu do jiného nebo z určitého území či třetí země do členského státu.
2. Tímto nařízením nejsou dotčeny:
a)
nařízení (ES) č. 338/97;
b)
žádná vnitrostátní opatření přijatá, zveřejněná a zpřístupněná veřejnosti členskými státy, jejichž cílem je omezit přesuny některých druhů nebo plemen zvířat v zájmovém chovu na základě jiných hledisek, než je zdraví zvířat.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„neobchodním přesunem“ přesun, jehož cílem není prodej ani převod vlastnictví zvířete v zájmovém chovu;
b)
„zvířetem v zájmovém chovu“ zvíře některého z druhů uvedených v příloze I, které po celou dobu neobchodního přesunu provází svého majitele nebo oprávněnou osobu a ten za ně během tohoto přesunu zůstává odpovědný;
c)
„majitelem“ fyzická osoba uvedená jako majitel v identifikačním dokladu;
d)
„oprávněnou osobou“ fyzická osoba, kterou majitel písemně zmocnil, aby jeho jménem provedla neobchodní přesun zvířete v zájmovém chovu;
e)
„transpondérem“ pasivní radiofrekvenční identifikační zařízení pouze pro odečítání;
f)
„identifikačním dokladem“ doklad vyhotovený v souladu se vzorem stanoveným prováděcími akty přijatými na základě tohoto nařízení, jenž umožňuje jednoznačnou identifikaci zvířete v zájmovém chovu a kontrolu souladu jeho nákazového statusu s tímto nařízením;
g)
„schváleným veterinárním lékařem“ veterinární lékař schválený příslušným orgánem pro výkon určitých činností v souladu s tímto nařízením nebo s akty přijatými na jeho základě;
h)
„úředním veterinárním lékařem“ veterinární lékař jmenovaný příslušným orgánem;
i)
„kontrolou dokladů“ ověření identifikačního dokladu, který provází zvíře v zájmovém chovu;
j)
„kontrolou totožnosti“ ověření toho, zda se identifikační doklad týká příslušného zvířete v zájmovém chovu a tam, kde je to vhodné, ověření přítomnosti a správnosti označení;
k)
„místem vstupu“ prostor určený členskými státy pro účely kontrol uvedených v čl. 34 odst. 1.
Článek 4
Obecné povinnosti
Neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu, která splňují veterinární podmínky stanovené v tomto nařízení, nelze zakázat, omezovat nebo ztěžovat z veterinárních důvodů jiných než těch, které vyplývají z uplatňování tohoto nařízení.
Článek 5
Maximální počet zvířat v zájmovém chovu
1. Maximální počet zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, která mohou během jednoho neobchodního přesunu doprovázet majitele či oprávněnou osobu, nesmí být vyšší než pět.
2. Odchylně od odstavce 1 může být maximální počet zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I vyšší než pět, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
účelem neobchodního přesunu těchto zvířat je účast na soutěžích, výstavách nebo sportovních akcích či přípravě na tyto akce;
b)
majitel nebo oprávněná osoba předloží písemné potvrzení dokládající, že tato zvířata jsou přihlášena k účasti na některé z akcí uvedených v písmenu a) nebo jsou registrována u sdružení pořádajícího takové akce;
c)
tato zvířata jsou starší šesti měsíců.
3. Členské státy mohou vykonávat běžné namátkové kontroly, jejichž cílem je ověřit správnost informací předložených v souladu s odst. 2 písm. b).
4. Je-li maximální počet zvířat v zájmovém chovu uvedený v odstavci 1 překročen a podmínky uvedené v odstavci 2 nejsou splněny, musí tato zvířata splňovat veterinární podmínky stanovené pro dotčené druhy ve směrnici 92/65/EHS a členské státy zajistí, aby u těchto zvířat byly provedeny veterinární kontroly stanovené ve směrnici 90/425/EHS nebo 91/496/EHS, podle okolností.
5. S cílem zabránit tomu, aby byly obchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I podvodně vydávány za neobchodní přesuny, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 39, jimiž stanoví pravidla pro určování maximálního počtu zvířat v zájmovém chovu uvedených druhů, která mohou během jednoho neobchodního přesunu doprovázet majitele nebo oprávněnou osobu.
6. Do 29. června 2018 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto článku. V případě potřeby Komise navrhne na základě této zprávy změny tohoto nařízení.
KAPITOLA II
PODMÍNKY PRO NEOBCHODNÍ PŘESUNY ZVÍŘAT V ZÁJMOVÉM CHOVU Z JEDNOHO ČLENSKÉHO STÁTU DO JINÉHO ČLENSKÉHO STÁTU
ODDÍL 1
Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I
Článek 6
Podmínky pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I
Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I smějí být přemisťována z jednoho členského státu do jiného členského státu, pouze pokud splňují všechny tyto podmínky:
a)
jsou označena v souladu s čl. 17 odst. 1;
b)
byla očkována proti vzteklině v souladu s požadavky na platnost stanovenými v příloze III;
c)
vyhovují veškerým preventivním zdravotním opatřením proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina přijatým podle čl. 19 odst. 1;
d)
jsou provázena identifikačním dokladem řádně vyplněným a vystaveným v souladu s článkem 22.
Článek 7
Výjimka z povinného očkování proti vzteklině pro mladá zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I
1. S výhradou odstavce 2 mohou členské státy odchylně od čl. 6 písm. b) povolit, aby na jejich území byla v rámci neobchodního přesunu z jiného členského státu přemístěna zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, která jsou:
a)
buď mladší dvanácti týdnů a nebyla očkována proti vzteklině;
b)
nebo ve věku mezi dvanácti a šestnácti týdny a byla očkována proti vzteklině, ale ještě nesplňují požadavky na platnost uvedené v bodě 2 písm. e) přílohy III.
2. Povolení uvedené v odstavci 1 lze udělit, pouze pokud:
a)
buď majitel, nebo oprávněná osoba předloží podepsané prohlášení, že daná zvířata v zájmovém chovu nepřišla od narození až do okamžiku neobchodního přesunu do styku s volně žijícími zvířaty druhů vnímavých ke vzteklině;
b)
nebo jsou daná zvířata v zájmovém chovu přemisťována společně se svou matkou, na které jsou dosud závislá, a z identifikačního dokladu provázejícího jejich matku vyplývá, že před jejich narozením byla očkována proti vzteklině v souladu s požadavky na platnost stanovenými v příloze III.
3. Komise může prostřednictvím prováděcího aktu přijmout pravidla týkající se formátu, grafické úpravy a jazyků prohlášení uvedených v odst. 2 písm. a) tohoto článku. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
Článek 8
Výjimka z povinného očkování proti vzteklině pro zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I
1. Výjimkou z čl. 6 písm. b) může být postupem podle odstavce 2 a na společnou žádost dotčených členských států povoleno, aby se mezi členskými státy nebo jejich částmi uskutečnil přímý neobchodní přesun zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, která nebyla očkována proti vzteklině.
2. Komise přijme prostřednictvím prováděcího aktu seznam členských států, které jsou oprávněny uzavírat vzájemné dohody ke stanovení výjimek z čl. 6 písm. b) v souladu s odstavcem 1 tohoto článku. Na tomto seznamu jsou uvedeny části těch členských států, na které se může výjimka vztahovat.
3. Aby byly členské státy mající zájem o takovou vzájemnou dohodu zařazeny na seznam uvedený v odstavci 2, podají Komisi společnou žádost, včetně podrobného znění návrhu dohody, jejímž prostřednictvím mohou s přihlédnutím k postupům stanoveným v Kodexu zdraví suchozemských živočichů Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE) pro účely vlastního prohlášení, že daná země nebo dané území je prosté vztekliny, prokázat, že splňují alespoň tyto podmínky:
a)
žádající členské státy mají zavedeny systémy průběžného sledování a ohlašování vztekliny;
b)
žádající členské státy nebo části jejich území, které jsou předmětem žádosti, byly na základě systémů uvedených v písmenu a) nejméně ve dvou letech předcházejících podání společné žádosti prosté vztekliny a není známo, že by na území dotčených členských států nebo jejich částí byla vzteklina zjištěna u divokých zvířat;
c)
žádající členské státy mají zavedena účinná a účelná kontrolní opatření s cílem zabránit zavlečení vztekliny na jejich území a jejímu šíření;
d)
uplatňování výjimky z čl. 6 písm. b) je odůvodněné a úměrné rizikům pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat souvisejícím s přímým neobchodním přesunem neočkovaných zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I z jednoho ze žádajících členských států do jiného nebo části jeho území.
Společná žádost musí obsahovat dostatečné, spolehlivé a vědecky ověřené informace.
4. Pozbude-li v důsledku změny okolností uvedených v odstavci 3 uplatňování výjimky opodstatnění, Komise prostřednictvím prováděcího aktu vyškrtne členské státy ze seznamu uvedeného v odstavci 2, a to buď ve vztahu k celému jejich území nebo jeho části.
5. Prováděcí akty uvedené v odstavcích 2 a 4 se přijímají přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
6. V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech týkajících se rizika pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat přijme Komise postupem podle čl. 41 odst. 3 okamžitě použitelné prováděcí akty, kterými aktualizuje seznam členských států nebo jejich částí uvedený v odstavci 2 tohoto článku.
ODDÍL 2
Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I
Článek 9
Podmínky pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I
1. Pokud Komise přijala akt v přenesené pravomoci podle čl. 19 odst. 1 týkající se zvířat v zájmovém chovu některého z druhů uvedených v části B přílohy I, musí neobchodní přesuny těchto zvířat z jednoho členského státu do jiného splňovat podmínky stanovené v odstavci 2 tohoto článku.
2. Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v odstavci 1 smějí být přemístěna z jednoho členského státu do jiného pouze tehdy, pokud splňují tyto podmínky:
a)
jsou označena nebo popsána v souladu s požadavky stanovenými podle čl. 17 odst. 2;
b)
vyhovují veškerým preventivním zdravotním opatřením proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina, která byla stanovena podle čl. 19 odst. 1;
c)
jsou provázena identifikačním dokladem řádně vyplněným a vystaveným v souladu s článkem 29.
3. Do přijetí příslušných aktů v přenesené pravomoci uvedených v odstavci 1 mohou členské státy na neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I z jiného členského státu na své území uplatňovat vnitrostátní pravidla, pokud:
a)
jsou uplatňována úměrně riziku pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat souvisejícímu s neobchodními přesuny zvířat v zájmovém chovu těchto druhů a
b)
nejsou přísnější než pravidla, která se používají pro obchod se zvířaty těchto druhů v souladu se směrnicí 92/65/EHS nebo 2006/88/ES.
KAPITOLA III
PODMÍNKY PRO NEOBCHODNÍ PŘESUNY ZVÍŘAT V ZÁJMOVÉM CHOVU Z URČITÉHO ÚZEMÍ NEBO TŘETÍ ZEMĚ DO ČLENSKÉHO STÁTU
ODDÍL 1
Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I
Článek 10
Podmínky pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I
1. Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I smějí být přemisťována z určitého území nebo třetí země do členského státu, pouze pokud splňují tyto podmínky:
a)
jsou označena v souladu s čl. 17 odst. 1;
b)
byla očkována proti vzteklině v souladu s požadavky na platnost stanovenými v příloze III;
c)
byla podrobena sérologickému testu prokazujícímu titr protilátek proti vzteklině, jenž splňuje požadavky na platnost podle přílohy IV;
d)
vyhovují veškerým preventivním zdravotním opatřením proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina, která byla stanovena podle čl. 19 odst. 1, a
e)
jsou provázena identifikačním dokladem řádně vyplněným a vystaveným v souladu s článkem 26.
2. Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I smějí být přemístěna z určitého území nebo třetí země jiných než těch, které jsou uvedeny na seznamu podle čl. 13 odst. 1, do členského státu pouze přes jedno z míst vstupu uvedených na seznamu podle čl. 34 odst. 3.
3. Odchylně od odstavce 2 mohou členské státy povolit, aby registrovaní vojenští nebo hledací a záchranářští psi byli přemístěni přes jiné místo, než je místo vstupu, pokud:
a)
majitel nebo oprávněná osoba předem požádali o povolení a členský stát je udělil a
b)
tito psi jsou v souladu s čl. 34 odst. 2 podrobeni kontrole splnění podmínek na místě k tomu určeném příslušným orgánem a v souladu s podmínkami stanovenými v povolení uvedeném v písmenu a) tohoto odstavce.
Článek 11
Výjimka z povinného očkování proti vzteklině pro mladá zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I
1. S výhradou odstavce 2 mohou členské státy odchylně od čl. 10 odst. 1 písm. b) povolit, aby na jejich území byla v rámci neobchodního přesunu přemístěna z území nebo třetích zemí uvedených na seznamu podle čl. 13 odst. 1 nebo 2 zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, která jsou:
a)
buď mladší dvanácti týdnů a nebyla očkována proti vzteklině;
b)
nebo ve věku mezi dvanácti a šestnácti týdny a byla očkována proti vzteklině, ale ještě nesplňují požadavky na platnost uvedené v bodě 2 písm. e) přílohy III.
2. Povolení uvedené v odstavci 1 lze udělit, pouze pokud:
a)
buď majitel, nebo oprávněná osoba předloží podepsané prohlášení, že daná zvířata v zájmovém chovu nepřišla od narození až do okamžiku neobchodního přesunu do styku s volně žijícími zvířaty druhů vnímavých ke vzteklině;
b)
nebo jsou daná zvířata v zájmovém chovu přemisťována společně se svou matkou, na které jsou dosud závislá, a z identifikačního dokladu provázejícího jejich matku vyplývá, že před jejich narozením byla očkována proti vzteklině v souladu s požadavky na platnost stanovenými v příloze III.
3. Následný neobchodní přesun zvířat v zájmovém chovu uvedených v odstavci 1 tohoto článku do jiného členského státu je zakázán s výjimkou případů, kdy jsou přemisťována v souladu s podmínkami stanovenými v článku 6 nebo kdy byl jejich přesun povolen v souladu s článkem 7 a kdy členský stát určení rovněž povolil jejich přesun na své území z území nebo třetích zemí v souladu s odstavcem 1 tohoto článku.
4. Komise může prostřednictvím prováděcího aktu přijmout pravidla týkající se formátu, grafické úpravy a jazyků prohlášení uvedených v odst. 2 písm. a) tohoto článku. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
Článek 12
Výjimka z povinného sérologického testu prokazujícího titr protilátek pro zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I
1. Odchylně od čl. 10 odst. 1 písm. c) není sérologický test prokazující titr protilátek požadován u zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, která jsou přemisťována z určitého území nebo třetí země, jež jsou uvedeny na seznamu podle čl. 13 odst. 1 nebo 2, do členského státu:
a)
buď přímo;
b)
nebo poté, co pobývala výhradně na jednom či více z těchto území nebo v jedné či více z těchto třetích zemí;
c)
nebo po tranzitu přes určité území nebo třetí zemi jiné než uvedené na seznamu podle čl. 13 odst. 1 nebo 2 za podmínky, že majitel nebo oprávněná osoba předloží podepsané prohlášení, že daná zvířata nepřišla během tohoto tranzitu do styku se zvířaty druhů vnímavých ke vzteklině a že jsou v dopravním prostředku nebo v areálu mezinárodního letiště bezpečně zajištěna.
2. Komise může prostřednictvím prováděcího aktu přijmout pravidla týkající se formátu, grafické úpravy a jazyků prohlášení uvedených v odst. 1 písm. b) tohoto článku. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
Článek 13
Vyhotovení seznamu území a třetích zemí
1. Komise přijme prostřednictvím prováděcího aktu seznam území a třetích zemí, které podaly žádost o zápis na tento seznam a prokázaly v ní, že na zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I uplatňují pravidla, jejichž obsah a účinek jsou stejné jako v případě pravidel stanovených v oddíle 1 kapitoly II, v tomto oddíle a v oddíle 2 kapitoly VI a případných pravidel přijatých na jejich základě.
2. Komise přijme prostřednictvím prováděcího aktu seznam území a třetích zemí, které podaly žádost o zápis na tento seznam a prokázaly v ní, že ve vztahu ke zvířatům v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I splňují alespoň tato kritéria:
a)
případy vztekliny jsou povinně hlášeny příslušným orgánům;
b)
nejméně po dva roky předcházející podání žádosti fungoval účinný systém sledování případů vztekliny, pro nějž je minimálním požadavkem průběžný program včasného odhalování s cílem zajistit vyšetřování a ohlašování případů zvířat s podezřením na vzteklinu;
c)
struktura a organizace jejich veterinárních a kontrolních služeb, pravomoci těchto služeb a dozor, kterému podléhají, a prostředky, jimiž disponují, včetně personálního zajištění a laboratorní kapacity, dostačují k:
i)
účinnému uplatňování a prosazování vnitrostátních právních předpisů týkajících se neobchodních přesunů zvířat v zájmovém chovu a
ii)
zaručení platnosti identifikačních dokladů ve formátu stanoveném v článku 25 vystavených v souladu s článkem 26;
d)
jsou zavedena a účinně uplatňována pravidla prevence a tlumení vztekliny s cílem minimalizovat riziko nákazy zvířat v zájmovém chovu, včetně pravidel pro dovoz zvířat v zájmovém chovu z jiných zemí nebo území a tam, kde je to vhodné, pravidel pro:
i)
sledování populací toulavých psů a koček,
ii)
očkování domácích zvířat proti vzteklině, zejména v případě výskytu vztekliny u netopýrů podčeledi upíři (Desmodontinae), a
iii)
tlumení a eradikaci vztekliny u volně žijících živočichů;
e)
jsou v platnosti pravidla pro udělování licencí, pro očkovací látky proti vzteklině a pro uvádění těchto očkovacích látek na trh.
3. Prováděcí akty uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku se přijímají přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech týkajících se rizika pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat přijme Komise postupem podle čl. 41 odst. 3 okamžitě použitelné prováděcí akty, kterými aktualizuje seznam území nebo třetích zemí uvedený v odstavcích 1 a 2 tohoto článku.
ODDÍL 2
Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I
Článek 14
Podmínky pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I
1. Pokud Komise přijala akt v přenesené pravomoci podle čl. 19 odst. 1 týkající se zvířat v zájmovém chovu některého z druhů uvedených v části B přílohy I, musí neobchodní přesuny takových zvířat z určitého území nebo třetí země do členského státu splňovat podmínky stanovené v odstavci 2 tohoto článku.
2. Zvířata v zájmovém chovu uvedená v odstavci 1 smějí být přemístěna z určitého území nebo třetí země do členského státu pouze tehdy, pokud splňují všechny tyto podmínky:
a)
jsou označena nebo popsána v souladu s požadavky stanovenými podle čl. 17 odst. 2;
b)
vyhovují veškerým preventivním zdravotním opatřením proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina, která byla stanovena podle čl. 19 odst. 1;
c)
jsou provázena identifikačním dokladem řádně vyplněným a vystaveným v souladu s článkem 31;
d)
jestliže pocházejí z určitého území nebo třetí země jiných než těch, které jsou uvedeny na seznamu podle článku 15, vstoupila přes jedno z míst vstupu.
3. Do přijetí příslušných aktů v přenesené pravomoci uvedených v odstavci 1 mohou členské státy na neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I z určitého území nebo třetí země na své území uplatňovat vnitrostátní pravidla, pokud:
a)
jsou uplatňována úměrně riziku pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat souvisejícímu s neobchodními přesuny zvířat v zájmovém chovu těchto druhů a
b)
nejsou přísnější než pravidla, která se používají pro dovoz zvířat těchto druhů v souladu se směrnicí 92/65/EHS nebo 2006/88/ES.
Článek 15
Vyhotovení seznamu území a třetích zemí
Komise může přijmout prostřednictvím prováděcího aktu seznam území a třetích zemí, které prokázaly, že na zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I uplatňují pravidla, jejichž obsah a účinek jsou stejné jako v případě pravidel stanovených v oddíle 2 kapitoly II, v tomto oddíle a v oddíle 2 kapitoly VI a případných pravidel přijatých na jejich základě.
ODDÍL 3
Výjimka z podmínek pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu
Článek 16
Výjimka z podmínek pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu mezi některými zeměmi a územími
Odchylně od článků 10 a 14 lze neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu mezi následujícími zeměmi a územími nadále provádět za podmínek stanovených vnitrostátními pravidly těchto zemí a území:
a)
San Marino a Itálie;
b)
Vatikán a Itálie;
c)
Monako a Francie;
d)
Andorra a Francie;
e)
Andorra a Španělsko;
f)
Norsko a Švédsko;
g)
Faerské ostrovy a Dánsko;
h)
Grónsko a Dánsko.
KAPITOLA IV
OZNAČOVÁNÍ A PREVENTIVNÍ ZDRAVOTNÍ OPATŘENÍ
ODDÍL 1
Označování
Článek 17
Označování zvířat v zájmovém chovu
1. Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I musí být označena aplikací transpondéru nebo zřetelně čitelným tetováním provedenými před 3. červencem 2011.
Nesplňuje-li transpondér uvedený v prvním pododstavci technické požadavky stanovené v příloze II, majitel nebo oprávněná osoba zajistí zařízení nezbytné pro jeho odečítání při každém ověřování označení podle čl. 22 odst. 1 a 2 a článku 26 a každé kontrole totožnosti podle článku 33 a čl. 34 odst. 1.
2. Zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I musí být označena nebo popsána s přihlédnutím k charakteristickým rysům každého druhu takovým způsobem, aby byla zajištěna spojitost mezi daným zvířetem a jeho identifikačním dokladem.
S ohledem na rozmanitost druhů uvedených v části B přílohy I je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 39, pokud jde o druhově specifické požadavky na označování nebo popis zvířat v zájmovém chovu těchto druhů, a to s přihlédnutím k veškerým příslušným vnitrostátním požadavkům.
Článek 18
Kvalifikační předpoklady požadované pro aplikaci transpondérů zvířatům v zájmovém chovu
Pokud členský stát hodlá povolit, aby transpondéry aplikovaly jiné osoby než veterinární lékař, stanoví pravidla týkající se minimálních kvalifikačních předpokladů, které musí tyto osoby splňovat.
ODDÍL 2
Preventivní zdravotní opatření proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina
Článek 19
Preventivní zdravotní opatření a podmínky jejich uplatňování
1. V případech, kdy je na ochranu veřejného zdraví nebo zdraví zvířat v zájmovém chovu nezbytné zavést preventivní zdravotní opatření za účelem tlumení nákaz nebo infekcí jiných než vzteklina, které se mohou při přesunu těchto zvířat šířit, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 39, pokud jde o druhově specifická preventivní zdravotní opatření zaměřená na tyto nákazy nebo infekce.
Ve zvláště závažných naléhavých případech, kdy je ohroženo veřejné zdraví nebo zdraví zvířat, se na akty v přenesené pravomoci podle tohoto odstavce použije postup stanovený v článku 40.
2. Druhově specifická preventivní zdravotní opatření povolená aktem v přenesené pravomoci přijatým podle odstavce 1 musí být založena na dostatečných, spolehlivých a ověřených vědeckých informacích a uplatňována úměrně riziku pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat spojenému s neobchodními přesuny zvířat v zájmovém chovu, která by mohla být nákazami nebo infekcemi jinými než vzteklina postižena.
3. Akty v přenesené pravomoci uvedené v odstavci 1 mohou rovněž zahrnovat:
a)
pravidla pro kategorizaci členských států nebo jejich částí podle jejich nákazového statusu a jejich systémů sledování a ohlašování některých nákaz nebo infekcí jiných než vzteklina;
b)
podmínky, které mají členské státy splňovat, aby mohly i nadále uplatňovat preventivní zdravotní opatření uvedená v odstavci 2;
c)
podmínky pro používání a zaznamenávání preventivních zdravotních opatření uvedených v odstavci 2 před uskutečněním neobchodního přesunu zvířat v zájmovém chovu;
d)
podmínky pro udělování výjimek z uplatňování preventivních zdravotních opatření uvedených v odstavci 2 za určitých specifických okolností.
Článek 20
Seznam členských států nebo jejich částí uvedených v čl. 19 odst. 3 písm. a)
Komise může prostřednictvím prováděcího aktu přijmout seznamy členských států nebo jejich částí, které jsou v souladu s pravidly kategorizace členských států nebo jejich částí podle čl. 19 odst. 3 písm. a). Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
KAPITOLA V
IDENTIFIKAČNÍ DOKLADY
ODDÍL 1
Identifikační doklady pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I z jednoho členského státu do jiného
Článek 21
Formát a obsah identifikačního dokladu uvedeného v čl. 6 písm. d)
1. Identifikační doklad podle čl. 6 písm. d) má formát pasu odpovídajícího vzoru, který má být přijat podle odstavce 2 tohoto článku, a obsahuje kolonky pro vložení těchto údajů:
a)
umístění transpondéru nebo tetování, datum aplikace nebo datum odečtení transpondéru nebo tetování, jakož i alfanumerický kód zobrazený transpondérem nebo tetováním;
b)
jméno, druh, plemeno, pohlaví, barva, datum narození uvedené majitelem a veškeré výrazné nebo rozeznatelné rysy či vlastnosti zvířete v zájmovém chovu;
c)
jméno a kontaktní údaje majitele;
d)
jméno, kontaktní údaje a podpis schváleného veterinárního lékaře, který identifikační doklad vystavil nebo vyplnil;
e)
podpis majitele;
f)
podrobnosti o očkování proti vzteklině;
g)
datum odběru vzorku krve pro sérologický test prokazující titr protilátek proti vzteklině;
h)
vyhovění veškerým preventivním zdravotním opatřením proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina;
i)
další relevantní informace o nákazovém statusu zvířete v zájmovém chovu.
2. Komise přijme prováděcí akt stanovící vzor uvedený v odstavci 1 tohoto článku, jakož i požadavky týkající se jazyků, grafické úpravy a bezpečnostních prvků pasu uvedeného v uvedeném odstavci, a pravidla nezbytná pro přechod ke vzoru tohoto pasu. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
3. Pas uvedený v odstavci 1 je opatřen číslem, které se skládá z kódu ISO členského státu, kde byl pas vystaven, a jedinečného alfanumerického kódu.
Článek 22
Vystavení a vyplnění identifikačního dokladu uvedeného v čl. 6 písm. d)
1. Identifikační doklad uvedený v čl. 6 písm. d) vystavuje schválený veterinární lékař poté, co:
a)
ověřil, že zvíře v zájmovém chovu je označeno podle čl. 17 odst. 1;
b)
do příslušných kolonek identifikačního dokladu řádně vyplnil údaje uvedené v čl. 21 odst. 1 písm. a) až d) a
c)
identifikační doklad podepsal majitel.
2. Schválený veterinární lékař po ověření, že zvíře v zájmovém chovu je označeno v souladu s čl. 17 odst. 1, vyplní do příslušných kolonek identifikačního dokladu údaje uvedené v čl. 21 odst. 1 písm. d), f), g) a h), a tím potvrdí splnění podmínek stanovených v čl. 6 písm. b) a c) a tam, kde je to relevantní, v čl. 27 písm. b) bodě ii).
Bez ohledu na první pododstavec může údaje uvedené v čl. 21 odst. 1 písm. h) vyplnit jiný než schválený veterinární lékař, pokud to umožňuje akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 19 odst. 1.
3. Schválený veterinární lékař, který identifikační doklad vystavil, uchovává záznamy týkající se údajů uvedených v čl. 21 odst. 1 písm. a) až c) a v čl. 21 odst. 3 minimálně po dobu, kterou stanoví příslušný orgán a která nesmí být kratší než tři roky.
4. V případě potřeby může být splnění podmínek uvedených v odstavci 2 tohoto článku zaznamenáno ve více než jednom identifikačním dokladu ve formátu stanoveném v čl. 21 odst. 1.
Článek 23
Distribuce tiskopisů identifikačních dokladů
1. Příslušné orgány zajistí, aby tiskopisy identifikačních dokladů byly distribuovány pouze schváleným veterinárním lékařům a aby u jejich jména a kontaktních údajů byl uveden odkaz na číslo stanovené v čl. 21 odst. 3.
2. Záznamy uvedené v odstavci 1 se uchovávají minimálně po dobu, kterou stanoví příslušný orgán a která nesmí být kratší než tři roky.
Článek 24
Výjimka z formátu identifikačního dokladu podle čl. 21 odst. 1
1. Odchylně od čl. 21 odst. 1 členské státy povolí, aby byla zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, která jsou provázena identifikačním dokladem vystaveným v souladu s článkem 26, v rámci neobchodního přesunu přemístěna z jednoho členského státu do jiného.
2. V případě potřeby se soulad s požadavky podle čl. 6 písm. c) zaznamená v identifikačním dokladu uvedeném v odstavci 1 až po dokončení kontrol stanovených v čl. 34 odst. 1.
ODDÍL 2
Identifikační doklady pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I z určitého území nebo třetí země do členského státu
Článek 25
Formát a obsah identifikačního dokladu uvedeného v čl. 10 odst. 1 písm. e)
1. Identifikační doklad podle čl. 10 odst. 1 písm. e) má formát veterinárního osvědčení odpovídajícího vzoru, který má být přijat podle odstavce 2 tohoto článku, a obsahuje kolonky pro vložení těchto údajů:
a)
umístění transpondéru nebo tetování, datum aplikace nebo datum odečtení transpondéru nebo tetování, jakož i alfanumerický kód zobrazený transpondérem nebo tetováním;
b)
druh, plemeno, datum narození uvedené majitelem, pohlaví a barva zvířete;
c)
jedinečné referenční číslo osvědčení;
d)
jméno a kontaktní údaje majitele nebo oprávněné osoby;
e)
jméno, kontaktní údaje a podpis úředního nebo schváleného veterinárního lékaře, který identifikační doklad vystavil;
f)
podrobnosti o očkování proti vzteklině;
g)
datum odběru vzorku krve pro sérologický test prokazující titr protilátek proti vzteklině;
h)
vyhovění veškerým preventivním zdravotním opatřením proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina;
i)
jméno a podpis zástupce schvalujícího příslušného orgánu;
j)
jméno, podpis a kontaktní údaje zástupce příslušného orgánu provádějícího kontroly podle článku 34 a datum těchto kontrol;
k)
další relevantní informace o nákazovém statusu zvířete v zájmovém chovu.
2. Komise přijme prováděcí akt stanovící vzor zmíněný v odstavci 1 tohoto článku, jakož i požadavky na jazyky, grafickou úpravu a platnost veterinárního osvědčení uvedeného v uvedeném odstavci. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
3. Součástí identifikačního dokladu uvedeného v čl. 10 odst. 1 písm. e) je písemné prohlášení podepsané majitelem nebo oprávněnou osobou potvrzující, že zvíře v zájmovém chovu je přemisťováno do Unie v rámci neobchodního přesunu.
Článek 26
Vystavení a vyplnění identifikačního dokladu uvedeného v čl. 10 odst. 1 písm. e)
Identifikační doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 písm. e) vystavuje na základě podpůrných dokumentů buď úřední veterinární lékař území nebo třetí země, z nichž je zvíře v zájmovém chovu odesíláno, nebo schválený veterinární lékař, a následně jej schvaluje příslušný orgán území nebo třetí země odeslání poté, co veterinární lékař vystavující doklad:
a)
ověřil, že toto zvíře je označeno podle čl. 17 odst. 1; a
b)
do příslušných kolonek identifikačního dokladu řádně vyplnil údaje uvedené v čl. 25 odst. 1 písm. a) až h), a tím potvrdil splnění podmínek stanovených v čl. 10 odst. 1 písm. a) a tam, kde je to relevantní, v čl. 10 odst. 1 písm. b), c) a d).
Článek 27
Odchylka od formátu identifikačního dokladu podle čl. 25 odst. 1
Odchylně od čl. 25 odst. 1 členské státy povolí neobchodní přesun zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I, která jsou provázena identifikačním dokladem vystaveným v souladu s článkem 22, na své území, pokud:
a)
byl daný identifikační doklad vystaven na jednom z území nebo třetích zemí uvedených na seznamu podle čl. 13 odst. 1 nebo
b)
tato zvířata v zájmovém chovu vstupují do členského státu po přesunu z členského státu na určité území nebo do třetí země nebo po tranzitu z členského státu přes toto území nebo třetí zemi a identifikační doklad vyplnil a vystavil schválený veterinární lékař, který potvrdil, že tato zvířata před opuštěním Unie byla:
i)
očkována proti vzteklině v souladu s čl. 10 odst. 1 písm. b) a
ii)
podrobena sérologickému testu prokazujícímu titr ochranných protilátek proti vzteklině stanovenému v čl. 10 odst. 1 písm. c), kromě případů, na které se vztahuje výjimka stanovená v článku 12.
ODDÍL 3
Identifikační doklady pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I z jednoho členského státu do jiného
Článek 28
Formát a obsah identifikačního dokladu uvedeného v čl. 9 odst. 2 písm. c)
1. Komise může prostřednictvím prováděcího aktu přijmout vzor identifikačního dokladu uvedeného v čl. 9 odst. 2 písm. c), který obsahuje kolonky pro vložení těchto údajů:
a)
charakteristika označení nebo popis zvířete v zájmovém chovu, jak je stanoveno v čl. 17 odst. 2;
b)
druh zvířete v zájmovém chovu a případně jeho plemeno, datum narození uvedené majitelem, pohlaví a barva;
c)
jméno a kontaktní údaje majitele;
d)
jméno, kontaktní údaje a podpis schváleného veterinárního lékaře, který identifikační doklad vystavil nebo vyplnil;
e)
podpis majitele;
f)
podrobné údaje o všech preventivních zdravotních opatřeních proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina;
g)
další relevantní informace o nákazovém statusu zvířete v zájmovém chovu.
2. Prováděcí akt uvedený v odstavci 1 tohoto článku stanoví rovněž požadavky na identifikační doklad uvedený ve zmíněném odstavci, pokud jde o jazyky, grafickou úpravu, platnost nebo bezpečnostní prvky. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
Článek 29
Vystavení a vyplnění identifikačního dokladu uvedeného v čl. 9 odst. 2 písm. c)
1. Identifikační doklad uvedený v čl. 9 odst. 2 písm. c) vystaví schválený veterinární lékař poté, co:
a)
ověřil, že zvíře v zájmovém chovu je označeno nebo popsáno podle čl. 17 odst. 2;
b)
do příslušných kolonek řádně vyplnil údaje uvedené v čl. 28 odst. 1 písm. a) až d) a
c)
identifikační doklad podepsal majitel.
2. Schválený veterinární lékař po ověření, že zvíře v zájmovém chovu je označeno nebo popsáno v souladu s čl. 17 odst. 2, vyplní do příslušných kolonek identifikačního dokladu uvedeného v čl. 9 odst. 2 písm. c) údaje uvedené v čl. 28 odst. 1 písm. d) a f), a tím potvrdí splnění podmínek stanovených v čl. 9 odst. 2, je-li to relevantní.
ODDÍL 4
Identifikační doklady pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I z určitého území nebo třetí země do členského státu
Článek 30
Formát a obsah identifikačního dokladu uvedeného v čl. 14 odst. 2 písm. c)
1. Komise může prostřednictvím prováděcího aktu přijmout vzor identifikačního dokladu uvedeného v čl. 14 odst. 2 písm. c), který obsahuje kolonky pro vložení těchto údajů:
a)
charakteristika označení nebo popis zvířete v zájmovém chovu, jak je stanoveno v čl. 17 odst. 2;
b)
druh zvířete v zájmovém chovu a případně jeho plemeno, datum narození uvedené majitelem, pohlaví a barva;
c)
jméno a kontaktní údaje majitele nebo oprávněné osoby;
d)
jméno, kontaktní údaje a podpis úředního nebo schváleného veterinárního lékaře, který doklad vystavil;
e)
jedinečné referenční číslo osvědčení;
f)
podrobné údaje o všech preventivních zdravotních opatřeních proti nákazám nebo infekcím jiným než vzteklina;
g)
jméno a podpis zástupce schvalujícího příslušného orgánu;
h)
jméno, podpis a kontaktní údaje zástupce příslušného orgánu provádějícího kontroly podle článku 34 a datum těchto kontrol;
i)
další relevantní informace o nákazovém statusu zvířete v zájmovém chovu.
2. Prováděcí akt uvedený v odstavci 1 tohoto článku stanoví rovněž požadavky na identifikační doklad uvedený ve zmíněném odstavci, pokud jde o jazyky, grafickou úpravu a platnost. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
3. Součástí identifikačního dokladu uvedeného v čl. 14 odst. 2 písm. c) je písemné prohlášení podepsané majitelem nebo oprávněnou osobou potvrzující, že zvíře v zájmovém chovu je přemisťováno do Unie v rámci neobchodního přesunu.
Článek 31
Vystavení a vyplnění identifikačního dokladu uvedeného v čl. 14 odst. 2 písm. c)
Identifikační doklad uvedený v čl. 14 odst. 2 písm. c) vystavuje na základě podpůrných dokumentů buď úřední veterinární lékař území nebo třetí země, z níž je zvíře v zájmovém chovu odesíláno, nebo schválený veterinární lékař, a následně jej schvaluje příslušný orgán území nebo třetí země odeslání poté, co veterinární lékař vystavující doklad:
a)
ověřil, že toto zvíře je označeno nebo popsáno podle čl. 17 odst. 2; a
b)
do příslušných kolonek identifikačního dokladu řádně vyplnil údaje uvedené v čl. 30 odst. 1 písm. a) až f), a tím potvrdil splnění podmínek stanovených v čl. 14 odst. 2 písm. a) a b), je-li to relevantní.
KAPITOLA VI
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
ODDÍL 1
Výjimka pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu do členských států
Článek 32
Výjimka z podmínek stanovených v článcích 6, 9, 10 a 14
1. Odchylně od podmínek stanovených v článcích 6, 9, 10 a 14 mohou členské státy ve výjimečných situacích povolit, aby na jejich území byla v rámci neobchodního přesunu přemístěna zvířata v zájmovém chovu, která nesplňují podmínky stanovené v uvedených článcích, za předpokladu, že:
a)
majitel podal žádost o povolení předem a členský stát určení toto povolení udělil;
b)
tato zvířata budou v izolaci pod úředním dohledem po dobu nezbytnou pro splnění těchto podmínek a nepřevyšující šest měsíců:
i)
v místě schváleném příslušným orgánem a
ii)
v souladu s podmínkami stanovenými v povolení.
2. Povolení uvedené v odst. 1 písm. a) může obsahovat oprávnění k tranzitu přes jiný členský stát za předpokladu, že členský stát tranzitu předem udělil členskému státu určení souhlas.
ODDÍL 2
Obecné podmínky týkající se souladu
Článek 33
Kontroly dokladů a totožnosti prováděné u neobchodních přesunů zvířat v zájmovém chovu z jednoho členského státu do jiného nebo z určitého území či třetí země uvedených na seznamu podle čl. 13 odst. 1 a článku 15 do členského státu
1. Aniž je dotčen článek 16, a k ověření souladu s kapitolou II provádějí členské státy nediskriminačním způsobem kontroly dokladů a totožnosti u neobchodních přesunů zvířat v zájmovém chovu z jiného členského státu nebo z určitého území či třetí země uvedených na seznamu podle čl. 13 odst. 1 a tam, kde je to relevantní, podle článku 15 na své území.
2. Během neobchodního přesunu zvířete v zájmovém chovu z jednoho členského státu do jiného nebo z určitého území či třetí země uvedených na seznamu podle čl. 13 odst. 1 a tam, kde je to relevantní, podle článku 15 do členského státu majitel nebo oprávněná osoba na žádost příslušného orgánu odpovědného za kontroly stanovené v odstavci 1 tohoto článku:
a)
předloží identifikační doklad tohoto zvířete požadovaný podle tohoto nařízení, který prokazuje soulad s požadavky na takový přesun, a
b)
umožní, aby tyto kontroly byly u tohoto zvířete provedeny.
Článek 34
Kontroly dokladů a totožnosti prováděné u neobchodních přesunů z území nebo třetích zemí jiných než uvedených na seznamech podle čl. 13 odst. 1 nebo článku 15
1. K ověření souladu s kapitolou III provádí příslušný orgán členského státu v místě vstupu kontrolu dokladů a totožnosti u neobchodních přesunů zvířat v zájmovém chovu z území nebo třetích zemí jiných než těch, jsou uvedeny na seznamu podle čl. 13 odst. 1 a tam, kde je to relevantní, podle článku 15, do tohoto členského státu.
2. Majitel nebo oprávněná osoba se při vstupu z určitého území nebo třetí země jiných než těch, které jsou uvedeny na seznamu podle čl. 13 odst. 1 a tam, kde je to relevantní, podle článku 15, do členského státu obrátí na příslušný orgán přítomný v místě vstupu za účelem kontrol uvedených v odstavci 1 a:
a)
předloží identifikační doklad zvířete v zájmovém chovu vyžadovaný podle tohoto nařízení, který prokazuje soulad s podmínkami pro takový přesun; a
b)
umožní, aby tyto kontroly byly u zvířete v zájmovém chovu provedeny.
3. Členské státy vypracují a průběžně aktualizují seznam míst vstupu.
4. Členské státy zajistí, aby příslušný orgán, který pověřily prováděním kontrol uvedených v odstavci 1:
a)
byl plně informován o pravidlech stanovených v kapitole III a aby jeho úředníci byli dostatečně zaškoleni k jejich uplatňování;
b)
vedl záznamy o celkovém počtu provedených kontrol a o případech nesplnění podmínek zjištěných během těchto kontrol a
c)
zaznamenával provedené kontroly do příslušné kolonky identifikačního dokladu, pokud je takový záznam nezbytný pro účely neobchodního přesunu do jiných členských států, jak je stanoveno v čl. 24 odst. 1.
Článek 35
Opatření v případech nesplnění podmínek zjištěných během kontrol stanovených v článcích 33 a 34
1. Pokud kontroly uvedené v článcích 33 a 34 odhalí, že zvíře v zájmovém chovu nesplňuje podmínky stanovené v kapitolách II nebo III, rozhodne příslušný orgán po konzultaci s úředním veterinárním lékařem a v případě potřeby také s majitelem nebo oprávněnou osobou, že:
a)
zvíře odešle zpět do země nebo na území, z něhož bylo odesláno;
b)
zvíře izoluje pod úřední kontrolou po dobu nezbytnou pro dosažení souladu s podmínkami stanovenými v kapitolách II nebo III nebo
c)
v krajním případě, pokud navrácení zvířete není možné nebo jeho izolace není z praktických důvodů proveditelná, usmrtí je v souladu s příslušnými vnitrostátními pravidly týkajícími se ochrany zvířat v zájmovém chovu při usmrcování.
2. Pokud příslušný orgán neobchodní přesun zvířat v zájmovém chovu do Unie zamítne, jsou tato zvířata izolována pod úřední kontrolou do doby buď:
a)
jejich návratu do země nebo území, z něhož byla odeslána nebo
b)
přijetí jakéhokoliv jiného správního rozhodnutí o těchto zvířatech.
3. Opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 se provádějí na náklady majitele a majitel ani oprávněná osoba nemají nárok na finanční odškodnění.
Článek 36
Ochranná opatření
1. Pokud se v členském státě, na určitém území nebo v třetí zemi vyskytne nebo rozšíří vzteklina nebo nákaza či infekce jiná než vzteklina, která by mohla vážně ohrozit veřejné zdraví nebo zdraví zvířat, může Komise z vlastního podnětu nebo na žádost členského státu v závislosti na závažnosti situace neprodleně přijmout prostřednictvím prováděcího aktu některé z těchto opatření:
a)
pozastavit neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu nebo jejich tranzit z celého území nebo z části území členského státu nebo z dotčeného území či třetí země;
b)
stanovit zvláštní podmínky pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu z celého území nebo z části území členského státu nebo z dotčeného území či třetí země.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
2. V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech, kdy je třeba omezit nebo odstranit vážné riziko pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat, přijme Komise postupem podle čl. 41 odst. 3 okamžitě použitelné prováděcí akty.
Článek 37
Informační povinnosti
1. Členské státy poskytnou veřejnosti jasné a snadno dostupné informace o veterinárních podmínkách pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu a pravidlech pro kontrolu dodržování uvedených podmínek při těchto přesunech, jak jsou stanoveny v tomto nařízení.
2. Informace podle odstavce 1 se týkají zejména:
a)
kvalifikačních předpokladů, jež musí splňovat osoby aplikující transpondér podle článku 18;
b)
povolování výjimky z povinného očkování proti vzteklině pro mladá zvířata v zájmovém chovu druhů uvedených v části A přílohy I podle článků 7 a 11;
c)
podmínek pro vstup zvířat v zájmovém chovu na území členských států přemisťovaných v rámci neobchodního přesunu,
i)
která nesplňují podmínky článku 6, 9, 10 nebo 14,
ii)
která pocházejí z určitých zemí a území za podmínek stanovených jejich vnitrostátními pravidly podle článku 16;
d)
seznamu míst vstupu vypracovaného podle čl. 34 odst. 3, včetně uvedení příslušného orgánu pověřeného prováděním kontrol podle čl. 34 odst. 4;
e)
podmínek pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B přílohy I na území členských států, které stanoví jejich vnitrostátní pravidla podle čl. 9 odst. 3 a čl. 14 odst. 3;
f)
informací o očkovacích látkách proti vzteklině, kterým příslušný orgán členských států udělil registraci, jak je uvedeno v bodě 1 písm. b) přílohy III, a zejména o příslušném očkovacím protokolu.
3. Členské státy vytvoří internetové stránky, na nichž uvedou informace podle odstavce 1, a jejich internetovou adresu sdělí Komisi.
4. Komise je členským státům nápomocna při zprostředkovávání těchto informací veřejnosti tím, že na své internetové stránce uvede:
a)
odkazy na internetové informační stránky členských států a
b)
informace uvedené v odst. 2 písm. b), d) a e) tohoto článku a informace zpřístupněné veřejnosti v souladu s čl. 2 odst. 2 písm. b) případně v dalších jazycích.
ODDÍL 3
Procesní ustanovení
Článek 38
Změny příloh
1. Za účelem zohlednění technického pokroku, vědeckého vývoje a ochrany veřejného zdraví nebo zdraví zvířat v zájmovém chovu je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 39 měnící přílohy II až IV.
Článek 39
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 5 odst. 5, čl. 17 odst. 2 druhém pododstavci, čl. 19 odst. 1 prvním pododstavci a článku 38 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 28. června 2013. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 5 odst. 5, čl. 17 odst. 2 druhém pododstavci, čl. 19 odst. 1 prvním pododstavci a článku 38 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 5 odst. 5, čl. 17 odst. 2 druhého pododstavce, čl. 19 odst. 1 prvního pododstavce a článku 38 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 40
Postup pro naléhavé případy
1. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto článku vstupují v platnost bezodkladně a jsou použitelné, pokud proti nim není vyslovena námitka v souladu s odstavcem 2. V oznámení aktu v přenesené pravomoci Evropskému parlamentu a Radě se uvedou důvody použití postupu pro naléhavé případy.
2. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky postupem uvedeným v čl. 39 odst. 5. V takovém případě zruší Komise tento akt neprodleně poté, co jí Evropský parlament nebo Rada oznámí rozhodnutí o vyslovení námitek.
Článek 41
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat, zřízený článkem 58 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (19). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011. Má-li být stanovisko výboru získáno písemným postupem, je tento postup ukončen bez výsledku, pokud tak o tom ve lhůtě stanovené pro vydání stanoviska rozhodne předseda výboru nebo pokud o to požádá prostá většina členů výboru.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
Článek 42
Sankce
Členské státy stanoví sankce za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy Komisi neprodleně oznámí takto stanovené sankce a všechny následné změny těchto ustanovení.
KAPITOLA VII
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 43
Zrušení
1. Nařízení (ES) č. 998/2003 se zrušuje s výjimkou oddílu 2 části B přílohy II, který zůstává v platnosti až do vstupu prováděcího aktu přijatého podle čl. 13 odst. 1 tohoto nařízení v platnost, a části C přílohy II, která zůstává v platnosti až do vstupu prováděcího aktu přijatého podle čl. 13 odst. 2 tohoto nařízení v platnost.
Odkazy v tomto nařízení na seznam obsažený v prováděcích aktech přijatých podle čl. 13 odst. 1 nebo 2 se do vstupu uvedených prováděcích aktů v platnost považují za odkazy na seznamy třetích zemí a území obsažené - ve vztahu k čl. 13 odst. 1 - v oddíle 2 části B přílohy II nařízení (ES) č. 998/2003 a - ve vztahu k čl. 13 odst. 2 - v části C přílohy II nařízení (ES) č. 998/2003.
2. Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze V.
3. Zrušením nařízení (ES) č. 998/2003 není dotčena skutečnost, že nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1152/2011 ze dne 14. července 2011, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 998/2003, pokud jde o preventivní zdravotní opatření pro tlumení infekce Echinococcus multilocularis u psů (20), jež bylo přijato na základě čl. 5 odst. 1 druhého pododstavce uvedeného nařízení, zůstává v platnosti.
Článek 44
Přechodná opatření týkající se identifikačních dokladů
1. Odchylně od čl. 21 odst. 1 je identifikační doklad uvedený v čl. 6 písm. d) považován za vyhovující tomuto nařízení, pokud byl:
a)
vyhotoven v souladu se vzorovým pasem zavedeným rozhodnutím 2003/803/ES; a
b)
vystaven před 29. prosincem 2014.
2. Odchylně od čl. 25 odst. 1 a čl. 27 písm. a) je identifikační doklad uvedený v čl. 10 odst. 1 písm. e) považován za vyhovující tomuto nařízení, pokud byl:
a)
vyhotoven v souladu se vzorovým osvědčením uvedeným v příloze II rozhodnutí 2011/874/EU nebo případně se vzorovým pasem zavedeným rozhodnutím 2003/803/ES a
b)
vystaven před 29. prosincem 2014.
Článek 45
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 29. prosince 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 12. června 2013.
VERORDENING (EU) Nr. 576/2013 VAN HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD
van 12 juni 2013
betreffende het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren en tot intrekking van Verordening (EG) nr. 998/2003
(Voor de EER relevante tekst)
HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, en met name artikel 43, lid 2, en artikel 168, lid 4, onder b),
Gezien het voorstel van de Europese Commissie,
Na toezending van het ontwerp van wetgevingshandeling aan de nationale parlementen,
Gezien het advies van het Europees Economisch en Sociaal Comité (1),
Na raadpleging van het Comité van de Regio’s,
Handelend volgens de gewone wetgevingsprocedure (2),
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Bij Verordening (EG) nr. 998/2003 van het Europees Parlement en de Raad (3) zijn de veterinairrechtelijke voorschriften voor het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren naar een lidstaat uit een andere lidstaat of uit derde landen en de controles op dat verkeer vastgesteld. De verordening is bedoeld om te zorgen voor een toereikend niveau van veiligheid ten aanzien van de risico’s voor de volks- en de diergezondheid in verband met dit niet-commerciële verkeer en om ongerechtvaardigde obstakels voor dergelijk verkeer weg te nemen.
(2)
In een verklaring die gevoegd is bij Verordening (EU) nr. 438/2010 van het Europees Parlement en de Raad van 19 mei 2010 tot wijziging van Verordening (EG) nr. 998/2003 inzake veterinairrechtelijke voorschriften voor het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren (4), heeft de Commissie toegezegd met een voorstel te zullen komen voor de herziening van Verordening (EG) nr. 998/2003 in haar geheel, met name van de aspecten van de gedelegeerde en uitvoeringshandelingen. Daarom moeten als gevolg van de inwerkingtreding van het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie (VWEU) de aan de Commissie krachtens Verordening (EG) nr. 998/2003 toegekende bevoegdheden in overeenstemming worden gebracht met de artikelen 290 en 291 VWEU. Rekening houdend met het aantal wijzigingen dat in de veterinairrechtelijke voorschriften van Verordening (EG) nr. 998/2003 moet worden aangebracht en om ervoor te zorgen dat deze voorschriften voldoende duidelijk en toegankelijk zijn voor de gewone burger, moet die verordening worden ingetrokken en door deze verordening worden vervangen.
(3)
Bij deze verordening moet een lijst van diersoorten worden vastgesteld waarvoor geharmoniseerde veterinairrechtelijke voorschriften moeten gelden wanneer dieren van deze soorten als gezelschapsdier worden gehouden en aan het niet-commerciële verkeer deelnemen. Bij de opstelling van die lijst moet rekening worden gehouden met hun gevoeligheid voor of hun rol in de epidemiologie van rabiës.
(4)
Bij Richtlijn 92/65/EEG van de Raad van 13 juli 1992 tot vaststelling van de veterinairrechtelijke voorschriften voor het handelsverkeer en de invoer in de Gemeenschap van dieren, sperma, eicellen en embryo’s waarvoor ten aanzien van de veterinairrechtelijke voorschriften geen specifieke communautaire regelgeving als bedoeld in bijlage A, onder I, van Richtlijn 90/425/EEG (5) geldt, zijn onder meer veterinairrechtelijke voorschriften voor het handelsverkeer in en de invoer van honden, katten en fretten vastgesteld, dieren die behoren tot soorten die gevoelig zijn voor rabiës. Aangezien die soorten ook worden gehouden als gezelschapsdieren die vaak hun eigenaar of een gemachtigde persoon tijdens niet-commercieel verkeer binnen en naar de Unie vergezellen, moeten in deze verordening de veterinairrechtelijke voorschriften worden vastgesteld voor het niet-commerciële verkeer van die soorten naar de lidstaten. Die soorten moeten in een lijst worden opgenomen in deel A van bijlage I bij deze verordening.
(5)
Er moet eveneens een rechtskader worden vastgesteld voor de veterinairrechtelijke voorschriften van toepassing op het niet-commerciële verkeer van dieren die niet gevoelig zijn voor rabiës of die van geen epidemiologische betekenis voor rabiës zijn, waarop, indien zij niet als gezelschapsdier werden gehouden, andere rechtshandelingen van de Unie van toepassing zou zijn, waaronder wetgeving betreffende voedselproducerende dieren. Die soorten moeten in een lijst worden opgenomen in deel B van bijlage I.
(6)
De lijst in deel B van bijlage I moet ongewervelde dieren omvatten, met uitzondering van bijen en hommels die vallen onder Richtlijn 92/65/EEG en week- en schelpdieren die vallen onder Richtlijn 2006/88/EG van de Raad van 24 oktober 2006 betreffende veterinairrechtelijke voorschriften voor aquacultuurdieren en de producten daarvan en betreffende de preventie en bestrijding van bepaalde ziekten bij waterdieren (6). Zij moet ook voor sierdoeleinden gehouden waterdieren omvatten, die worden gekweekt in niet-commerciële aquaria en die zijn uitgesloten van de werkingssfeer van Richtlijn 2006/88/EG, alsook amfibieën en reptielen.
(7)
De lijst in deel B van bijlage I moet verder alle andere soorten vogels omvatten dan die welke onder de werkingssfeer vallen van Richtlijn 2009/158/EG van de Raad van 30 november 2009 tot vaststelling van veterinairrechtelijke voorschriften voor het intracommunautaire handelsverkeer en de invoer uit derde landen van pluimvee en broedeieren (7), alsook andere knaagdieren en konijnen dan die welke voor de voedselproductie bestemd zijn en die in bijlage I bij Verordening (EG) nr. 853/2004 van het Europees Parlement en de Raad van 29 april 2004 houdende vaststelling van specifieke hygiënevoorschriften voor levensmiddelen van dierlijke oorsprong (8) zijn gedefinieerd.
(8)
Voor de consistentie van het recht van de Unie moeten, in afwachting van de vaststelling van voorschriften van de Unie voor het niet-commerciële verkeer naar een lidstaat van gezelschapsdieren van in deel B van bijlage I opgenomen soorten uit een andere lidstaat of gebied of derde land, voor dergelijk verkeer nationale voorschriften kunnen gelden, mits zij niet stringenter zijn dan die welke worden toegepast op het verkeer van die dieren voor commerciële doeleinden.
(9)
Aangezien dieren van de in deel B van bijlage I bij deze verordening opgenomen soorten kunnen behoren tot soorten die een bijzondere bescherming vereisen, moet deze verordening van toepassing zijn onverminderd Verordening (EG) nr. 338/97 van de Raad van 9 december 1996 inzake de bescherming van in het wild levende dier- en plantensoorten door controle op het desbetreffende handelsverkeer (9).
(10)
Om een duidelijk onderscheid te maken tussen de voorschriften die gelden voor het niet-commerciële verkeer en die welke gelden voor het handelsverkeer in en de invoer in de Unie uit derde landen van honden, katten en fretten waarop de veterinairrechtelijke voorschriften van Richtlijn 92/65/EEG van toepassing zijn, moet deze verordening niet alleen een definitie geven van een gezelschapsdier, maar ook van het niet-commerciële verkeer van een gezelschapsdier tijdens hetwelk een dergelijk gezelschapsdier zijn eigenaar of een gemachtigde persoon vergezelt. De ervaring leert dat bij niet-commercieel verkeer het gezelschapsdier zich niet te allen tijde direct in de buurt van de eigenaar of de gemachtigde persoon kan bevinden. In naar behoren onderbouwde en gedocumenteerde gevallen, moet er zelfs van worden uitgegaan dat het gezelschapsdier zijn eigenaar of de gemachtigde persoon vergezelt, zelfs als het niet-commerciële verkeer van het gezelschapsdier tot vijf dagen eerder of later plaatsvindt dan de verplaatsing van de eigenaar of de gemachtigde persoon, of plaatsvindt in een andere fysieke locatie dan die waar de eigenaar of de gemachtigde persoon zich bevindt.
(11)
De ervaring met de toepassing van de huidige regels leert dat de handel in de soorten gezelschapsdieren die zijn vermeld in deel A van bijlage I en de invoer ervan in de Unie vanuit derde landen, frauduleus als niet-commercieel verkeer kan worden verhuld. Teneinde dergelijke praktijken te voorkomen - deze kunnen immers risico’s voor de gezondheid van dieren inhouden - moet in deze verordening een maximaal aantal worden vastgesteld voor gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten, die hun eigenaar of een gemachtigde persoon mogen vergezellen. Het moet evenwel mogelijk zijn dat maximumaantal, enkel onder bepaalde, vastgestelde voorwaarden, te overschrijden. Voorts moet worden verduidelijkt dat, indien niet aan de vastgestelde voorwaarden wordt voldaan en het aantal gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I bij deze verordening opgenomen soorten het vastgestelde maximumaantal overschrijdt, de toepasselijke bepalingen van Richtlijn 92/65/EEG en van Richtlijn 90/425/EEG (10) of van Richtlijn 91/496/EEG (11) op die gezelschapsdieren van toepassing zijn.
(12)
Verordening (EG) nr. 998/2003 bepaalt dat gezelschapsdieren van de in de delen A en B van bijlage I bij die verordening opgenomen soorten gedurende een overgangsperiode als geïdentificeerd moeten worden beschouwd, als zij voorzien zijn van een duidelijk leesbare tatoeage of een elektronisch identificatiesysteem („transponder”). De onderhavige verordening moet daarom voorschriften neerleggen voor het merken van gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I bij deze verordening opgenomen soorten na het verstrijken van de overgangsperiode op 3 juli 2011.
(13)
Het inplanten van een transponder is een invasieve ingreep waarvoor specifieke kwalificaties vereist zijn. Om die reden mogen transponders uitsluitend worden ingeplant door een behoorlijk gekwalificeerde persoon. Indien een lidstaat een andere persoon dan een dierenarts toestaat transponders in te planten, moet die lidstaat voorschriften vaststellen betreffende de minimumkwalificaties van deze persoon.
(14)
Bij bijlage I bis bij Verordening (EG) nr. 998/2003 zijn technische voorschriften vastgesteld voor de identificatie van gezelschapsdieren door middel van transponders. Die technische voorschriften beantwoorden aan internationaal aanvaarde normen en moeten in bijlage II bij de onderhavige verordening worden vastgesteld, zonder dat daarin wezenlijke wijzigingen worden aangebracht.
(15)
Ter bescherming van de volksgezondheid en de gezondheid van gezelschapsdieren van de in bijlage I vermelde soorten moet deze verordening voorzien in de mogelijkheid om preventieve gezondheidsmaatregelen voor andere ziekten en infecties dan rabiës vast te stellen. Die maatregelen moeten gebaseerd zijn op gevalideerde wetenschappelijke informatie en worden toegepast op een wijze die in verhouding staat tot het risico voor de volks- of diergezondheid dat het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren welke voor die ziekten of infecties gevoelig zijn, met zich mee brengt. De maatregelen moeten regels omvatten voor de indeling van de lidstaten of delen daarvan, de procedures in het kader waarvan de lidstaten die de toepassing van preventieve gezondheidsmaatregelen vereisen de redenen voor dergelijke maatregelen continu moeten staven, de voorwaarden voor de toepassing en documentering van de preventieve gezondheidsmaatregelen en, zo nodig, de voorwaarden voor de afwijking van de toepassing van die maatregelen. Er moet een lijst van lidstaten of delen daarvan, die overeenkomstig de desbetreffende regels zijn ingedeeld, moet derhalve worden opgesteld in een op grond van deze verordening vast te stellen uitvoeringshandeling.
(16)
Het is mogelijk dat rabiësvaccins die zijn toegediend aan gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten voordat zij de leeftijd van drie maanden hebben bereikt, geen beschermende immuniteit bieden wegens de competitie met antilichamen van de moeder. Bijgevolg bevelen vaccinproducenten aan jonge gezelschapsdieren vóór die leeftijd niet te vaccineren. Om het niet-commerciële verkeer van niet tegen rabiës gevaccineerde dan wel gevaccineerde maar nog niet geïmmuniseerde jonge gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten toe te staan, moeten bij deze verordening bepaalde te treffen voorzorgsmaatregelen worden vastgesteld en moet de lidstaten de mogelijkheid worden geboden om dat verkeer naar hun grondgebied toe te staan wanneer jonge gezelschapsdieren aan die maatregelen voldoen.
(17)
Om de voorwaarden voor het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten tussen lidstaten met een gelijkwaardige gunstige status ten aanzien van rabiës te vereenvoudigen, moet deze verordening ook voorzien in de mogelijkheid om van het voorschrift betreffende de vaccinatie tegen rabiës af te wijken. Deze mogelijkheid moet beschikbaar zijn bij indiening van een gezamenlijke aanvraag door de belangstellende lidstaten. Een dergelijke afwijking moet gebaseerd zijn op gevalideerde wetenschappelijke informatie en worden toegepast op een wijze die in verhouding staat tot het risico voor de volks- of diergezondheid, dat verbonden is aan het niet-commerciële verkeer van dieren die voor rabiës gevoelig zijn. lidstaten of delen daarvan die van een dergelijke afwijking gebruikmaken, moeten in een lijst worden vermeld in een uitvoeringshandeling die op grond van deze verordening moet worden vastgesteld.
(18)
Landen en gebieden die opgenomen zijn in afdeling 2 van deel B van bijlage II bij Verordening (EG) nr. 998/2003, passen voorschriften toe die gelijkwaardig zijn met die welke door de lidstaten worden toegepast, terwijl landen en gebieden die in deel C van bijlage II bij die verordening zijn opgenomen, moeten voldoen aan de criteria van artikel 10 van die verordening. Zonder dat daarin wezenlijke wijzigingen worden aangebracht, moeten die lijsten worden opgenomen in een op grond van deze verordening vast te stellen uitvoeringshandeling.
(19)
Voorts moet een lijst van gebieden of derde landen die voorschriften toepassen met dezelfde inhoud en hetzelfde effect als die welke in deze verordening ten aanzien van gezelschapsdieren van de in deel B van bijlage I bij deze verordening vermelde soorten zijn vastgesteld, worden opgenomen in een op grond van deze verordening vast te stellen uitvoeringshandeling.
(20)
Bij Verordening (EG) nr. 998/2003 zijn bepaalde voorschriften vastgesteld voor het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren naar lidstaten uit andere lidstaten en uit in afdeling 2 van deel B en in deel C van bijlage II bij die verordening opgenomen landen en gebieden. Die voorschriften omvatten een geldige vaccinatie van de gezelschapsdieren in kwestie tegen rabiës, uitgevoerd met vaccins die voldoen aan de minimumnormen van het desbetreffende hoofdstuk van het Manual of Diagnostic Tests and Vaccines for Terrestrial Animals (Handboek inzake normen voor diagnostische tests en vaccins voor landdieren) van de Wereldorganisatie voor diergezondheid (OIE), of waarvoor een vergunning voor het in de handel brengen is verleend overeenkomstig Richtlijn 2001/82/EG (12) of Verordening (EG) nr. 726/2004 (13). Die vaccins hebben bewezen dat zij doeltreffend zijn voor de bescherming van dieren tegen rabiës en maken deel uit van de geldigheidsvoorschriften voor de vaccinatie tegen rabiës, die zijn vastgesteld in bijlage I ter bij Verordening (EG) nr. 998/2003. Zonder dat daarin wezenlijke wijzigingen worden aangebracht, moeten die voorschriften in bijlage III bij onderhavige verordening worden vastgesteld.
(21)
Bij Verordening (EG) nr. 998/2003 zijn stringentere veterinairrechtelijke voorschriften vastgesteld voor het verkeer van gezelschapsdieren naar lidstaten uit andere landen en gebieden dan die vermeld in deel C van bijlage II bij die verordening. Die voorschriften omvatten controles op de doeltreffendheid bij afzonderlijke dieren van de vaccinatie tegen rabiës door titrering van de antilichamen in een laboratorium dat is erkend overeenkomstig Beschikking 2000/258/EG van de Raad van 20 maart 2000 houdende aanwijzing van een specifiek instituut dat verantwoordelijk is voor de vaststelling van de criteria die nodig zijn voor de normalisatie van de serologische tests om de doelmatigheid van antirabiësvaccins te controleren (14). Die voorschriften moeten daarom in bijlage IV bij deze verordening behouden blijven en er moet een voorwaarde worden opgenomen die bepaalt dat de test moet worden uitgevoerd overeenkomstig de methoden die zijn vastgesteld in het desbetreffende hoofdstuk van het Handboek inzake normen voor diagnostische tests en vaccins voor landdieren van de Wereldorganisatie voor diergezondheid (OIE).
(22)
Identificatiedocumenten die gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten die deelnemen aan het niet-commerciële verkeer naar lidstaten, vergezellen, zijn nodig om te bewijzen dat deze dieren aan deze verordening voldoen. Deze verordening moet daarom de voorwaarden voor de afgifte van identificatiedocumenten en de voorschriften voor de inhoud, geldigheid, beveiligingskenmerken, formaat en opmaak daarvan vaststellen.
(23)
Deze verordening moet het mogelijk maken dat de lidstaten het niet-commerciële verkeer naar hun grondgebied van gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten toestaan, als deze dieren vergezeld gaan van een identificatiedocument dat is afgegeven in een derde land of gebied dat voorschriften toepast met dezelfde inhoud en hetzelfde effect als die welke door lidstaten worden toegepast. Zij moet het ook mogelijk maken dat de lidstaten het niet-commerciële verkeer naar hun grondgebied, na verkeer naar een gebied of derde land toestaan voor gezelschapsdieren die vergezeld gaan van een identificatiedocument dat is afgegeven in een lidstaat, mits aan de voorwaarden voor de terugkeer uit die gebieden of derde landen wordt voldaan voordat het gezelschapsdier de Unie verliet.
(24)
Deze verordening moet lidstaten ook de mogelijkheid bieden om, wanneer het urgente vertrek van de eigenaar - bijvoorbeeld in geval van een onverwachte natuurramp of politieke onrust of ander geval van overmacht dat de eigenaar treft - nodig is, de directe toegang tot hun grondgebied toe te staan voor gezelschapsdieren van de in bijlage I vermelde soorten die niet voldoen aan deze verordening, mits van tevoren een vergunning is aangevraagd en door de lidstaat van bestemming is verleend, en een in de tijd beperkte afzonderingsperiode onder officieel toezicht wordt uitgevoerd om aan de voorwaarden van deze verordening te voldoen. Ondanks de noodzaak van een dergelijk urgent vertrek zijn dergelijke vergunningen onontbeerlijk wegens de diergezondheidsrisico’s die ontstaan door in de Unie een gezelschapsdier binnen te brengen dat niet aan deze verordening voldoet.
(25)
Richtlijnen 90/425/EEG en 91/496/EEG zijn niet van toepassing op veterinaire controles van gezelschapsdieren die reizigers vergezellen tijdens niet-commercieel verkeer.
(26)
Om de lidstaten in staat te stellen na te gaan of deze verordening wordt nageleefd en de nodige actie te ondernemen, moet deze verordening derhalve bepalen dat de persoon die het gezelschapsdier vergezelt, het voorgeschreven identificatiedocument bij niet-commercieel verkeer naar een lidstaat moet voorleggen, en moet zij voorzien in passende documenten- en identiteitscontroles op gezelschapsdieren die de eigenaar tijdens niet-commercieel verkeer naar een lidstaat vanuit een andere lidstaat of bepaalde gebieden of derde landen vergezellen.
(27)
Zij moet ook voorschrijven dat de lidstaten op aangewezen punten van binnenkomst systematische documenten- en identiteitscontroles moeten uitvoeren op gezelschapsdieren die de eigenaar tijdens niet-commercieel verkeer naar een lidstaat vanuit een andere lidstaat of bepaalde gebieden of derde landen vergezellen. Bij die controles moet rekening worden gehouden met de toepasselijke beginselen van Verordening (EG) nr. 882/2004 van het Europees Parlement en de Raad van 29 april 2004 inzake officiële controles op de naleving van de wetgeving inzake diervoeders en levensmiddelen en de voorschriften inzake diergezondheid en dierenwelzijn (15). Wanneer zulks voor het verdere verkeer naar andere lidstaten nodig is, moeten de lidstaten verplicht worden gesteld de controles in het identificatiedocument te documenteren, zodat de datum van deze controles kan worden gebruikt om de geldigheidsduur van het identificatiedocument te bepalen.
(28)
Bovendien moet deze verordening voorzien in vrijwaringsmaatregelen om de risico’s voor de volks- of diergezondheid aan te pakken die ontstaan door het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren.
(29)
Om de burger duidelijke en toegankelijke informatie te verschaffen over de voorschriften die gelden voor het niet-commerciële verkeer naar de Unie van gezelschapsdieren van de in bijlage I vermelde soorten, moeten de lidstaten worden verplicht om die informatie, met name de toepasselijke bepalingen van nationaal recht, beschikbaar te stellen voor het publiek.
(30)
Om te zorgen voor de correcte toepassing van deze verordening moet aan de Commissie de bevoegdheid worden overgedragen om handelingen vast te stellen overeenkomstig artikel 290 VWEU betreffende soortspecifieke voorschriften voor het merken van gezelschapsdieren van de in deel B van bijlage I vermelde soorten, alsook betreffende soortspecifieke preventieve gezondheidsmaatregelen tegen andere ziekten en infecties dan rabiës die voorkomen bij de in bijlage I vermelde soorten, alsook om voorschriften vast te stellen tot beperking van het aantal gezelschapsdieren van de in deel B van bijlage I van deze verordening vermelde soorten die hun eigenaar bij niet-commerciële verkeer vergezellen en om de bijlagen II tot en met IV te wijzigen. Het is van bijzonder belang dat de Commissie bij haar voorbereidende werkzaamheden passende raadplegingen houdt, onder meer op deskundigenniveau. De Commissie moet bij de voorbereiding en opstelling van gedelegeerde handelingen ervoor zorgen dat de desbetreffende documenten tijdig en op gepaste wijze gelijktijdig worden toegezonden aan het Europees Parlement en de Raad.
(31)
Bovendien moet de bevoegdheid om handelingen vast te stellen volgens de spoedprocedure aan de Commissie worden gedelegeerd voor naar behoren gerechtvaardigde gevallen waar risico’s voor de volks- en de diergezondheid bestaan ten aanzien van preventieve gezondheidsmaatregelen tegen andere ziekten of infecties dan rabiës waarvoor gezelschapsdieren van de in bijlage I vermelde soorten gevoelig zijn.
(32)
Om eenvormige voorwaarden voor de uitvoering van deze verordening te waarborgen, moeten aan de Commissie uitvoeringsbevoegdheden worden toegekend ten aanzien van de lijst van lidstaten of delen daarvan die over een gelijkwaardige gunstige status ten aanzien van rabiës beschikken en die de toestemming hebben om wederzijdse overeenkomsten te sluiten waarmee van bepaalde voorwaarden voor het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren kan worden afgeweken, de lijst van lidstaten die zijn ingedeeld overeenkomstig de voorschriften betreffende preventieve gezondheidsmaatregelen tegen andere ziekten en infecties dan rabiës, de lijsten van gebieden en derde landen die zijn opgesteld om af te wijken van bepaalde voorwaarden voor het niet-commerciële verkeer, het model voor de identificatiedocumenten die gezelschapsdieren van de in bijlage I vermelde soorten moeten vergezellen tijdens het niet-commerciële verkeer naar een lidstaat uit een andere lidstaat, een gebied of derde land, de voorschriften betreffende het formaat, de opmaak en de talen van de te ondertekenen verklaringen, en van de vrijwaringsmaatregelen bij het uitbreken en de verspreiding van rabiës of van een andere ziekte of infectie dan rabiës. Die bevoegdheden moeten worden uitgeoefend in overeenstemming met Verordening (EU) nr. 182/2011 van het Europees Parlement en de Raad van 16 februari 2011 tot vaststelling van de algemene voorschriften en beginselen die van toepassing zijn op de wijze waarop de lidstaten de uitoefening van de uitvoeringsbevoegdheden door de Commissie controleren (16).
(33)
De Commissie moet onmiddellijk van toepassing zijnde uitvoeringshandelingen vaststellen tot bijwerking van de lijst van lidstaten of delen daarvan die over een gelijkwaardige gunstige status ten aanzien van rabiës beschikken en die de toestemming hebben om wederzijdse overeenkomsten te sluiten waarmee van bepaalde voorwaarden voor het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren kan worden afgeweken en van de lijst van gebieden of derde landen die zijn opgesteld om af te wijken van bepaalde voorwaarden voor het niet-commerciële verkeer, en met betrekking tot vrijwaringsmaatregelen bij het uitbreken en de verspreiding van rabiës of een andere ziekte of infectie dan rabiës, wanneer dit, in naar behoren gemotiveerde gevallen in verband met de dier- en volksgezondheid, om dwingende redenen van urgentie vereist is.
(34)
In een aantal lidstaten zijn bepaalde gebreken bij de naleving van de voorschriften van Verordening (EG) nr. 998/2003 geconstateerd. Bijgevolg moeten de lidstaten voorschriften vaststellen voor de sancties die van toepassing zijn op inbreuken op deze verordening.
(35)
Beschikking 2003/803/EG van de Commissie van 26 november 2003 tot vaststelling van een modelpaspoort voor het intracommunautair verkeer van honden, katten en fretten (17) stelt het modelpaspoort voor het verkeer van gezelschapsdieren van de soorten honden, katten en fretten tussen de lidstaten vast op grond van Verordening (EG) nr. 998/2003. De overeenkomstig dat modelpaspoort afgegeven identificatiedocumenten moeten onder bepaalde voorwaarden geldig blijven voor de gehele levensduur van een gezelschapsdier, teneinde de administratieve en financiële last voor de eigenaren te beperken.
(36)
Uitvoeringsbesluit 2011/874/EU van de Commissie van 15 december 2011 tot vaststelling van de lijst van derde landen en gebieden waaraan een machtiging is verleend voor de invoer van honden, katten en fretten en voor het niet-commerciële verkeer van meer dan vijf honden, katten en fretten naar de Unie en de modelcertificaten voor de invoer en het niet-commerciële verkeer van die dieren naar de Unie (18) stelt het modelgezondheidscertificaat vast waarin wordt verklaard dat de voorschriften van Verordening (EG) nr. 998/2003 voor het niet-commerciële verkeer van vijf of minder honden, katten of fretten naar de Unie worden nageleefd. Om een soepele overgang naar de nieuwe voorschriften van onderhavige verordening te waarborgen, moet dat modelcertificaat onder bepaalde voorwaarden geldig blijven.
(37)
Aangezien de doelstelling van deze verordening, namelijk de vaststelling van veterinairrechtelijke voorschriften voor het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren van de in bijlage I vermelde soorten om de risico’s die dat verkeer oplevert voor de volksgezondheid of de diergezondheid te voorkomen of tot een minimum te beperken, niet voldoende door de lidstaten kan worden verwezenlijkt en daarom beter op het niveau van de Unie kan worden bereikt, kan de Unie overeenkomstig het in artikel 5 van het Verdrag betreffende de Europese Unie vastgestelde subsidiariteitsbeginsel maatregelen nemen. Overeenkomstig het in hetzelfde artikel vastgestelde evenredigheidsbeginsel gaat deze verordening niet verder dan wat nodig is om die doelstelling te verwezenlijken.
(38)
Om een gelijktijdige bekendmaking zeker te stellen van deze verordening en de uitvoeringshandelingen met betrekking tot de lijsten van gebieden en derde landen die worden opgesteld om af te wijken van bepaalde voorwaarden voor het niet-commerciële verkeer, met betrekking tot het model voor de identificatiedocumenten die gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten moeten vergezellen tijdens het niet-commerciële verkeer naar een lidstaat uit een andere lidstaat, een gebied of derde land, en met betrekking tot de voorschriften betreffende het formaat, de opmaak en de talen van de te ondertekenen verklaringen, dient deze verordening in werking te treden op de dag van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie,
HEBBEN DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
HOOFDSTUK I
ALGEMENE BEPALINGEN
Artikel 1
Onderwerp
Deze verordening stelt de veterinairrechtelijke voorschriften voor het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren en de voorschriften voor de nalevingscontroles op dat verkeer vast.
Artikel 2
Toepassingsgebied
1. Deze verordening is van toepassing op het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren naar een lidstaat uit een andere lidstaat of uit een gebied of derde land.
2. Deze verordening is van toepassing onverminderd:
a)
Verordening (EG) nr. 338/97;
b)
alle nationale door de lidstaten aangenomen, bekendgemaakte en aan het publiek beschikbaar gestelde maatregelen om het verkeer van bepaalde soorten of rassen van gezelschapsdieren te beperken op grond van andere overwegingen dan die welke betrekking hebben op de diergezondheid.
Artikel 3
Definities
Voor de toepassing van deze verordening gelden de volgende definities:
a) „niet-commercieel verkeer”: elk verplaatsing die niet tot doel heeft om een gezelschapsdier te verkopen of de eigendom ervan over te dragen;
b) „gezelschapsdier”: een dier van de in bijlage I vermelde soorten dat zijn eigenaar of een gemachtigde persoon vergezelt tijdens niet-commercieel verkeer, en dat voor de duur van dit niet-commerciële verkeer onder de verantwoordelijkheid van de eigenaar of de gemachtigde persoon blijft vallen;
c) „eigenaar”: een natuurlijke persoon die in het identificatiedocument als eigenaar staat vermeld;
d) „gemachtigde persoon”: een natuurlijke persoon die schriftelijk door de eigenaar gemachtigd is namens de eigenaar het niet-commerciële verkeer van het gezelschapsdier te verrichten;
e) „transponder”: een passief, uitsluitend uitleesbaar op radiofrequentie werkend identificatiemiddel;
f) „identificatiedocument”: een document dat is opgesteld volgens het model dat is vastgelegd in op grond van deze verordening vast te stellen uitvoeringshandelingen, en dat het mogelijk maakt het gezelschapsdier duidelijk te identificeren en te controleren of zijn gezondheidsstatus aan deze verordening voldoet;
g) „gemachtigde dierenarts”: een dierenarts die door de bevoegde autoriteit gemachtigd is specifieke opdrachten te verrichten overeenkomstig deze verordening of op grond van deze verordening vastgestelde handelingen;
h) „officiële dierenarts”: een door de bevoegde autoriteit aangewezen dierenarts;
i) „documentencontrole”: verificatie van het identificatiedocument dat het gezelschapsdier vergezelt;
j) „identiteitscontrole”: controle op de overeenstemming van het identificatiedocument met het gezelschapsdier en waar passend op de aanwezigheid en overeenstemming van het merken;
k) „punt van binnenkomst voor reizigers”: door de lidstaten voor de uitvoering van de controles als bedoeld in artikel 34, lid 1, aangewezen zone.
Artikel 4
Algemene verplichting
Niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren dat voldoet aan de veterinairrechtelijke voorschriften van deze verordening mag niet worden verboden, beperkt of belemmerd om andere diergezondheidsredenen dan die welke voortvloeien uit de toepassing van deze verordening.
Artikel 5
Maximaal aantal gezelschapsdieren
1. Het maximaal aantal gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten dat de eigenaar of een gemachtigde persoon tijdens een eenmalige verplaatsing in het kader van niet-commercieel verkeer mag begeleiden, mag niet groter zijn dan vijf.
2. In afwijking van lid 1 mag het maximaal aantal gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten groter zijn dan vijf, indien de volgende voorwaarden vervuld zijn:
a)
het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren vindt plaats met het oog op deelname aan wedstrijden, tentoonstellingen of sportactiviteiten, of aan trainingen voor deze evenementen;
b)
de eigenaar of de gemachtigde persoon legt het schriftelijke bewijs over dat de gezelschapsdieren geregistreerd zijn met het oog op het bijwonen van een onder a) genoemd evenement, of geregistreerd zijn bij een vereniging die deze evenementen organiseert;
c)
de gezelschapsdieren zijn ouder dan zes maanden.
3. De lidstaten kunnen standaardsteekproeven uitvoeren om na te gaan of de overeenkomstig lid 2, onder b), verstrekte informatie correct is.
4. Wanneer het in lid 1 bedoelde maximaal aantal gezelschapsdieren wordt overschreden en de in lid 2 bedoelde voorwaarden niet vervuld zijn, dienen de betrokken gezelschapsdieren te voldoen aan de veterinairrechtelijke voorschriften van Richtlijn 92/65/EEG ten aanzien van de betrokken soorten, en zorgen de lidstaten ervoor dat deze dieren onderworpen worden aan de veterinaire inspecties bepaald in de Richtlijnen 90/425/EEG en 91/496/EEG, al naar gelang het geval.
5. Om te vermijden dat het commerciële verkeer van gezelschapsdieren van de in deel B van bijlage I vermelde soorten op frauduleuze wijze als niet-commercieel verkeer wordt verhuld, is de Commissie bevoegd overeenkomstig artikel 39 gedelegeerde handelingen vast te stellen ter bepaling van het maximaal aantal gezelschapsdieren van deze soorten dat de eigenaar of een gemachtigde persoon tijdens een eenmalige verplaatsing in het kader van niet-commercieel verkeer mag vergezellen.
6. De Commissie dient uiterlijk 29 juni 2018 bij het Europees Parlement en de Raad een verslag in over de toepassing van dit artikel. Op grond van haar verslag stelt de Commissie eventueel wijzigingen van deze verordening voor.
HOOFDSTUK II
VOORWAARDEN DIE GELDEN VOOR HET NIET-COMMERCIËLE VERKEER VAN GEZELSCHAPSDIEREN VAN EEN LIDSTAAT NAAR EEN ANDERE LIDSTAAT
AFDELING 1
Gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten
Artikel 6
Voorwaarden voor het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten
Gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten mogen niet van een lidstaat naar een andere lidstaat worden verplaatst, tenzij zij voldoen aan de volgende voorwaarden:
a)
zij zijn gemerkt overeenkomstig artikel 17, lid 1;
b)
zij hebben een vaccinatie tegen rabiës ontvangen die voldoet aan de geldigheidsvoorschriften van bijlage III;
c)
zij voldoen aan de preventieve gezondheidsmaatregelen voor andere ziekten of infecties dan rabiës die zijn vastgesteld uit hoofde van artikel 19, lid 1;
d)
zij gaan vergezeld van een naar behoren ingevuld identificatiedocument dat is afgegeven overeenkomstig artikel 22.
Artikel 7
Afwijking van de voorwaarde betreffende de vaccinatie tegen rabiës voor jonge gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten
1. Onder voorbehoud van lid 2, kunnen de lidstaten, in afwijking van artikel 6, onder b), het niet-commerciële verkeer naar hun grondgebied vanuit een andere lidstaat van gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten toestaan, mits de gezelschapsdieren:
a)
minder dan twaalf weken oud zijn en niet tegen rabiës zijn gevaccineerd, of
b)
tussen 12 en 16 weken oud zijn en tegen rabiës gevaccineerd zijn, maar nog niet aan de geldigheidsvoorschriften als bedoeld in punt 2, onder e), van bijlage III voldoen.
2. De in lid 1 vermelde toestemming mag alleen worden verleend indien:
a)
hetzij de eigenaar of de gemachtigde persoon een ondertekende verklaring verstrekt dat de gezelschapsdieren vanaf hun geboorte tot het moment waarop het niet-commerciële verkeer plaatsvindt, niet in contact zijn geweest met wilde dieren van voor rabiës gevoelige soorten, of
b)
de gezelschapsdieren vergezeld gaan van het moederdier waarvan zij nog steeds afhankelijk zijn en met het identificatiedocument dat het moederdier vergezelt kan worden aangetoond dat het moederdier vóór hun geboorte een vaccin tegen rabiës is toegediend overeenkomstig de geldigheidsvoorschriften van bijlage III.
3. De Commissie kan door middel van een uitvoeringshandeling voorschriften vaststellen over het formaat, de opmaak en de talen van de in lid 2, onder a), van dit artikel bedoelde verklaringen. Die uitvoeringshandeling wordt vastgesteld volgens de in artikel 41, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure.
Artikel 8
Afwijking van de voorwaarde betreffende de vaccinatie tegen rabiës voor gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten
1. In afwijking van artikel 6, onder b), kan, op gezamenlijke aanvraag door de betrokken lidstaten, het rechtstreekse niet-commerciële verkeer tussen lidstaten of delen daarvan van niet tegen rabiës gevaccineerde gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten worden toegestaan overeenkomstig de procedure van lid 2.
2. De Commissie stelt door middel van een uitvoeringshandeling een lijst vast van lidstaten die toestemming krijgen wederzijdse overeenkomsten te sluiten om in overeenstemming met lid 1 van dit artikel af te wijken van artikel 6, onder b). In die lijst worden de delen van de lidstaten vermeld waarop de afwijking van toepassing kan zijn.
3. Om in de in lid 2 bedoelde lijst te worden vermeld, dienen de lidstaten die voor een dergelijke wederzijdse overeenkomst belangstelling hebben, bij de Commissie een gezamenlijke aanvraag in, met de nadere details van de ontwerpovereenkomst, waarmee zij kunnen aantonen dat zij, met inachtneming van de procedures van de Gezondheidscode voor landdieren van de Wereldorganisatie voor diergezondheid (OIE) wat betreft de verklaring van een land dat het grondgebied of een zone daarvan vrij is van rabiës, ten minste aan de volgende voorwaarden voldoen:
a)
de aanvragende lidstaten beschikken over een continu operationeel bewakings- en rapportagesysteem met betrekking tot rabiës;
b)
de aanvragende lidstaten, of de delen van hun grondgebied waarop de aanvraag van toepassing is, zijn sedert ten minste twee jaar voorafgaand aan de gezamenlijke aanvraag op basis van de onder a) genoemde systemen, vrij van rabiës, en op hun grondgebied of delen daarvan is tijdens die periode geen rabiës vastgesteld bij wilde dieren;.
c)
de aanvragende lidstaten beschikken over efficiënte en doeltreffende beheersmaatregelen om de insleep en verspreiding van rabiës op hun grondgebied te voorkomen;
d)
de toepassing van de afwijking van artikel 6, onder b) is gerechtvaardigd en staat in verhouding tot de risico’s voor de volks- en diergezondheid in verband met het rechtstreekse niet-commerciële verkeer van niet-gevaccineerde gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten vanuit een van de aanvragende lidstaten naar de andere lidstaat of naar een deel van zijn grondgebied.
De gezamenlijke aanvraag bevat adequate, betrouwbare en wetenschappelijk gevalideerde informatie.
4. De Commissie schrapt door middel van een uitvoeringshandeling het gehele grondgebied van een lidstaat of delen daarvan van de in lid 2 bedoelde lijst, indien de in lid 3 bedoelde gegevens niet langer de toepassing van de afwijking ondersteunen.
5. De in de leden 2 en 4 bedoelde uitvoeringshandelingen worden vastgesteld volgens de in artikel 41, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure.
6. Om naar behoren gerechtvaardigde dwingende urgente redenen in verband met risico’s voor de volks- en diergezondheid stelt de Commissie onmiddellijk toepasselijke uitvoeringshandelingen vast tot bijwerking van de in lid 2 van dit artikel bedoelde lijst van lidstaten of delen daarvan, volgens de in artikel 41, lid 3, bedoelde procedure.
AFDELING 2
Gezelschapsdieren van de in deel B van bijlage I vermelde soorten
Artikel 9
Voorwaarden voor het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren van de in deel B van bijlage I vermelde soorten
1. Voor zover de Commissie op grond van artikel 19, lid 1, gedelegeerde handelingen betreffende gezelschapsdieren van één van de in deel B van bijlage I vermelde soorten heeft vastgesteld, is het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren van die soort van een lidstaat naar een andere lidstaat onderworpen aan de naleving van de in lid 2 van dit artikel genoemde voorwaarden.
2. Het verkeer van de in lid 1 genoemde soorten gezelschapsdieren van een lidstaat naar een andere lidstaat is alleen toegestaan, indien de gezelschapsdieren voldoen aan de volgende voorwaarden;
a)
zij zijn gemerkt of beschreven overeenkomstig de uit hoofde van artikel 17, lid 2, vastgestelde voorschriften;
b)
zij voldoen aan de preventieve gezondheidsmaatregelen voor andere ziekten of infecties dan rabiës die zijn vastgesteld uit hoofde van artikel 19, lid 1;
c)
zij gaan vergezeld van een naar behoren ingevuld identificatiedocument dat is afgegeven overeenkomstig artikel 29.
3. Zolang de in lid 1 bedoelde betrokken gedelegeerde handelingen niet zijn vastgesteld, kunnen lidstaten nationale regels toepassen op het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren van de in deel B van bijlage I vermelde soorten naar hun grondgebied uit een andere lidstaat, mits die regels:
a)
worden toegepast op een wijze die in verhouding staat tot het risico voor de volks- en diergezondheid dat het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren van deze soorten met zich mee brengt, en
b)
niet verder gaan dan die welke worden toegepast op de handel in dieren van die soorten overeenkomstig de Richtlijnen 92/65/EEG en 2006/88/EG.
HOOFDSTUK III
VOORWAARDEN VOOR HET NIET-COMMERCIËLE VERKEER VAN GEZELSCHAPSDIEREN NAAR EEN LIDSTAAT UIT EEN GEBIED OF DERDE LAND
AFDELING 1
Gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten
Artikel 10
Voorwaarden voor het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten
1. Gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten mogen niet uit een gebied of een derde land naar een lidstaat worden verplaatst, tenzij zij voldoen aan de volgende voorwaarden:
a)
zij zijn gemerkt overeenkomstig artikel 17, lid 1;
b)
zij hebben een vaccinatie tegen rabiës ontvangen die voldoet aan de geldigheidsvoorschriften van bijlage III;
c)
zij hebben een titreringstest op rabiësantilichamen ondergaan die voldoet aan de geldigheidsvoorschriften van bijlage IV;
d)
zij voldoen aan de preventieve gezondheidsmaatregelen voor andere ziekten of infecties dan rabiës die zijn vastgesteld uit hoofde van artikel 19, lid 1;
e)
zij gaan vergezeld van een naar behoren ingevuld identificatiedocument dat is afgegeven overeenkomstig artikel 26.
2. Het verkeer van gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten naar een lidstaat uit een ander gebied of derde land dan die welke vermeld zijn in de op grond van artikel 13, lid 1, vastgestelde lijst, mag uitsluitend via een punt van binnenkomst voor reizigers, dat op grond van artikel 34, lid 3, vermeld is op een lijst.
3. In afwijking van lid 2 kunnen de lidstaten toestaan dat het verkeer van geregistreerde militaire, speur- of reddingshonden via een ander punt van binnenkomst dan dat voor reizigers verloopt, op voorwaarde dat:
a)
de eigenaar of de gemachtigde persoon van tevoren een vergunning heeft aangevraagd en de lidstaat deze vergunning heeft verstrekt, en
b)
de honden aan nalevingscontroles zijn onderworpen op een door de bevoegde autoriteit daartoe aangewezen plaats overeenkomstig artikel 34, lid 2, en overeenkomstig de voorwaarden van de in de onder a) van dit lid bedoelde vergunning.
Artikel 11
Afwijking van de voorwaarde betreffende de vaccinatie tegen rabiës voor jonge gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten
1. Onder voorbehoud van lid 2, kunnen de lidstaten, in afwijking van artikel 10, lid 1, onder b), het niet-commerciële verkeer naar hun grondgebied uit gebieden of derde landen die vermeld zijn in de op grond van artikel 13, lid 1 of lid 2, vastgestelde lijst, toestaan van gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten, die:
a)
minder dan twaalf weken oud zijn en niet tegen rabiës zijn gevaccineerd, of
b)
tussen 12 en 16 weken oud zijn en tegen rabiës gevaccineerd zijn, maar nog niet aan de geldigheidsvoorschriften als bedoeld in punt 2, onder e), van bijlage III voldoen.
2. De in lid 1 vermelde toestemming mag alleen worden verleend indien:
a)
de eigenaar of de gemachtigde persoon een ondertekende verklaring verstrekt dat de gezelschapsdieren vanaf hun geboorte tot het moment waarop het niet-commerciële verkeer plaatsvindt, niet in contact zijn geweest met wilde dieren van voor rabiës gevoelige soorten, of
b)
de gezelschapsdieren vergezeld gaan van het moederdier waarvan zij nog steeds afhankelijk zijn en met het identificatiedocument dat het moederdier vergezelt kan worden aangetoond dat het moederdier vóór hun geboorte een vaccin tegen rabiës is toegediend overeenkomstig de geldigheidsvoorschriften van bijlage III.
3. Het daaropvolgend niet-commerciële verkeer naar een andere lidstaat van de in lid 1 van dit artikel bedoelde gezelschapsdieren is verboden, behalve wanneer dit verkeer plaatsvindt overeenkomstig de in artikel 6 vastgestelde voorwaarden of toegestaan is overeenkomstig artikel 7 en ook de lidstaat van bestemming overeenkomstig lid 1 van dit artikel met het verkeer naar zijn grondgebied vanuit gebieden of derde landen heeft ingestemd.
4. De Commissie kan door middel van een uitvoeringshandeling voorschriften vaststellen over het formaat, de opmaak en de talen van de in lid 2, onder a), van dit artikel bedoelde verklaringen. Die uitvoeringshandeling wordt vastgesteld volgens de in artikel 41, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure.
Artikel 12
Afwijking van de voorwaarde betreffende de titreringstest op antilichamen voor gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten
1. In afwijking van artikel 10, lid 1, onder c), is de titreringstest op antilichamen niet vereist voor het verkeer van gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten uit een gebied of derde land dat in de op grond van artikel 13, lid 1 of lid 2, vastgestelde lijst is opgenomen, in een lidstaat:
a)
hetzij rechtstreeks;
b)
na een verblijf in uitsluitend een of meer van die gebieden of derde landen, of
c)
na doorvoer door een ander dan in de op grond van artikel 13, lid 1 of lid 2, vastgestelde lijst opgenomen gebied of derde land, mits de eigenaar of de gemachtigde persoon een ondertekende verklaring overlegt waarin is gesteld dat de gezelschapsdieren tijdens de doorvoer geen contact hebben gehad met dieren van voor rabiës gevoelige soorten en beveiligd zijn gebleven in een vervoermiddel of binnen de grenzen van een internationale luchthaven.
2. De Commissie kan door middel van een uitvoeringshandeling voorschriften vaststellen over het formaat, de opmaak en de talen van de in lid 1, onder c), van dit artikel bedoelde verklaringen. Die uitvoeringshandeling wordt vastgesteld volgens de in artikel 41, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure.
Artikel 13
Opstelling van een lijst van gebieden en derde landen
1. De Commissie is bevoegd om door middel van een uitvoeringshandeling een lijst vast te stellen van gebieden en derde landen die een aanvraag tot opname op de lijst hebben gedaan waarin zij aantonen dat zij voor gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten voorschriften toepassen met dezelfde inhoud en hetzelfde effect als die welke zijn vastgesteld in afdeling 1 van hoofdstuk II, deze afdeling en afdeling 2 van hoofdstuk VI en, indien van toepassing, de bepalingen die op basis van deze voorschriften zijn vastgesteld.
2. De Commissie stelt door middel van een uitvoeringshandeling een lijst vast van gebieden en derde landen die een aanvraag tot opname op de lijst hebben gedaan waarin zij aantonen dat zij voor gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten ten minste aan de volgende criteria voldoen:
a)
de kennisgeving van gevallen van rabiës aan de bevoegde autoriteiten is verplicht;
b)
er bestaat sinds ten minste twee jaar voorafgaand aan de aanvraag een naar behoren functionerend toezichtssysteem voor rabiës, met minimaal een continu programma voor vroegtijdige opsporing, zodat dieren waarvan vermoed wordt dat ze met rabiës zijn besmet, onderzocht worden en dat hierover wordt gerapporteerd.
c)
de structuur en organisatie van hun veterinaire en bestrijdingsdiensten, en de bevoegdheden van deze diensten, het toezicht erop en de deze diensten ter beschikking staande middelen, met inbegrip van personeel en laboratoriumcapaciteit, zijn toereikend om:
i)
de nationale wetgeving voor het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren doeltreffend toe te passen en te handhaven, en
ii)
de geldigheid te garanderen van de identificatiedocumenten die volgens het in artikel 25 vastgestelde formaat zijn opgesteld en overeenkomstig artikel 26 zijn afgegeven;
d)
er zijn voorschriften inzake preventie en bestrijding van rabiës van kracht die daadwerkelijk worden toegepast om het besmettingsrisico voor gezelschapsdieren tot een minimum te beperken, met inbegrip van voorschriften inzake de invoer van gezelschapsdieren uit andere landen of gebieden, en waar passend, voorschriften betreffende:
i)
de bestrijding van de zwerfhonden- en zwerfkattenpopulatie;
ii)
het vaccineren van huisdieren tegen rabiës, in het bijzonder wanneer rabiës voorkomt bij vampiervleermuizen, en
iii)
de bestrijding en uitroeiing van rabiës bij wilde dieren;
e)
er gelden voorschriften voor het verlenen van licenties voor en het in de handel brengen van antirabiësvaccins.
3. De in de leden 1 en 2 van dit artikel bedoelde uitvoeringshandelingen worden vastgesteld volgens de in artikel 41, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure.
Om naar behoren gerechtvaardigde dwingende urgente redenen in verband met risico’s voor de volks- en diergezondheid stelt de Commissie onmiddellijk toepasselijke uitvoeringshandelingen vast tot bijwerking van de in de leden 1 en 2 van dit artikel bedoelde lijst van gebieden of derde landen volgens de in artikel 41, lid 3, bedoelde procedure.
AFDELING 2
Gezelschapsdieren van de in deel B van bijlage I vermelde soorten
Artikel 14
Voorwaarden voor het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren van de in deel B van bijlage I vermelde soorten
1. Voor zover de Commissie op grond van artikel 19, lid 1, een gedelegeerde handeling over gezelschapsdieren van één van de in deel B van bijlage I vermelde soorten heeft vastgesteld, is het niet-commercieel verkeer van gezelschapsdieren van die soorten naar een lidstaat vanuit een gebied of derde land onderworpen aan de naleving van de in lid 2 van dit artikel genoemde voorwaarden.
2. Het verkeer van de in lid 1 genoemde gezelschapsdieren uit een gebied of derde land naar een andere lidstaat, is alleen toegestaan indien de gezelschapsdieren voldoen aan de volgende voorwaarden:
a)
zij zijn gemerkt of beschreven overeenkomstig de voorschriften die zijn vastgesteld uit hoofde van artikel 17, lid 2;
b)
zij voldoen aan de preventieve gezondheidsmaatregelen voor andere ziekten of infecties dan rabiës die zijn vastgesteld in uit hoofde van artikel 19, lid 1;
c)
zij gaan vergezeld van een naar behoren ingevuld identificatiedocument dat is afgegeven overeenkomstig artikel 31;
d)
zij komen binnen via een punt van binnenkomst voor reizigers vanuit een ander gebied of derde land dan die welke zijn opgenomen op de uit hoofde van artikel 15 vastgestelde lijst.
3. Zolang de in lid 1 bedoelde betrokken gedelegeerde handelingen niet zijn vastgesteld, kunnen lidstaten nationale regels toepassen op het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren van de in deel B van bijlage I vermelde soorten naar hun grondgebied uit een gebied of derde land, mits die regels:
a)
worden toegepast op een wijze die in verhouding staat tot het risico voor de volks- of diergezondheid dat het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren van deze soorten met zich mee brengt, en
b)
niet verder gaan dan zijn dan die welke worden toegepast op de invoer van dieren van die soorten overeenkomstig de Richtlijnen 92/65/EEG of 2006/88/EG.
Artikel 15
Opstelling van een lijst van gebieden en derde landen
De Commissie is bevoegd om door middel van een uitvoeringshandeling een lijst vast te stellen van gebieden en derde landen die hebben aangetoond dat zij voor gezelschapsdieren van de in deel B van bijlage I vermelde soorten voorschriften toepassen met dezelfde inhoud en hetzelfde effect als die welke zijn vastgesteld in afdeling 2 van hoofdstuk II, deze afdeling en afdeling 2 van hoofdstuk VI en, indien van toepassing, van de bepalingen die op basis van deze voorschriften zijn vastgesteld.
AFDELING 3
Afwijking van de voorwaarden voor het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren
Artikel 16
Afwijking van de voorwaarden voor het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren tussen bepaalde landen en gebieden
In afwijking van de artikelen 10 en 14 mag het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren tussen de volgende landen en gebieden blijven doorgaan onder de voorwaarden van de nationale voorschriften van deze landen en gebieden:
a)
San Marino en Italië;
b)
Vaticaanstad en Italië;
c)
Monaco en Frankrijk;
d)
Andorra en Frankrijk;
e)
Andorra en Spanje;
f)
Noorwegen en Zweden;
g)
De Faeröer en Denemarken;
h)
Groenland en Denemarken.
HOOFDSTUK IV
HET MERKEN EN PREVENTIEVE GEZONDHEIDSMAATREGELEN
AFDELING 1
Het merken
Artikel 17
Het merken van gezelschapsdieren
1. Gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten worden gemerkt door het inplanten van een transponder of door een duidelijk leesbare tatoeage die vóór 3 juli 2011 is aangebracht.
Wanneer de in de eerste alinea bedoelde transponder niet voldoet aan de technische voorschriften van bijlage II, verstrekt de eigenaar of de gemachtigde persoon de nodige middelen om die transponder af te lezen bij de controle van de markering, als vastgesteld in artikel 22, leden 1 en 2, en artikel 26, en de identiteitscontroles als vastgestelde in artikel 33 en artikel 34, lid 1.
2. Gezelschapsdieren van de in deel B van bijlage I vermelde soorten worden gemerkt of beschreven, waarbij zodanig met de specifieke kenmerken van elke soort rekening wordt gehouden dat een verband wordt gelegd tussen het gezelschapsdier en zijn identificatiedocument.
Met het oog op de diversiteit van de in deel B van bijlage I vermelde soorten is de Commissie bevoegd om overeenkomstig artikel 39 gedelegeerde handelingen vast te stellen betreffende soortspecifieke voorschriften voor het merken of beschrijven van gezelschapsdieren van die soorten, met inachtneming van alle toepasselijke nationale voorschriften.
Artikel 18
Vereiste kwalificaties voor het inplanten van transponders in gezelschapsdieren
Indien een lidstaat voornemens is een andere persoon dan een dierenarts toe te staan transponders in te planten, stelt die lidstaat voorschriften vast betreffende de minimumkwalificaties die deze persoon dienen te hebben.
AFDELING 2
Preventieve gezondheidsmaatregelen voor andere ziekten of infecties dan rabiës
Artikel 19
Preventieve gezondheidsmaatregelen en toepassingsvoorwaarden daarvan
1. Wanneer preventieve gezondheidsmaatregelen nodig zijn voor de bescherming van de volksgezondheid of de gezondheid van gezelschapsdieren en voor de bestrijding van andere ziekten of infecties dan rabiës die zich waarschijnlijk zullen verspreiden als gevolg van het verkeer van die gezelschapsdieren, is de Commissie bevoegd om overeenkomstig artikel 39 gedelegeerde handelingen betreffende soortspecifieke preventieve gezondheidsmaatregelen voor dergelijke ziekten of infecties vast te stellen.
Indien dit in geval van risico’s voor de volks- en diergezondheid om dwingende redenen van urgentie vereist is, is de in artikel 40 neergelegde procedure van toepassing op overeenkomstig dit lid vastgestelde gedelegeerde handelingen.
2. De soortspecifieke preventieve gezondheidsmaatregelen die worden toegestaan door een overeenkomstig lid 1 vastgestelde gedelegeerde handeling, worden gebaseerd op adequate, betrouwbare en gevalideerde wetenschappelijke informatie en toegepast op een wijze die in verhouding staat tot het risico voor de volks- en de diergezondheid dat het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren die gevoelig zijn voor andere ziekten of infecties dan rabiës met zich mee brengt.
3. De in lid 1 bedoelde gedelegeerde handelingen kunnen ook het volgende omvatten:
a)
voorschriften voor de indeling van de lidstaten of delen daarvan, al naar gelang hun diergezondheidsstatus en hun surveillance- en rapportagesystemen in verband met bepaalde andere ziekten of infecties dan rabiës;
b)
de voorwaarden waaraan de lidstaten moeten voldoen om in aanmerking te blijven komen voor de toepassing van de in lid 2 bedoelde preventieve gezondheidsmaatregelen;
c)
de voorwaarden voor het toepassen en documenteren van de in lid 2 bedoelde preventieve gezondheidsmaatregelen vóór het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren;
d)
de voorwaarden voor de toekenning van afwijkingen, in bepaalde nader omschreven omstandigheden, van de toepassing van de in lid 2 bedoelde preventieve gezondheidsmaatregelen.
Artikel 20
Lijst van lidstaten of delen daarvan als bedoeld in artikel 19, lid 3, onder a)
De Commissie kan door middel van een uitvoeringshandeling lijsten van lidstaten of delen van het grondgebied van lidstaten vaststellen, die voldoen aan de voorschriften voor de indeling van lidstaten of delen daarvan, als bedoeld in artikel 19, lid 3, onder a). Die uitvoeringshandeling wordt vastgesteld volgens de in artikel 41, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure.
HOOFDSTUK V
IDENTIFICATIEDOCUMENTEN
AFDELING 1
Identificatiedocumenten voor het niet-commerciële verkeer naar een lidstaat uit een andere lidstaat van gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten
Artikel 21
Formaat en inhoud van het identificatiedocument bedoeld in artikel 6, onder d)
1. Het in artikel 6, onder d), bedoelde identificatiedocument heeft het formaat van een paspoort overeenkomstig het uit hoofde van lid 2 van dit artikel vast te stellen model en bevat rubrieken voor het vermelden van de volgende informatie:
a)
plaats van de transponder of de tatoeage en, hetzij de datum waarop de transponder is ingebracht, hetzij de datum waarop de transponder is uitgelezen of de tatoeage is gecontroleerd, alsmede de alfanumerieke code die op de transponder of de tatoeage is vermeld;
b)
naam, soort, ras, geslacht, kleur, door de eigenaar opgegeven geboortedatum, en eventuele opvallende of zichtbare kenmerken of eigenschappen van het gezelschapsdier;
c)
naam en contactgegevens van de eigenaar;
d)
naam, contactgegevens en handtekening van de gemachtigde dierenarts die het identificatiedocument afgeeft of invult;
e)
de handtekening van de eigenaar;
f)
bijzonderheden over de vaccinatie tegen rabiës;
g)
datum van de bloedbemonstering voor de titreringstest op rabiësantilichamen;
h)
naleving van de preventieve gezondheidsmaatregelen voor andere ziekten of infecties dan rabiës;
i)
andere relevante informatie betreffende de gezondheidsstatus van het gezelschapsdier.
2. De Commissie stelt een uitvoeringshandeling vast tot vaststelling van het in lid 1 van dit artikel bedoelde model alsmede van de voorschriften betreffende de talen, de opmaak en de beveiligingskenmerken van het in dat lid bedoelde paspoort, en de nodige regels betreffende de overgang naar het genoemde paspoortmodel. Die uitvoeringshandeling wordt vastgesteld volgens de in artikel 41, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure.
3. Het in lid 1 bedoelde paspoort is voorzien van een nummer, bestaande uit de ISO-code van de lidstaat van afgifte, gevolgd door een unieke alfanumerieke code.
Artikel 22
Afgifte en invulling van het identificatiedocument bedoeld in artikel 6, onder d)
1. Het in artikel 6, onder d), bedoelde identificatiedocument wordt door een daartoe gemachtigde dierenarts afgegeven, nadat:
a)
hij zich ervan heeft vergewist dat het gezelschapsdier overeenkomstig artikel 17, lid 1, is gemerkt;
b)
hij de in artikel 21, lid 1, onder a) tot en met d) genoemde informatie naar behoren in de betrokken rubrieken van het identificatiedocument heeft vermeld, en
c)
de eigenaar het identificatiedocument heeft ondertekend.
2. Nadat hij zich ervan heeft vergewist dat het gezelschapsdier gemerkt is in overeenstemming met artikel 17, lid 1, vermeldt een gemachtigde dierenarts in de betrokken rubrieken van het identificatiedocument de in artikel 21, lid 1, onder d), f), g) en h) bedoelde informatie, en certificeert daarmee dat is voldaan aan de voorwaarden van artikel 6, onder b) en c), en, indien van toepassing, die van artikel 27, onder b), punt ii).
Niettegenstaande de eerste alinea kan de rubriek betreffende de in artikel 21, lid 1, onder h), bedoelde informatie worden ingevuld door een andere dan de gemachtigde dierenarts, indien zulks op grond van de uit hoofde van artikel 19, lid 1, vastgestelde gedelegeerde handeling is toegestaan.
3. De gemachtigde dierenarts die het identificatiedocument afgeeft, registreert de in artikel 21, lid 1, onder a) tot en met c), en artikel 21, lid 3, bedoelde informatie en bewaart die informatie gedurende een door de bevoegde autoriteit te bepalen periode van ten minste drie jaar.
4. Indien nodig kan de naleving van de in lid 2 van dit artikel bedoelde voorwaarden worden gedocumenteerd in meer dan een identificatiedocument van het in artikel 21, lid 1, vastgestelde formaat.
Artikel 23
Verspreiding van blanco identificatiedocumenten
1. De bevoegde autoriteiten zorgen ervoor dat blanco identiteitsdocumenten alleen ter beschikking worden gesteld aan gemachtigde dierenartsen en dat hun namen en contactgegevens worden geregistreerd met vermelding van het in artikel 21, lid 3, bedoelde nummer.
2. De in lid 1 bedoelde registers worden gedurende een door de bevoegde autoriteit te bepalen periode van ten minste drie jaar bewaard.
Artikel 24
Afwijking van het in artikel 21, lid 1, bepaalde formaat van het identificatiedocument
1. In afwijking van artikel 21, lid 1, staan de lidstaten het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten naar een lidstaat uit een andere lidstaat toe, mits die vergezeld gaan van een overeenkomstig artikel 26 afgegeven identificatiedocument:
2. Zo nodig wordt de naleving van de in artikel 6, onder c), bedoelde voorwaarden in het in lid 1 bedoelde identificatiedocument na voltooiing van de in artikel 34, lid 1, vastgestelde controles gedocumenteerd.
AFDELING 2
Identificatiedocumenten voor het niet-commerciële verkeer naar een lidstaat uit een gebied of derde land van gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten
Artikel 25
Formaat en inhoud van het identificatiedocument bedoeld in artikel 10, lid 1, onder e)
1. Het in artikel 10, lid 1, onder e), bedoelde identificatiedocument heeft het formaat van een diergezondheidscertificaat overeenkomstig het uit hoofde van lid 2 van dit artikel vast te stellen model en bevat rubrieken voor het vermelden van de volgende informatie:
a)
plaats van de transponder of de tatoeage en, hetzij de datum waarop de transponder is ingebracht, hetzij de datum waarop de transponder is uitgelezen of de tatoeage is gecontroleerd, alsmede de alfanumerieke code die op de transponder of de tatoeage is vermeld;
b)
soort, ras, door de eigenaar opgegeven geboortedatum, geslacht en kleur van het gezelschapsdier;
c)
een uniek referentienummer van het certificaat;
d)
naam en contactgegevens van de eigenaar of de gemachtigde persoon;
e)
naam, contactgegevens en handtekening van de officiële of gemachtigde dierenarts die het identificatiedocument afgeeft;
f)
bijzonderheden over de vaccinatie tegen rabiës;
g)
datum van de bloedbemonstering voor de titreringstest op rabiësantilichamen;
h)
naleving van de preventieve gezondheidsmaatregelen voor andere ziekten of infecties dan rabiës;
i)
naam en handtekening van de vertegenwoordiger van de goedkeurende bevoegde autoriteit;
j)
naam, handtekening en contactgegevens van de vertegenwoordiger van bevoegde autoriteit die de controles bedoeld in artikel 34 uitvoert en de datum van die controles;
k)
andere relevante informatie betreffende de gezondheidsstatus van het gezelschapsdier.
2. De Commissie stelt de uitvoeringshandeling vast tot vaststelling van het in lid 1 van dit artikel bedoelde model alsmede van de voorschriften betreffende de talen, de opmaak en de geldigheid van het in dat lid bedoelde diergezondheidscertificaat. Die uitvoeringshandeling wordt vastgesteld volgens de in artikel 41, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure.
3. Het in artikel 10, lid 1, onder e), bedoelde identificatiedocument bevat een schriftelijke verklaring, ondertekend door de eigenaar of de gemachtigde persoon, waarin wordt bevestigd dat de verplaatsing van het gezelschapsdier naar de Unie niet-commercieel verkeer betreft.
Artikel 26
Afgifte en invulling van het identificatiedocument bedoeld in artikel 10, lid 1, onder e)
Het in artikel 10, lid 1, onder e), bedoelde identificatiedocument wordt afgegeven door een officiële dierenarts van het gebied of derde land van verzending op grond van bewijsstukken, of door een gemachtigde dierenarts, waarna het door de bevoegde autoriteit van het gebied of derde land van verzending wordt bekrachtigd, nadat de afgevende dierenarts:
a)
zich ervan heeft vergewist dat het gezelschapsdier overeenkomstig artikel 17, lid 1, is gemerkt, en
b)
naar behoren de betrokken rubrieken met de in artikel 25, lid 1, onder a) tot en met h), bedoelde informatie in het identificatiedocument heeft ingevuld, waarmee wordt gecertificeerd dat aan de voorwaarden van artikel 10, lid 1, onder a) en, indien van toepassing, onder b), c) en d), is voldaan.
Artikel 27
Afwijking van het in artikel 25, lid 1, bepaalde formaat van het identificatiedocument
In afwijking van artikel 25, lid 1, staan de lidstaten het niet-commerciële verkeer naar hun grondgebied van gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten toe, mits die vergezeld gaan van een overeenkomstig artikel 22 afgegeven identificatiedocument, en mits:
a)
het identificatiedocument is afgegeven in een van de gebieden of derde landen die vermeld worden in de op grond van artikel 13, lid 1, vastgestelde lijst, of
b)
deze gezelschapsdieren na verplaatsing naar of doorvoer door een gebied of derde land uit een lidstaat, in een lidstaat worden binnengebracht en het identificatiedocument is ingevuld en afgegeven door een gemachtigde dierenarts die certificeert dat de gezelschapsdieren, voordat zij de Unie verlaten:
i)
de in artikel 10, lid 1, onder b), bedoelde vaccinatie tegen rabiës hebben ontvangen, en
ii)
de in artikel 10, lid 1, onder c), bedoelde titreringstest op rabiësantilichamen hebben ondergaan, behalve bij de in artikel 12 vastgestelde afwijking.
AFDELING 3
Identificatiedocumenten voor het niet-commerciële verkeer naar een lidstaat uit een andere lidstaat van gezelschapsdieren van de in deel B van bijlage I vermelde soorten
Artikel 28
Formaat en inhoud van het identificatiedocument bedoeld in artikel 9, lid 2, onder c)
1. De Commissie kan door middel van een uitvoeringshandeling een model voor het in artikel 9, lid 2, onder c), bedoelde identificatiedocument vaststellen, dat rubrieken bevat voor de invulling van de volgende informatie:
a)
de kenmerken van het merk of de beschrijving van het gezelschapsdier, als vastgesteld in artikel 17, lid 2;
b)
soort en, indien relevant, ras, door de eigenaar opgegeven geboortedatum, geslacht en kleur van het gezelschapsdier;
c)
naam en contactgegevens van de eigenaar;
d)
naam, contactgegevens en handtekening van de gemachtigde dierenarts die het identificatiedocument afgeeft of invult;
e)
handtekening van de eigenaar;
f)
nadere informatie over de preventieve gezondheidsmaatregelen voor andere ziekten of infecties dan rabiës, en
g)
andere relevante informatie betreffende de gezondheidsstatus van het gezelschapsdier.
2. In de in lid 1 van dit artikel bedoelde uitvoeringshandeling worden ook voorschriften vastgesteld betreffende de talen, de opmaak, de geldigheid of de beveiligingskenmerken van het in dat lid bedoelde identificatiedocument. Die uitvoeringshandeling wordt vastgesteld volgens de in artikel 41, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure.
Artikel 29
Afgifte en invulling van het identificatiedocument bedoeld in artikel 9, lid 2, onder c)
1. Het in artikel 9, lid 2, onder c), bedoelde identificatiedocument wordt door een gemachtigde dierenarts afgegeven nadat:
a)
hij zich ervan heeft vergewist dat het gezelschapsdier overeenkomstig artikel 17, lid 2, gemerkt of beschreven is;
b)
hij de in artikel 28, lid 1, onder a) tot en met d), bedoelde informatie naar behoren in de betrokken rubrieken van het identificatiedocument heeft ingevuld, en
c)
de eigenaar het identificatiedocument heeft ondertekend.
2. Nadat hij zich ervan heeft vergewist dat het gezelschapsdier gemerkt of beschreven is in overeenstemming met artikel 17, lid 2, vermeldt een gemachtigde dierenarts in de betrokken rubrieken van het identificatiedocument bedoeld in artikel 9, lid 2, onder c), de in artikel 28, lid 1, onder d) en f), bedoelde informatie, en certificeert daarmee dat is voldaan aan de voorwaarden van artikel 9, lid 2, onder b), indien van toepassing.
AFDELING 4
Identificatiedocumenten voor het niet-commerciële verkeer naar een lidstaat uit een gebied of derde land van gezelschapsdieren van de in deel B van bijlage I vermelde soorten
Artikel 30
Formaat en inhoud van het identificatiedocument bedoeld in artikel 14, lid 2, onder c)
1. De Commissie kan door middel van een uitvoeringshandeling een model voor het in artikel 14, lid 2, onder c), bedoelde identificatiedocument vaststellen, dat rubrieken bevat voor de invulling van de volgende informatie:
a)
de kenmerken van het merk of de beschrijving van het gezelschapsdier, als vastgesteld in artikel 17, lid 2;
b)
soort en, indien relevant, ras, door de eigenaar opgegeven geboortedatum, geslacht en kleur van het gezelschapsdier;
c)
naam en contactgegevens van de eigenaar of de gemachtigde persoon;
d)
naam, contactgegevens en handtekening van de afgevende officiële of gemachtigde dierenarts;
e)
een uniek referentienummer van het certificaat;
f)
nadere informatie over de preventieve gezondheidsmaatregelen voor andere ziekten of infecties dan rabiës;
g)
naam en handtekening van de vertegenwoordiger van de goedkeurende bevoegde autoriteit;
h)
naam, handtekening en contactgegevens van de vertegenwoordiger van de bevoegde autoriteit die de controles bedoeld in artikel 34 uitvoert en de datum van die controles;
i)
andere relevante informatie betreffende de gezondheidsstatus van het gezelschapsdier.
2. In de in lid 1 van dit artikel bedoelde uitvoeringshandeling worden ook voorschriften vastgesteld betreffende de talen, de opmaak en de geldigheid van het in dat lid bedoelde identificatiedocument. Die uitvoeringshandeling wordt vastgesteld volgens de in artikel 41, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure.
3. Het in artikel 14, lid 2, onder c), bedoelde identificatiedocument bevat een schriftelijke verklaring, ondertekend door de eigenaar of de gemachtigde persoon, waarin wordt bevestigd dat de verplaatsing van het gezelschapsdier naar de Unie niet-commercieel verkeer betreft.
Artikel 31
Afgifte en invulling van het identificatiedocument bedoeld in artikel 14, lid 2, onder c)
Het in artikel 14, lid 2, onder c), bedoelde identificatiedocument wordt afgegeven door een officiële dierenarts van het gebied of derde land van verzending op grond van bewijsstukken, of door een gemachtigde dierenarts, waarna het door de bevoegde autoriteit van het gebied of derde land van verzending wordt bekrachtigd, nadat de afgevende dierenarts:
a)
zich ervan heeft vergewist dat het gezelschapsdier overeenkomstig artikel 17, lid 2, gemerkt of beschreven is, en
b)
naar behoren de betrokken rubrieken van het identificatiedocument met de in artikel 30, lid 1, onder a) tot en met f), bedoelde informatie heeft ingevuld, waarmee wordt gecertificeerd dat, indien van toepassing, aan de voorwaarden van artikel 14, lid 2, onder a) en b), is voldaan.
HOOFDSTUK VI
GEMEENSCHAPPELIJKE BEPALINGEN
AFDELING 1
Afwijking voor het directe niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren naar lidstaten
Artikel 32
Afwijking van de voorwaarden van de artikelen 6, 9, 10 en 14
1. In afwijking van de in de artikelen 6, 9, 10 en 14 vastgestelde voorwaarden kunnen de lidstaten in uitzonderlijke gevallen het niet-commerciële verkeer naar hun grondgebied toestaan van gezelschapsdieren die niet voldoen aan de in die artikelen vastgestelde voorwaarden, mits:
a)
de eigenaar vooraf een vergunningsaanvraag heeft gedaan en de lidstaat van bestemming een dergelijke vergunning heeft verleend;
b)
de gezelschapsdieren gedurende de tijd die nodig is om aan die voorwaarden te voldoen (maximaal zes maanden) onder officieel toezicht afgezonderd zijn geweest:
i)
op een door de bevoegde autoriteit goedgekeurde plaats, en
ii)
overeenkomstig de in de vergunning bepaalde regelingen.
2. De in lid 1, onder a), bedoelde vergunning kan een machtiging tot doorvoer door een andere lidstaat omvatten, mits de lidstaat van doorvoer de lidstaat van bestemming daartoe vooraf toestemming heeft verleend.
AFDELING 2
Algemene voorwaarden betreffende de naleving van de voorschriften
Artikel 33
Uit te voeren documenten- en identiteitscontroles met betrekking tot het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren naar een lidstaat uit een andere lidstaat of een in de overeenkomstig artikel 13, lid 1, en artikel 15 vastgestelde lijst opgenomen gebied of derde land
1. Onverminderd artikel 16 voeren de lidstaten teneinde na te gaan of aan hoofdstuk II wordt voldaan op niet-discriminerende wijze documenten- en identiteitscontroles uit op gezelschapsdieren die deelnemen aan het niet-commerciële verkeer naar hun grondgebied uit een andere lidstaat of gebied of een derde land dat is opgenomen in de op grond van artikel 13, lid 1 en, indien van toepassing, artikel 15 vastgestelde lijst.
2. Tijdens niet-commercieel verkeer naar een lidstaat uit een andere lidstaat of een in de op grond van artikel 13, lid 1, en, indien van toepassing, artikel 15, vastgestelde lijst opgenomen gebied of derde land, dient de eigenaar of de gemachtigde persoon op verzoek van de bevoegde autoriteit die verantwoordelijk is voor de in lid 1 vastgestelde controles:
a)
het krachtens deze verordening vereiste identificatiedocument van het gezelschapsdier over te leggen dat aantoont dat wordt voldaan aan de voorschriften voor dit verkeer, en
b)
stelt het gezelschapsdier voor die controles ter beschikking.
Artikel 34
Uit te voeren documenten- en identiteitscontroles met betrekking tot het niet-commerciële verkeer uit een ander gebied of derde land dan die welke zijn opgenomen in de op grond van artikel 13, lid 1 of artikel 15 vastgestelde lijst
1. Teneinde te controleren of aan hoofdstuk III wordt voldaan wordt het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren naar een lidstaat uit een ander gebied of derde land dan die welke zijn opgenomen in de op grond van artikel 13, lid 1, en, indien van toepassing, artikel 15 vastgestelde lijst, op het punt van binnenkomst voor reizigers onderworpen aan documenten- en identiteitscontroles door de bevoegde autoriteit van een lidstaat.
2. De eigenaar of de gemachtigde persoon neemt bij binnenkomst in een lidstaat uit een ander gebied of derde land dan die welke zijn opgenomen in de op grond van artikel 13, lid 1 en, indien van toepassing, artikel 15 vastgestelde lijst, contact op met de bevoegde autoriteit die op het punt van binnenkomst aanwezig is met het oog op de in lid 1 genoemde controles, en:
a)
legt het krachtens deze verordening vereiste identificatiedocument van het gezelschapsdier over dat aantoont dat wordt voldaan aan de voorschriften voor dit verkeer, en
b)
stelt het gezelschapsdier voor die controles ter beschikking.
3. De lidstaten stellen een lijst met de punten van binnenkomst voor reizigers vast en werken deze lijst bij.
4. De lidstaten zorgen ervoor dat de bevoegde autoriteit die zij hebben aangewezen om de in lid 1 vastgestelde controles uit te voeren:
a)
volledig in kennis wordt gesteld van de in hoofdstuk III vastgestelde voorschriften en dat de functionarissen van de bevoegde autoriteit over de nodige opleiding beschikken om deze uit te voeren;
b)
gegevens bijhoudt over het totale aantal controles dat is uitgevoerd en over het aantal gevallen waarin tijdens deze controles niet-naleving is gebleken, en
c)
de uitgevoerde controles in de betrokken rubriek van het identificatiedocument documenteert indien zulke documentering noodzakelijk is voor het niet-commerciële verkeer naar een andere lidstaten als bepaald in artikel 24, lid 1.
Artikel 35
Maatregelen wanneer tijdens de in de artikelen 33 en 34 bedoelde controles blijkt dat niet aan de voorschriften wordt voldaan
1. Wanneer uit de in de artikelen 33 en 34 bedoelde controles blijkt dat een gezelschapsdier niet voldoet aan de voorwaarden van hoofdstuk II of III, besluit de bevoegde autoriteit in overleg met de officiële dierenarts en, indien nodig, met de eigenaar of de gemachtigde persoon om:
a)
het gezelschapsdier terug te sturen naar zijn land of gebied van verzending;
b)
het gezelschapsdier onder officieel toezicht af te zonderen gedurende de tijd die nodig is om te voldoen aan de in hoofdstuk II of III vastgestelde voorwaarden, of
c)
in laatste instantie, wanneer terugzending of afzondering niet uitvoerbaar is, het dier af te maken overeenkomstig de toepasselijke nationale voorschriften inzake de bescherming van gezelschapsdieren bij het doden.
2. Wanneer het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren naar de Unie door de bevoegde autoriteit wordt geweigerd, worden de gezelschapsdieren onder officiële controle afgezonderd in afwachting van:
a)
hun terugkeer naar hun land of gebied van verzending, of
b)
de vaststelling van een ander administratief besluit betreffende die gezelschapsdieren.
3. De in de leden 1 en 2 genoemde maatregelen worden toegepast op kosten van de eigenaar, zonder mogelijke financiële compensatie voor de eigenaar of de gemachtigde persoon.
Artikel 36
Vrijwaringsmaatregelen
1. Wanneer rabiës of een andere ziekte of infectie dan rabiës uitbreekt of zich verspreidt in een lidstaat, een gebied of derde land en een ernstige bedreiging voor de volks- en diergezondheid vormt, kan de Commissie, handelend op eigen initiatief of op verzoek van een lidstaat, door middel van een uitvoeringshandeling, onverwijld en afhankelijk van de ernst van de situatie een van de volgende maatregelen nemen:
a)
het schorsen van het niet-commerciële verkeer of de doorvoer van gezelschapsdieren vanuit het gehele grondgebied van de betrokken lidstaat, het betrokken gebied of derde land dan wel uit een deel daarvan;
b)
het vaststellen van bijzondere voorwaarden voor het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren vanuit het gehele grondgebied van de betrokken lidstaat, het betrokken gebied of derde land dan wel uit een deel daarvan.
Die uitvoeringshandelingen worden vastgesteld volgens de in artikel 41, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure.
2. Om naar behoren gerechtvaardigde, dwingende redenen van urgentie om een ernstig risico voor de volks- en de diergezondheid in te perken of aan te pakken, stelt de Commissie volgens de in artikel 41, lid 3, bedoelde procedure onmiddellijk toepasselijke uitvoeringshandelingen vast.
Artikel 37
Voorlichtingsverplichtingen
1. De lidstaten stellen het publiek duidelijke en gemakkelijk toegankelijke informatie ter beschikking over de veterinairrechtelijke voorschriften van toepassing op het niet-commerciële verkeer van gezelschapsdieren en de voorschriften voor de nalevingscontroles die in deze verordening voor dat verkeer zijn vastgesteld.
2. De in lid 1 bedoelde informatie omvat in het bijzonder het volgende:
a)
de vereiste kwalificaties voor de personen die de transponder inplanten bepaald in artikel 18;
b)
de toestemming tot afwijking van de voorwaarde betreffende de vaccinatie tegen rabiës van jonge gezelschapsdieren van de in deel A van bijlage I vermelde soorten, als bepaald in de artikelen 7 en 11;
c)
de voorwaarden voor het niet-commerciële verkeer naar het grondgebied van de lidstaten van gezelschapsdieren:
i)
die niet voldoen aan de artikelen 6, 9, 10 of 14;
ii)
die afkomstig zijn uit bepaalde landen en gebieden onder door hun nationale voorschriften vastgestelde voorwaarden, als bepaald in artikel 16;
d)
de lijst met de punten van binnenkomst voor reizigers, als opgesteld op grond van artikel 34, lid 3, inclusief de voor de uitvoering van de controles aangewezen bevoegde autoriteit, bepaald in artikel 34, lid 4;
e)
de door hun nationale voorschriften vastgestelde voorwaarden die gelden voor het niet-commerciële verkeer naar het grondgebied van de lidstaten van gezelschapsdieren van de in deel B van bijlage I vermelde soorten, als bepaald in artikel 9, lid 3 en artikel 14, lid 3;
f)
informatie over antirabiësvaccins waarvoor de bevoegde autoriteit van de lidstaten een vergunning voor het in de handel brengen heeft verleend, overeenkomstig punt 1, onder b), van bijlage III, en met name over het betrokken vaccinatieprotocol.
3. De lidstaten stellen internetpagina’s ter beschikking met de in lid 1 bedoelde informatie en delen de Commissie het internetadres daarvan mee.
4. De Commissie ondersteunt de lidstaten bij het ter beschikking stellen van deze informatie voor het publiek, door op haar internetpagina het volgende te vermelden:
a)
de links naar de internetpagina’s van de lidstaten, en
b)
de in lid 2, onder b), d) en e), van dit artikel bedoelde informatie, alsook de aan het publiek beschikbaar gestelde informatie zoals bedoeld in artikel 2, lid 2, onder b), naar gelang van het geval in bijkomende talen.
AFDELING 3
Procedurebepalingen
Artikel 38
Wijzigingen in de bijlagen
Om rekening te houden met de technische vooruitgang, de wetenschappelijke ontwikkelingen en de bescherming van de volksgezondheid of de gezondheid van gezelschapsdieren is de Commissie bevoegd om overeenkomstig artikel 39 gedelegeerde handelingen vast te stellen teneinde de bijlagen II tot en met IV te wijzigen.
Artikel 39
Uitoefening van de bevoegdheidsdelegatie
1. De bevoegdheid om gedelegeerde handelingen vast te stellen wordt aan de Commissie toegekend onder de in dit artikel vastgestelde voorwaarden.
2. De in artikel 5, lid 5, artikel 17, lid 2, tweede alinea, artikel 19, lid 1, eerste alinea, en artikel 38, bedoelde bevoegdheid om gedelegeerde handelingen vast te stellen, wordt aan de Commissie toegekend voor een termijn van vijf jaar te rekenen vanaf 28 juni 2013. De Commissie stelt uiterlijk negen maanden vóór het einde van de termijn van 5 jaar een verslag op over de bevoegdheidsdelegatie. De bevoegdheidsdelegatie wordt stilzwijgend met termijnen van dezelfde duur verlengd, tenzij het Europees Parlement of de Raad zich uiterlijk drie maanden voor het einde van elke termijn tegen deze verlenging verzet.
3. Het Europees Parlement of de Raad kan de in artikel 5, lid 5, artikel 17, lid 2, tweede alinea, artikel 19, lid 1, eerste alinea, en artikel 38, bedoelde bevoegdheidsdelegatie te allen tijde intrekken. Het besluit tot intrekking beëindigt de delegatie van de in dat besluit genoemde bevoegdheid. Het wordt van kracht op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie of op een daarin genoemde latere datum. Het laat de geldigheid van de reeds van kracht zijnde gedelegeerde handelingen onverlet.
4. Zodra de Commissie een gedelegeerde handeling heeft vastgesteld, doet zij daarvan gelijktijdig kennisgeving aan het Europees Parlement en aan de Raad.
5. Een overeenkomstig een artikel 5, lid 5, artikel 17, lid 2, tweede alinea, artikel 19, lid 1, eerste alinea, of artikel 38 vastgestelde gedelegeerde handeling treedt alleen in werking indien het Europees Parlement noch de Raad daartegen binnen een termijn van twee maanden na de kennisgeving van de handeling aan het Europees Parlement en de Raad bezwaar heeft gemaakt, of indien zowel het Europees Parlement als de Raad voor het verstrijken van die termijn de Commissie hebben meegedeeld dat zij daartegen geen bezwaar zullen maken. Die termijn wordt op initiatief van het Europees Parlement of de Raad met twee maanden verlengd.
Artikel 40
Spoedprocedure
1. Overeenkomstig dit artikel vastgestelde gedelegeerde handelingen treden onverwijld in werking en zijn van toepassing zolang geen bezwaar wordt gemaakt overeenkomstig lid 2. In de kennisgeving van de gedelegeerde handeling aan het Europees Parlement en de Raad wordt vermeld om welke redenen gebruik wordt gemaakt van de spoedprocedure.
2. Het Europees Parlement of de Raad kan overeenkomstig de in artikel 39, lid 5, bedoelde procedure bezwaar maken tegen een gedelegeerde handeling. In dat geval trekt de Commissie de handeling onverwijld in na de kennisgeving van het besluit waarbij het Europees Parlement of de Raad bezwaar maakt.
Artikel 41
Comitéprocedure
1. De Commissie wordt bijgestaan door het Permanent Comité voor de voedselketen en de diergezondheid dat is ingesteld bij artikel 58 van Verordening (EG) nr. 178/2002 van het Europees Parlement en de Raad van 28 januari 2002 tot vaststelling van de algemene beginselen en voorschriften van de levensmiddelenwetgeving, tot oprichting van een Europese Autoriteit voor voedselveiligheid en tot vaststelling van procedures voor voedselveiligheidsaangelegenheden (19). Dat comité is een comité in de zin van Verordening (EU) nr. 182/2011.
2. Wanneer naar dit lid wordt verwezen, is artikel 5 van Verordening (EU) nr. 182/2011 van toepassing. Wanneer het advies van het comité via een schriftelijke procedure moet worden verkregen, wordt die procedure zonder gevolg beëindigd als, binnen de termijn voor het uitbrengen van het advies, de voorzitter van het comité daartoe besluit of een eenvoudige meerderheid van de leden van het comité daarom verzoekt.
3. Wanneer naar dit lid wordt verwezen, is artikel 8 van Verordening (EU) nr. 182/2011, in samenhang met artikel 5, van toepassing.
Artikel 42
Sancties
De lidstaten stellen de regels vast voor de sancties die van toepassing zijn op inbreuken op deze verordening en nemen alle maatregelen om ervoor te zorgen dat deze worden toegepast. De voorziene sancties zijn doeltreffend, evenredig en afschrikkend.
De lidstaten stellen de Commissie onverwijld in kennis van deze bepalingen en van alle wijzigingen daarvan.
HOOFDSTUK VII
OVERGANGS- EN SLOTBEPALINGEN
Artikel 43
Intrekking
1. Verordening (EG) nr. 998/2003 wordt ingetrokken, met uitzondering van afdeling 2 van deel B en deel C van bijlage II, die van kracht blijven tot de inwerkingtreding van de op grond van, respectievelijk, artikel 13, lid 1, en artikel 13, lid 2, van deze verordening vastgestelde uitvoeringshandelingen.
Verwijzingen in deze verordening naar de lijst in de op grond van artikel 13, lid 1 of 2, vastgestelde uitvoeringshandelingen gelden tot de inwerkingtreding van die uitvoeringshandelingen als verwijzingen naar de in, respectievelijk, afdeling 2 van deel B en in deel C van bijlage II bij Verordening (EG) nr. 998/2003 vastgestelde lijst van derde landen en gebieden.
2. Verwijzingen naar de ingetrokken verordening gelden als verwijzingen naar onderhavige verordening en worden gelezen volgens de concordantietabel in bijlage V.
3. De intrekking van Verordening (EG) nr. 998/2003 laat onverlet dat Gedelegeerde Verordening (EU) nr. 1152/2011 van de Commissie van 14 juli 2011 tot aanvulling van Verordening (EG) nr. 998/2003 van het Europees Parlement en de Raad inzake preventieve gezondheidsmaatregelen voor de bestrijding van infecties met Echinococcus multilocularis bij honden (20), die uit hoofde van artikel 5, lid 1, tweede alinea, van eerstgenoemde verordening is aangenomen, van kracht blijft.
Artikel 44
Overgangsmaatregelen betreffende identificatiedocumenten
1. In afwijking van artikel 21, lid 1, wordt het in artikel 6, onder d), bedoelde identificatiedocument geacht aan deze verordening te voldoen, wanneer het was:
a)
opgesteld overeenkomstig het bij Beschikking 2003/803/EG vastgestelde modelpaspoort, en
b)
afgegeven voor 29 december 2014.
2. In afwijking van artikel 25, lid 1, en artikel 27, onder a), wordt het in artikel 10, lid 1, onder e), bedoelde identificatiedocument geacht aan deze verordening te voldoen, wanneer het was:
a)
opgesteld overeenkomstig het in bijlage II bij Besluit 2011/874/EU vastgestelde modelcertificaat, of indien van toepassing, het bij Beschikking 2003/803/EG vastgestelde modelpaspoort, en
b)
afgegeven voor 29 december 2014.
Artikel 45
Inwerkingtreding en toepasselijkheid
Deze verordening treedt in werking op de dag van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Zij is van toepassing met ingang van 29 december 2014.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Straatsburg, 12 juni 2013.