NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 508/2014
ze dne 15. května 2014
o Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2328/2003, (ES) č. 861/2006, (ES) č. 1198/2006 a (ES) č. 791/2007 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1255/2011
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 42, čl. 43 odst. 2, čl. 91 odst. 1, čl. 100 odst. 2, čl. 173 odst. 3, články 175 a 188, čl. 192 odst. 1, čl. 194 odst. 2, čl. 195 odst. 2 a článek 349 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanoviska Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů ze dne 13. července 2011 nazvané „Reforma společné rybářské politiky“ uvádí možné problémy, cíle a směry společné rybářské politiky po roce 2013. S ohledem na rozpravu následující po zveřejnění tohoto sdělení byla společná rybářská politika reformována nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 (4). Reforma společné rybářské politiky zahrnuje všechny hlavní prvky společné rybářské politiky včetně finančních aspektů. Aby mohly být dosaženy cíle uvedené reformy, je vhodné zrušit nařízení Rady (ES) č. 2328/2003 (5), nařízení Rady (ES) č. 861/2006 (6), nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 (7) a nařízení Rady (ES) č. 791/2007 (8) a nahradit je tímto nařízením.
Uznávajíce, že všechny záležitosti týkající se evropských oceánů a moří jsou vzájemně propojené, by toto nařízení mělo rovněž podporovat další rozvoj integrované námořní politiky podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1255/2011 (9).
(2)
Oblast působnosti Evropského námořního a rybářského fondu (ENRF) by měla zahrnovat podporu společné rybářské politiky pro zachování biologických mořských zdrojů, řízení rybolovu a loďstev využívajících těchto zdrojů a biologických sladkovodních zdrojů a akvakultury, jakož i na zpracování a uvádění produktů rybolovu a akvakultury na trh, pokud takové činnosti probíhají na území členských států nebo je provádí rybářská plavidla Unie nebo státní příslušníci členských států, aniž je dotčena prvořadá odpovědnost státu vlajky, vzhledem k ustanovením článku 117 Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 (10) (UNCLOS).
(3)
Úspěch společné rybářské politiky závisí na účinném systému pro kontrolu, inspekce a vynucování, jakož i na dostupnosti spolehlivých kompletních údajích, a to jak pro účely vědeckého poradenství, tak pro účely provádění a kontroly. ENRF by proto měl tyto politiky podporovat.
(4)
Oblast působnosti ENRF by měla zahrnovat podporu integrované námořní politiky, včetně rozvoje a provádění koordinovaných operací a rozhodování v souvislosti s oceány, moři, pobřežními regiony a námořními odvětvími jakožto doplňkem různých politik EU, které se jich dotýkají, zejména v rámci společné rybářské politiky a dopravy, průmyslu, územní soudržnosti, životního prostředí, energetiky a cestovního ruchu. Je nutné zajistit soudržnost a integraci v řízení různých odvětvových politik v rámci Baltského moře, Severního moře, Keltského moře, Biskajského zálivu, pobřeží Iberského poloostrova a povodí Středozemního a Černého moře.
(5)
Příjemci ENRF ve smyslu čl. 2 bodu 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (11) mohou být hospodářské subjekty podle definice uvedené v čl. 4 bodu 30 nařízení (EU) č. 1380/2013, rybáři nebo organizace rybářů, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.
(6)
V souladu se závěry Evropské rady ze dne 17. června 2010, jimiž byla přijata nová strategie Unie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění, vycházející ze sdělení Komise ze dne 3. března 2010 nazvaného „Evropa 2020 - Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ (dále jen „strategie Evropa 2020“), by se Unie a členské státy měly snažit o provádění inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění a současně přispívat k harmonickému rozvoji Unie. Prostředky by měly být soustředěny na splnění cílů strategie Evropa 2020, a to především cílů souvisejících se zaměstnaností, změnou klimatu a energetickou udržitelností, bojem proti chudobě a sociálním začleněním, a měla by být zlepšena účinnost větším zaměřením na výsledky. Zahrnutí integrované námořní politiky do ENRF také přispívá k hlavním cílům politik stanoveným ve strategii Evropa 2020 a je v souladu s obecnými cíli zvýšení hospodářské, územní a sociální soudržnosti stanovenými ve Smlouvě o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) a Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“).
(7)
Aby bylo zajištěno, že ENRF bude přispívat k dosažení cílů společné rybářské politiky, integrované námořní politiky a strategie Evropa 2020, je zapotřebí se zaměřit na omezený počet hlavních priorit vztahujících se k podpoře rybolovu a akvakultury, jež jsou udržitelné z hlediska životního prostředí, účinně využívají zdroje, jsou inovativní, konkurenceschopné a založené na znalostech, k podpoře provádění společné rybářské politiky, zvyšování zaměstnanosti a územní soudržnosti, k podpoře uvádění na trh a zpracování, jakož i k podpoře provádění integrované námořní politiky.
(8)
Unie by měla ve všech fázích provádění ENRF usilovat o odstranění nerovností a podporu rovnosti žen a mužů, jakož i bojovat proti diskriminaci na základě pohlaví, rasového nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo víry, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace.
(9)
Hlavním cílem společné rybářské politiky je zajistit, aby činnosti v oblasti rybolovu a akvakultury přispívaly k vytvoření dlouhodobě udržitelných ekologických podmínek, které jsou nezbytné pro hospodářský a sociální rozvoj. Společná rybářská politika by kromě toho měla přispívat ke zvýšení produktivity, přiměřené životní úrovni odvětví rybolovu a stabilním trhům a měla by zajišťovat dostupnost zdrojů a dodávky potravin spotřebitelům za rozumné ceny.
(10)
Je nanejvýš důležité lépe integrovat environmentální hlediska do společné rybářské politiky, která by měla plnit cíle environmentální politiky Unie a strategie Evropa 2020. Cílem společné rybářské politiky je dosažení využívání živých mořských biologických zdrojů, které pokud možno do roku 2015 a v každém případě do roku 2020 obnoví a udrží rybí populace na úrovních zajišťujících maximální udržitelný výnos. Společná rybářská politika by měla zavést přístup předběžné opatrnosti a ekosystémový přístup v oblasti řízení rybolovu. ENRF by tudíž měl přispívat k ochraně mořského prostředí, jak je stanoveno ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/56/ES (12).
(11)
Financování výdajů společné rybářské politiky a integrované námořní politiky prostřednictvím jediného fondu, ENRF, by se mělo zaměřit na potřebu zjednodušení a mělo by posílit integraci obou politik. Rozšíření sdíleného řízení společných organizací trhu včetně vyrovnávacích plateb pro nejvzdálenější regiony, kontrolních činností a činností při shromažďování údajů by mělo dále přispět ke zjednodušení a snížení administrativní zátěže pro Komisi i členské státy a k dosažení větší soudržnosti a účinnosti poskytované podpory.
(12)
Rozpočet Unie by měl financovat výdaje společné rybářské politiky a integrované námořní politiky prostřednictvím jediného fondu, ENRF, a to buď přímo, nebo v rámci sdíleného řízení s členskými státy. Sdílené řízení s členskými státy by se nemělo vztahovat pouze na opatření na podporu rozvoje odvětví rybolovu, akvakultury a místního rozvoje se zapojením místních komunit, nýbrž také na zpracování a uvádění na trh a vyrovnávací platby pro nejvzdálenější regiony, kontrolní činnosti a činnosti při shromažďování údajů, jakož i na integrovanou námořní politiku. Přímé řízení by se mělo vztahovat na vědecká doporučení, konkrétní opatření v oblasti kontroly a vynucování, dobrovolné příspěvky na regionální organizace pro řízení rybolovu, poradní sbory, informace o trhu, operace při provádění integrované námořní politiky a komunikační činnosti. Měly by být upřesněny druhy operací, které jsou způsobilé pro financování z ENRF.
(13)
Je nutné rozlišovat mezi kategoriemi opatření v oblasti kontroly a vynucování, která jsou spolufinancována v rámci sdíleného řízení, a opatření spolufinancovaná v rámci přímého řízení. Je zásadně důležité vyčlenit zdroje, které mají být přiděleny na kontrolu a shromažďování údajů v rámci sdíleného řízení, a zároveň umožnit pružnost mezi těmito dvěma kategoriemi opatření.
(14)
Podle nařízení (EU) č. 1380/2013 má být finanční podpora Unie v rámci ENRF podmíněna dodržováním pravidel společné rybářské politiky členskými státy i hospodářskými subjekty. Tento požadavek má odrážet odpovědnost Unie zajišťovat ve veřejném zájmu zachování biologických mořských zdrojů v rámci společné rybářské politiky podle článku 3 Smlouvy o fungování EU.
(15)
Dosahování cílů společné rybářské politiky by bylo podrýváno, pokud by se finanční podpora Unie v rámci ENRF vyplácela hospodářským subjektům, které ex-ante nesplňují požadavky související s veřejným zájmem na zachování biologických mořských zdrojů. Proto by žádosti hospodářských subjektů měly být přípustné pro financování v rámci ENRF pouze za podmínky, že během určité doby před podáním žádosti o podporu se hospodářské subjekty nedopustily závažného porušení předpisů, trestného činu nebo podvodu a že nebyly zapojeny do provozu, řízení nebo vlastnictví rybářských plavidel zařazených na unijní seznam plavidel provádějících nezákonný, nehlášený a neregulovaný rybolov nebo plavidel plujících pod vlajkou zemí, které jsou určeny jako nespolupracující země podle tohoto.
(16)
Příjemci by navíc po podání žádosti o podporu měli nadále splňovat tyto požadavky na přípustnost, a to po celou dobu provádění činnosti a po dobu pěti let po uskutečnění poslední platby.
(17)
Pokud příjemce nesplní podmínky týkající se způsobilosti a trvanlivosti, měly by se uplatnit finanční důsledky a opravy. Pro určení výše takové finanční opravy, je třeba vzít v úvahu povahu, závažnost, délku trvání a opakování porušení předpisů, trestného činu nebo podvodu ze strany příjemce a význam příspěvku ENRF pro hospodářskou činnost příjemce.
(18)
Dosahování cílů společné rybářské politiky by bylo rovněž podrýváno, pokud by byla finanční podpora Unie v rámci ENRF vyplacena členským státům, které neplní své povinnosti vyplývající z pravidel společné rybářské politiky týkajících se veřejného zájmu zachování biologických mořských zdrojů, například povinností shromažďování údajů a provádění kontroly. Pokud tyto povinnosti nejsou plněny, existuje riziko, že by členské státy nezjistily nepřípustné žádosti nebo nezpůsobilé operace.
(19)
Za účelem zabránění nezpůsobilým platbám a poskytnutí stimulace členskému státu k dodržování pravidel společné rybářské politiky by mělo být upraveno přerušení platební lhůty a pozastavení plateb, coby preventivní opatření, která jsou dočasná a mají omezenou oblast působnosti. Finanční opravy, které mají konečné a neodvolatelné následky, by se měly použít pouze na výdaje, které jsou postiženy případy nedodržování.
(20)
Aby se zlepšila koordinace a harmonizované provádění fondů poskytujících podporu v rámci politiky soudržnosti, což je Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR), Evropský sociální fond (ESF) a Fond soudržnosti, s fondy pro rozvoj venkova a námořní a rybolovné odvětví, což je Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV) a ENRF, byla pro všechny tyto fondy (dále jen „fondy ESI“) přijata společná ustanovení v nařízení (EU) č. 1303/2013. Vzhledem ke zvláštnostem odvětví, na něž se vztahuje společná rybářská politika a integrovaná námořní politika, obsahuje toto nařízení navíc k nařízení (EU) č. 1303/2013 některá zvláštní doplňující ustanovení.
(21)
Na operační program a na celý programový cyklus by se s přihlédnutím k rozsahu státní správy členských států a celkové výši veřejných výdajů vyčleněných na daný operační program měla vztahovat zásada proporcionality.
(22)
Komise by na základě transparentních a objektivních kritérií měla vypracovat roční rozpis dostupných položek závazků pro jednotlivé členské státy Tato kritéria by měla zahrnovat ukazatele vyjadřující velikost odvětví rybolovu a akvakultury, rozsah odpovědností, které jsou předmětem kontroly a shromažďování údajů, historické přidělené prostředky podle nařízení (ES) č. 1198/2006 a historickou spotřebu podle nařízení (ES) č. 861/2006.
(23)
Splnění některých zvláštních předběžných podmínek je v kontextu společné rybářské politiky nanejvýš důležité, zejména pokud jde o předkládání zprávy o rybolovné kapacitě a víceletého vnitrostátního strategického plánu pro akvakulturu a prokázanou správní kapacitu, umožňující dosáhnout souladu s požadavky na údaje pro řízení rybolovu a prosadit provádění systému Unie pro kontrolu, inspekce a vynucování.
(24)
Ve shodě s cílem zjednodušení by měly všechny činnosti ENRF, které spadají do působnosti sdíleného řízení, včetně řízení a shromažďování údajů, probíhat formou jediného operačního programu pro každý členský stát, v souladu s vnitrostátním uspořádáním tohoto členského státu. Programové období by mělo zahrnovat dobu od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020. Členské státy by při přípravě jediného operačního programu měly zajistit, aby obsah a velikost jejich operačních programů odrážely záměr docílit zjednodušení. Každý program by měl určit strategii pro splnění cílů v souvislosti s prioritami Unie pro ENRF a výběr příslušných opatření. Je třeba, aby programování bylo v souladu s těmito prioritami Unie a zároveň přizpůsobeno podle vnitrostátního kontextu, přičemž by mělo doplňovat jiné politiky Unie, zejména politiku rozvoje venkova a politiku soudržnosti.
(25)
V zájmu podpory drobného pobřežního rybolovu by členské státy, u nichž drobný pobřežní rybolov představuje významnou složku, měly ke svým operačním programům připojit akční plán pro rozvoj, konkurenceschopnost a udržitelnost drobného pobřežního rybolovu.
(26)
Aby členské státy při provádění ENRF přispěly k cíli docílit zjednodušení a snížit náklady na kontrolu, jakož i a míru chyb, měly by co nejvíce využívat možností spočívajících v uplatňování zjednodušených forem grantů podle nařízení (EU) č. 1303/2013.
(27)
Za účelem vynucení povinnosti kontroly v rámci společné rybářské politiky by členské státy měly vypracovat oddíl o kontrole operačního programu v souladu s prioritami Unie přijatými Komisí pro tuto oblast politiky. S cílem přizpůsobit operační program vyvíjejícím se potřebám v oblasti kontroly a vynucování by měl být kontrolní oddíl operačních programů pravidelně revidován na základě změn priorit Unie v politice kontroly a vynucování v rámci společné rybářské politiky. Tyto změny by měla schvalovat Komise. V zájmu zachování pružnosti při programování činností v oblasti kontroly by revize kontrolního oddílu operačního programu měla být předmětem zjednodušeného postupu.
(28)
Členské státy by měly vypracovat oddíl operačního programu o shromažďování údajů, v souladu s víceletým programem Unie podle nařízení Rady (ES) č. 199/2008 (13). Členské státy by se rovněž měly přizpůsobit specifickým potřebám činností při shromažďování údajů tím, že v souladu s uvedeným nařízením vypracují pracovní plán, který by podléhal schválení Komisí.
(29)
Finanční prostředky podléhající přímému řízení s výjimkou technické pomoci Komise by měly být předběžně definovány na základě cílů s 5 % pružností a řízeny prostřednictvím ročních pracovních programů.
(30)
Za účelem zvýšení konkurenceschopnosti a ekonomické výkonnosti rybolovu je nezbytné stimulovat investice do inovací a poskytovat jim podporu. V zájmu dosažení vyšší úrovně účasti by měl být zjednodušen postup podávání žádostí o podporu pro inovace.
(31)
Pro zvýšení konkurenceschopnosti a ekonomické výkonnosti rybolovu a námořních činností je rovněž rozhodující investice do lidského kapitálu. ENRF by proto měl podporovat poradenské služby, spolupráci mezi vědci a rybáři, odbornou přípravu, celoživotní učení, povzbuzovat šíření znalostí přispívat ke zlepšování celkové výkonnosti a konkurenceschopnosti hospodářských subjektů a podporovat sociální dialog. Manželům, manželkám a životním partnerům samostatně výdělečně činných rybářů by jako uznání jejich úlohy v rybářských komunitách měla za určitých podmínek být rovněž být poskytnuta podpora pro odbornou přípravu, celoživotní učení, šíření znalostí a navazování kontaktů, přispívající k jejich odbornému rozvoji.
(32)
Ve snaze pomoci mladým lidem, kteří se setkávají s nesnázemi v přístupu na trh práce v odvětví rybolovu v době přetrvávající finanční krize, by ENRF měl podpořit program odborné přípravy a kurzy o udržitelných rybolovných postupech a zachování mořských biologických zdrojů.
(33)
S vědomím potenciálu, který rybářům věnujícím se drobnému pobřežnímu rybolovu nabízí diverzifikace a jejich zásadní role v pobřežních komunitách, by měl ENRF poskytovat podporu investicím přispívajícím k diverzifikaci příjmů rybářů rozvojem doplňkových činností, včetně investic do lodí, cestovního ruchu s nabídkou rybaření, restaurací, environmentálních služeb v oblasti rybolovu a výchovných činností v oblasti rybolovu.
(34)
Vytvoření a rozvoj nové hospodářské činnosti v odvětví rybolovu mladými rybáři jsou finančně náročné a představují prvek, který by měl být zohledněn při přidělování a směřování finančních prostředků v rámci ENRF. Tento vývoj má zásadní význam pro konkurenceschopnost odvětví rybolovu v Unii. Proto by měla být zavedena podpora pro mladé rybáře zahajující rybolovnou činnost, s cílem usnadnit jim zakládání podniků. Aby se zajistila životaschopnost nových hospodářských činností podporovaných ENRF, podpora by měla být podmíněna získáním nutných dovedností a schopností. Podpora zahájení podnikání by měla pouze přispět k pořízení prvního rybářského plavidla.
(35)
V zájmu splnění zdravotních a bezpečnostních požadavků na plavidlech je žádoucí, aby ENRF podporoval investice vztahující se k bezpečnosti, pracovním podmínkám, zdraví a hygieně na plavidlech, jestliže podporované investice přesahují rámec požadavků podle unijních a vnitrostátních právních předpisů.
(36)
Měla by být stanovena pravidla pro přidělování příspěvků a finančních náhrad pro rybáře a majitele rybářských plavidel v případě dočasného přerušení rybolovných činností, jestliže k tomuto přerušení došlo přímým důsledkem některých opatření pro zachování zdrojů, s výjimkou stanovení a přidělování rybolovných práv, jestliže je stanoveno v některých plánech řízení rybolovu Unie nebo jednotlivých států, nebo je důsledkem neobnovení dohod o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu nebo protokolů k těmto dohodám. Tato pravidla by měla být stanovena rovněž v případech trvalého ukončení rybolovných činností.
(37)
Za určitých podmínek by mělo být možné přispívat z ENRF do vzájemných fondů, které rybářům poskytují náhrady za hospodářské ztráty způsobené nepříznivými klimatickými jevy, ekologickou katastrofou a náklady na záchrannou akci.
(38)
Za účelem přizpůsobení rybolovných činností rybolovným právům by mělo být možné podporovat z ENRF navržení, vývoj, sledování, hodnocení a řízení systémů pro přidělování rybolovných práv.
(39)
Je nanejvýš důležité do ENRF integrovat environmentální hlediska a podporovat provádění ochranných opatření v rámci společné rybářské politiky, je však nutné brát při tom ohled na různé podmínky ve vodách celé Unie. Pro tento účel je nezbytné přijmout regionalizovaný přístup k ochranným opatřením.
(40)
Podobně by měl ENRF podporovat snížení dopadu rybolovu na mořské prostředí, zejména podporou ekologických inovací, selektivnějších zařízení a vybavení, jakož i prostřednictvím opatření na ochranu a obnovu biologické rozmanitosti a ekosystémů a poskytovaných služeb, v souladu se strategií EU pro biologickou rozmanitost do roku 2020.
(41)
V souladu s hlavním cílem strategie Evropa 2020 souvisejícím se zmírňováním změny klimatu a energetickou účinností by mělo být možné podporovat z ENRF investice do lodí a energetických auditů.
(42)
S cílem zmírňování dopadů změny klimatu a zvyšování energetické účinnosti rybářských plavidel by mělo být možné poskytovat podporu na modernizaci hlavních nebo pomocných motorů a jejich nahrazení, pokud jsou při výběru upřednostněny hospodářské subjekty zabývající se drobným pobřežním rybolovem, aby se usnadnil jejich přístup k financování, a pokud větší vozidla přispívají ke snížení výkonu motoru.
(43)
Aby nedošlo k ohrožení cíle udržitelnosti reformy společné rybářské politiky, měl by být omezen objem finanční podpory, kterou lze věnovat na opatření týkající se loďstva, jako je dočasné nebo trvalé ukončení rybolovných činností, jakož i výměna motorů, a měla by být stanovena lhůta, během které lze udělit tuto finanční podporu v případě trvalého ukončení rybolovných činností.
(44)
V souladu se zákazem výmětů, který je součástí společné rybářské politiky, by měl ENRF podporovat investice do plavidel zaměřené na co nejlepší využití nežádoucích úlovků ryb a zhodnocení nedostatečně využívaných složek úlovků. S ohledem na nedostatek zdrojů je nutné maximalizovat hodnotu ulovených ryb, proto by měl ENRF podporovat rovněž investice do plavidel s cílem zvýšit obchodní hodnotu ulovených ryb.
(45)
S vědomím důležitosti rybářských přístavů, míst vykládky a přístřešků by měl ENRF podporovat příslušné investice, zejména zaměřené na zvýšení energetické účinnosti, ochrany životního prostředí, kvality vyložených produktů, a na zvýšení bezpečnosti a zlepšení pracovních podmínek.
(46)
Pro Unii je životně důležité, aby byla dosažena udržitelná rovnováha mezi zdroji pitné vody a jejich využíváním. Proto je třeba přijmout vhodná opatření pro podporu vnitrozemského rybolovu, při současném udržení ekonomické životaschopnosti těchto odvětví.
(47)
V souladu se sdělením Komise Radě a Evropskému parlamentu ze dne 19. září 2002 nazvaným „Strategie pro udržitelný rozvoj evropské akvakultury“ a sdělením Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů ze dne 29. dubna 2013 nazvaným „Strategické zásady udržitelného rozvoje akvakultury v EU“, cíli společné rybářské politiky a strategií Evropa 2020 by měl ENRF podporovat ekologicky, ekonomicky a sociálně udržitelný rozvoj odvětví akvakultury.
(48)
S ohledem na možný dopad úniku hospodářských zvířat z oblastí akvakultury na divoké mořské populace by ENRF neměla poskytovat pobídky k chovu geneticky modifikovaných organismů.
(49)
Akvakultura přispívá k růstu a zaměstnanosti v pobřežních a venkovských oblastech. Proto je zásadně důležité, aby byl ENRF přístupný zejména pro malé a střední podniky v odvětví akvakultury a podílel se na uvádění nových chovatelů v oblasti akvakultury do podnikání. Za účelem zvýšení konkurenceschopnosti a ekonomické výkonnosti akvakultury je nezbytné stimulovat inovace a podnikání. Proto by mělo být možné podporovat z ENRF inovativní operace, obchodní rozvoj podniků v oblasti akvakultury obecně, včetně nepotravinářské akvakultury a akvakultury na moři, a doplňkové činnosti, jako například cestovní ruch s nabídkou rybaření, environmentální služby týkající se oblasti akvakultury nebo vzdělávací činnosti.
(50)
Pro zvýšení konkurenceschopnosti a ekonomické výkonnosti činností v oblasti akvakultury je rovněž rozhodující investice do lidského kapitálu. Proto by mělo být možné podporovat z ENRF celoživotní učení a vytváření sítí povzbuzující šíření znalostí, jakož i poradenské služby napomáhající zlepšování celkové výkonnosti a konkurenceschopnosti subjektů.
(51)
S cílem přispět k rozvoji zařízení a infrastruktury pro akvakulturu by mělo být možné podporovat z ENRF strategická rozhodnutí celostátních a regionálních orgánů, především pokud jde o vymezování a mapování zón, jež mohou být pro rozvoj akvakultury považovány za nejvhodnější.
(52)
S cílem podporovat ekologicky, sociálně a hospodářsky udržitelnou akvakulturu by mělo být možné podporovat z ENRF činnosti v odvětví akvakultury, které jsou vysoce šetrné k životnímu prostředí, přechod podniků v odvětví akvakultury na environmentální řízení, využití systémů auditu, jakož i přechod na ekologickou akvakulturu. Ve stejném duchu by měl ENRF mít rovněž možnost podporovat akvakulturu poskytující zvláštní environmentální služby.
(53)
S vědomím důležitosti ochrany spotřebitele by mělo být možné z ENRF odpovídajícím způsobem podporovat chovatele s cílem vyloučit či zmírňovat rizika pro zdraví lidí a zvířat, která může chov v oblasti akvakultury vytvářet.
(54)
S poznáním rizik investic do činností akvakultury by ENRF měl mít možnost povzbuzovat bezpečnost podnikání příspěvky k pojištění populací akvakultury, a tím i zajištění příjmů producentů v případě mimořádných výrobních ztrát, zejména v důsledku přírodních katastrof, nepříznivých klimatických jevů, náhlých změn kvality vody, chorob nebo škůdců rostlin a zničení výrobních zařízení.
(55)
Vzhledem k tomu, že přístup k místnímu rozvoji se zapojením místních komunit po řadu let prokazuje svou užitečnost pro podporu rozvoje rybolovu a akvakultury, jakož i venkovských oblastí tím, že bere v potaz potřeby mnoha odvětví pro domácí rozvoj, je nutné poskytovat podporu i nadále a do budoucna ji posilovat.
(56)
V odvětví rybolovu a akvakultury by měl místní rozvoj se zapojením místních komunit podpořit inovační přístupy k vytváření růstu a pracovních míst, zejména poskytnutím přidané hodnoty k produktům rybolovu a diverzifikací místního hospodářství směrem k novým hospodářským činnostem, včetně činností nabízených „modrým růstem“ a širšími námořními odvětvími.
(57)
Udržitelný rozvoj odvětví rybolovu a akvakultury by měl přispívat k dosažení cílů strategie Evropa 2020 souvisejícím s podporou sociálního začleňování a snižování chudoby, s vytvářením pracovních míst a také s povzbuzováním inovací na místní úrovni. Mělo by to rovněž přispět k dosažení cíle posilování územní soudržnosti, který je hlavní prioritou zakotvenou ve Smlouvě o fungování EU.
(58)
Komunitně vedený místní rozvoj by měl být založen na přístupu zdola nahoru s využitím místních partnerství, která jsou složena ze zástupců veřejného, soukromého i občanského sektoru a odrážejí přesně složení místní společnosti. Tito místní aktéři mají nejlepší možnosti k tomu, aby vypracovali a prováděli integrované víceodvětvové strategie komunitně vedeného místního rozvoje, které budou plnit potřeby jejich místní rybolovné oblasti. Je důležité zajistit, aby žádná jednotlivá zájmová skupina neměla v rozhodovacích orgánech místních akčních skupin v oblasti rybolovu (dále jen „skupiny FLAG“) více než 49 % hlasovacích práv.
(59)
Základním rysem tohoto přístupu je vytváření sítí mezi místními partnerstvími. Spolupráce mezi místními partnerstvími je tedy důležitým rozvojovým nástrojem, který by měl být z ENRF podporován.
(60)
Podpora ENRF rybolovným oblastem by měla být koordinována s podporou místního rozvoje, kterou nabízejí další fondy Unie, a měla by zahrnovat všechny aspekty přípravy a provádění strategií komunitně vedeného místního rozvoje a činnosti skupin FLAG, jakož i náklady na oživení místní oblasti a provoz místního partnerství.
(61)
V zájmu zajištění životaschopnosti odvětví rybolovu a akvakultury na vysoce konkurenčním trhu je nezbytné přijmout ustanovení o poskytnutí podpory na provádění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1379/2013 (14), a na činnosti zpracování a uvádění na trh prováděné hospodářskými subjekty ve snaze maximalizovat hodnotu produktů rybolovu a akvakultury. Zvláštní pozornost je třeba věnovat podpoře činností, které začleňují činnosti dodavatelského řetězce v oblasti produkce, zpracování a uvádění na trh nebo představují inovativní procesy nebo metody. Při udělování podpory by měly být upřednostňovány organizace producentů a sdružení organizací producentů. Pokud jde o plány produkce a uvádění produktů na trh, měly by pro podporu být způsobilé pouze tyto organizace a sdružení. Ve snaze přizpůsobit se nové politice zákazu výmětů by měl ENRF podporovat také zpracování nežádoucích úlovků.
(62)
Nařízení (EU) č. 1379/2013 stanoví mechanismus skladování produktů rybolovu určených k lidské spotřebě na podporu větší stability trhu. V zájmu zajištění přechodu z mechanizmů tržní intervence na nové zaměření na plánování a řízení činností produkce a uvádění na trh by do 31. prosince 2018 měla být ukončena veškerá podpora poskytovaná ze strany ENRF.
(63)
S uvědoměním rostoucí konkurence, které jsou vystaveni rybáři věnující se drobnému pobřežnímu rybolovu, by mělo být možné podporovat z ENRF podnikatelské iniciativy, kterými rybáři věnující se drobnému pobřežnímu rybolovu dodávají přidanou hodnotu uloveným rybám, a to zejména zpracováním a přímým prodejem svého úlovku.
(64)
Vzhledem k tomu, že se rybolovné činnosti v nejvzdálenějších regionech Unie potýkají s problémy způsobenými zejména jejich odlehlostí a specifickými klimatickými podmínkami, mělo by být možné zohlednit v rámci ENRF zvláštní obtíže těchto regionů, uznané v článku 349 Smlouvy o fungování EU.
(65)
Aby bylo možné udržet konkurenceschopnost určitých produktů rybolovu a akvakultury z nejvzdálenějších regionů Unie vůči podobným produktům z jiných regionů Unie, Unie zavedla v roce 1992 opatření k vyrovnání souvisejících dodatečných nákladů v odvětví rybolovu. Opatření vztahující se na období 2007-2013 jsou stanovena v nařízení (ES) č. 791/2007. Je nezbytné i nadále od 1. ledna 2014 poskytovat podporu na vyrovnání dodatečných nákladů lovu, chovu, výroby a pro uvádění některých produktů rybolovu a akvakultury z nejvzdálenějších regionů Unie na trh, tak aby toto vyrovnání přispělo k zachování hospodářské životaschopnosti hospodářských subjektů z těchto regionů.
(66)
S ohledem na rozdílné podmínky uvádění na trh v nejvzdálenějších regionech, na výkyvy v odlovu a populacích a na tržní poptávku je třeba ponechat na jednotlivých členských státech, aby stanovily nárok na vyrovnání pro produkty rybolovu, jejich příslušná maximální množství a částku vyrovnání v rámci celkových prostředků přidělených dotčeným členským státům.
(67)
Členské státy by měly být oprávněny určit seznam a množství dotčených produktů rybolovu a výši vyrovnání v rámci celkových prostředků přidělených příslušnému členskému státu. Je rovněž třeba, aby byly oprávněny upravit své plány vyrovnání, pokud to lze odůvodnit měnícími se podmínkami.
(68)
Členské státy by měly stanovit částku vyrovnání ve výši umožňující vhodné vyrovnání dodatečných nákladů vyplývajících ze zvláštních znevýhodnění nejvzdálenějších regionů. Aby se zabránilo nadměrnému vyrovnání, částka by měla být úměrná dodatečným nákladům, které podpora vyrovnává. Za tímto účelem je také třeba, aby se vzaly v potaz další typy veřejné intervence, které mají dopad na úroveň dodatečných nákladů.
(69)
Je nanejvýš důležité, aby členské státy a hospodářské subjekty měly nezbytné prostředky pro provádění kontrol na vysoké úrovni, a tak zaručit dodržování pravidel společné rybářské politiky a zároveň zabezpečit udržitelné využívání živých vodních zdrojů. Mělo by proto být možné podporovat z ENRF členské státy a provozovatele v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1224/2009 (15). Vytvořením kultury dodržování pravidel by tato podpora měla přispívat k udržitelnému rozvoji.
(70)
V duchu logiky jediného fondu by se v rámci ENRF měla zvýšit podpora poskytovaná na základě nařízení (ES) č. 861/2006 členským státům s ohledem na výdaje vynaložené v souvislosti s prováděním systému Unie pro kontrolu ENRF.
(71)
V souladu s cíli politiky Unie pro kontrolu a vynucování se jako vhodné jeví při používání hlídkových plavidel, letadel a vrtulníků ke kontrole rybolovu přesně určit minimální dobu, která by poskytovala základ pro podporu v rámci ENRF.
(72)
S ohledem na význam spolupráce mezi členskými státy v oblasti kontroly by mělo být možné poskytovat z ENRF pro tento účel podporu.
(73)
Je třeba přijmout opatření na podporu shromažďování, správy a využívání údajů o rybolovu podle víceletého programu Unie, a to zejména na podporu vnitrostátních programů, správy a využívání údajů pro vědeckou analýzu a provádění společné rybářské politiky. V duchu logiky jediného fondu by měla v rámci ENRF pokračovat podpora poskytovaná členským státům podle nařízení (ES) č. 861/2006 na výdaje vynaložené v souvislosti se shromažďováním, správou a využíváním údajů o rybolovu v rámci ENRF.
(74)
Řádná a účinná rozhodnutí v oblasti řízení rybolovu v rámci společné rybářské politiky by měla být podpořena činnostmi v oblasti výzkumu a spolupráce a poskytováním vědeckých a socioekonomických stanovisek a doporučení potřebných pro provádění a rozvoj společné rybářské politiky, včetně biogeograficky citlivých oblastí.
(75)
Rovněž je nutné podporovat spolupráci mezi členskými státy, případně se třetími zeměmi, při shromažďování údajů v rámci stejného moře, jakož i s příslušnými mezinárodními vědeckými subjekty.
(76)
Cílem integrované námořní politiky je podpora udržitelného využívání moří a oceánů a rozvoj koordinovaného, soudržného a transparentního rozhodování ve vztahu k politikám týkajícím se oceánů, moří, ostrovů, pobřežních a nejvzdálenějších regionů a námořních odvětví, jak uvádí sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů ze dne 10. října 2007 nazvané „Integrovaná námořní politika pro Evropskou unii“.
(77)
Jak je uvedeno v nařízení (EU) č. 1255/2011, v závěrech Rady, v usneseních Evropského parlamentu a ve stanoviscích Výboru regionů, pro provádění a další rozvoj integrované námořní politiky Unie je potřebné trvalé financování. Očekává se, že rozvoj námořních záležitostí prostřednictvím finanční podpory opatření v rámci integrované námořní politiky bude mít významný dopad, pokud jde o ekonomickou, sociální a územní soudržnost.
(78)
ENRF by měl přispět k podpoře všech úrovní integrované námořní správy, zejména prostřednictvím výměny osvědčených postupů a dalšího rozvoje a provádění strategií pro oblasti jednotlivých moří. Tyto strategie jsou zaměřeny na vytvoření integrovaného rámce pro řešení společných problémů v oblastech jednotlivých evropských moří a na posílení spolupráce mezi zúčastněnými stranami s cílem maximalizovat využití finančních nástrojů a fondů Unie a přispívat k hospodářské, sociální a územní soudržnosti Unie. V této souvislosti mohou opatření a mechanismy zaměřené na lepší spolupráci mezi členskými státy zahrnovat přeshraniční a meziodvětvovou spolupráci mezi námořními službami, např. činnosti v rámci Evropského fóra pro služby pobřežní ochrany, s cílem podporovat výměnu zkušeností a osvědčených postupů v zájmu dosažení efektivnosti a soudržnosti, a to v rámci stávajících příslušných právních předpisů Unie.
(79)
Je třeba, aby měl ENRF možnost rovněž podporoval další rozvoj nástrojů pro vytváření synergií mezi iniciativami v různých odvětvích s dopadem na moře, oceány a pobřeží. To je případ integrovaného námořního dohledu, jehož cílem je zlepšit námořní situační uvědomování prostřednictvím posílené a bezpečné výměny informací mezi jednotlivými odvětvími. Z ENRF by však neměly být financovány operace související s námořním dohledem spadající do oblasti působnosti části třetí hlavy V Smlouvy o fungování EU.
(80)
Propojení informačních systémů řízených těmito odvětvími může vyžadovat mobilizaci vlastních mechanismů financování těchto systémů, a to soudržným způsobem a v souladu se Smlouvou o fungování EU. Územní plánování námořních prostor a integrovaná správa pobřežních oblastí zásadním způsobem přispívají k udržitelnému rozvoji mořských a pobřežních oblastí a k dosažení cílů ekosystémového řízení a rozvoje propojení země a moře. Tyto nástroje jsou také důležité pro řízení různých využití našich pobřeží, moří a oceánů s cílem umožnit jejich udržitelný hospodářský rozvoj a podpořit přeshraniční investice, zatímco provádění směrnice 2008/56/ES bude blíže vymezovat hranice udržitelnosti lidských činností majících dopad na mořské prostředí. Dále je nutné zlepšit znalosti mořského světa a povzbuzovat inovace usnadněním shromažďování, svobodného sdílení, šíření a opakovaného využití údajů o stavu oceánů a moří.
(81)
ENRF by měl rovněž podporovat udržitelný hospodářský růst, zaměstnanost, inovace a konkurenceschopnost v rámci námořních odvětví a pobřežních regionů. Je zvláště důležité rozpoznat regulativní překážky a nedostatky dovedností, které brání růstu v rozvíjejících se a perspektivních námořních odvětvích, jakož i operace zaměřené na podporu investic do technologických inovací nezbytných pro zlepšení podnikatelského potenciálu mořských a námořních aplikací.
(82)
ENRF by se měl doplňovat a zachovávat soulad s existujícími i budoucími finančními nástroji, které dávají k dispozici Unie a členské státy na celostátní a nižší úrovni, k podpoře udržitelného hospodářského, sociálního a územního rozvoje, ochrany a udržitelného využívání oceánů, moří a pobřeží, k posílení účinnosti spolupráce mezi členskými státy a jejich pobřežními, ostrovními a nejvzdálenějšími regiony, s přihlédnutím ke stanovení pořadí důležitosti a pokroku vnitrostátních a místních projektů. ERNF by měl navazovat na jiné politiky Unie, které mohou zahrnovat námořní prvek, zejména na EFRR, Fond soudržnosti a ESF, jakož i program Horizont 2020 zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1291/2013 (16).
(83)
V úsilí o dosažení cílů společné rybářské politiky na globální úrovni se Unie aktivně podílí na činnosti mezinárodních organizací. Proto je nezbytné, aby Unie přispívala na činnost organizací, které pomáhají zajistit zachování a udržitelné využívání rybolovných zdrojů na volném moři a ve vodách třetích zemí. V duchu logiky jediného fondu by měla v rámci ENRF pokračovat podpora poskytnutá mezinárodním organizacím na základě nařízení (ES) č. 861/2006.
(84)
Pro zlepšení správy v rámci společné rybářské politiky a zajištění účinného fungování poradních sborů je nezbytné, aby poradním sborům bylo poskytnuto dostatečné a trvalé financování, které by jim umožnilo účinně vykonávat jejich poradní roli v rámci společné rybářské politiky. V duchu logiky jediného fondu by měla podpora poskytnutá poradním sborům v rámci ENRF nahradit podporu poskytovanou regionálním poradním sborům na základě nařízení (ES) č. 861/2006.
(85)
Je potřeba, aby ENRF formou technické pomoci usnadnil provádění operačního programu a mimo jiné podporoval inovativní přístupy a postupy umožňující jednoduché a transparentní provádění. Technická pomoc by měla zahrnovat také vytvoření evropské sítě skupin FLAG se zaměřením na budování kapacit, šíření informací, výměnu zkušeností a podporu spolupráce mezi místními partnerstvími.
(86)
V zájmu dobrého pracovního partnerství a náležité podpory ze strany Unie je třeba zajistit co nejširší informovanost o podpoře Unie a její publicitu. Orgány odpovědné za řízení pomoci by měly být rovněž odpovědné za tato hlediska informovanosti a publicity i za průběžné informování Komise o příslušných přijatých opatřeních.
(87)
V souvislosti se všemi operacemi financovanými na základě tohoto nařízení, a to jak v rámci sdíleného, tak přímého řízení, je nezbytné zajistit ochranu finančních zájmů Unie řádným uplatňováním příslušných právních předpisů týkajících se ochrany těchto zájmů a náležitou kontrolou prováděnou členskými státy a Komisí.
(88)
Aby bylo možné řešit specifické podmínky společné rybářské politiky uvedené v nařízení (EU) č. 1380/2013 a přispívat k dodržování pravidel společné rybářské politiky, měla by být stanovena další ustanovení k pravidlům o přerušení platební lhůty stanoveným v nařízení (EU) č. 1303/2013. Pokud členský stát nebo subjekt nedodržel své povinnosti v rámci společné rybářské politiky nebo má-li Komise důkazy naznačující toto nedodržení, Komise by měla mít možnost v rámci preventivního opatření přerušit platby.
(89)
Aby se zabránilo zjevnému riziku vyplácení nezpůsobilých výdajů, Komise by měla mít kromě možnosti přerušení platební lhůty také možnost pozastavit platby v případě závažného nedodržení pravidel společné rybářské politiky členským státem.
(90)
Operační programy by měl být předmětem monitorování a hodnocení s cílem zlepšit jejich kvalitu a prokázat jejich splnění. Komise by měla vytvořit rámec pro společný systém monitorování a hodnocení, mimo jiné zajišťující, že příslušné údaje budou k dispozici včas. V této souvislosti je třeba, aby byl určen seznam ukazatelů a aby Komise vypracovala posouzení dopadů politiky ENRF ve vztahu ke specifickým cílům.
(91)
Odpovědnost za monitorování provádění operačního programu by měl společně nést řídící orgán a monitorovací výbor zřízený pro tento účel. K tomu by měly být určeny příslušné pravomoci řídícího orgánu a monitorovacího výboru. Monitorování operačního programu by mělo zahrnovat vypracování výroční zprávy o provádění, která se zasílá Komisi.
(92)
Aby se zlepšila dostupnost a transparentnost informací o možnostech financování a příjemcích podpory, měly by být v každém členském státě zpřístupněny jediné internetové stránky nebo internetový portál poskytující informace o operačním programu, včetně seznamu operací podporovaných v rámci každého operačního programu. Příslušné internetové stránky všech členských států by měly být přístupné rovněž z jediné oficiální webové stránky Unie, aby byl občanům z různých členských států usnadněn přístup k informacím zveřejňovaným členskými státy. Tyto informace by měly široké veřejnosti a zejména daňovým poplatníkům Unie poskytovat pochopitelnou, jasnou a konkrétní představu o tom, jak se vynakládají finanční prostředky Unie v rámci ENRF. Kromě tohoto cíle by mělo zveřejnění příslušných údajů sloužit k účelu další propagace možnosti žádat o finanční prostředky Unie. Aniž je dotčeno používání směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (17), může toto zveřejnění v souladu s vnitrostátními právními předpisy zahrnovat jména fyzických osob.
(93)
Za účelem doplnění a změn některých jiných než podstatných prvků tohoto nařízení by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o určení doby trvání a příslušných počátečních nebo koncových dat doby ve vztahu ke kritériím přípustnosti žádostí, upravení procentuálních podílů týkajících se orientačního rozdělení finančních prostředků mezi cíle v rámci přímého řízení, vymezení způsobilých operací a nákladů pro investice do rybářských plavidel nebo jednotlivých zařízení, týkající se hygienických, zdravotních, bezpečnostních nebo pracovních podmínek, definice způsobilých nákladů podle opatření na ochranu a obnovu mořské biologické rozmanitosti a ekosystémů v rámci udržitelného provozování rybolovných činností, vymezení nákladů způsobilých pro podporu investic do zařízení nebo rybářských plavidel zaměřených na snížení emisí znečišťujících látek nebo skleníkových plynů a zvýšení energetické účinnosti rybářských plavidel, vymezení kritérií pro výpočet dodatečných nákladů vyplývajících ze zvláštních obtíží nejvzdálenějších regionů, vymezení případů nedodržení ze strany členských států, jež mohou způsobit přerušení platební lhůty nebo pozastavení plateb, vymezení kritérií pro určení úrovně finanční opravy, která má být použita, jakož i kritérií pro používání finančních oprav na základě paušálních sazeb nebo extrapolace a vymezení obsahu a vytvoření rámce společného systému monitorování a hodnocení.
(94)
Pro usnadnění hladkého přechodu ze systému zavedeného nařízením (ES) č. 1198/2006 na systém zavedený tímto nařízením by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU v souvislosti se stanovením přechodných ustanovení.
(95)
Při přijímání aktů v přenesené pravomoci podle tohoto nařízení je obzvláště důležité, aby Komise vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(96)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o stanovení ročního rozpisu celkových zdrojů, které jsou k dispozici pro závazky v rámci sdíleného řízení, v členění podle členských států, schválení operačních programů a jejich změn, schválení pracovních plánů pro shromažďování údajů, schválení ročních pracovních programů týkajících se technické pomoci z podnětu Komise, konstatování toho, že existují důkazy poukazující na nedodržení povinností v rámci společné rybářské politiky, konstatování toho, že členský stát nesplnil své povinnosti v rámci společné rybářské politiky, úplné nebo částečné pozastavení vyplácení průběžných plateb týkajících se operačního programu a provedení finanční opravy zrušením celé podpory Unie na operační program nebo její části. Komise by měla přijímat tyto prováděcí akty bez použití nařízení (EU) č. 182/2011.
(97)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by Komisi měly být rovněž svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o předkládání jednotlivých částí operačního programu, jednací řád, formát a časové rozvrhy týkající se schvalování a předkládání operačního programu a jeho změn, roční pracovní program podle kapitol I a II hlavy VI, podobu plánu vyrovnání pro nejvzdálenější regiony, použití různých procentních bodů míry veřejné podpory, vzor, který má být členskými státy použit při předkládání finančních údajů Komisi, stanovení zvláštních ukazatelů pro priority Unie, pravidla pro informace zasílané členskými státy a údaje a synergie mezi možnými zdroji údajů, formu a předkládání výroční zprávy o provádění a jednotlivé části, které mají být zahrnuty do předběžných hodnocení. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011 a měl by být použit přezkumný postup.
(98)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by Komisi měly být dále svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o přijetí skutečných priorit Unie pro vynucování a kontrolu, zahrnující podrobnosti o případných změnách těchto priorit, stanovení pravidel pro předkládání údajů poskytovaných řídícími orgány, technické vlastnosti informací a propagační opatření pro danou operaci a pokyny pro vytvoření znaku a určení standardních barev. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011. V zájmu zajištění jednoduššího a rychlejšího postupu by měl být použit poradní postup.
(99)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být s ohledem strukturální obtíže, s nimiž se členské státy potýkají při rozvoji odvětví rybolovu, akvakultury a námořního odvětví, jakož i z důvodu omezených finančních prostředků členských států, dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich z důvodu rozsahu a dopadu operací, které mají být financovány v rámci operačních programů, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(100)
Režim podpory uvedený v tomto nařízení nahrazuje režimy podpory zřízené nařízením (ES) č. 2328/2003, nařízením (ES) č. 861/2006, nařízením (ES) č. 1198/2006, nařízením (ES) č. 791/2007, nařízením (EU) č. 1255/2011 a článkem 103 nařízení (ES) č. 1224/2009. Uvedená nařízení a ustanovení by proto měla být zrušena s účinkem od 1. ledna 2014. Tímto nařízením by však nemělo být dotčeno pokračování ani změny pomoci schválené Komisí na základě nařízení (ES) č. 1198/2006 nebo jiného právního předpisu, který se na takovou pomoc vztahuje ke dni 31. prosince 2013.
(101)
Je vhodné uvést do souladu dobu použitelnosti tohoto nařízení s dobou použitelnosti nařízení (EU) č. 1303/2013. Toto nařízení by se proto mělo použít od 1. ledna 2014,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení vymezuje finanční opatření Unie pro provádění:
a)
společné rybářské politiky;
b)
příslušných opatření týkajících se mořského práva;
c)
udržitelného rozvoje rybolovných a akvakulturních oblast a vnitrozemského rybolovu; a
d)
integrované námořní politiky.
Článek 2
Územní působnost
Toto nařízení se vztahuje na operace prováděné na území Unie, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.
Článek 3
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení, a aniž je dotčen odstavec 2 tohoto článku, se použijí definice uvedené v článku 4 nařízení (EU) č. 1380/2013, článku 5 nařízení (EU) č. 1379/13, článku 4 nařízení (ES) č. 1224/2009 a článku 2 nařízení (EU) č. 1303/2013.
2. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„společným prostředím pro sdílení informací“ síť systémů s decentralizovanou strukturou, vyvinutá pro účely výměny informací mezi jednotlivými uživateli za účelem zlepšení situační informovanosti o činnostech na moři;
2)
„meziodvětvovými operacemi“ ty iniciativy, které jsou vzájemně výhodné pro různá odvětví nebo odvětvové politiky, jak jsou uvedeny ve Smlouvě o fungování EU, a kterých není možné zcela dosáhnout prostřednictvím opatření zahrnutých v příslušných oblastech politiky;
3)
„systémem pro elektronické zaznamenávání a hlášení“ systém pro elektronické zaznamenávání a předávání údajů podle nařízení (ES) č. 1224/2009;
4)
„Evropskou námořní sítí pro pozorování a sběr dat“ síť, která začleňuje příslušné vnitrostátní námořní programy pro pozorování a shromažďování údajů do společného a přístupného evropského zdroje;
5)
„rybolovnou a akvakulturní oblastí“ oblast, která zahrnuje pobřeží moře, břehy řeky či jezera nebo rybníky či povodí, s významnou úrovní zaměstnanosti v odvětví rybolovu nebo akvakultury, která je ze zeměpisného, hospodářského a sociálního hlediska funkčně stejnorodá a jež byla jako taková označena členským státem;
6)
„rybářem“ každá osoba, která provozuje komerční rybolov, jak je chápán členským státem;
7)
„vnitrozemským rybolovem“ rybolovné činnosti provozované pro obchodní účely ve vnitrozemských vodách prostřednictvím plavidel nebo jiných zařízení včetně zařízení používaných pro rybolov pod ledem;
8)
„integrovaným řízením pobřežních zón“ strategie a opatření, jaké jsou například uvedeny v doporučení Evropského parlamentu a Rady 2002/413/ES (18);
9)
„integrovanou námořní správou“ se rozumí koordinované řízení všech odvětvových politik na úrovni Unie týkajících se oceánů, moří a pobřežních regionů;
10)
„integrovanou námořní politikou“ politika Unie, jejímž cílem je podpořit koordinované a soudržné rozhodování za účelem maximalizace udržitelného rozvoje, hospodářského růstu a sociální soudržnosti členských států a zejména pobřežních, ostrovních a nejvzdálenějších regionů v Unii, jakož i námořních odvětví, a to prostřednictvím soudržných politik v námořní oblasti a příslušné mezinárodní spolupráce;
11)
„integrovaným námořním dohledem“ iniciativa Unie, jejímž cílem je zvýšit efektivitu a účelnost činností dohledu v evropských mořích prostřednictvím výměny informací a spolupráce napříč odvětvími a hranicemi;
12)
„územním plánováním námořních prostor“ proces, kterým příslušné orgány členských států analyzují a organizují lidské činnosti v mořských oblastech za účelem dosažení ekologických, ekonomických a sociálních cílů;
13)
„opatřením“ se rozumí soubor operací;
14)
„drobným pobřežním rybolovem“ rybolov prováděný rybářskými plavidly o celkové délce menší než 12 metrů, která nepoužívají vlečná rybolovná zařízení uvedená v tabulce 3 v příloze I nařízení Komise (ES) č. 26/2004 (19);
15)
„plavidly provozovanými výlučně ve vnitrozemských vodách“ se rozumí plavidla zabývající se obchodním rybolovem ve vnitrozemských vodách, která nejsou zahrnuta do rejstříku rybářského loďstva Unie.
HLAVA II
OBECNÝ RÁMEC
KAPITOLA I
Zřízení Evropského námořního a rybářského fondu a jeho cíle
Článek 4
Zřízení
Zřizuje se Evropský námořní a rybářský fond (ENRF).
Článek 5
Cíle
ENRF přispívá k dosahování těchto cílů:
a)
podpora rybolovu a akvakultury, jež jsou konkurenceschopné, ekologicky udržitelné, hospodářsky životaschopné a sociálně odpovědné;
b)
podpora provádění společné rybářské politiky;
c)
podpora vyváženého a komplexního územního rozvoje rybolovných a akvakulturních oblastí;
d)
posilováním rozvoje a provádění integrované námořní politiky Unie, a to způsobem doplňujícím politiku soudržnosti a společnou rybářskou politiku;
Sledování těchto cílů nesmí vést ke zvyšování rybolovné kapacity.
Článek 6
Priority Unie
ENRF přispívá ke strategii Evropa 2020 a k provádění společné rybářské politiky. Naplňuje níže uvedené priority Unie v oblasti udržitelného rozvoje rybolovu a akvakultury a souvisejících činností, které odrážejí příslušné tematické cíle uvedené v nařízení (EU) č. 1303/2013:
1)
Podpora environmentálně udržitelného, inovativního a konkurenceschopného rybolovu založeného na znalostech a účinně využívajícího zdroje sledováním těchto specifických cílů:
a)
snížení dopadu rybolovu na mořské prostředí včetně předcházení nežádoucím úlovkům a jejich co nejvýraznějšího možného omezení;
b)
ochrana a obnova vodní biologické rozmanitosti a ekosystémů;
c)
zajištění rovnováhy mezi rybolovnou kapacitou a dostupnými rybolovnými právy;
d)
zvyšování konkurenceschopnosti a životaschopnosti podniků zabývajících se rybolovem včetně drobného pobřežního loďstva a zlepšení bezpečnosti nebo pracovních podmínek;
e)
poskytování podpory pro posilování technologického rozvoje, inovací včetně zvyšování energetické účinnosti a předávání znalostí;
f)
rozvoj odborné přípravy, nových profesních dovedností a celoživotního učení;
2)
Podpora environmentálně udržitelné, inovativní a konkurenceschopné akvakultury založené na znalostech a účinně využívající zdroje sledováním těchto specifických cílů:
a)
poskytování podpory pro posilování technologického rozvoje, inovací a předávání znalostí;
b)
zlepšování konkurenceschopnosti a životaschopnosti podniků akvakultury včetně zlepšení bezpečnosti nebo pracovních podmínek, zejména v případě malých a středních podniků;
c)
ochrana a obnova vodní biologické rozmanitosti a posílení ekosystémů souvisejících s akvakulturou a podpora akvakultury účinně využívající zdroje;
d)
podpora akvakultury s vysokou úrovní ochrany životního prostředí, zdraví a dobrých životních podmínek zvířat a veřejného zdraví a bezpečnosti;
e)
rozvoj odborné přípravy, nových profesních dovedností a celoživotního učení;
3)
Podpora provádění společné rybářské politiky sledováním těchto specifických cílů:
a)
zdokonalení a poskytování vědeckých poznatků, jakož i zlepšení shromažďování údajů a jejich správy;
b)
poskytnutí podpory pro monitorování, kontroly a vynucování, posílení institucionální kapacity a efektivní veřejné správy, aniž by se zvýšila administrativní zátěž;
4)
Zvyšování zaměstnanosti a územní soudržnosti sledováním tohoto specifického cíle: podpora hospodářského růstu, sociálního začleňování a vytváření pracovních míst a podpora uplatnitelnosti na trhu práce a mobility pracovních sil v pobřežních a vnitrozemských komunitách závislých na rybolovu a akvakultuře, včetně diverzifikace činností v rámci odvětví rybolovu a do dalších odvětví námořního hospodářství.
5)
Podpora uvádění na trh a zpracování sledováním těchto specifických cílů:
a)
zlepšování organizace trhu s produkty rybolovu a akvakultury;
b)
podpora investic do odvětví zpracování a uvádění na trh.
6)
Podpora provádění integrované námořní politiky.
KAPITOLA II
Sdílené a přímé řízení
Článek 7
Sdílené a přímé řízení
1. Opatření, na něž se vztahuje hlava V, jsou financována z ENRF v souladu se zásadou sdíleného řízení mezi Unií a členskými státy a společná pravidla stanovená v nařízení (EU) č. 1303/2013.
2. Opatření, na něž se vztahuje hlava VI, jsou financována z ENRF v souladu se zásadou přímého řízení.
KAPITOLA III
Obecné zásady pomoci v rámci sdíleného řízení
Článek 8
Státní podpora
1. Aniž je dotčen odstavec 2 tohoto článku, použijí se pro podporu poskytovanou členskými státy podnikům v odvětví rybolovu a akvakultury články 107, 108 a 109 Smlouvy o fungování EU.
2. Články 107, 108 a 109 Smlouvy o fungování EU se však nepoužijí na platby uskutečněné členskými státy podle tohoto nařízení a v souladu s ním, které spadají do působnosti článku 42 Smlouvy o fungování EU.
3. Vnitrostátní předpisy zavádějící financování z veřejných prostředků, které přesahuje ustanovení tohoto nařízení týkající se plateb uvedených v odstavci 2, se posuzují jako celek na základě odstavce 1.
4. U produktů rybolovu a akvakultury uvedených v příloze I Smlouvy o fungování EU, na něž se vztahují její články 107, 108 a 109, může Komise v souladu s článkem 108 Smlouvy o fungování EU schválit v nejvzdálenějších regionech uvedených v článku 349 Smlouvy o fungování EU provozní podporu v odvětví produkce, zpracování a uvádění těchto produktů na trh, aby se tím zmírnily zvláštní obtíže zemědělské produkce v uvedených regionech způsobené odlehlostí, ostrovní povahou a vzdálenou polohou.
Článek 9
Zvláštní předběžné podmínky
Pro ENRF se použijí zvláštní předběžné podmínky uvedené v příloze IV.
KAPITOLA IV
Přípustnost žádostí a nezpůsobilé operace
Článek 10
Přípustnost žádostí
1. Žádosti podané provozovatelem nejsou přípustné pro podporu z ENRF v určeném časovém období stanoveném podle odstavce 4 tohoto článku, pokud bylo příslušným orgánem zjištěno, že se dotčený provozovatel:
a)
dopustil závažného porušení předpisů podle článku 42 nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 (20) nebo čl. 90 odst. 1 nařízení (ES) č. 1224/2009;
b)
podílel na provozu, řízení nebo vlastnictví rybářských plavidel uvedených na unijním seznamu plavidel provádějících nezákonný, nehlášený a neregulovaný rybolov podle čl. 40 odst. 3 nařízení (ES) č. 1005/2008 nebo plavidel plujících pod vlajkou zemí určených jako nespolupracující třetí země podle článku 33 uvedeného nařízení;
c)
dopustil závažných porušení pravidel společné rybářské politiky určených takto v jiných právních aktech přijatých Evropským parlamentem a Radou; nebo
d)
dopustil kteréhokoli z trestných činů uvedených v článcích 3 a 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/99/ES (21), pokud je podána žádost o podporu podle hlavy V kapitoly II tohoto nařízení.
2. Příjemce po podání žádosti musí nadále splňovat podmínky uvedené v odst. 1 písm. a) až d) po celou dobu provádění operace a po dobu pěti let po uskutečnění poslední platby tomuto příjemci.
3. Žádosti podané provozovatelem nejsou přípustné v určeném časovém období stanoveném podle odstavce 4 tohoto článku, pokud bylo příslušným orgánem zjištěno, že se dotčený provozovatel dopustil podvodu podle definice v článku 1 Úmluvy o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (22) v rámci Evropského rybářského fondu nebo ENRF.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, pokud jde o:
a)
určení doby uvedené v odstavcích 1 a 3 tohoto článku, která musí být přiměřená povaze, závažnosti, době trvání a opakování závažného porušení předpisů, trestného činu nebo podvodu a která nesmí být kratší než jeden rok;
b)
určení příslušných počátečních nebo koncových dat doby uvedené v odstavcích 1 a 3 tohoto článku.
5. Členské státy požadují, aby provozovatelé podávající žádost v rámci ENRF poskytli řídícímu orgánu podepsané prohlášení potvrzující, že splňují kritéria uvedená v odstavci 1 tohoto článku a že se v rámci Evropského námořního fondu nebo ENRF nedopustili podvodu, jak uvádí odstavec 3 tohoto článku. Členské státy před schválením operace ověří pravdivost tohoto prohlášení na základě informací dostupných podle vnitrostátního rejstříku porušení předpisů uvedeného v článku 93 nařízení (ES) č. 1224/2009 nebo na základě jiných dostupných údajů.
Pro účely prvního pododstavce členský stát poskytne na žádost jiného členského státu informace obsažené ve svém vnitrostátním rejstříku porušení předpisů, jak je uvedeno v článku 93 nařízení (ES) č. 1224/2009.
Článek 11
Nezpůsobilé operace
V rámci ENRF nejsou způsobilé tyto operace:
a)
operace zvyšující rybolovnou kapacitu plavidla nebo zařízení zvyšující schopnost plavidla vyhledat ryby;
b)
stavba nových rybářských plavidel nebo dovoz rybářských plavidel;
c)
dočasné nebo trvalé zastavení rybolovných činností, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak;
d)
průzkumný rybolov;
e)
převod vlastnictví podniku;
f)
přímé vysazování ryb, pokud není výslovně stanoveno jako opatření na ochranu v právním předpisu Unie, nebo v případě experimentálního vysazování ryb.
HLAVA III
FINANČNÍ RÁMEC
Článek 12
Plnění rozpočtu
1. Rozpočet Unie přidělený ENRF podle hlavy V tohoto nařízení se plní v rámci sdíleného řízení v souladu s článkem 4 nařízení (EU) č. 1303/2013.
2. Rozpočet Unie přidělený ENRF podle hlavy VI tohoto nařízení plní přímo Komise v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (23).
3. Jakékoliv zrušení celého rozpočtového závazku v rámci přímého řízení nebo jeho části Komisí musí být v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012 a případně s článkem 123 tohoto nařízení.
4. V souladu s články 30 a 53 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 se použije zásada řádného finančního řízení.
Článek 13
Rozpočtové prostředky v rámci sdíleného řízení
1. Prostředky, které jsou k dispozici na závazky z ENRF pro období 2014 až 2020 v rámci sdíleného řízení, činí 5 749 331 600 EUR v běžných cenách v souladu s ročním rozpisem stanoveným v příloze II.
2. Částka 4 340 800 000 EUR z rozpočtových prostředků uvedených v odstavci 1 se přidělí na udržitelný rozvoj rybolovu, akvakultury a rybolovných oblastí, na uvádění na trh a zpracování a na technickou pomoc z podnětu členských států podle kapitol I, II, III, IV a VII hlavy V, s výjimkou článku 67.
3. Částka 580 000 000 EUR z rozpočtových prostředků uvedených v odstavci 1 se přidělí na kontrolní a vynucovací opatření podle článku 76.
4. Částka 520 000 000 EUR z rozpočtových prostředků uvedených v odstavci 1 se přidělí na shromažďování údajů podle článku 77.
5. Částka 192 500 000 EUR z rozpočtových prostředků uvedených v odstavci 1 se přidělí na vyrovnání pro nejvzdálenější regiony podle kapitoly V hlavy V. Toto vyrovnání nepřekročí za rok:
a)
6 450 000 EUR pro Azory a Madeiru,
b)
8 700 000 EUR pro Kanárské ostrovy,
c)
12 350 000 EUR pro francouzské nejvzdálenější regiony uvedené v článku 349 Smlouvy o fungování EU.
6. Částka 44 976 000 EUR z rozpočtových prostředků uvedených v odstavci 1 se přidělí na podporu skladování podle článku 67.
7. Částka 71 055 600 EUR z rozpočtových prostředků uvedených v odstavci 1 se přidělí na opatření týkající se integrované námořní politiky podle kapitoly VIII hlavy V.
8. Členské státy mají možnost využívat zaměnitelně finanční prostředky dostupné podle odstavců 3 a 4.
Článek 14
Rozpočtové prostředky v rámci přímého řízení
1. Prostředky, které jsou k dispozici na závazky z ENRF pro období 2014 až 2020 v rámci sdíleného řízení podle kapitoly I a III hlavy VI, činí 647 275 400 EUR v běžných cenách.
2. Pro účely hlavy VI kapitol I a II je orientační rozdělení finančních prostředků mezi cíle uvedené v článcích 82 a 85 stanoveno v příloze III.
3. Komise se může od orientačních procentuálních podílů uvedených v odstavci 2 v jednotlivých případech odchýlit maximálně o 5 % hodnoty finančního krytí.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, pokud jde o úpravy procentuálních podílů stanovených v příloze III.
Článek 15
Přezkum v polovině období
Komise přezkoumá provádění hlavu VI kapitoly I a II včetně potřeby úprav orientačního rozdělení finančních prostředků stanoveného v příloze III a do 30. června 2017 předloží Evropskému parlamentu a Radě průběžnou hodnotící zprávu o dosažených výsledcích a kvalitativních a kvantitativních aspektech ERNF.
Článek 16
Finanční rozdělení pro sdílené řízení
1. Prostředky dostupné pro závazky členských států uvedené v čl. 13 odst. 2 až 7 pro období 2014 až 2020 v souladu s tabulkou v příloze II jsou stanoveny na základě těchto objektivních kritérií:
a)
pokud jde o hlavu V, s výjimkou článků 76 a 77:
i)
úroveň zaměstnanosti v odvětvích rybolovu a mořské a sladkovodní akvakultury včetně zaměstnanosti v oblasti souvisejícího zpracování,
ii)
úroveň produkce v odvětvích rybolovu a mořské a sladkovodní akvakultury včetně souvisejícího zpracování, a
iii)
podíl drobného pobřežního rybářského loďstva v rámci rybářského loďstva;
b)
pokud jde o články 76 a 77:
i)
rozsah kontrolních úkolů dotčeného členského státu, s přihlédnutím k velikosti rybářského loďstva členského státu a velikosti mořské oblasti, která má být kontrolována, objemu vykládek a hodnoty dovozu ze třetích zemí;
ii)
dostupné prostředky pro kontrolu vzhledem k rozsahu kontrolních úkolů členského státu, kdy jsou dostupné prostředky určeny s přihlédnutím k počtu kontrol provedených na moři a inspekcí vykládek;
iii)
rozsah úkolů dotčeného členského státu týkajících se shromažďování údajů, s přihlédnutím k velikosti rybářského loďstva členského státu, objemu vykládek a velikosti produkce akvakultury, rozsahu činností vědeckého sledování na moři a počtu průzkumů, jichž se členský stát účastní, a
iv)
dostupné zdroje pro sběr údajů ve srovnání s rozsahem úkolů členského státu týkajících se shromažďování údajů, kdy jsou dostupné prostředky určeny s přihlédnutím k lidským zdrojům a technickým prostředkům potřebným k provádění vnitrostátního programu odběru vzorků pro shromažďování údajů.
c)
pokud jde o všechna opatření, historická rozdělení finančních prostředků podle nařízení (ES) č. 1198/2006 a historická spotřeba podle nařízení (ES) č. 861/2006.
2. Komise přijme prostřednictvím prováděcího aktu rozhodnutí, kterým se stanoví roční rozpis celkových zdrojů v členění podle členských států.
HLAVA IV
PROGRAMOVÁNÍ
KAPITOLA I
Programování opatření financovaných v rámci sdíleného řízení
Článek 17
Příprava operačních programů
1. Každý členský stát vypracuje jediný operační program pro provádění priorit Unie stanovených v článku 6, které mají být spolufinancovány z ENRF.
2. Členský stát stanoví operační program v úzké spolupráci s partnery uvedenými v článku 5 nařízení (EU) č. 1303/2013.
3. Pro část operačního programu uvedeného v čl. 18 odst. 1 písm. o) Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijme do 31. května 2014 konkrétní priority Unie pro politiku vynucování a kontroly. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 127 odst. 2.
Článek 18
Obsah operačního programu
1. Kromě prvků uvedených v článku 27 nařízení (EU) č. 1303/2013 operační program obsahuje:
a)
analýzu situace z hlediska silných a slabých stránek, příležitostí a hrozeb a určení potřeb, které je nutno řešit v dané zeměpisné oblasti, případně i včetně přímoří, na niž se program vztahuje.
Analýza se soustředí na příslušné priority Unie stanovené v článku 6 tohoto nařízení, a případně musí být v souladu s víceletým národním strategickým plánem pro akvakulturu uvedeným v článku 34 nařízení (EU) č. 1380/2013, a na pokrok v dosahování dobrého stavu prostředí vypracováním a prováděním strategie pro mořské prostředí podle článku 5 směrnice 2008/56/ES. Specifické potřeby týkající se pracovních míst, životního prostředí, zmírňování změny klimatu a přizpůsobení se této změně a podpory inovací jsou posuzovány ve vztahu k prioritám Unie, s cílem nalézt nejvhodnější odpovědi na úrovni jednotlivých priorit týkajících se příslušných oblastí;
b)
popis strategie ve smyslu článku 27 nařízení (EU) č. 1303/2013 dokládající, že:
i)
pro jednotlivé priority Unie zahrnuté v programu jsou stanoveny vhodné cíle na základě společných ukazatelů uvedených v článku 109 tohoto nařízení;
ii)
výběr příslušných opatření vyplývá logicky z jednotlivých priorit Unie zvolených v příslušném programu, přičemž se zohlední závěry předběžného hodnocení a analýzy podle písmene a) tohoto odstavce. V případě opatření za účelem trvalého zastavení rybolovných činností podle článku 34 tohoto nařízení popis strategie zahrnuje cíle a opatření, jež mají být přijata, v zájmu snížení rybolovné kapacity v souladu s článkem 22 nařízení (EU) č. 1380/2013. Rovněž se uvede popis metody pro výpočet prémie udělované podle článků 33 a 34 tohoto nařízení;
iii)
přidělení finančních prostředků na priority Unie zahrnuté v programu je odůvodnitelné a dostačuje k dosažení stanovených cílů;
c)
případně konkrétní potřeby oblastí Natura 2000, zavedených směrnicí Rady 92/43/EHS (24) a příspěvek programu ke zřízení ucelené sítě oblastí obnovy rybích populací podle článku 8 nařízení (EU) č. 1380/2013;
d)
posouzení konkrétních předběžných podmínek uvedených v článku 9 a příloze IV tohoto nařízení a v případě potřeby opatření uvedená v čl. 19 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013;
e)
popis výkonnostního rámce ve smyslu článku 22 a přílohy II nařízení (EU) č. 1303/2013;
f)
seznam vybraných opatření, uspořádaných podle priorit Unie;
g)
seznam kritérií používaných pro výběr rybolovných a akvakulturních oblastí podle hlavy V kapitoly III;
h)
seznam výběrových kritérií pro komunitně vedené strategie místního rozvoje podle hlavy V kapitoly III;
i)
v členských státech, kde lze více než 1 000 plavidel považovat za plavidla pro drobný pobřežní rybolov, akční plán pro rozvoj, konkurenceschopnost a udržitelnost drobného pobřežního rybolovu;
j)
požadavky na hodnocení a plán hodnocení podle článku 56 nařízení (EU) č. 1303/2013 a opatření, která mají být přijata pro řešení zjištěných potřeb;
k)
finanční plán, který má být navržen s ohledem na článek 20 nařízení (EU) č. 1303/2013 a v souladu s prováděcím aktem Komise podle čl. 16 odst. 2 tohoto nařízení a který zahrnuje:
i)
tabulku uvádějící celkový příspěvek ENRF plánovaný na každý rok,
ii)
tabulku uvádějící použitelné prostředky ENRF a míru spolufinancování v rámci priorit Unie stanovených v článku 6 tohoto nařízení, jakož i technickou pomoc; odchylně od obecného pravidla stanoveného v čl. 94 odst. 2 tohoto nařízení tato tabulka případně uvádí samostatně prostředky ENRF a míry spolufinancování, které se použijí pro podporu uvedenou v článcích 33 a 34, čl. 41 odst. 2, článcích 67 a 70, čl. 76 odst. 2 písm. a) až d) a f) až l), čl. 76 odst. 2 písm. e) a článku 77 tohoto nařízení.
l)
informace o doplňkovosti a koordinaci s fondy ESI a jinými příslušnými finančními nástroji Unie a členských států;
m)
prováděcí opatření k operačnímu programu včetně:
i)
určení orgánů uvedených v článku 123 nařízení (EU) č. 1303/2013 a pro informaci stručný popis systému řízení a kontroly;
ii)
popisu příslušných úloh místních akčních skupin v oblasti rybolovu (FLAG), řídícího orgánu nebo určeného subjektu pro veškeré úkoly v oblasti provádění komunitně vedené strategie místního rozvoje;
iii)
popisu postupů monitorování a hodnocení, jakož i obecného složení monitorovacího výboru uvedeného v článku 48 nařízení (EU) č. 1303/2013;
iv)
ustanovení k zajištění propagace programu v souladu s článkem 119 tohoto nařízení;
n)
seznam partnerů podle článku 5 nařízení (EU) č. 1303/2013 a výsledky konzultace s partnery;
o)
pro cíl zajištění zvýšené úrovně dodržování pravidel prostřednictvím kontroly uvedené v čl. 6 bodu 3 písm. b) a v souladu se skutečnými prioritami přijatými Komisí podle čl. 17 odst. 3:
i)
seznam subjektů, které provádějí systém kontroly, inspekce a vynucování, a stručný popis jejich dostupných lidských a finančních zdrojů pro kontrolu, inspekci a vynucování v oblasti rybolovu a jejich hlavní dostupné vybavení pro kontrolu, inspekci a vynucování v oblasti rybolovu, zejména počet lodí, letadel a vrtulníků,
ii)
hlavní cíle kontrolních opatření, která se mají provádět, s využitím ukazatelů dopadu, které budou stanoveny v souladu s článkem 109,
iii)
specifické cíle, kterých má být dosaženo v souladu s prioritami Unie podle článku 6, a podrobný popis podle kategorie po celé programové období;
p)
za účelem shromažďování údajů pro udržitelné řízení rybolovu podle čl. 6 bodu 3 písm. a) a v souladu s víceletým programem Unie uvedeným v článku 3 nařízení (ES) č. 199/2008:
i)
popis činností shromažďování údajů v souladu s čl. 25 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013;
ii)
popis postupů pro ukládání údajů, správy a využívání údajů;
iii)
popis způsobilosti pro dosahování řádného finančního a administrativního řízení shromážděných údajů;
Část operačního programu uvedená v písmenu p) je doplněna v souladu s článkem 21 tohoto nařízení.
2. Operační program zahrnuje metody pro výpočet zjednodušených nákladů podle čl. 67 odst. 1 písm. b), c) a d) nařízení (EU) č. 1303/2013 a dodatečných nákladů nebo ztráty příjmů v souladu s článkem 96 tohoto nařízení a metodu pro výpočet vyrovnání podle příslušných kritérií stanovených pro každou z využitých činností podle čl. 40 odst. 1 a článků 53, 54 a 55, čl. 56 odst. 1 písm. f) a článku 67 tohoto nařízení. V případě potřeby jsou zahrnuty rovněž informace o předběžných platbách pro skupiny FLAG podle článku 62 tohoto nařízení.
3. Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů pravidla pro prezentaci jednotlivých částí popsaných v odstavcích 1 a 2 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 127 odst. 3.
Článek 19
Schválení operačního programu
1. S výhradou článku 29 nařízení (EU) č. 1303/2013 Komise přijímá prováděcí akty, jimiž schválí operační program.
2. Pro účely přijetí prováděcích aktů uvedených v odstavci 1 tohoto článku Komise přezkoumá, zda opatření uvedená v čl. 18 odst. 1 písm. b) bodu ii) mohou skutečně odstranit zjištěnou nadměrnou kapacitu.
Článek 20
Změna operačního programu
1. Komise přijímá prováděcí akty, jimiž schválí změnu operačního programu.
2. V zájmu přizpůsobení se vyvíjejícím se potřebám v oblasti kontroly může Komise přijmout každé dva roky prováděcí akty, jimž upřesní veškeré změny priorit Unie v oblasti politiky vynucování a kontroly uvedené v čl. 17 odst. 3 a odpovídajících způsobilých operací, které je třeba upřednostnit. Tyto prováděcí akty se přijímají s poradním postupem podle čl. 127 odst. 2.
3. Členské státy mohou předložit změnu svých operačních programů s ohledem na nové priority stanovené v prováděcích aktech uvedených v odstavci 2 tohoto článku. V souladu se zásadou proporcionality se pro tyto změny operačních programů použije zjednodušený postup přijatý v souladu s čl. 22 odst. 2.
Článek 21
Pracovní plány pro shromažďování údajů
1. Pro účely použití čl. 18 odst. 1 písm. p) tohoto nařízení předloží členské státy elektronicky Komisi pracovní plány shromažďování údajů podle čl. 4 odst. 4 nařízení (ES) č. 199/2008, a to do 31. října roku předcházejícího roku zahájení uplatňování pracovního plánu, ledaže dosud platí stávající plán, v kterémžto případě o tom uvědomí Komisi. Obsah těchto plánů musí být v souladu s čl. 4 odst. 2 uvedeného nařízení.
2. Komise přijme prováděcí akty, jimiž schválí pracovní plány uvedené v odstavci 1, do 31. prosince roku předcházejícího roku zahájení uplatňování pracovního plánu.
Článek 22
Pravidla týkající se postupů a harmonogramů
1. Komise může přijmout prostřednictvím prováděcích aktů pravidla pro postupy, formu a časové plány pro:
a)
schvalování operačních programů,
b)
předkládání a schvalování návrhů změn operačních programů včetně jejich vstupu v platnost a četnosti předkládání během programového období,
c)
předkládání a schvalování návrhů změn podle čl. 20 odst. 3,
d)
předkládání pracovních plánů pro shromažďování údajů.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 127 odst. 3.
2. Postupy a časové plány budou zjednodušeny v případě:
a)
změny operačních programů týkající se převodu finančních prostředků mezi prioritami Unie za podmínky, že nepřekračují 10 % částky přidělené na příslušnou prioritu Unie;
b)
změny operačních programů týkající se zavedení nebo zrušení opatření nebo typů příslušných operací a souvisejících informací a ukazatelů;
c)
změny operačních programů týkající se změn v popisu opatření včetně změn podmínek způsobilosti;
d)
změn uvedených v čl. 20 odst. 3, jakož i v případě dalších změn části operačního programu uvedené v čl. 18 odst. 1 písm. n).
3. Odstavec 2 se nepoužije na opatření uvedená v článcích 33, 34 a v čl. 41 odst. 2.
KAPITOLA II
Programování opatření financovaných v rámci přímého řízení
Článek 23
Roční pracovní program
1. Pro účely provádění hlavy VI přijme Komise prostřednictvím prováděcích aktů roční pracovní programy v souladu s cíli stanovenými v těchto kapitolách. V případě kapitol I a II hlavy VI se tyto prováděcí akty přijímají přezkumným postupem podle čl. 127 odst. 3.
2. Roční pracovní programy zahrnují:
a)
popis financovaných činností a cíle, jež jednotlivé činnosti sledují, které musí být v souladu s cíli stanovenými v článcích 82 a 85. Obsahuje také určení částky přidělené na každou činnost, orientační harmonogram provádění, jakož i informace o provádění těchto činností;
b)
pro granty a související opatření základní hodnotící kritéria, která se stanoví tak, aby bylo možno co nejlépe dosáhnout cílů sledovaných operačním programem, a maximální míru spolufinancování;
HLAVA V
OPATŘENÍ FINANCOVANÁ V RÁMCI SDÍLENÉHO ŘÍZENÍ
KAPITOLA I
Udržitelný rozvoj rybolovu
Článek 24
Specifické cíle
Podpora v rámci této kapitoly přispívá k plnění specifických cílů v rámci priority Unie stanovené v čl. 6 bodu 1.
Článek 25
Obecné podmínky
1. Majitel rybářského plavidla, který obdržel podporu podle této kapitoly, nepřevede toto plavidlo mimo Unii po dobu nejméně pěti let ode dne, kdy byla tato podpora příjemci skutečně vyplacena. Pokud by bylo plavidlo v průběhu tohoto období převedeno, vybere členský stát neoprávněně vyplacené částky určené na provoz zpět, a to v poměrné výši odpovídající období, během něhož nebyla podmínka stanovená v první větě tohoto odstavce splněna.
2. Provozní náklady nejsou způsobilé, pokud v této kapitole není výslovně stanoveno jinak.
3. Celkový finanční příspěvek z ENRF na opatření uvedená v článcích 33 a 34 a výměnu nebo modernizaci hlavních nebo pomocných motorů podle článku 41 nepřekročí vyšší z těchto prahových hodnot:
a)
6 000 000 EUR, nebo
b)
15 % finanční podpory Unie přidělené příslušným členským státem na priority Unie stanovené v čl. 6 bodech 1, 2 a 5.
4. Celkový finanční příspěvek z ENRF na opatření uvedená v čl. 29 odst. 4 nepřekročí 5 % finanční podpory Unie přidělené jednotlivým členským státům.
5. Podpora majitelům plavidel udělená podle článku 33 se odečte od podpory udělené majitelům plavidel podle článku 34 na totéž plavidlo.
Článek 26
Inovace
1. Za účelem povzbuzení inovací v oblasti rybolovu může ENRF podporovat projekty zaměřené na vývoj nebo zavádění nových nebo podstatně zdokonalených produktů a vybavení, nových nebo zdokonalených postupů a technik, nových nebo zdokonalených řídicích a organizačních systémů, a to i na úrovni zpracování a uvádění na trh.
2. Operace financované podle tohoto článku se provádějí ve spolupráci s vědeckým nebo technickým subjektem uznaným členským státem nebo Unií. Tento vědecký nebo technický subjekt ověřuje výsledky těchto operací, nebo prostřednictvím takového subjektu.
3. Výsledky operací financovaných v rámci tohoto článku jsou členským státem vhodně zveřejňovány v souladu s článkem 119.
Článek 27
Poradenské služby
1. V zájmu zlepšení celkové výkonnosti a konkurenceschopnosti provozovatelů a s cílem podpořit udržitelný rybolov může ENRF podporovat:
a)
studie proveditelnosti a poradenské služby posuzující životaschopnost projektů potenciálně způsobilých pro podporu podle této kapitoly;
b)
poskytování odborných doporučení v oblasti environmentální udržitelnosti, se zaměřením na omezení a pokud možno odstranění negativních dopadů rybolovných činností na mořské, suchozemské a sladkovodní ekosystémy;
c)
poskytování odborného poradenství v oblasti obchodních a marketingových strategií.
2. Studie proveditelnosti, poradenské služby a poradenství podle odstavce 1 jsou poskytovány vědeckými, akademickými, odbornými nebo technickými subjekty nebo subjekty poskytujícími ekonomické poradenství s požadovanými pravomocemi.
3. Podpora uvedená v odstavci 1 se poskytuje provozovatelům, organizacím rybářů, včetně organizací producentů nebo veřejnoprávních subjektů.
4. Pokud podpora podle odstavce 1 nepřekročí částku 4 000 EUR, může být příjemce vybrán prostřednictvím zrychleného řízení.
Článek 28
Partnerství mezi vědci a rybáři
1. S cílem podpořit předávání znalostí mezi vědci a rybáři může ENRF podporovat:
a)
vytváření sítí, dohod o partnerství či sdružení mezi jedním nebo více nezávislými vědeckými subjekty a rybáři nebo jednou nebo více organizacemi rybářů, a to s případnou účastí technických subjektů;
b)
činnosti prováděné v rámci sítí, dohod o partnerství či sdružení vytvořených v souladu s písmenem a).
2. Činnosti uvedené v odst. 1 písm. b) mohou zahrnovat činnosti v oblasti shromažďování a správy údajů, studie, pilotní projekty, šíření znalostí a výsledků výzkumu, semináře a osvědčené postupy.
3. Podpora uvedená v odstavci 1 může být poskytnuta veřejnoprávním subjektům, rybářům, organizacím rybářů, skupinám FLAG a nevládním organizacím.
Článek 29
Podpora lidského kapitálu, tvorby pracovních míst a sociálního dialogu
1. S cílem podpořit lidský kapitál, tvorbu pracovních míst a sociální dialog může ENRF podporovat:
a)
odbornou přípravu, celoživotní učení, společné projekty, šíření poznatků ekonomické, technické, regulační nebo vědecké povahy a inovačních postupů a osvojování nových odborných dovedností, zejména spojených s udržitelným řízením mořských ekosystémů, hygienou, zdravím, bezpečností, činnostmi v námořním odvětví, inovacemi a podnikáním;
b)
vytváření sítí a výměnu zkušeností a osvědčených postupů mezi zúčastněnými stranami, včetně organizací prosazujících rovné příležitosti mezi muži a ženami, podporu úlohy žen v rybářských komunitách a prosazování nedostatečně zastoupených skupin zapojených do drobného pobřežního rybolovu nebo rybolovu uskutečňovaného z břehu;
c)
sociální dialog na unijní, vnitrostátní, regionální nebo místní úrovni za účasti rybářů, sociálních partnerů a jiných příslušných zúčastněných stran.
2. Podpora uvedená v odstavci 1 může být rovněž poskytnuta manželkám nebo manželům samostatně výdělečně činných rybářů nebo - v míře odpovídající rozsahu jejich uznání vnitrostátními právními předpisy - životním partnerům samostatně výdělečně činných rybářů, za podmínek uvedených v čl. 2 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/41/EU (25).
3. Podporu podle odst. 1 písm. a) lze poskytnout pro účely odborné přípravy osob mladších 30 let, které jsou v daném členském státě uznány jako nezaměstnané (dále jen „stážisté“), a to po dobu nepřesahující dva roky. Tato podpora je omezena na stáže na palubě rybářské lodi provozující drobný pobřežní rybolov, která je ve vlastnictví profesionálního rybáře ve věku alespoň 50 let, kdy je stáž formalizována smlouvou mezi stážistou a vlastníkem plavidla, která je uznána dotčeným členským státem, včetně kurzů o udržitelných rybolovných postupech a zachování mořských biologických zdrojů v souladu s definicí obsaženou v nařízení (EU) č. 1380/2013. Stážisté musí být na palubě v doprovodu profesionálního rybáře ve věku alespoň 50 let.
4. Podpora podle odstavce 3 se poskytuje profesionálním rybářům na pokrytí platu stážisty a související poplatky a vypočítá se na základě čl. 65 odst. 4 nařízení (EU) č. 1303/2013 s přihlédnutím k hospodářské situaci a životní úrovni daného členského státu. Tato podpora nepřekročí maximální výši 40 000 EUR pro každého příjemce během programového období.
Článek 30
Diverzifikace a nové formy příjmů
1. ENRF může poskytovat podporu investicím přispívajícím k diverzifikaci příjmů rybářů rozvojem doplňkových činností, včetně investic do lodí, cestovního ruchu s nabídkou rybaření, restaurací, environmentálních služeb v oblasti rybolovu a výchovných činností v oblasti rybolovu.
2. Podpora podle odstavce 1 se poskytuje rybářům, kteří:
a)
předloží podnikatelský plán na rozvoj svých nových aktivit a
b)
mají odpovídající profesní dovednosti, které mohou být získány prostřednictvím operací financovaných podle čl. 29 odst. 1 písm. a).
3. Podpora podle odstavce 1 se poskytuje, pouze pokud se k hlavním činnostem rybáře váží doplňkové činnosti.
4. Částka podpory poskytnuté podle odstavce 1 nepřesáhne 50 % rozpočtu předpokládaného v podnikatelském plánu pro každou operaci a v případě žádného příjemce nepřekročí maximální výši 75 000 EUR.
Článek 31
Podpora zahájení podnikání mladých rybářů
1. ENRF může poskytovat podporu mladým rybářům na zahájení podnikání.
2. Podpora podle tohoto článku může být poskytnuta pouze na první pořízení rybářského plavidla:
a)
jehož celková délka je menší než 24 metrů,
b)
které je vybaveno pro rybolov na moři,
c)
jehož stáří je mezi 5 a 30 lety, a
d)
jež patří do skupiny loďstva, u které zpráva o rybolovné kapacitě podle čl. 22 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013 prokázala vyváženost s rybolovnými právy dostupnými pro tuto skupinu.
3. Pro účely tohoto článku se „mladými rybáři“ rozumí fyzické osoby, které si chtějí poprvé pořídit rybářské plavidlo a které jsou v okamžiku podání žádosti mladší než 40 let a odpracovaly nejméně pět let jako rybáři nebo získaly rovnocenný odborný výcvik. Členské státy mohou vymezit další objektivní kritéria pro mladé rybáře, aby byli způsobilí pro podporu podle tohoto článku.
4. Podpora podle tohoto článku nepřekročí 25 % nákladů na pořízení rybolovného plavidla a v žádném případě nesmí být vyšší než 75 000 EUR na jednoho mladého rybáře.
Článek 32
Zdraví a bezpečnost
1. S cílem zlepšit rybářům hygienické, zdravotní, bezpečnostní a pracovní podmínky může ENRF podporovat investice do rybářských plavidel nebo do jednotlivých zařízení za předpokladu, že tyto investice přesahují požadavky práva Unie nebo vnitrostátního práva.
2. Podpora podle tohoto článku se poskytuje rybářům nebo majitelům rybářských plavidel.
3. Pokud operace spočívá v investici do plavidla, podpora pro totéž rybářské plavidlo není poskytnuta více než jednou pro stejný druh investice během programového období. Pokud operace spočívá v investici do vybavení jednotlivců, podpora pro téhož příjemce není poskytnuta více než jednou pro stejný druh vybavení během programového období.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, pokud jde o určení druhů operací způsobilých podle odstavce 1 tohoto článku.
Článek 33
Dočasné zastavení rybolovných činností
1. ENRF může podporovat opatření pro dočasné zastavení rybolovných činností v případech:
a)
provádění opatření Komise či mimořádných opatření členských států, jak jsou uvedeny v článcích 12 a 13 nařízení (EU) č. 1380/2013, nebo opatření pro zachování zdrojů podle článku 7 uvedeného nařízení, včetně období biologického klidu;
b)
neobnovení dohody o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu nebo jejích protokolů;
c)
dočasného zastavení rybolovných činností podle plánu řízení přijatého v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1967/2006 (26) nebo podle víceletého plánu přijatého podle článků 9 a 10 nařízení (EU) č. 1380/2013, pokud je na základě vědeckého poradenství nutné omezení intenzitu rybolovu v zájmu dosažení cílů uvedených v čl. 2 odst. 2 a čl. 2 odst. 5 písm. a) nařízení (EU) č. 1380/2013.
2. Podporu uvedenou v odstavci 1 lze v období 2014-2020 poskytnout na dobu nejvýše šesti měsíců na plavidlo.
3. Podpora uvedená v odstavci 1 se poskytuje pouze:
a)
majitelům rybářských plavidel Unie, jejichž plavidla jsou registrována jako aktivní plavidla a kteří prováděli rybolovnou činnost na moři po dobu nejméně 120 dnů během dvou kalendářních let předcházejících datu podání žádosti o podporu, nebo
b)
rybářům, kteří pracovali na moři na palubě rybářského plavidla Unie, kterého se týká dočasné zastavení, nejméně 120 dnů během dvou kalendářních let předcházejících datu podání žádosti o podporu.
4. Veškeré rybářské činnosti prováděné daným rybářským plavidlem nebo danými rybáři se reálně pozastavují. Příslušný orgán se ujistí, že dané rybářské plavidlo zastavilo veškeré rybolovné činnosti v daném období dočasného zastavení.
Článek 34
Trvalé zastavení rybolovných činností
1. ENRF může podporovat opatření pro trvalé zastavení rybolovných činností pouze prostřednictvím vrakování rybářských pravidel za předpokladu, že:
a)
toto vrakování je uvedeno v operačním programu uvedeném v článku 18; a
b)
trvalé zastavení je plánováno jako nástroj akčního plánu podle čl. 22 odst. 4 nařízení (EU) č. 1380/2013, který uvádí, že kapacita příslušné skupiny loďstva není efektivně vyvážena s rybolovnými právy dostupnými pro tuto skupinu.
2. Podpora podle odstavce 1 se poskytuje:
a)
majitelům rybářských plavidel Unie, jejichž plavidla jsou registrována jako aktivní plavidla a kteří prováděli rybolovnou činnost na moři po dobu nejméně 90 dnů za rok během dvou kalendářních let předcházejících datu podání žádosti o podporu, nebo
b)
rybářům, kteří pracovali na moři na palubě rybářského plavidla Unie, kterého se týká trvalé zastavení, nejméně 90 dnů za rok během dvou kalendářních let předcházejících datu podání žádosti o podporu.
3. Daní rybáři reálně zastaví veškeré rybářské činnosti. Důkaz skutečného zastavení rybářských činností předloží příjemci příslušnému orgánu. Vyrovnávací platba se vrací poměrně podle uplynulé doby, začne-li rybář znovu vykonávat rybářskou činnost v době kratší než dva roky ode dne podání žádosti o podporu.
4. Podpora podle tohoto článku se poskytuje do 31. prosince 2017.
5. Podpora podle tohoto článku se vyplatí pouze po trvalém odstranění rovnocenné kapacity z rejstříku rybářského loďstva Unie a po trvalém odejmutí licencí a povolení k rybolovu. Příjemce nemůže zaregistrovat nové rybářské plavidlo po dobu pěti let po obdržení této podpory. Snížení kapacity v důsledku trvalého zastavení rybolovné činnosti s přispěním veřejné podpory vede k trvalému rovnocennému snížení mezních hodnot rybolovných kapacit uvedených v příloze II nařízení (EU) č. 1380/2013.
6. Odchylně od odstavce 1 lze udělit pro podporu pro trvalé zastavení rybolovné činnosti, aniž by byla plavidla vrakována, a to za podmínky, že jsou přestavěna pro účely jiných činností než komerční rybolov.
Mimoto lze v zájmu zachování námořního dědictví udělit podporu pro trvalé zastavení rybolovné činnosti, aniž by byla plavidla vrakována, v případě tradičních dřevěných plavidel, a to za podmínky, že nadále plní funkci kulturního dědictví na souši.
Článek 35
Vzájemné fondy pro případy nepříznivých klimatických jevů a ekologických katastrof
1. ENRF může přispívat do vzájemných fondů pro účely platby finančních kompenzací rybářům za hospodářské ztráty způsobené nepříznivými klimatickými jevy, ekologickou nehodou a za náklady na záchrannou akci v případě rybářů či rybářských plavidel v případech nehody na moři během rybolovné činnosti.
2. Pro účely odstavce 1 se „vzájemným fondem“ rozumí systém akreditovaný členským státem v souladu s vnitrostátními právními předpisy, v jehož rámci se přidružení rybáři mohou pojistit a jsou jim vypláceny kompenzace za hospodářské ztráty způsobené okolnostmi stanovenými v odstavci 1.
3. Členské státy zajistí, aby se zabránilo nadměrné kompenzaci v důsledku kombinace podpory podle tohoto článku s jinými unijními nebo vnitrostátními nástroji nebo se systémy soukromého pojištění.
4. Aby byl vzájemný fond způsobilý pro podporu podle tohoto článku, musí:
a)
být akreditován příslušným orgánem členského státu v souladu s vnitrostátními právními předpisy;
b)
mít transparentní politiku, pokud jde o platby do fondu a výběry z fondu a
c)
mít jednoznačná pravidla pro přidělení odpovědnosti za vzniklé dluhy.
5. Členské státy stanoví pravidla pro zřízení a správu vzájemných fondů, zejména pokud jde o poskytování kompenzace a způsobilost rybářů pro tuto kompenzaci v případě nepříznivých klimatických jevů, ekologických nehod či nehod na moři podle odstavce 1, jakož i pro dohled nad dodržováním těchto pravidel. Členské státy zajistí, že se v podmínkách fondu stanoví sankce pro případy nedbalosti ze strany rybáře.
6. Nepříznivé klimatické jevy, ekologické nehody nebo nehody na moři podle odstavce 1 musí být příslušným orgánem dotčeného členského státu formálně uznány.
7. Finanční příspěvky uvedené v odstavci 1 se vztahují pouze na částky vyplacené vzájemným fondem jako finanční kompenzace rybářům. Správní náklady spojené se zřízením vzájemných fondů nejsou pro podporu způsobilé. Členské státy mohou náklady způsobilé pro podporu omezit uplatněním stropů pro každý jednotlivý vzájemný fond.
8. Příspěvky uvedené v odstavcie1 se poskytují pouze na pokrytí ztrát způsobených nepříznivými klimatickými jevy, ekologickými nehodami nebo nehodami na moři, které přesahují hodnotu 30 % ročního obratu dotčeného podniku, přičemž roční obrat je stanoven na základě průměrného obratu podniku během předešlých tří kalendářních let.
9. Z ENRF nelze přispět do počátečního základního kapitálu.
10. Pokud se členské státy rozhodnou omezit náklady způsobilé pro podporu uplatněním stropů pro jednotlivé vzájemné fondy, poskytnou ve svých operačních programech podrobné údaje a odůvodnění ohledně těchto stropů.
Článek 36
Podpora systémů pro přidělování rybolovných práv
1. Za účelem přizpůsobení rybolovných činností rybolovným právům může ENRF podpořit navržení, vývoj, sledování, hodnocení a řízení systémů pro přidělování rybolovných práv.
2. Podpora podle tohoto článku se poskytuje orgánům veřejné moci, právnickým nebo fyzickým osobám nebo organizacím rybářů uznaným příslušným členským státem, včetně uznaných organizací producentů zapojených do kolektivního řízení systémů uvedených v odstavci 1.
Článek 37
Podpora přípravy a provádění opatření pro zachování zdrojů a regionální spolupráce
1. V zájmu zajištění účinné přípravy a provádění opatření pro zachování zdrojů podle článků 7, 8 a 11 nařízení (EU) č. 1380/2013 a regionální spolupráce podle článku 18 uvedeného nařízení může ENRF podporovat:
a)
přípravu, vývoj a monitorování technických a administrativních prostředků nutných k vypracování a provádění opatření pro zachování zdrojů a regionalizaci;
b)
zapojení zúčastněných stran a spolupráci mezi členskými státy, pokud jde o přípravu a provádění opatření pro zachování zdrojů a regionalizaci.
2. ENRF může podporovat přímé obnovení populací podle odstavce 1 pouze v případě, že je toto obnovení plánováno coby opatření pro zachování zdrojů podle právního aktu Unie.
Článek 38
Omezení dopadu rybolovu na mořské prostředí a přizpůsobení rybolovu ochraně druhů
1. Za účelem snížení dopadu rybolovu na mořské prostředí, podpory postupného odstranění výmětů a usnadnění přechodu na udržitelné využívání živých mořských biologických zdrojů v souladu s čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013 může ENRF podporovat investice do:
a)
vybavení zvyšujícího velikostní nebo druhovou selektivitu lovných zařízení;
b)
plavidel nebo vybavení odstraňujících výměty tím, že předcházejí nežádoucím úlovkům komerčních populací a omezují je, nebo nakládajících s nežádoucími úlovky, které mají být vyloženy v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1380/2013;
c)
vybavení omezujícího, a pokud možno eliminujícího fyzikální a biologické dopady rybolovu na ekosystém nebo mořské dno;
d)
vybavení chránícího lovná zařízení a úlovky proti savcům a ptákům chráněným směrnicí Rady 92/43/ES nebo směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES (27), za předpokladu, že tím není narušena selektivita rybolovných zařízení a že jsou zavedena všechna odpovídající opatření s cílem zabránit způsobení fyzické újmy predátorům.
2. Odchylně od čl. 11 písm. a) může být podpora uvedená v odstavci 1 poskytnuta v nejvzdálenějších regionech na ukotvená lovná zařízení s uzavíracím mechanismem pouze tehdy, pokud tato zařízení přispívají k udržitelnému a selektivnímu rybolovu.
3. Podpora se pro totéž rybářské plavidlo Unie a pro stejný typ zařízení neposkytne více než jednou během programového období.
4. Podpora je udělena pouze v případě, že zařízení nebo jiné vybavení uvedené v odstavci 1 má prokazatelně lepší výběr velikosti nebo prokazatelně nižší dopad na ekosystém a necílové druhy než standardní zařízení nebo jiné vybavení povolené podle práva Unie nebo příslušného vnitrostátního právního předpisu přijatého v rámci regionalizace podle nařízení (EU) č. 1380/2013.
5. Podpora se poskytuje:
a)
majitelům rybářských plavidel Unie, která jsou registrována jako aktivní plavidla a která prováděla rybolovnou činnost na moři po dobu nejméně 60 dnů během dvou kalendářních let předcházejících datu podání žádosti o podporu;
b)
rybářům, kteří vlastní zařízení, které má být vyměněno, a kteří pracovali na palubě rybářského plavidla Unie po dobu nejméně 60 dnů během dvou kalendářních let předcházejících datu podání žádosti o podporu;
c)
organizacím rybářů uznaným členským státem.
Článek 39
Inovace související se zachováním mořských biologických zdrojů
1. S cílem přispět k postupnému odstranění výmětů a vedlejších úlovků a usnadnit přechod na využívání živých mořských biologických zdrojů v souladu s čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013, a za účelem snížení dopadu rybolovu na mořské prostředí, jakož i dopadu chráněných predátorů, může ENRF podporovat operace, jejichž cílem je vyvíjet nebo zavádět nové technické či organizační znalosti snižující dopady rybolovných činností na životní prostředí, včetně dokonalejších rybolovných technik a lepší selektivity lovných zařízení, nebo dosáhnout udržitelnějšího využívání mořských biologických zdrojů a koexistence s chráněnými predátory.
2. Operace financované podle tohoto článku se provádějí ve spolupráci s vědeckým nebo technickým subjektem uznaným členským státem, který ověřuje výsledky těchto operací, nebo prostřednictvím takového subjektu.
3. Výsledky operací financovaných v rámci tohoto článku jsou členským státem vhodně zveřejňovány v souladu s článkem 119.
4. Podíl rybářských plavidel zapojených do projektů financovaných v rámci tohoto článku nepřekročí 5 % počtu plavidel vnitrostátního loďstva nebo 5 % prostornosti vnitrostátního loďstva v hrubé prostornosti vypočtené v době podání žádosti. Na žádost členského státu za řádně zdůvodněných okolností a na základě doporučení Vědeckotechnického a hospodářského výboru pro rybářství (VTHVR) zřízeného rozhodnutím Komise 2005/629/ES (28) může Komise schválit projekty, které limity stanovené v tomto odstavci, překračují.
5. Operace, které nelze kvalifikovat jako rybolov pro vědecké účely v souladu s článkem 33 nařízení (ES) č. 1224/2009 a které spočívají v testování nových rybolovných zařízení nebo metod, se provádějí v mezích rybolovných práv přidělených dotčenému členskému státu.
6. Čisté příjmy vzniklé účastí rybářského plavidla na operaci se odečítají od způsobilých výdajů na operaci v souladu s čl. 68 odst. 6 nařízení (EU) č. 1303/2013.
7. Pro účely odstavce 6 se pojmem „čisté příjmy“ rozumí příjmy rybářů z prvního prodeje ryb nebo korýšů ulovených během zavádění a testování nových technických nebo organizačních poznatků po odečtení prodejních nákladů, jako jsou poplatky účtované aukčními síněmi.
Článek 40
Ochrana a obnova mořské biologické rozmanitosti a ekosystémů a režimy vyrovnání v rámci udržitelného provozování rybolovných činností
1. V zájmu ochrany a obnovy mořské biologické rozmanitosti a ekosystémů v rámci udržitelného provozování rybolovných činností a v příslušných případech za účasti rybářů může ENRF podporovat tyto operace:
a)
sběr odpadu z moře prováděný rybáři, jako například odstraňování ztracených rybolovných zařízení a znečišťujících předmětů;
b)
výstavba, instalace nebo modernizace statických nebo mobilních zařízení určených k ochraně a rozvoji mořských živočichů a rostlin, včetně jejich vědecké přípravy a hodnocení;
c)
přispívání k lepšímu řízení nebo zachování mořských biologických zdrojů;
d)
příprava včetně studií, vypracování, monitorování a aktualizace plánů pro ochranu a řízení pro činností souvisejících s rybolovem, týkajících se lokalit soustavy NATURA 2000 a územně chráněných oblastí uvedených ve směrnici 2008/56/ES a dalších zvláštních stanovišť;
e)
řízení, obnova a monitorování lokalit NATURA 2000 v souladu se směrnicemi 92/43/EHS a 2009/147/ES, v souladu s akčními rámci stanovujícími prioritní opatření podle směrnice 92/43/EHS;
f)
řízení, obnova a monitorování chráněných mořských oblastí s ohledem na provádění opatření územní ochrany uvedených v čl. 13 odst. 4 směrnice 2008/56/ES;
g)
zvýšení environmentálního povědomí se zapojením rybářů v oblasti ochrany a obnovy mořské biologické rozmanitosti;
h)
systémy pro náhradu škod na úlovcích způsobených savci a ptáky chráněnými směrnicemi 92/43/EHS a 2009/147/ES;
i)
účast na dalších opatřeních zaměřených na zachování a posílení biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb, například obnovení specifických mořských a pobřežních stanovišť na podporu udržitelných rybích populací, včetně jejich vědecké přípravy a hodnocení;
2. Podpora podle odst. 1 písm. h) podléhá formálnímu uznání těchto systémů ze strany příslušných orgánů členských států. Členské státy dále zajistí, aby se zabránilo nadměrné kompenzaci škod v důsledku kombinace unijních, vnitrostátních a soukromých systémů náhrady škod.
3. Operace uvedené v tomto článku mohou provádět vědecké či technické veřejnoprávní subjekty, poradní sbory, rybáři nebo organizace rybářů uznané členským státem nebo nevládní organizace v partnerství s organizacemi rybářů nebo se skupinami FLAG.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, pokud jde o vymezení nákladů způsobilých pro podporu podle odstavce 1 tohoto článku.
Článek 41
Energetická účinnost a zmírňování změny klimatu
1. Za účelem zmírnění účinků změny klimatu a zlepšení energetické účinnosti rybářských plavidel může ENRF podporovat:
a)
investice do vybavení nebo plavidel zaměřené na snížení emisí znečišťujících látek nebo skleníkových plynů a zvýšení energetické účinnosti rybářských plavidel. Investice do rybolovných zařízení jsou rovněž způsobilé za předpokladu, že nenarušují selektivitu daného rybolovného zařízení;
b)
audity a programy energetické účinnosti;
c)
studie, jejichž cílem je posoudit přispění alternativních pohonných systémů a konstrukcí trupu k energetické účinnosti rybářských plavidel.
2. Podpora na výměnu nebo modernizaci hlavních nebo pomocných motorů může být poskytnuta pouze:
a)
pro plavidla o celkové délce nepřesahující 12 metrů, má-li nový nebo modernizovaný motor nejvýše stejný výkon v kW jako motor stávající;
b)
pro plavidla o celkové délce mezi 12 a 18 metry, má-li nový nebo modernizovaný motor výkon v kW alespoň o 20 % nižší než motor stávající;
c)
pro plavidla o celkové délce mezi 18 a 24 metry, má-li nový nebo modernizovaný motor výkon v kW alespoň o 30 % nižší než motor stávající.
3. Podpora podle odstavce 2 určená na výměnu nebo modernizaci hlavních nebo pomocných motorů může být poskytnuta pouze pro plavidla patřící do skupiny loďstva, u které byla ve zprávě o rybolovné kapacitě podle čl. 22 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013 prokázána vyváženost s rybolovnými právy dostupnými pro tuto skupinu.
4. Podpora podle odstavce 2 tohoto článku se poskytuje pouze na výměnu nebo modernizaci hlavních nebo pomocných motorů, které byly úředně ověřeny v souladu s čl. 40 odst. 2 nařízení (ES) č. 1224/2009. Tato podpora se vyplatí až poté, co je požadované snížení kapacity vyjádřené v kW trvale odstraněno z rejstříku rybářského loďstva Unie.
5. Pro rybářská plavidla, na která se nevztahuje ověření výkonu motoru, se podpora podle odstavce 2 tohoto článku poskytuje pouze při výměně nebo modernizaci hlavního nebo pomocného motoru, pro které byla shoda výkonu motoru ověřena v souladu s článkem 41 nařízení (ES) č. 1224/2009 a které byly fyzicky zkontrolovány s cílem zajistit, aby výkon motoru nepřekračoval výkon stanovený v licencích k rybolovu.
6. Snížení výkonu motoru podle odst. 2 písm. b) a c) může být dosaženo u skupiny plavidel v každé kategorii plavidel uvedených v těchto písmenech.
7. Aniž je dotčen čl. 25 odst. 3, podpora z ENRF podle odstavce 2 tohoto článku nepřekročí vyšší z těchto prahových hodnot:
a)
1 500 000 EUR, nebo
b)
3 % finanční podpory Unie přidělené příslušným členským státem na priority Unie stanovené v čl. 6 bodech 1, 2 a 5.
8. Prioritně se řeší žádosti hospodářských subjektů činných v odvětví drobného pobřežního rybolovu, a to až do výše 60 % celkové podpory poskytnuté za účelem výměny nebo modernizace hlavních či pomocných motorů podle odstavce 2 za celé programové období.
9. Podpora podle odstavců 1 a 2 se poskytuje pouze majitelům rybářských plavidel a během programového období nesmí být pro totéž rybářské plavidlo poskytnuta víckrát než jednou pro stejný druh investice.
10. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, pokud jde o vymezení nákladů způsobilých pro podporu podle odst. 1 písm. a) tohoto článku.
Článek 42
Přidaná hodnota, kvalita produktů a využívání nežádoucích úlovků
1. V zájmu zlepšení přidané hodnoty nebo jakosti ulovených ryb může ENRF podporovat:
a)
investice poskytující produktům rybolovu přidanou hodnotu, a to zejména tím, že umožňují rybářům provádět zpracování, uvádění na trh a přímý prodej vlastních úlovků;
b)
inovativní investice do plavidel zlepšující jakost produktů rybolovu.
2. Podpora uvedená v odst. 1 písm. b) je podmíněna používáním selektivních lovných zařízení, která mají minimalizovat nežádoucí úlovky, a poskytuje se pouze majitelům rybářských plavidel Unie, která prováděla rybolovnou činnost na moři po dobu nejméně 60 dnů během dvou kalendářních let předcházejících datu podání žádosti o podporu.
Článek 43
Rybářské přístavy, místa vykládky, aukční síně a přístřešky
1. Za účelem posilování kvality, kontroly a sledovatelnosti vyložených produktů, zvyšování energetické účinnosti, přispívání k ochraně životního prostředí nebo zlepšování bezpečnosti a pracovních podmínek může ENRF podporovat investice vylepšující infrastrukturu rybářských přístavů, aukčních síní nebo míst vykládky a přístřešků, včetně investicí do zařízení na vybírání odpadu a znečišťujících předmětů z moře.
2. Za účelem usnadnění plnění povinnosti vykládky všech úlovků v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1380/2013 a čl. 8 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1379/2013, jakož i dodání přidané hodnoty nedostatečně využívaným složkám úlovků může ENRF podporovat investice do rybářských přístavů, aukčních síní, míst vykládky a přístřešků.
3. Za účelem zlepšení bezpečnosti rybářů může ENRF podporovat investice do výstavby nebo modernizace přístřešků.
4. Podpora se nevztahuje na výstavbu nových přístavů, nových míst vykládky nebo nových aukčních síní.
Článek 44
Vnitrozemský rybolov a vnitrozemští vodní živočichové a rostliny
1. Za účelem snížení dopadu vnitrozemského rybolovu na životní prostředí, zvýšení energetické účinnosti, zvýšení hodnoty nebo jakosti vyložených ryb nebo zlepšení zdravotních, bezpečnostních a pracovních podmínek, lidského kapitálu a odborné přípravy může ENRF podporovat investice:
a)
do podpory lidského kapitálu, vytváření pracovních míst a sociálního dialogu podle článku 29, za podmínek stanovených v uvedeném článku;
b)
do plavidel nebo do jednotlivých zařízení podle článku 32, za podmínek stanovených v uvedeném článku;
c)
do zařízení a typů operací podle článků 38 a 39, za podmínek stanovených v uvedených článcích;
d)
do zlepšování energetické účinnosti a zmírňování účinků změny klimatu podle článku 41, za podmínek stanovených v uvedeném článku;
e)
do zvýšení hodnoty nebo jakosti ulovených ryb podle článku 42, za podmínek stanovených v uvedeném článku;
f)
do rybářských přístavů, přístřešků a míst vykládky podle článku 43, za podmínek stanovených v uvedeném článku.
2. ENRF může poskytovat podporu na investice související se zahájením podnikání pro mladé rybáře podle článku 31 a za stejných podmínek stanovených v uvedeném článku, s výjimkou požadavku podle odst. 2 písm. b) uvedeného článku.
3. ENRF může podporovat rozvoj a usnadňování inovací v souladu s článkem 26, poradenské služby v souladu s článkem 27 a partnerství mezi vědci a rybáři v souladu s článkem 28.
4. S cílem podpořit diverzifikaci uskutečňovanou vnitrozemskými rybáři může ENRF podporovat diverzifikaci vnitrozemských rybolovných činností na doplňkové činnosti za podmínek stanovených v článku 30.
5. Pro účely odstavce 1 se rozumí:
a)
odkazy na rybářská plavidla v článcích 30, 32, 38, 39, 41 a 42 odkazy na plavidla působící výhradně ve vnitrozemských vodách;
b)
odkazy na mořské prostředí v článku 38 odkazy na prostředí, ve kterém působí vnitrozemské rybářské plavidlo.
6. Za účelem ochrany a rozvoje vodních živočichů a rostlin může ENRF podporovat:
a)
řízení, obnovu a monitorování lokalit soustavy NATURA 2000, na něž mají vliv rybolovné činnosti, a obnovu vnitrozemských vod v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES (29), včetně míst pro tření ryb a migračních tras pro stěhovavé druhy ryb, aniž je dotčen čl. 40 odst. 1 písm. e) tohoto nařízení a případně za účasti vnitrozemských rybářů;
b)
výstavbu, modernizaci nebo instalaci statických nebo mobilních zařízení určených k ochraně a rozvoji vodních živočichů a rostlin, včetně jejich vědecké přípravy, monitorování a hodnocení.
7. Členské státy zajistí, aby plavidla, která obdrží podporu podle tohoto článku, i nadále působila výhradně ve vnitrozemských vodách.
KAPITOLA II
Udržitelný rozvoj akvakultury
Článek 45
Specifické cíle
Podpora podle této kapitoly přispívá k plnění specifických cílů Unie stanovených v čl. 6 bodu 2.
Článek 46
Obecné podmínky
1. Podpora v rámci této kapitoly je omezena na podniky akvakultury, pokud není v tomto nařízení výslovně uvedeno jinak.
2. Pro účely tohoto článku předloží podnikatelé vstupující do tohoto odvětví podnikatelský plán, a pokud je výše investic vyšší než 50 000 EUR, studii proveditelnosti zahrnující hodnocení dopadů operací na životní prostředí. Podpora podle této kapitoly se poskytne pouze v případě, že se na základě nezávislé marketingové zprávy jasně prokáže, že daný produkt má slibné a udržitelné vyhlídky na trhu.
3. Pokud operace spočívají v investicích do zařízení nebo infrastruktury pro zajištění souladu s budoucími požadavky na životní prostředí, zdraví lidí a zvířat, hygienu nebo dobré životní podmínky zvířat podle právních předpisů Unie, může být podpora poskytována až do dne, kterým se tyto požadavky stanou pro podniky závaznými.
4. Nepodporují se činnosti v oblasti chovu geneticky upravených organismů.
5. Nepodporují se operace v oblasti akvakultury prováděné v chráněných mořských oblastech, dospěl-li na základě hodnocení dopadu na životní prostředí příslušný orgán členského státu k závěru, že by daná operace měla výrazné negativní dopady na životní prostředí, které nelze patřičně zmírnit.
Článek 47
Inovace
1. S cílem stimulovat inovace v oblasti akvakultury může ENRF podporovat operace, jejichž cílem je:
a)
rozvíjet v akvakulturních hospodářstvích technické, vědecké nebo organizační znalosti, které zejména snižují dopad na životní prostředí, snižují závislost na rybím mase a oleji, podporují udržitelné využívání zdrojů v akvakultuře, zlepšují životní podmínky zvířat nebo usnadňují nové udržitelné metody produkce;
b)
vyvíjet nebo uvádět na trh nové akvakulturní druhy s dobrým tržním potenciálem, nové nebo podstatně zdokonalené produkty, nové nebo zdokonalené postupy a nové nebo zdokonalené řídicí a organizační systémy;
c)
zkoumat technickou nebo ekonomickou proveditelnost inovativních produktů nebo procesů.
2. Operace podle tohoto článku se provádějí prostřednictvím veřejných nebo soukromých vědeckých nebo technických subjektů, které jsou uznány každým členským státem a které ověřují výsledky těchto operací, nebo ve spolupráci s takovými subjekty.
3. Výsledky operací, které získaly podporu, jsou členským státem vhodně zveřejňovány v souladu s článkem 119.
Článek 48
Produktivní investice do akvakultury
1. ENRF může podporovat:
a)
produktivní investice do akvakultury;
b)
diverzifikaci produkce akvakultury a chovaných druhů;
c)
modernizaci akvakulturních jednotek včetně zlepšování pracovních a bezpečnostních podmínek pracovníků v odvětví akvakultury;
d)
zlepšování a modernizaci související se zdravím a dobrými životními podmínkami zvířat včetně nákupu zařízení zaměřeného na ochranu hospodářství před volně žijícími predátory;
e)
investice snižující negativní dopad nebo posilující pozitivní účinky na životní prostředí a zvyšující účinnost využívání zdrojů;
f)
investice do zvyšování jakosti produktů akvakultury nebo do dodávání přidané hodnoty těmto produktům;
g)
obnovu stávajících rybníků nebo lagun využívaných pro akvakulturu prostřednictvím odbahnění nebo investice s cílem zabránit usazování bahna;
h)
diverzifikaci příjmů pocházejících z podniků akvakultury prostřednictvím rozvoje doplňkových aktivit.
i)
investice umožňující podstatné omezení dopadu podniků akvakultury na využívání a kvalitu vody, zejména díky snížení množství použité vody nebo použitých chemikálií, antibiotik a dalších léčiv nebo zlepšení kvality vody na výstupu, a to včetně nasazení multi-trofických systémů akvakultury;
j)
prosazování uzavřených systémů akvakultury, v nichž jsou produkty akvakultury chovány v uzavřených systémech s recirkulací, a tím je minimalizováno použití vody;
k)
investice zvyšující energetickou účinnost a podporující přechod podniků akvakultury na obnovitelné zdroje energie.
2. Podpora podle odst. 1 písm. h) se poskytuje pouze podnikům akvakultury, a to za předpokladu, že doplňkové činnosti souvisí s hlavní činností podniku akvakultury, včetně cestovního ruchu s nabídkou rybaření, environmentálních služeb v oblasti akvakultury nebo vzdělávacích činností týkajících se oblasti akvakultury.
3. Podpora podle odstavce 1 může být poskytována na zvýšení produkce nebo modernizaci existujících podniků akvakultury nebo výstavbu nových za předpokladu, že takový rozvoj je v souladu s víceletým vnitrostátním strategickým plánem rozvoje akvakultury uvedeným v článku 34 nařízení (EU) č. 1380/2013.
Článek 49
Řídicí, pomocné a poradenské služby pro akvakulturní hospodářství
1. V zájmu zlepšení celkové výkonnosti a konkurenceschopnosti akvakulturních hospodářství a snížení negativního dopadu jejich provozu na životní prostředí může ENRF podporovat:
a)
zavedení řídicích, pomocných a poradenských služeb pro akvakulturní hospodářství;
b)
nákup poradenských služeb technické, vědecké, právní, ekologické a ekonomické povahy pro hospodářství.
2. Poradenské služby uvedené v odst. 1 písm. b) se vztahují na:
a)
potřeby v oblasti řízení za účelem zajištění souladu akvakulturních hospodářství s právními předpisy Unie a členských států v oblasti životního prostředí, jakož i s požadavky územního plánování námořních prostor;
b)
posuzování vlivů na životní prostředí podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES (30) a směrnice 92/43/EHS;
c)
potřeby v oblasti řízení akvakultury za účelem zajištění souladu akvakulturních hospodářství s právními předpisy jednotlivých států a Unie a s právními předpisy v oblasti zdraví a dobrých životních podmínek vodních živočichů nebo veřejného zdraví;
d)
zdravotní a bezpečnostní normy vycházející z právních předpisů Unie a vnitrostátních právních předpisů;
e)
obchodní a marketingové strategie.
3. Poradenské služby uvedené v odst. 1 písm. b) poskytují vědecké nebo technické subjekty i subjekty poskytující právnické nebo ekonomické poradenství a mající požadované pravomoci, které jsou uznávané členskými státy.
4. Podpora podle odst. 1 písm. a) se poskytuje pouze veřejnoprávním nebo jiným subjektům vybraným příslušným členským státem za účelem zřízení poradenských služeb pro hospodářství. Podpora podle odst. 1 písm. b) se poskytuje pouze malým a středním podnikům činným v oblasti akvakultury nebo organizacím činným v oblasti akvakultury včetně organizací producentů v této oblasti a včetně sdružení takových organizací producentů.
5. Pokud podpora nepřekročí částku 4 000 EUR, může být příjemce vybrán prostřednictvím zrychleného řízení.
6. Příjemci neobdrží podporu více než jednou za rok pro každou z kategorií poradenských služeb uvedených v odstavci 2.
Článek 50
Podpora lidského kapitálu a vytváření sítí
1. S cílem podpořit lidský kapitál a vytváření sítí v akvakultuře může ENRF podporovat:
a)
odbornou přípravu, celoživotní učení, šíření poznatků vědecké a technické povahy a inovačních postupů, osvojování nových odborných dovedností v oblasti akvakultury a s ohledem na snižování dopadu operací v oblasti akvakultury na životní prostředí;
b)
zlepšování pracovních podmínek a prosazování bezpečnosti při práci;
c)
vytváření sítí a výměnu zkušeností a osvědčených postupů mezi podniky akvakultury nebo profesními organizacemi a dalšími zúčastněnými stranami, včetně vědeckých a technických subjektů a subjektů podporujících rovné příležitosti mezi muži a ženami.
2. Podpora uvedená v odst. 1 písm. a) se neuděluje velkým podnikům činným v oblasti akvakultury, ledaže se účastní sdílení znalostí s malými a středními podniky.
3. Odchylně od článku 46 se podpora podle tohoto článku poskytuje rovněž veřejným nebo poloveřejným organizacím a jiným organizacím uznaným příslušným členským státem.
4. Podpora podle tohoto článku se rovněž poskytuje manželkám nebo manželům samostatně výdělečně činných chovatelů v oblasti akvakultury nebo - v míře odpovídající rozsahu jejich uznání vnitrostátními právními předpisy - životním partnerům samostatně výdělečně činných chovatelů v oblasti akvakultury, za podmínek uvedených v čl. 2 písm. b) směrnice 2010/41/EU.
Článek 51
Zvyšování potenciálu zařízení pro akvakulturu
1. S cílem přispět k rozvoji zařízení a infrastruktury pro akvakulturu a snížit negativní dopad jejich provozu na životní prostředí může ENRF podporovat:
a)
určení a mapování nejvhodnějších oblastí pro rozvoj akvakultury, s případným přihlédnutím k procesům územního plánování, a určení a mapování oblastí, kde by akvakultura měla být v zájmu zachování úlohy těchto oblastí ve fungování ekosystémů vyloučena;
b)
zlepšování a rozvoj podpůrných zařízení a infrastruktur nezbytných pro zvýšení potenciálu zařízení pro akvakulturu a snížení negativních dopadů akvakultury na životní prostředí, včetně investic do pozemkových úprav, dodávek energie či správy vodních zdrojů;
c)
opatření přijatá a provedená příslušnými orgány v souladu s čl. 9 odst. 1 směrnice 2009/147/ES nebo čl. 16 odst. 1 směrnice 92/43/EHS s cílem předcházet závažným škodám na akvakultuře;
d)
opatření přijatá a provedená příslušnými orgány v návaznosti na zjištění zvýšeného úhynu nebo nákaz podle článku 10 směrnice Rady 2006/88/ES (31). Tato opatření mohou zahrnovat přijetí akčních plánů týkajících se korýšů, jejichž účelem je ochrana, obnovení a řízení, včetně podpory producentů korýšů za účelem ochrany přírodních výskytišť a oblastí lovu korýšů.
2. Příjemci podpory podle tohoto článku jsou pouze veřejnoprávní subjekty nebo soukromé subjekty, kterým příslušný členský stát svěřil plnění úkolů uvedených v odstavci 1.
Článek 52
Podpora nových chovatelů uskutečňujících udržitelnou akvakulturu
1. S cílem podpořit podnikání v oblasti akvakultury může ENRF podporovat zřizování podniků udržitelné akvakultury nově začínajícími chovateli.
2. Podpora podle odstavce 1 se poskytuje chovatelům v oblasti akvakultury zahajujícím podnikání v odvětví za předpokladu, že:
a)
mají odpovídající odborné schopnosti a způsobilost;
b)
zřizují poprvé mikropodniky nebo malé podniky akvakultury jakožto vedoucí tohoto podniku; a
c)
předloží podnikatelský plán pro rozvoj svých aktivit v oblasti akvakultury.
3. Při získávání odpovídajících odborných schopností mohou chovatelé v oblasti akvakultury zahajující podnikání v odvětví využívat podporu podle čl. 50 odst. 1 písm. a).
Článek 53
Přechod na systémy řízení podniků a auditu z hlediska ochrany životního prostředí a na ekologickou akvakulturu
1. S cílem podpořit rozvoj ekologické nebo energeticky účinné akvakultury může ENRF podporovat:
a)
přechod produkce akvakultury z konvenčních metod na ekologickou akvakulturu ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 834/2007 (32) a v souladu s nařízením Komise (ES) č. 710/2009 (33);
b)
účast v systémech Unie pro environmentální řízení podniků a audit (EMAS) zavedených nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 761/2001 (34).
2. Podpora se poskytuje pouze příjemcům, kteří se zaváží k účasti v systému EMAS na dobu nejméně tří let nebo k dodržování požadavků ekologické produkce na dobu minimálně pěti let.
3. Podpora se poskytuje ve formě finančního vyrovnání nejvýše za dobu tří let během období přechodu podniku na ekologickou produkci nebo během přípravy na účast v systému EMAS. Členské státy vycházejí při výpočtu vyrovnání ze:
a)
ztráty příjmů nebo dodatečných nákladů vynaložených v období přechodu z konvenční na ekologickou produkci pro operace způsobilé podle odst. 1 písm. a); nebo
b)
dodatečných nákladů vyplývajících z přihlášení k účasti a přípravy na účast v systému EMAS v případě operací způsobilých podle odst. 1 písm. b).
Článek 54
Akvakultura poskytující environmentální služby
1. S cílem podpořit rozvoj akvakultury poskytující environmentální služby může ENRF podporovat:
a)
metody akvakultury slučitelné s určitými environmentálními potřebami a podmíněné určitými požadavky na řízení vyplývajícími z vymezení oblastí NATURA 2000 v souladu se směrnicemi 92/43/EHS a 2009/147/ES;
b)
náklady přímo spojené s účastí na zachovávání a rozmnožování vodních živočichů ex-situ v rámci programů pro ochranu a obnovu biologické rozmanitosti vypracovaných veřejnými orgány nebo pod jejich dohledem;
c)
operace v oblasti akvakultury zahrnující ochranu a zlepšování životního prostředí, biologické rozmanitosti a udržování krajiny a tradičních charakteristik akvakulturních oblastí.
2. Podpora podle odst. 1 písm. a) má formu ročního vyrovnání za vynaložené dodatečné náklady nebo ušlé příjmy v důsledku požadavků na řízení v dotčených oblastech souvisejících s prováděním směrnic 92/43/EHS nebo 2009/147/ES.
3. Podpora podle odst. 1 písm. c) se poskytuje pouze v případě, že se příjemci zaváží plnit po dobu nejméně pěti let požadavky na ochranu vodního prostředí, které přesahují pouhé uplatňování právních předpisů Unie a vnitrostátních právních předpisů. Environmentální přínosy operace se prokazují předchozím posouzením dopadu prováděným příslušnými subjekty určenými členským státem, nejsou-li environmentální přínosy dané operace již uznané.
4. Podpora podle odst. 1 písm. c) má formu ročního vyrovnání za vynaložené dodatečné náklady nebo ušlé příjmy.
5. Výsledky operací, které získaly podporu, jsou členským státem vhodně zveřejňovány v souladu s článkem 119.
Článek 55
Opatření na ochranu veřejného zdraví
1. ENRF může podporovat finanční vyrovnání chovatelům měkkýšů za dočasné přerušení sběru chovaných měkkýšů, pokud k tomuto omezení dojde výhradně z důvodů ochrany veřejného zdraví.
2. Podpora může být přiznána pouze v případě, že přerušení sběru v důsledku kontaminace měkkýšů vyplývá z šíření planktonu produkujícího toxiny nebo přítomnosti planktonu obsahujícího biotoxiny a pokud:
a)
kontaminace trvá po dobu více než čtyř po sobě jdoucích měsíců; nebo
b)
ztráta vyplývající z přerušení sběru přesahuje hodnotu 25 % ročního obratu dotčeného podniku, vypočteného na základě průměrného obratu podniku během tří kalendářních let, které předcházejí roku, kdy došlo k přerušení sběru.
Pro účely prvního pododstavce písm. b) mohou členské státy pro společnosti s kratší dobou činnosti, než jsou tři roky, stanovit zvláštní pravidla výpočtu.
3. Maximální doba, za kterou může být vyrovnání poskytnuto, je 12 měsíců v celém programovém období. V řádně opodstatněných případech lze tuto dobu jednou prodloužit nejvýše o dalších 12 měsíců na maximální spojenou délku 24 měsíců.
Článek 56
Opatření pro zajištění zdraví a dobrých životních podmínek zvířat
1. Za účelem podpory zdraví a dobrých životních podmínek zvířat v podnicích akvakultury, mimo jiné pokud jde o prevenci a biologickou bezpečnost, může ENRF podporovat:
a)
náklady na tlumení a eradikaci chorob v akvakultuře v souladu s rozhodnutím Rady 2009/470/ES (35) o některých výdajích ve veterinární oblasti, včetně provozních nákladů nezbytných k plnění povinností v rámci eradikačního plánu;
b)
rozvoj osvědčených postupů a kodexů chování, obecných i specifických pro určité druhy, v oblasti biologické bezpečnosti nebo zdraví a dobrých životních podmínek zvířat v akvakultuře;
c)
iniciativy zaměřené na snižování závislosti akvakultury na veterinárních léčivých přípravcích;
d)
veterinární nebo farmaceutické studie a šíření a výměna informací a osvědčených postupů v oblasti veterinárních chorob v akvakultuře s cílem prosazovat správné používání veterinárních léčivých přípravků;
e)
zřizování a provozování sdružení na ochranu zdraví v odvětví akvakultury, uznaných členskými státy;
f)
finanční vyrovnání chovatelům měkkýšů za dočasné přerušení činnosti z důvodu výjimečné masové úmrtnosti, pokud úmrtnost přesáhne hodnotu 20 % nebo pokud ztráta vyplývající z přerušení činnosti přesahuje hodnotu 35 % ročního obratu dotčeného podniku, přičemž roční obrat je stanoven na základě průměrného obratu tohoto podniku během tří let, které předcházejí roku, kdy došlo k pozastavení aktivit.
2. Podpora podle odst. 1 písm. d) se nevztahuje na nákup veterinárních léčivých přípravků.
3. Výsledky studií financovaných podle odst. 1 písm. d) jsou členským státem vhodně zveřejňovány v souladu s článkem 119.
4. Podpora může být poskytnuta také veřejnoprávním subjektům.
Článek 57
Pojištění populace akvakultury
1. V zájmu zajištění příjmů producentů akvakultury může ENRF přispívat na pojištění populací akvakultury, které kryje hospodářské ztráty způsobené alespoň jedním z těchto faktorů:
a)
přírodními katastrofami;
b)
nepříznivými klimatickými jevy;
c)
náhlými změnami kvality a kvantity vody, za něž není příslušný provozovatel odpovědný;
d)
chorobami postihujícími akvakulturu nebo závadami nebo zničením produkčních zařízení, za něž není příslušný provozovatel odpovědný.
2. Výskyt okolností uvedených v odstavci 1 formálně uznává příslušný orgán dotčeného členského státu.
3. Členské státy mohou případně předem stanovit kritéria, na jejichž základě je formální uznání uvedené v odstavci 2 považováno za udělené.
4. Podpora se poskytuje pouze na smlouvy o pojištění populací akvakultury, které kryjí hospodářské ztráty podle odstavce 1 přesahující 30 % průměrného ročního obratu chovatele v oblasti akvakultury, vypočtené na základě průměrného obratu chovatele v oblasti akvakultury během tří kalendářních let předcházejících roku, v němž k hospodářským ztrátám došlo.
KAPITOLA III
Trvale udržitelný rozvoj rybolovných a akvakulturních oblastí
Oddíl 1
Oblast působnosti a cíle
Článek 58
Oblast působnosti
ENRF podporuje udržitelný rozvoj rybolovných oblastí a akvakultury s využitím přístupu k místnímu rozvoji se zapojením místních komunit podle článku 32 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Článek 59
Specifické cíle
Podpora podle této kapitoly přispívá k plnění specifických cílů Unie stanovených v čl. 6 bodu 4.
Oddíl 2
Strategie komunitně vedeného místního rozvoje a místní akční skupiny v oblasti rybolovu
Článek 60
Strategie komunitně vedeného místního rozvoje
1. Ve snaze přispět k dosažení cílů uvedených v článku 59 strategie komunitně vedeného místního rozvoje:
a)
maximalizuje účast odvětví rybolovu a akvakultury na udržitelném rozvoji pobřežních a vnitrozemských oblastí rybolovu a akvakultury;
b)
zajišťuje, aby místní komunity plně ke svému prospěchu využívaly příležitostí, které nabízí námořní a pobřežní rozvoj a rozvoj vnitrozemských vod, a zejména napomáhá malým a upadajícím rybářským přístavům využít co nejvíce svůj námořní potenciál rozvíjením rozmanitých druhů infrastruktury.
2. Strategie musí být v souladu s možnostmi a potřebami zjištěnými v této oblasti a prioritami Unie stanovenými v článku 6. Rozsah strategií může sahat od strategií, které se zaměřují na rybolov, až po širší strategie zaměřené na diverzifikaci rybolovných oblastí. Strategie musí jít nad rámec pouhé sbírky operací nebo srovnání odvětvových opatření.
Článek 61
Místní akční skupiny v oblasti rybolovu
1. Pro účely ENRF se místní akční skupiny uvedené v čl. 32 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1303/2013 označují jako místní akční skupiny v oblasti rybolovu (dále jen „skupiny FLAG“).
2. Skupiny FLAG navrhnou strategii komunitně vedeného místního rozvoje založenou alespoň na prvcích stanovených v článku 60 tohoto nařízení, a jsou zodpovědné za její realizaci.
3. Skupiny FLAG:
a)
do značné míry odrážejí hlavní zaměření své strategie a socioekonomické složení oblasti prostřednictvím vyváženého zastoupení hlavních zúčastněných stran včetně soukromého sektoru, veřejného sektoru a občanské společnosti;
b)
zajišťují významné zastoupení odvětví rybolovu nebo akvakultury.
4. Pokud je strategie komunitně vedeného místního rozvoje podporována i z jiných fondů než ENRF, výběrová komise skupin FLAG pro projekty podporované ENRF musí rovněž splňovat požadavky uvedené v odstavci 3.
5. Skupiny FLAG mohou provádět i další úkoly, které jdou nad rámec minimálních úkolů uvedených v čl. 34 odst. 3 nařízení (EU) č. 1303/2013, pokud jsou jim tyto úkoly svěřeny řídícím orgánem.
Oddíl 3
Způsobilé operace
Článek 62
Podpora z ENRF na komunitně vedený místní rozvoj
1. Níže uvedené operace jsou způsobilé pro podporu podle tohoto oddílu v souladu s článkem 35 nařízení (EU) č. 1303/2013:
a)
předběžná podpora;
b)
provádění strategií komunitně vedeného místního rozvoje;
c)
spolupráce;
d)
provozní náklady a náklady na oživení.
2. Skupiny FLAG mohou požádat o zaplacení zálohy řídící orgán, pokud je tato možnost ustanovena v operačním programu. Výše záloh nesmí překročit 50 % veřejné podpory na provozní náklady a oživení.
Článek 63
Provádění strategií komunitně vedeného místního rozvoje
1. Podpora pro provádění strategií komunitně vedeného místního rozvoje může být poskytnuta na tyto cíle:
a)
přidávání hodnoty, vytváření pracovních míst, přilákání mladých lidí a podpora inovací ve všech článcích dodavatelského řetězce produktů rybolovu a akvakultury;
b)
podpora diverzifikace v rámci komerčního rybolovu i mimo něj, celoživotní učení a podpora diverzifikace a vytváření pracovních míst v rybolovných a akvakulturních oblastech;
c)
znásobení přírodního bohatství rybolovných oblastí a oblastí akvakultury a jeho zužitkování, včetně operací pro zmírnění změny klimatu;
d)
podpora sociálního blahobytu a kulturního dědictví v rybolovných oblastech a v oblastech akvakultury, včetně kulturního dědictví v oblasti rybolovu a akvakultury a námořního kulturního dědictví;
e)
posílení zapojení rybářských komunit do místního rozvoje a řízení místních rybolovných zdrojů a námořních činností.
2. Do podpory podle odstavce 1 mohou patřit opatření uvedená v kapitolách I, II a IV této hlavy, s výjimkou článků 66 a 67, pokud existují jednoznačné důvody pro jejich řízení na místní úrovni. Pokud je podpora poskytována na operace odpovídající těmto opatřením, použijí se příslušné podmínky a výše příspěvku na jednotlivé operace uvedené v kapitolách I, II a IV této hlavy.
Článek 64
Spolupráce
1. Podpora uvedená v čl. 35 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1303/2013 může být poskytnuta:
a)
na projekty spolupráce mezi územími nebo nadnárodní spolupráce;
b)
na přípravnou technickou podporu pro projekty spolupráce mezi územími a nadnárodní spolupráce za podmínky, že skupiny FLAG mohou prokázat, že připravují provádění projektu.
Pro účely tohoto článku se „spoluprací mezi územími“ rozumí spolupráce v rámci členského státu a „nadnárodní spoluprací“ se rozumí spolupráce mezi územími v několika členských státech nebo spolupráce mezi alespoň jedním územím členského státu a jedním či více územími ve třetích zemích.
2. Pro účely tohoto článku mohou kromě jiných skupin FLAG mezi partnery skupiny FLAG v rámci ENRF patřit místní partnerství veřejného a soukromého sektoru, která provádějí strategii komunitně vedeného místního rozvoje v rámci Unie nebo mimo ni.
3. V případech, kdy se skupiny FLAG pro projekty spolupráce nerozhodnou, členské státy zavedou vhodný systém pro účely podpory projektů spolupráce. Nejpozději do dvou let ode dne schválení svého operačního programu zveřejní členské státy vnitrostátní nebo regionální správní řízení o výběru projektů nadnárodní spolupráce a seznam způsobilých nákladů.
4. Správní rozhodnutí ohledně projektů založených na spolupráci se přijmou nejpozději do čtyř měsíců ode dne předložení projektu.
5. Členské státy sdělí Komisi schválené projekty založené na nadnárodní spolupráci v souladu s článkem 110.
KAPITOLA IV
Opatření související s uváděním na trh a zpracováním
Článek 65
Specifické cíle
Podpora podle této kapitoly přispívá k plnění specifických cílů v rámci priorit Unie stanovených v čl. 6 bodu 5.
Článek 66
Plány produkce a uvádění produktů na trh
1. ENRF podporuje přípravu a provádění plánů produkce a plánů uvádění produktů na trh podle článku 28 nařízení (EU) č. 1379/2013.
2. Výdaje spojené s plány produkce a plány uvádění produktů na trh jsou způsobilé pro podporu z ENRF až poté, co příslušné orgány v členském státě schválí výroční zprávu uvedenou v čl. 28 odst. 5 nařízení (EU) č. 1379/2013.
3. Podpora poskytovaná na jednu organizaci producentů jednou ročně v rámci tohoto článku nepřesáhne 3 % průměrné roční hodnoty produkce uvedené jednotlivými organizacemi producentů na trh příslušnou organizací producentů během předcházejících tří kalendářních let. Pro žádnou nově uznanou organizaci producentů nepřesáhne taková podpora 3 % průměrné roční hodnoty produkce uvedené jejími členy na trh během předcházejících tří kalendářních let.
4. Dotčený členský stát může v souladu s čl. 28 odst. 3 nařízení (EU) č. 1379/2013 poskytnout zálohu ve výši 50 % finanční podpory po schválení produkce a plánu uvádění produktů na trh.
5. Podpora uvedená v odstavci 1 se poskytuje pouze organizacím producentů a sdružením organizací producentů.
Článek 67
Podpora skladování
1. ENRF může podporovat vyrovnání uznaných organizací producentů a sdružení organizací producentů, které skladují produkty rybolovu uvedené v příloze II nařízení (EU) č. 1379/2013 za předpokladu, že tyto produkty jsou skladovány v souladu s články 30 a 31 uvedeného nařízení, a s výhradou těchto podmínek:
a)
výše podpory skladování nepřesahuje výši technických a finančních nákladů na činnosti nutné pro stabilizaci a skladování dotčených produktů;
b)
objemy způsobilé pro podporu skladování nepřesahují 15 % ročních objemů dotčených produktů daných do prodeje organizací producentů;
c)
finanční podpora za rok nepřesahuje 2 % průměrné roční hodnoty produkce, která byla členy organizace producentů uvedena na trh v období 2009-2011.
Pro účely prvního pododstavce písm. c) se v případě, že členové organizace producentů neměli v období 2009 až 2011 žádnou produkci uvedenou na trh, vezme v úvahu průměrná roční hodnota produkce uvedené na trh v prvních třech letech produkce těchto členů.
2. Do 31. prosince 2018 se podpora uvedená v odstavci 1 ukončí.
3. Podpora uvedená v odstavci 1 se poskytne pouze tehdy, jsou-li produkty uvolněny k lidské spotřebě.
4. Členské státy stanoví použitelnou výši technických a finančních nákladů na svém území takto:
a)
technické náklady se počítají každý rok na základě přímých nákladů souvisejících s činnostmi nezbytnými pro stabilizaci a skladování dotčených produktů;
b)
finanční náklady se počítají každý rok s použitím úrokové sazby stanovené každoročně v každém členském státě;
Tyto technické a finanční náklady jsou zpřístupněny veřejnosti.
5. Členské státy provádějí kontroly, aby zajistily, že produkty využívající podpory skladování splňují podmínky stanovené v tomto článku. Pro účely těchto kontrol vedou příjemci podpory skladování skladní účetnictví pro každou kategorii produktů uskladněných a později znovu uvedených na trh k lidské spotřebě.
Článek 68
Opatření týkající se uvádění na trh
1. ENRF může podporovat opatření pro uvádění produktů rybolovu a akvakultury na trh, jejichž cílem je:
a)
vytvářet organizace producentů, sdružení organizací producentů nebo mezioborové organizace uznané podle kapitoly II oddílu II nařízení (EU) č. 1379/2013;
b)
nalézat nové trhy a zlepšovat podmínky pro uvádění na trh produktů rybolovu a akvakultury, k nimž patří:
i)
druhy s tržním potenciálem;
ii)
nežádoucí úlovky komerčních populací vyložené v souladu s technickými opatřeními, článkem 15 nařízení (EU) č. 1380/2013 a čl. 8 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1379/2013;
iii)
produkty rybolovu a akvakultury získané s využitím metod s malým dopadem na životní prostředí nebo produkty ekologické akvakultury ve smyslu nařízení (ES) č. 834/2007;
c)
podporovat jakost a přidanou hodnotu tím, že se usnadní:
i)
žádost o registraci daného produktu a přizpůsobení se daných provozovatelů příslušným požadavkům na shodu a certifikaci podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (36);
ii)
certifikace a podpora produktů udržitelného rybolovu a akvakultury, včetně produktů drobného pobřežního rybolovu, a metody zpracování šetrné k životnímu prostředí;
iii)
přímý prodej produktů rybolovu prováděného rybáři věnujícími se drobnému pobřežnímu rybolovu nebo rybolovu ze břehu;
iv)
prezentace a balení produktů;
d)
přispívat k transparentnosti produkce a trhů a provádění průzkumů trhu a studií o závislosti Unie na dovozech;
e)
přispívat k sledovatelnosti produktů rybolovu a akvakultury, včetně rozvoje celounijní ekoznačky pro produkty rybolovu a akvakultury, jak je uvedeno v nařízení (EU) č. 1379/2013;
f)
vypracovávat standardní smlouvy pro malé a střední podniky slučitelné s právem Unie;
g)
vést regionální, celostátní nebo nadnárodní komunikační a propagační kampaně s cílem zvyšovat povědomí veřejnosti o produktech udržitelného rybolovu a akvakultury.
2. Operace uvedené v odstavci 1 mohou zahrnovat činnosti dodavatelského řetězce v oblasti produkce, zpracování a uvádění na trh.
Operace uvedené v odst. 1 písm. g) nejsou zaměřeny na obchodní značky.
Článek 69
Zpracování produktů rybolovu a akvakultury
1. ENRF může podporovat investice do zpracování produktů rybolovu a akvakultury:
a)
přispívající k úspoře energie nebo snížení dopadu na životní prostředí, včetně nakládání s odpady;
b)
zlepšující bezpečnost, hygienu, zdravotní a pracovní podmínky;
c)
podporující zpracování úlovků komerčních populací ryb, které nemohou být určeny pro lidskou spotřebu;
d)
týkající se zpracování vedlejších produktů, vzešlých z hlavních zpracovatelských činností;
e)
týkající se zpracování produktů ekologické akvakultury podle článků 6 a 7 nařízení (ES) č. 834/2007;
f)
vedoucí k novým nebo zdokonaleným produktům, novým nebo zdokonaleným postupům či k novým nebo zdokonaleným řídícím a organizačním systémům.
2. Pokud jde o podniky jiné, než jsou malé a střední podniky, podpora uvedená v odstavci 1 je poskytována výhradně prostřednictvím finančních nástrojů stanovených v části druhé hlavě IV nařízení (EU) č. 1303/2013.
KAPITOLA V
Vyrovnání dodatečných nákladů v nejvzdálenějších regionech pro produkty rybolovu a akvakultury
Článek 70
Režim vyrovnání
1. ENRF může podporovat vyrovnání dodatečných nákladů vynaložených provozovateli v odvětví rybolovu, chovu, zpracování a uvádění na trh v případě určitých produktů rybolovu a akvakultury z nejvzdálenějších regionů, uvedených v článku 349 Smlouvy o fungování EU.
2. Každý dotčený členský stát určí pro oblasti uvedené v odstavci 1 seznam produktů rybolovu a akvakultury a objem těchto produktů způsobilých pro vyrovnání.
3. Při sestavování seznamu a objemů podle odstavce 2 členské státy vezmou v úvahu všechny příslušné faktory, zejména potřebu zajistit, aby vyrovnání bylo plně v souladu s pravidly společné rybářské politiky.
4. Vyrovnání nebude poskytnuto za produkty rybolovu a akvakultury:
a)
ulovené plavidly třetích zemí, s výjimkou rybářských plavidel plujících pod vlajkou Venezuely a operujících ve vodách Unie;
b)
ulovené rybářskými plavidly Unie, která nejsou registrovaná v přístavu jednoho z regionů uvedených v odstavci 1;
c)
dovezené ze třetích zemí.
5. Ustanovení odst. 4 písm. b) se nepoužije, pokud stávající kapacita zpracovatelského odvětví v dotčeném nejodlehlejším regionu překročí množství suroviny dodané podle plánu vyrovnání dotčeného regionu.
6. Pro vyrovnání nejsou způsobilí tito provozovatelé:
a)
fyzické nebo právnické osoby, které používají výrobní prostředky, aby získaly produkty rybolovu nebo akvakultury za účelem jejich uvedení na trh;
b)
vlastníci nebo provozovatelé plavidel registrovaných v přístavech regionů uvedených v odstavci 1, kteří v těchto regionech vykonávají svou rybolovnou činnost, nebo sdružení vlastníků nebo provozovatelů;
c)
provozovatelé v odvětví zpracování nebo uvádění na trh nebo sdružení takových provozovatelů.
Článek 71
Výpočet vyrovnání
Vyrovnání je vypláceno provozovatelům, uvedeným v čl. 70 odst. 6, vykonávajícím činnosti v regionech uvedených v čl. 70 odst. 1 a:
a)
u každého produktu rybolovu nebo akvakultury nebo kategorie produktů zohledňuje dodatečné náklady vyplývající ze zvláštních znevýhodnění dotčených regionů a
b)
zohledňuje rovněž jakýkoli jiný typ veřejné intervence ovlivňující úroveň dodatečných nákladů.
Článek 72
Plán vyrovnání
1. Dotčené členské státy předloží Komisi pro každý region uvedený v čl. 70 odst. 1 plán vyrovnání. Tento plán obsahuje seznam a objemy produktů rybolovu a akvakultury a typ provozovatelů podle článku 70, úroveň vyrovnání podle článku 71 a řídící orgán uvedený v článku 97. Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí, zda tyto plány vyrovnání schválí.
2. Členské státy mohou pozměnit obsah plánu vyrovnání uvedený v odstavci 1. Tyto změny předloží Komisi. Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí, zda tyto změny plánu vyrovnání schválí.
3. Komisi je svěřena přijme prováděcí akty, jimiž vymezí strukturu plánu vyrovnání. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 127 odst. 3.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, pokud jde o stanovení kritérií pro výpočet dodatečných nákladů vyplývajících ze zvláštních znevýhodnění dotčených regionů.
Článek 73
Státní podpora na provádění plánů vyrovnání
Členské státy mohou poskytnout dodatečné financování pro provádění plánů vyrovnání podle článku 72. V takových případech členské státy oznámí Komisi státní podporu, kterou Komise může schválit v souladu s tímto nařízením jako součást těchto plánů. Takto oznámená státní podpora se považuje za oznámenou ve smyslu čl. 108 odst. 3 první věty Smlouvy o fungování EU.
KAPITOLA VI
Doprovodná opatření pro společnou rybářskou politiku v rámci sdíleného řízení
Článek 74
Územní působnost
Odchylně od článku 2 může být tato kapitola použita také na operace prováděné mimo území Unie.
Článek 75
Specifické cíle
Podpora podle této kapitoly přispívá k plnění specifických cílů v rámci priority Unie stanovené v čl. 6 bodu 3.
Článek 76
Kontrola a vynucování
1. ENRF může podporovat provádění systému Unie pro kontrolu, inspekci a vynucování uvedeného v článku 36 nařízení (EU) č. 1380/2013 a upřesněného v nařízení (ES) č. 1224/2009.
2. Způsobilé jsou zejména tyto druhy operací:
a)
nákup, instalace a vývoj technologií, včetně počítačového hardwaru a softwaru, systémů detekce plavidel (VDS), kamerových systémů a IT sítí, které umožňují shromažďování, správu, validaci, analýzu, řízení rizik, prezentaci (prostřednictvím internetových stránek souvisejících s kontrolou) a výměnu údajů týkajících se rybolovu a vývoj metod odběru vzorků pro tyto údaje, jakož i propojení s meziodvětvovými systémy pro výměnu údajů;
b)
vývoj, nákup a instalace prvků, včetně počítačového hardwaru a softwaru, které jsou nezbytné pro zajištění přenosu dat dotčenému členskému státu a orgánům Unie od aktérů působících v oblasti rybolovu a uvádění produktů rybolovu na trh, a to včetně nezbytných prvků pro systémy pro elektronické zaznamenávání a hlášení (ERS), systémy sledování plavidel (VMS) a systémy automatické identifikace (AIS) používané pro účely kontroly;
c)
vývoj, nákup a instalace komponentů, včetně počítačového hardwaru a softwaru, které jsou nezbytné k zajištění sledovatelnosti produktů rybolovu a akvakultury, uvedených v článku 58 nařízení (ES) č. 1224/2009;
d)
provádění programů zaměřených na výměnu údajů mezi členskými státy a jejich analýzu;
e)
modernizace a nákup hlídkových lodí, letadel a vrtulníků, pokud jsou použity pro kontrolu rybolovu alespoň 60 % celkové doby svého provozu za rok;
f)
nákup jiných kontrolních prostředků, včetně zařízení umožňujících měření výkonu motoru a hmotnosti zařízení;
g)
vývoj inovativních kontrolních systémů a provádění pilotních projektů týkajících se kontroly rybolovu, včetně analýzy DNA ryb a vývoje internetových stránek souvisejících s kontrolou;
h)
školení a výměnné programy, včetně výměny mezi členskými státy, pro osoby odpovědné za monitorování, kontrolu a sledování rybolovných činností;
i)
analýza poměru nákladů a přínosů a posouzení auditů provedených a výdajů vynaložených příslušnými orgány při provádění monitorování, kontroly a sledování;
j)
iniciativy, včetně seminářů a mediálních nástrojů, se zaměřením na posílení povědomí rybářů a jiných zúčastněných osob, jako jsou inspektoři, státní zástupci a soudci, jakož i povědomí široké veřejnosti o nutnosti bojovat proti nezákonnému, neohlášenému a neregulovanému rybolovu a o provádění pravidel společné rybářské politiky;
k)
provozní náklady vynaložené při provádění přísnější kontroly populací, na které se vztahují kontrolní a inspekční programy stanovené v souladu s článkem 95 nařízení (ES) č. 1224/2009 a koordinace kontroly v souladu s článkem 15 nařízení Rady (ES) č. 768/2005 (37);
l)
programy související s prováděním akčního plánu vypracovaného v souladu s čl. 102 odst. 4 nařízení (ES) č. 1224/2009, včetně jakýchkoli vzniklých provozních nákladů.
3. Opatření uvedená v odst. 2 písm. h) až l) jsou způsobilá pro podporu pouze vztahují-li se ke kontrolním činnostem orgánu veřejné moci.
4. V případě opatření uvedených v odst. 2 písm. d) a h) určí dotčené členské státy řídící orgány odpovědné za daný projekt.
Článek 77
Shromažďování údajů
1. ENRF podporuje shromažďování, správu a využívání údajů, jak je stanoveno v čl. 25 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 1380/2013 a dále upřesněno v nařízení (ES) č. 199/2008.
2. Způsobilé jsou zejména tyto druhy operací:
a)
shromažďování, správa a využívání údajů pro účely vědecké analýzy a provádění společné rybářské politiky;
b)
celostátní a nadnárodní víceleté programy odběru vzorků, včetně programů na nižší než celostátní úrovni, za předpokladu, že všechny tyto programy se týkají populací, na které se vztahuje společná rybářská politika;
c)
monitorování komerčního a rekreačního rybolovu na moři, včetně monitorování vedlejších úlovků mořských organismů, jako např. mořských savců a ptáků;
d)
výzkumná šetření na moři;
e)
účast zástupců členských států a regionálních orgánů na regionálních koordinačních schůzkách, setkání regionálních organizací pro řízení rybolovu, jejichž je Unie smluvní stranou nebo pozorovatelem, nebo na zasedáních mezinárodních orgánů zodpovědných za poskytování vědeckého poradenství.
f)
zlepšení systémů shromažďování a správy údajů a realizace pilotních studií s cílem zlepšit stávající systémy shromažďování a správy údajů.
KAPITOLA VII
Technická pomoc z podnětu členských států
Článek 78
Technická pomoc z podnětu členských států
1. ENRF může podporovat z podnětu členského státu a až do výše stropu 6 % z celkové částky operačního programu:
a)
opatření technické pomoci uvedená v čl. 59 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013;
b)
vytváření národních sítí zaměřených na šíření informací, budování kapacit, výměnu osvědčených postupů a podporu spolupráce mezi skupinami FLAG na území členského státu.
2. V řádně odůvodněných případech může být hranice uvedená v odstavci 1 výjimečně překročena.
KAPITOLA VIII
Opatření týkající se integrované námořní politiky financovaná v rámci sdíleného řízení
Článek 79
Specifické cíle
1. Podpora podle této kapitoly přispívá k plnění specifických cílů v rámci priority Unie stanovené v čl. 6 bodu 6, včetně:
a)
integrovaného námořního dohledu a zejména rozvoje společného prostředí pro sdílení informací pro dohled nad námořní oblastí Unie;
b)
podpory ochrany mořského prostředí, zejména jeho biologické rozmanitosti a chráněných mořských oblastí, jako například lokalit Natura 2000, aniž je dotčen článek 37 tohoto nařízení, jakož i udržitelného využívání mořských a pobřežních zdrojů, a bližšího vymezení hranic udržitelnosti lidských činností, které mají dopad na mořské prostředí, a to zejména v rámci směrnice 2008/56/ES.
2. Změny operačního programu v souvislosti s opatřeními uvedenými v odstavci 1 nesmí mít za následek zvýšení celkového finančního přídělu podle čl. 13 odst. 7.
Článek 80
Způsobilé operace
1. ENRF může podporovat operace v souladu s cíli stanovenými v článku 79, jako například operace, které:
a)
umožňují dosažení cílů integrovaného námořního dohledu, a zejména cílů společného prostředí pro sdílení informací;
b)
chrání mořské prostředí, zejména jeho biologické rozmanitosti a chráněných mořských oblastí, jako např. lokalit Natura 2000, v souladu s povinnostmi stanovenými ve směrnicích 92/43/EHS a 2009/14/ES;
c)
zlepšují znalosti o stavu mořského prostředí s cílem zavést monitorovací programy a programy opatření uvedené ve směrnici 2008/56/ES, v souladu s povinnostmi stanovenými v uvedené směrnici.
2. Náklady na mzdy zaměstnanců vnitrostátních správních orgánů se nepovažují za způsobilé provozní náklady.
HLAVA VI
OPATŘENÍ FINANCOVANÁ V RÁMCI PŘÍMÉHO ŘÍZENÍ
KAPITOLA I
Integrovaná námořní politika
Článek 81
Územní působnost
Odchylně od článku 2 se tato kapitola použije také na operace prováděné mimo území Unie.
Článek 82
Oblast působnosti a cíle
Podpora v rámci této hlavy přispívá k posílení rozvoje a provádění integrované námořní politiky Unie. Jejím cílem je:
a)
podporovat rozvoj a uplatňovat integrovanou správu námořních a pobřežních záležitostí, a to zejména:
i)
prosazováním opatření, která podpoří snahu členských států a jejich regionů o rozvoj, zavedení nebo provádění integrované námořní správy,
ii)
podporou dialogu a spolupráce s příslušnými orgány členských států a zúčastněnými subjekty i mezi nimi v oblasti mořských a námořních záležitostí, včetně rozvoje a provádění integrovaných strategií na úrovni jednotlivých moří, při zohlednění vyváženého přístupu ve všech mořských oblastech i s ohledem na zvláštní rysy mořských a podmořských oblastí, jakož i případných relevantních makroregionálních strategií;
iii)
prosazováním platforem a sítí meziodvětvové spolupráce, zahrnujících zástupce veřejných orgánů na celostátní, regionální a místní úrovni, jednotlivých odvětví včetně odvětví cestovního ruchu, zúčastněných stran v oblasti výzkumu, občanů, organizací občanské společnosti a sociálních partnerů;
iv)
zlepšováním spolupráce mezi členskými státy prostřednictvím výměny informací a osvědčených postupů mezi jejich příslušnými orgány;
v)
podporou výměny osvědčených postupů a dialogu na mezinárodní úrovni, včetně dvoustranného dialogu se třetími zeměmi, se zohledněním Úmluvy OSN o mořském právu (UNCLOS) a příslušných mezinárodních úmluv vycházejících z této úmluvy, aniž jsou dotčeny jiné dohody nebo ujednání, které mohou existovat mezi Unií a dotčenými třetími zeměmi. Takový dialog zahrnuje případně i efektivní jednání o ratifikaci a provádění UNCLOS;
vi)
posílením viditelnosti integrovaného přístupu k námořním záležitostem a zvyšováním povědomí veřejných orgánů, soukromého sektoru a široké veřejnosti o tomto přístupu;
b)
přispívat k rozvoji meziodvětvových iniciativ, které jsou vzájemně výhodné pro různá námořní odvětví nebo odvětvové politiky, přičemž bere v úvahu stávající nástroje a iniciativy a vychází z nich; těmito nástroji jsou například:
i)
integrovaný námořní dohled v zájmu posílení bezpečného, zajištěného a udržitelného využívání mořského prostoru, zejména zvýšením efektivity a účinnosti prostřednictvím meziodvětvové a přeshraniční výměny informací, s řádným zohledněním stávajících i budoucích mechanismů a systémů spolupráce;
ii)
postupy v rámci územního plánování námořních prostor a integrovaného řízení pobřežních zón;
iii)
postupný vývoj komplexní, veřejně přístupné a vysoce kvalitní základny námořních údajů a znalostí, která usnadňuje sdílení, opakované využívání a šíření těchto údajů a znalostí mezi různými skupinami uživatelů, a tím zabraňuje zdvojování úsilí; za tímto účelem je třeba co nejlépe využívat stávající programy Unie a členských států;
c)
podporovat udržitelný hospodářský růst, zaměstnanost, inovace a nové technologie v rámci rozvíjejících se a perspektivních námořních odvětví, jakož i v pobřežních, ostrovních a nejvzdálenějších regionech Unie, a to jako doplněk zavedených odvětvových a celostátních činností;
d)
prosazovat ochranu mořského prostředí, zejména jeho biologické rozmanitosti a chráněných mořských oblastí, například lokalit NATURA 2000, a udržitelné využívání mořských a pobřežních zdrojů a blíže vymezit hranice udržitelnosti lidských činností, které mají dopad na mořské prostředí, a to v souladu s cílem dosáhnout dobrého stavu životního prostředí a tento stav udržet, jak stanoví směrnice 2008/56/ES.
Článek 83
Způsobilé operace
1. ERNF může podporovat operace v souladu s cíli stanovenými v článku 82, jako například:
a)
studie;
b)
projekty, včetně zkušebních projektů a projektů spolupráce;
c)
informování veřejnosti a sdílení osvědčených postupů, osvětové kampaně a související činnosti na poli komunikace a šíření informací, včetně propagačních kampaní, akcí, tvorby a správy internetových stránek a platforem zúčastněných stran;
d)
konference, semináře, fóra a pracovní setkání;
e)
koordinační činnosti včetně sítí pro sdílení informací a podpora rozvoje strategií na úrovni jednotlivých moří;
f)
vývoj, provoz a údržbu IT systémů a sítí, které umožňují sběr, správu, ověřování, analýzu a výměnu údajů, vývoj metod odběru vzorků pro tyto údaje, jakož i vzájemné propojení systémů výměny dat napříč odvětvími;
g)
projekty odborné přípravy zaměřené na rozvoj znalostí a profesní kvalifikace a opatření na podporu profesního rozvoje v námořním odvětví.
2. Za účelem dosažení specifického cíle rozvoje přeshraničních a meziodvětvových operací podle čl. 82 písm. b) může ERNF podporovat:
a)
vývoj a provádění technických nástrojů pro integrovaný námořní dohled, a to zejména na podporu zavádění, provozu a údržby decentralizovaného systému pro výměnu informací v námořní oblasti (CISE), s cílem podporovat meziodvětvovou a přeshraniční výměnu informací týkající se dohledu a propojující všechny uživatelské komunity, se zohledněním relevantního vývoje v odvětvových politikách, pokud jde o dohled a případné přispívání k jejich nezbytnému vývoji;
b)
činnosti v oblasti koordinace a spolupráce mezi členskými státy nebo regiony za účelem rozvoje územního plánování námořních prostor a integrovaného řízení pobřežních zón, včetně výdajů souvisejících se systémy a postupy pro sdílení údajů a monitorování, hodnotícími činnostmi, zřízením a provozováním sítě odborníků a vytvořením programu zaměřeného na budování kapacit členských států umožňujících provádění územního plánování námořních prostor;
c)
iniciativy, jejichž předmětem je spolufinancování, nákup a údržba systémů pro pozorování moře a technických nástrojů pro přípravu, zřízení a provoz operačního systému Evropské námořní sítě pro pozorování a sběr dat, jejímž cílem je usnadnit shromažďování údajů a poznatků o mořích, jejich získávání, sestavování, zpracování, kontrolu kvality, opakované použití a distribuci prostřednictvím spolupráce mezi dotčenými členskými státy nebo mezinárodními institucemi.
KAPITOLA II
Doprovodná opatření pro společnou rybářskou politiku a integrovanou námořní politiku v rámci přímého řízení
Článek 84
Územní působnost
Odchylně od článku 2 se tato kapitola použije také na operace prováděné mimo území Unie.
Článek 85
Specifické cíle
Opatření podle této kapitoly usnadňují provádění společné rybářské politiky a integrované námořní politiky, zejména pokud jde o:
a)
shromažďování, správu a šíření vědeckého poradenství v rámci společné rybářské politiky;
b)
specifická opatření pro kontrolu a vynucování v rámci společné rybářské politiky;
c)
dobrovolné příspěvky mezinárodním organizacím;
d)
poradní sbory;
e)
informace o trhu;
f)
komunikační činnosti v rámci společné rybářské politiky a integrované námořní politiky.
Článek 86
Vědecké poradenství a znalosti
1. ERNF může podporovat zajišťování vědeckých výsledků, a to zejména u projektů aplikovaného výzkumu přímo spojených s poskytováním vědeckého poradenství, vědeckých a socioekonomických stanovisek a doporučení pro účely řádného a účinného rozhodování při řízení rybolovu v rámci společné rybářské politiky.
2. Způsobilé jsou zejména tyto druhy operací:
a)
studie a pilotní projekty potřebné pro provádění a rozvoj společné rybářské politiky, včetně studií a projektů zabývajících se alternativními způsoby řízení udržitelného rybolovu a akvakultury, a to i v rámci poradních sborů;
b)
příprava a poskytování vědeckých stanovisek a doporučení vědeckými institucemi, včetně mezinárodních poradních orgánů odpovědných za posuzování populací, odborníky a výzkumnými institucemi;
c)
účast odborníků na zasedáních pracovních skupin o vědeckých a technických problémech týkajících se rybolovu, například ve VTHVR, jakož i v mezinárodních poradních orgánech a na zasedáních, kde jsou vyžadovány příspěvky odborníků na oblast rybolovu a akvakultury;
d)
výzkumná šetření na moři podle č. 12 odst. 2 nařízení (ES) č. 199/2008 v oblastech, kde plavidla Unie působí na základě dohod o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu, v souladu s článkem 31 nařízení (EU) č. 1380/2013;
e)
výdaje vynaložené Komisí na služby spojené se shromažďováním, správou a využíváním údajů na uspořádání a řízení zasedání odborníků na oblast rybolovu a řízení ročních pracovních programů týkajících se vědeckých a technických odborných znalostí v oblasti rybolovu, na zpracování datových volání a datových souborů a na přípravné práce zaměřené na poskytování vědeckých stanovisek a doporučení;
f)
činnosti spolupráce mezi členskými státy v oblasti shromažďování údajů se zapojením různých regionálních aktérů a včetně zřízení a provozu jednotlivých regionalizovaných databází pro ukládání, správu a využívání údajů, které budou napomáhat regionální spolupráci a zlepšovat shromažďování údajů a řídicí činnosti i vědecké znalosti při podpoře řízení rybolovu.
Článek 87
Kontrola a vynucování
1. ERNF může podporovat provádění systému Unie pro kontrolu, inspekci a vynucování uvedeného v článku 36 nařízení (EU) č. 1380/2013 a dále upřesněného v nařízení (ES) č. 1224/2009.
2. Způsobilé jsou zejména tyto druhy operací:
a)
společný nákup nebo nájem hlídkových plavidel, letadel a vrtulníků několika členskými státy patřícími do stejné zeměpisné oblasti, pokud jsou tyto prostředky použity na kontrolu rybolovu alespoň 60 % celkové doby využití během roku;
b)
výdaje související s posuzováním a rozvojem nových kontrolních technologií a s procesy výměny údajů;
c)
veškeré provozní výdaje týkající se kontrol a hodnocení provádění společné rybářské politiky, a to zejména ověřovacích, inspekčních a auditních misí, vybavení a odborné přípravy úředníků Komise, uspořádání zasedání nebo účasti na nich, včetně výměn informací a osvědčených postupů, studií, služeb a dodavatelů IT mezi členskými státy, jakož i nájmu nebo nákupu inspekčních prostředků Komisí, a to podle hlav IX a X nařízení (ES) č. 1224/2009.
3. Za účelem posílení a sjednocení kontrol může ERNF podporovat provádění nadnárodních projektů, jejichž cílem je vytvářet a testovat systémy pro mezistátní kontrolu, inspekci a vynucování uvedené v článku 36 nařízení (EU) č. 1380/2013, které jsou blíže stanoveny v nařízení (ES) č. 1224/2009.
Způsobilé jsou zejména tyto druhy operací:
a)
mezinárodní programy odborné přípravy pro osoby odpovědné za monitorování a kontrolu rybolovných činností a dohled nad nimi;
b)
iniciativy, včetně seminářů a mediálních nástrojů, jejichž cílem je sjednotit výklad nařízení a souvisejících kontrol v Unii.
4. V případě operací uvedených v odst. 2 písm. a) se jako příjemce určí pouze jeden z dotčených členských států.
Článek 88
Dobrovolné finanční příspěvky mezinárodním organizacím
ERNF může podporovat tyto druhy operací v oblasti mezinárodních vztahů:
a)
finanční příspěvky poskytované organizacím Organizace spojených národů, jakož i dobrovolné financování jakékoli mezinárodní organizace, která je činná v oblasti mořského práva;
b)
finanční příspěvky na přípravu nových mezinárodních organizací nebo přípravu nových mezinárodních smluv, které jsou předmětem zájmu Unie;
c)
finanční příspěvky na práci nebo programy, které provádějí mezinárodní organizace a které jsou předmětem zvláštního zájmu Unie;
d)
finanční příspěvky na libovolnou činnost (včetně pracovních, neformálních nebo mimořádných setkání smluvních stran), která obhajuje zájmy Unie v mezinárodních organizacích a posiluje spolupráci s jejími partnery v těchto organizacích. V této souvislosti může ERNF nést náklady účasti zástupců třetích zemí na jednáních a zasedáních v rámci mezinárodních fór a organizací, je-li jejich přítomnost nezbytná pro zájmy Unie.
Článek 89
Poradní sbory
1. ERNF přispívá na provozní náklady poradních sborů zřízených podle článku 43 nařízení (EU) č. 1380/2013.
2. Poradní sbor mající právní subjektivitu může požádat o podporu Unie jakožto subjekt sledující cíl obecného evropského zájmu.
Článek 90
Informace o trhu
ERNF může podporovat vypracování a šíření informací o trhu, pokud jde o produkty rybolovu a akvakultury, které provádí Komise v souladu s článkem 42 nařízení (EU) č. 1379/2013.
Článek 91
Komunikační činnosti v rámci společné rybářské politiky a integrované námořní politiky
ERNF může podporovat:
a)
náklady na informační a komunikační činnosti související se společnou rybářskou politikou a integrovanou námořní politikou včetně:
i)
nákladů na vytvoření, překlad a šíření materiálů uzpůsobených specifickým potřebám jednotlivých cílových skupin v písemné, audiovizuální a elektronické podobě,
ii)
nákladů na přípravu a organizaci akcí a setkání, které mají informovat jednotlivé dotčené strany v rámci společné rybářské politiky a integrované námořní politiky a shromažďovat jejich názory;
b)
cestovní výdaje a výdaje na ubytování odborníků a zástupců zúčastněných stran pozvaných Komisí na zasedání;
c)
náklady na komunikační činnosti týkající se politických priorit Unie, souvisejí-li s obecnými cíli tohoto nařízení.
KAPITOLA III
Technická pomoc
Článek 92
Technická pomoc z podnětu Komise
ERNF může z podnětu Komise podpořit v mezích stropu ve výši 1,1 % ERNF:
a)
opatření technické pomoci uvedená v článku 58 nařízení (EU) č. 1303/2013;
b)
příprava, monitorování a hodnocení dohod o udržitelném rybolovu a účasti Unie v regionálních organizacích pro řízení rybolovu. Mezi tato opatření patří studie, zasedání, zapojení odborníků, náklady na dočasné zaměstnance, informační činnost a veškeré další administrativní náklady nebo náklady vzniklé v souvislosti s vědeckou nebo technickou pomocí ze strany Komise;
c)
vytvoření evropské sítě skupin FLAG zaměřené na budování kapacit, šíření informací, výměnu zkušeností a osvědčených postupů a podporu spolupráce mezi skupinami FLAG. Tato síť spolupracuje se subjekty zajišťujícími vytváření sítí a poskytujícími technickou pomoc pro místní rozvoj, jež byly zřízeny EFRR, ESF a EZFRV, pokud jde o jejich činnosti v oblasti místního rozvoje a nadnárodní spolupráci.
HLAVA VII
PROVÁDĚNÍ V RÁMCI SDÍLENÉHO ŘÍZENÍ
KAPITOLA I
Obecná ustanovení
Článek 93
Oblast působnosti
Tato hlava se vztahuje na opatření financovaná v rámci sdíleného řízení podle hlavy V.
KAPITOLA II
Prováděcí mechanismus
Oddíl 1
Podpora z ERNF
Článek 94
Určení míry spolufinancování
1. Při přijímání prováděcích aktů podle článku 19, kterými se schvaluje operační program, Komise stanoví maximální příspěvek ERNF tomuto programu.
2. Příspěvek ERNF se vypočte na základě výše způsobilých veřejných výdajů.
Operační program stanoví sazbu příspěvku ERNF použitelnou pro priority Unie stanovené v článku 6. Maximální sazba příspěvku ERNF činí 75 % způsobilých veřejných výdajů a minimální sazba příspěvku ERNF činí 20 % způsobilých veřejných výdajů.
3. Odchylně od odstavce 2 je příspěvek ERNF:
a)
100 % způsobilých veřejných výdajů u podpory v rámci podpory skladování podle článku 67;
b)
100 % způsobilých veřejných výdajů u režimu vyrovnání uvedeného v článku 70;
c)
50 % způsobilých veřejných výdajů u podpory uvedené v článcích 33 a 34 a čl. 41 odst. 2;
d)
70 % způsobilých veřejných výdajů u podpory uvedené v čl. 76 odst. 2 písm. e);
e)
90 % způsobilých veřejných výdajů u podpory uvedené v čl. 76 odst. 2 písm. a) až d) a f) až l);
f)
80 % způsobilých výdajů u podpory uvedené v článku 77.
4. Odchylně od odstavce 2 se maximální sazba příspěvku ERNF použitelná pro specifické cíle v rámci priority Unie zvyšuje o deset procentních bodů, jestliže se celá priorita Unie uvedená v čl. 6 bodu 4 provádí prostřednictvím komunitně vedeného místního rozvoje.
Článek 95
Míra veřejné podpory
1. Členské státy uplatňují maximální míru veřejné podpory ve výši 50 % celkových způsobilých výdajů na danou operaci.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy uplatnit míru veřejné podpory ve výši 100 % způsobilých výdajů na danou operaci, pokud:
a)
příjemcem je veřejnoprávní subjekt nebo podnik pověřený poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu podle čl. 106 odst. 2 Smlouvy o fungování EU, je-li pomoc poskytnuta na poskytování takových služeb;
b)
operace souvisí s podporou skladování uvedenou v článku 67;
c)
operace souvisí s režimem vyrovnání uvedeným v článku 70;
d)
operace souvisí se shromažďováním údajů uvedeným v článku 77;
e)
operace souvisí s podporou podle článku 33 nebo 34 nebo s vyrovnáním podle článku 54, 55 nebo 56;
f)
operace souvisí s opatřeními integrované námořní politiky uvedenými v článku 80.
3. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy uplatnit míru veřejné podpory ve výši od 50 % do 100 % způsobilých výdajů na danou operaci, pokud:
a)
operace je prováděna podle hlavy V kapitol I, II nebo IV a splňuje všechna tato kritéria:
i)
jedná se o společný zájem;
ii)
jedná se o společného příjemce;
iii)
má případně inovativní funkce na místní úrovni;
b)
operace je prováděna podle hlavy V kapitoly III, splňuje jedno z kritérií uvedených v písm. a) bodech i), ii) nebo a iii) tohoto odstavce a poskytuje veřejnosti přístup k jejím výsledkům.
4. Odchylně od odstavce 1 se pro specifické typy operací uvedené v příloze I použijí dodatečné procentní body míry veřejné podpory podle přílohy I.
5. Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví způsob, jakým se použijí různé procentní body míry veřejné podpory v případě, že je splněno několik podmínek z přílohy I. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 127 odst. 3.
Článek 96
Výpočet dodatečných nákladů nebo ušlých příjmů
Pokud je podpora udělena na základě dodatečných nákladů nebo ušlých příjmů, členské státy zajistí, aby byly příslušné výpočty postačující, přesné a stanovené předem na základě přiměřeného, spravedlivého a ověřitelného výpočtu.
KAPITOLA III
Řídicí a kontrolní systémy
Článek 97
Řídící orgán
1. Kromě obecných pravidel stanovených v článku 125 nařízení (EU) č. 1303/2013 řídící orgán:
a)
každoročně do 31. března předkládá Komisi příslušné souhrnné údaje o operacích vybraných k financování do konce předcházejícího kalendářního roku, včetně hlavních charakteristik příjemce a samotné operace;
b)
zajišťuje propagaci operačního programu, a to informováním potenciálních příjemců, profesních organizací, hospodářských a sociálních partnerů, subjektů podílejících se na prosazování rovnosti žen a mužů a dotčených nevládních organizací, včetně ekologických organizací, o možnostech, které program nabízí, a o pravidlech pro získání přístupu k financování na základě programu;
c)
zajišťuje propagaci operačního programu informováním příjemců příspěvku Unie a široké veřejnosti o úloze, kterou Unie v programu plní.
2. Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví pravidla předkládání údajů uvedených v odst. 1 písm. a). Tyto prováděcí akty se přijímají s poradním postupem podle čl. 127 odst. 2.
Článek 98
Předávání finančních údajů
1. Do 31. ledna a 31. července předloží členské státy Komisi v elektronické podobě prognózu týkající se částky, v jejíž výši předpokládají, že předloží žádosti o platby na stávající a následující rozpočtový rok.
2. Komise přijme prováděcí akt, jímž stanoví vzor, který má být při předkládání finančních údajů Komisi použit. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 127 odst. 3.
KAPITOLA IV
Kontrola prováděná členskými státy
Článek 99
Finanční opravy prováděné členskými státy
1. Kromě finančních oprav podle článku 143 nařízení (EU) č. 1303/2013 provedou členské státy finanční opravy, pokud příjemce neplní povinnosti stanovené v čl. 10 odst. 2 tohoto nařízení.
2. Pro případy finančních oprav podle odstavce 1 určí členské státy částku opravy, která je přiměřená s ohledem na povahu, závažnost, délku trvání a opakování porušení povinností nebo trestného činu ze strany příjemce a na význam příspěvku ERNF pro hospodářskou činnost příjemce.
KAPITOLA V
Kontroly prováděné Komisí
Oddíl 1
Přerušení a pozastavení
Článek 100
Přerušení platební lhůty
1. Kromě kritérií umožňujících přerušení, jež jsou uvedena v čl. 83 odst. 1 písm. a), b) a c) nařízení (EU) č. 1303/2013, může pověřená schvalující osoba ve smyslu nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 přerušit platební lhůtu týkající se žádosti o průběžnou platbu v případě, že členský stát neplní své povinnosti v rámci společné rybářské politiky, může-li toto neplnění ovlivnit výdaje obsažené v certifikovaném výkazu výdajů, pro které je průběžná platba požadována.
2. Před přerušením lhůty pro průběžnou platbu podle odstavce 1 přijme Komise prováděcí akty, jimiž konstatuje, že existují důkazy poukazující na zjištěné závažné neplnění povinností v rámci společné rybářské politiky. Před přijetím takových prováděcích aktů Komise neprodleně informuje dotčený členský stát o daných důkazech nebo spolehlivých informacích a členskému státu je poskytnuta příležitost, aby se k záležitosti v přiměřené lhůtě vyjádřil.
3. Úplné či částečné přerušení průběžných plateb týkajících se výdajů podle odstavce 1, na něž se vztahuje žádost o platbu, musí být přiměřené s ohledem na povahu, závažnost, délku trvání a opakování neplnění povinností.
Článek 101
Pozastavení plateb
1. Kromě okolností uvedených v článku 142 nařízení (EU) č. 1303/2013 může Komise přijmout prováděcí akty, jimiž zcela nebo zčásti pozastaví vyplácení průběžných plateb týkajících se operačního programu v případě, že členský stát závažným způsobem neplní své povinnosti v rámci společné rybářské politiky, může-li toto neplnění ovlivnit výdaje obsažené v certifikovaném výkazu výdajů, pro které je průběžná platba požadována.
2. Před pozastavením průběžné platby podle odstavce 1 přijme Komise prováděcí akt, jímž konstatuje, že členský stát nesplnil své povinností v rámci společné rybářské politiky. Před přijetím takového prováděcího aktu Komise neprodleně informuje dotčený členský stát o daných zjištěních nebo spolehlivých informacích a členskému státu je poskytnuta příležitost, aby se k záležitosti v přiměřené lhůtě vyjádřil.
3. Úplné či částečné pozastavení průběžných plateb týkajících se výdajů podle odstavce 1, na něž se vztahuje žádost o platbu, musí být přiměřené s ohledem na povahu, závažnost, délku trvání a opakování neplnění povinností.
Článek 102
Pravomoci Komise
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, pokud jde o vymezení případů neplnění povinností podle článku 100 a případů závažného neplnění povinností podle čl. 101 odst. 1, a to na základě příslušných pravidel společné rybářské politiky, která jsou nezbytná pro zachování biologických mořských zdrojů.
Oddíl 2
Výměna informací a finanční opravy
Článek 103
Přístup k informacím
Členské státy sdělí Komisi na její žádost právní a správní předpisy, které přijaly k provádění aktů Unie týkajících se společné rybářské politiky, pokud tyto akty mají finanční důsledky pro ERNF.
Článek 104
Důvěrnost
1. Členské státy a Komise přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily důvěrnost informací sdělených nebo získaných v rámci kontrol na místě nebo při schvalování účetní závěrky prováděných podle tohoto nařízení.
2. Na informace uvedené v odstavci 1 tohoto článku se vztahují zásady uvedené v článku 8 nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (38).
Článek 105
Finanční opravy prováděné Komisí
1. Kromě případů uvedených v čl. 22 odst. 7, článku 85 a čl. 144 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 Komise přijme prováděcí akty, jimiž provede finanční opravy zrušením celého příspěvku Unie na operační program nebo jeho části, pokud po provedení nezbytného přezkumu dojde k závěru, že:
a)
výdaje obsažené v certifikovaném výkazu výdajů jsou ovlivněny případy, ve kterých příjemce neplní povinnosti podle čl. 10 odst. 2 tohoto nařízení, a tyto výdaje nebyly členským státem opraveny před zahájením opravného řízení podle tohoto odstavce;
b)
výdaje obsažené v certifikovaném výkazu výdajů jsou ovlivněny případy, v nichž členský stát závažným způsobem nedodržel pravidla společné rybářské politiky, což mělo za následek pozastavení platby podle článku 101 tohoto nařízení, a v nichž dotčený členský stát dosud neprokázal, že přijal nezbytná nápravná opatření pro zajištění dodržování a vynucování použitelných pravidel v budoucnosti.
2. Komise rozhodne o výši opravy s přihlédnutím k povaze, závažnosti, délce trvání a opakování závažného nedodržení pravidel společné rybářské politiky ze strany členského státu nebo příjemce a k významu příspěvku ERNF pro hospodářskou činnost dotčeného příjemce.
3. Pokud není možné přesně kvantifikovat výši výdajů spojených s nedodržováním pravidel společné rybářské politiky členským státem, Komise použije finanční opravu na základě paušální sazby nebo extrapolace podle odstavce 4.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, pokud jde o stanovení kritérií pro určení úrovně finanční opravy, která má být použita, a kritérií pro uplatnění paušálních sazeb nebo finančních oprav na základě extrapolace.
Článek 106
Postup
Navrhuje-li Komise finanční opravu podle článku 105 tohoto nařízení, použije se obdobně článek 145 nařízení (EU) č. 1303/2013.
KAPITOLA VI
Monitorování, hodnocení, informace a komunikace
Oddíl 1
Zavedení společného systému monitorování a hodnocení a cíle tohoto systému
Článek 107
Systém monitorování a hodnocení
1. Zavádí se společný systém monitorování a hodnocení pro operace ERNF v rámci sdíleného řízení za účelem posuzování výkonnosti ERNF. K zajištění účinného posuzování výkonnosti je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, pokud jde o obsah a tvorbu uvedeného systému.
2. Celkový dopad ERNF se posuzuje ve vztahu k prioritám Unie stanoveným v článku 6.
Komise může přijmout prováděcí akty, jimiž stanoví soubor ukazatelů specifických pro tyto priority Unie. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 127 odst. 3.
3. Členské státy poskytnou Komisi veškeré nezbytné informace, které umožní monitorování a hodnocení dotčených opatření. Komise zohlední potřeby týkající se údajů a synergie mezi možnými zdroji údajů, a zejména jejich případné použití pro statistické účely. Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví pravidla pro informace zasílané členskými státy, jakož i pro potřeby týkající se údajů a synergie mezi možnými zdroji údajů. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 127 odst. 3.
4. Komise předloží každé čtyři roky Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění tohoto článku. První zpráva musí být předložena do 31. prosince 2017.
Článek 108
Cíle
Cíli společného systému monitorování a hodnocení je:
a)
prokázat pokrok a dosažené výsledky společné rybářské politiky a integrované námořní politiky, posoudit celkový dopad a zhodnotit účinnost, účelnost a relevantnost operací ERNF;
b)
přispět k cílenější podpoře společné rybářské politiky a integrované námořní politiky;
c)
podpořit proces společného učení v souvislosti s monitorováním a hodnocením;
d)
zajistit kvalitní, empiricky podložená hodnocení operací ERNF, která se promítnou do rozhodovacího procesu.
Oddíl 2
Technická ustanovení
Článek 109
Společné ukazatele
1. V systému monitorování a hodnocení podle článku 107 je za účelem shromažďování údajů na úrovni Unie uveden seznam společných ukazatelů týkajících se výchozí situace a rovněž finančního plnění, výstupů a výsledků operačního programu, které se použijí pro každý operační program.
2. Společné ukazatele jsou spojeny s milníky a cíli stanovenými v operačních programech v souladu s prioritami Unie stanovenými v článku 6. Tyto společné ukazatele se použijí pro přezkum výkonnosti uvedený v čl. 21 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 a umožní posouzení pokroku, účelnosti a účinnosti provádění politiky na základě cílů na úrovni Unie a jednotlivých programů.
Článek 110
Elektronický informační systém
1. Hlavní informace o provádění operačního programu, o každé operaci vybrané pro financování a o dokončených operacích, které jsou zapotřebí pro monitorování a hodnocení, včetně hlavních charakteristik příjemce a projektu, se zaznamenávají a uchovávají elektronickými prostředky.
2. Komise zajistí, aby existoval vhodný a bezpečný elektronický systém pro záznam, uchovávání a správu hlavních informací a podávání zpráv o monitorování a hodnocení.
Článek 111
Poskytování informací
Příjemci podpory v rámci ERNF včetně skupin FLAG se zaváží, že řídícímu orgánu nebo určeným hodnotitelům či jiným subjektům pověřeným vykonáváním funkcí jeho jménem poskytnou veškeré údaje a informace, které jsou potřebné k monitorování a hodnocení operačního programu, zejména ve vztahu k plnění specifických cílů a priorit.
Oddíl 3
Monitorování
Článek 112
Postupy monitorování
1. Řídící orgán uvedený v článku 97 tohoto nařízení a monitorovací výbor uvedený v článku 47 nařízení (EU) č. 1303/2013 monitorují kvalitu provádění programu.
2. Řídící orgán a monitorovací výbor monitorují operační program prostřednictvím finančních ukazatelů a ukazatelů pro výstupy a výsledky.
Článek 113
Funkce monitorovacího výboru
Kromě funkcí uvedených v článku 49 nařízení (EU) č. 1303/2013 monitorovací výbor ověří plnění operačního programu a účinnost jeho provádění. Za tímto účelem monitorovací výbor:
a)
je konzultován a do šesti měsíců od rozhodnutí o schválení programu schvaluje kritéria pro výběr financovaných operací, přičemž výběrová kritéria se upravují podle potřeb programování;
b)
přezkoumává činnosti a výstupy spojené s plánem hodnocení programu;
c)
přezkoumává opatření v rámci programu spojená s plněním specifických předběžných podmínek;
d)
přezkoumává a schvaluje výroční zprávy o provádění před jejich odesláním Komisi;
e)
posuzuje opatření na podporu rovnosti žen a mužů, rovných příležitostí a nediskriminace, včetně přístupnosti pro osoby se zdravotním postižením.
Monitorovací výbor není konzultován ohledně pracovních plánů pro shromažďování údajů uvedených v článku 21.
Článek 114
Výroční zpráva o provádění
1. Do 31. května 2016 a do 31. května každého následujícího roku až do roku 2023 a včetně tohoto roku předloží členské státy Komisi výroční zprávu o provádění operačního programu v předcházejícím kalendářním roce. Zpráva předložená v roce 2016 zahrnuje kalendářní roky 2014 a 2015.
2. Kromě toho, co je uvedeno v článku 50 nařízení (EU) č. 1303/2013, výroční zprávy o provádění obsahují:
a)
informace o finančních závazcích a výdajích podle jednotlivých opatření;
b)
přehled činností vykonávaných v souvislosti s plánem hodnocení;
c)
informace o opatřeních přijatých v případech závažných porušeních pravidel uvedených v čl. 10 odst. 1 tohoto nařízení, o nedodržení podmínek stanovených v čl. 10 odst. 2 tohoto nařízení a o nápravných opatřeních;
d)
informace o opatřeních přijatých v zájmu dodržení ustanovení čl. 41 odst. 10 tohoto nařízení;
e)
informace o opatřeních přijatých s cílem zajistit zveřejnění příjemců v souladu s přílohou V tohoto nařízení, a to v případě fyzických osob v souladu s vnitrostátními právními předpisy včetně jakékoli použitelné prahové hodnoty.
3. Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijme pravidla týkající se formy a předkládání výročních zpráv o provádění. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 127 odst. 3.
Oddíl 4
Hodnocení
Článek 115
Obecná ustanovení
1. Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví prvky, které mají obsahovat zprávy o předběžném hodnocení podle článku 55 nařízení (EU) č. 1303/2013, a stanoví minimální požadavky na plán hodnocení uvedený v článku 56 uvedeného nařízení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 127 odst. 3 tohoto nařízení.
2. Členské státy zajistí, aby hodnocení vyhovovala společnému systému monitorování a hodnocení dohodnutému v souladu s článkem 107, zajistí vypracování a shromažďování nezbytných údajů a předloží hodnotitelům jednotlivé informace poskytnuté systémem monitorování.
3. Členské státy zpřístupní hodnotící zprávy na internetu a Komise na internetových stránkách Unie.
Článek 116
Předběžné hodnocení (ex ante)
Členské státy zajistí, aby se hodnotitel zapojený do předběžného hodnocení podílel od počátku na procesu vypracování operačního programu ERNF, včetně vypracování analýzy uvedené v čl. 18 odst. 1 písm. a), návrhu intervenční logiky programu a stanovení cílů programu.
Článek 117
Následné hodnocení (ex-post)
V souladu s článkem 57 nařízení (EU) č. 1303/2013 Komise v úzké spolupráci se členskými státy vyhotoví zprávu o následném hodnocení.
Článek 118
Shrnutí hodnocení
Za vypracování shrnutí zpráv o předběžném hodnocení na úrovni Unie odpovídá Komise. Shrnutí hodnotících zpráv se provede nejpozději do 31. prosince roku následujícího po předložení příslušných hodnocení.
Oddíl 5
Informace a komunikace
Článek 119
Poskytování informací a propagace
1. V souladu s čl. 97 odst. 1 písm. b) řídící orgán zodpovídá za:
a)
zajištění toho, že budou vytvořeny jediné internetové stránky nebo jediný internetový portál poskytující informace o operačním programu v členském státu, jakož i přístup k nim;
b)
informování potenciálních příjemců o možnostech financování v rámci operačního programu;
c)
informování občanů Unie o úloze a dosažených výsledcích ERNF prostřednictvím informačních a komunikačních opatření seznamujících s výsledky a dopady dohod o partnerství, operačních programů a operací;
d)
zajištění toho, že je uveřejněn přehled opatření k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky, včetně případů neplnění povinností ze strany členských států nebo příjemců, a přijatých nápravných opatření, například finančních oprav.
2. Za účelem zajištění transparentnosti podpory z ERNF vedou členské státy seznam operací ve formátu CSV nebo XML, který je dostupný prostřednictvím jediné internetové stránky nebo jediného internetového portálu poskytujících seznam operací a přehled operačního programu.
Seznam operací se aktualizuje nejméně jednou za šest měsíců.
Minimální informace, které mají být uvedeny v seznamu operací, včetně konkrétních informací o operacích podle článků 26, 39, 47, 54 a 56, jsou stanoveny v příloze V.
3. Podrobná pravidla týkající se informačních a propagačních opatření pro veřejnost a informačních opatření pro žadatele a příjemce jsou stanovena v příloze V.
4. Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví technické vlastnosti informačních a propagačních opatření k určité operaci, pokyny pro vytvoření znaku a vymezení standardních barev. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 127 odst. 2.
HLAVA VIII
PROVÁDĚNÍ V RÁMCI PŘÍMÉHO ŘÍZENÍ
KAPITOLA I
Obecná ustanovení
Článek 120
Oblast působnosti
Tato hlava se použije na opatření financovaná v rámci přímého řízení uvedeného v hlavě VI.
KAPITOLA II
Kontrola
Článek 121
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby finanční zájmy Unie byly při provádění operací financovaných podle tohoto nařízení chráněny prevencí podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání, účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět na základě kontroly dokumentů i kontroly na místě audit u všech příjemců grantů, zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů, kteří podle obdrželi finanční prostředky Unie.
Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) může provádět kontroly a inspekce na místě u hospodářských subjektů, jichž se toto financování Unií přímo nebo nepřímo týká, postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (39) a v nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96 s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou o financování Unií nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie
3. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 2, dohody o spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, grantové dohody, rozhodnutí o grantu a smlouvy vyplývající z provádění tohoto nařízení musí výslovně zmocňovat Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění auditů, kontrol a inspekcí na místě uvedených ve zmíněných odstavcích, v souladu s jejich příslušnými pravomocemi.
Článek 122
Audity
1. Úředníci Komise nebo Účetního dvora nebo jejich zástupci mohou provádět audity na místě u operací financovaných podle tohoto nařízení kdykoli za podmínky oznámení nejméně deset pracovních dnů předem, s výjimkou naléhavých případů, po dobu nejvýše tří let po konečné platbě provedené Komisí.
2. Úředníci Komise a Účetního dvora nebo jejich zástupci řádně zmocnění k provádění auditů na místě mají přístup k účetnictví a všem dalším dokladům, včetně dokumentů a metadat vytvořených nebo obdržených a uchovávaných v elektronické podobě a souvisejících s výdaji financovanými podle tohoto nařízení.
3. Auditními pravomocemi uvedenými v odstavci 2 není dotčeno uplatňování vnitrostátních předpisů, jež vyhrazují některé úkony činitelům zvlášť určeným vnitrostátními právními předpisy. Úředníci Komise a Účetního dvora nebo jejich zástupci se neúčastní mimo jiné domovních prohlídek ani úředních výslechů osob podle vnitrostátního práva dotčeného členského státu. Mají však přístup k takto získaným informacím.
4. Pokud je jakákoli finanční podpora Unie poskytnutá na základě tohoto nařízení následně přidělena třetí osobě coby konečnému příjemci pomoci, poskytne původní příjemce, jakožto příjemce finanční podpory Unie, Komisi veškeré významné informace ohledně totožnosti tohoto konečného příjemce.
Článek 123
Pozastavení plateb, omezení a zrušení finančního příspěvku
1. Pokud Komise dojde k závěru, že finanční prostředky Unie nebyly použity v souladu s podmínkami stanovenými v tomto nařízení nebo v jakémkoli jiném použitelném právním předpisu Unie, oznámí tuto skutečnost příjemcům, a ti ve lhůtě jednoho měsíce od tohoto oznámení předloží Komisi své připomínky.
2. Pokud příjemci neodpovědí ve lhůtě stanovené v odstavci 1 tohoto článku nebo pokud nejsou jejich připomínky považovány za uspokojivé, Komise sníží nebo zruší poskytnutou finanční podporu nebo pozastaví platby. Veškeré neoprávněně vyplacené částky se vracejí do souhrnného rozpočtu Unie. Z částek, které nejsou vráceny včas, se účtuje úrok z prodlení za podmínek stanovených v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
KAPITOLA III
Hodnocení a podávání zpráv
Článek 124
Hodnocení
1. Operace financované na základě tohoto nařízení jsou pravidelně monitorovány s cílem sledovat jejich provádění.
2. Komise zajistí pravidelné nezávislé a externí hodnocení financovaných operací.
Článek 125
Podávání zpráv
Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě:
a)
do 31. března 2017 zprávu o prozatímním hodnocení získaných výsledků a o kvalitativních a množstevních aspektech provádění operací financovaných podle tohoto nařízení;
b)
do 31. srpna 2018 sdělení o pokračování operací financovaných na základě tohoto nařízení.
HLAVA IX
PROCESNÍ USTANOVENÍ
Článek 126
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článcích 10, 14, 32, 40, 41, 72, 102, 105, 107 a 129 je svěřena Komisi do dne 31. prosince 2020.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedená v článcích 10, 14, 32, 40, 41, 72, 102, 105, 107 a 129 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků 10, 14, 32, 40, 41, 72, 102, 105, 107 a 129 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 127
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro Evropský námořní a rybářský fond. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor nevydá žádné stanovisko k návrhu prováděcího aktu, který má být přijat podle čl. 95 odst. 5, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
HLAVA X
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 128
Zrušení
1. Aniž je dotčen čl. 129 odst. 2, nařízení (ES) č. 2328/2003, (ES) č. 861/2006, (ES) č. 1198/2006, (ES) č. 791/2007, (EU) č. 1255/2011 a článek 103 nařízení (ES) č. 1224/2009 se zrušují s účinkem ode dne 1. ledna 2014.
2. Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 129
Přechodná ustanovení
1. Aby se usnadnil přechod z režimů podpory zavedených nařízeními (ES) č. 861/2006, (ES) č. 1198/2006, (ES) č. 791/2007 a (EU) č. 1255/2011 na systém zavedený tímto nařízením, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 126, jimiž stanoví podmínky, za kterých může být podpora schválená Komisí podle těchto nařízení začleněna do podpory poskytované podle tohoto nařízení, včetně technické pomoci a následných hodnocení.
2. Tímto nařízením není dotčeno pokračování ani změny dotčených projektů, včetně jejich úplného nebo částečného zrušení, až do jejich uzavření nebo pomoci schválené Komisí na základě nařízení (ES) č. 2328/2003, (ES) č. 861/2006, (ES) č. 1198/2006, (ES) č. 791/2007, (EU) č. 1255/2011 a článku 103 nařízení (ES) č. 1224/2009 nebo jakéhokoli jiného právního předpisu, který se na takovou pomoc ke dni 31. prosince 2013 vztahuje, a na tyto projekty nebo pomoc se nadále použijí uvedené předpisy.
3. Žádosti podané podle nařízení (ES) č. 1198/2006 zůstávají v platnosti.
Článek 130
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. května 2014.
VERORDENING (EU) Nr. 508/2014 VAN HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD
van 15 mei 2014
inzake het Europees Fonds voor maritieme zaken en visserij en tot intrekking van de Verordeningen (EG) nr. 2328/2003, (EG) nr. 861/2006, (EG) nr. 1198/2006 en (EG) nr. 791/2007 van de Raad en Verordening (EU) nr. 1255/2011 van het Europees Parlement en de Raad
HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, en met name artikel 42, artikel 43, lid 2, artikel 91, lid 1, artikel 100, lid 2, artikel 173, lid 3, artikelen 175 en 188, artikel 192, lid 1, artikel 194, lid 2, artikel 195, lid 2, en artikel 349,
Gezien het voorstel van de Europese Commissie,
Na toezending van het ontwerp van wetgevingshandeling aan de nationale parlementen,
Gezien het advies van het Europees Economisch en Sociaal Comité (1),
Gezien het advies van het Comité van de Regio’s (2),
Handelend volgens de gewone wetgevingsprocedure (3),
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
De Commissie heeft in haar mededeling aan het Europees Parlement, de Raad, het Europees Economisch en Sociaal Comité en het Comité van de Regio’s van 13 juli 2011, getiteld „Hervorming van het gemeenschappelijk visserijbeleid”, de mogelijke uitdagingen en doelstellingen voor het gemeenschappelijk visserijbeleid („GVB”) in de periode na 2013 uiteengezet en daarbij aangegeven welke richting het GVB in die periode mogelijk zal uitgaan. Tegen de achtergrond van het debat dat volgde op de bekendmaking van die mededeling werd het GVB hervormd door middel van Verordening (EU) nr. 1380/2013 van het Europees Parlement en de Raad (4). De hervorming van het GVB heeft betrekking op alle belangrijke elementen van het GVB, inclusief de financiële aspecten ervan. Om de doelstellingen van die hervorming te kunnen verwezenlijken, is het aangewezen om Verordening (EG) nr. 2328/2003 van de Raad (5), Verordening (EG) nr. 861/2006 van de Raad (6), Verordening (EG) nr. 1198/2006 van de Raad (7) en Verordening (EG) nr. 791/2007 van de Raad (8) in te trekken, en om deze verordeningen te vervangen door deze verordening.
Aangezien alles wat met de Europese zeeën en oceanen te maken heeft, met elkaar verbonden is, moet op grond van onderhavige verordening steun worden verleend voor de verdere ontwikkeling van het geïntegreerd maritiem beleid (GMB), als bedoeld in Verordening (EU) nr. 1255/2011 van het Europees Parlement en de Raad (9).
(2)
Het toepassingsgebied van het Europees Fonds voor maritieme zaken en visserij (EFMZV) moet GVB-steun omvatten voor de instandhouding van de biologische rijkdommen van de zee, het beheer van de visserijtakken en de vloten die dergelijke rijkdommen exploiteren, de biologische zoetwaterrijkdommen en de aquacultuur, alsmede voor de verwerking en de afzet van visserij- en aquacultuurproducten voor zover deze activiteiten worden uitgeoefend op het grondgebied van de lidstaten, door Unievissersvaartuigen of door onderdanen van de lidstaten, onverminderd de primaire verantwoordelijkheid van de vlaggenstaat en de bepalingen indachtig van artikel 117 van het Verdrag van de Verenigde Naties inzake het recht van de zee van 10 december 1982 (10) (UNCLOS).
(3)
Het GVB kan slechts slagen indien een doeltreffend controle-, inspectie- en handhavingssysteem wordt toegepast, en indien zowel voor wetenschappelijk advies als voor uitvoerings- en controledoeleinden betrouwbare en volledige gegevens beschikbaar zijn. Het EFMZV moet dan ook ter ondersteuning van die maatregelen worden ingezet.
(4)
Het toepassingsgebied van het EFMZV moet de steun omvatten die in het kader van het GMB wordt toegewezen voor de ontwikkeling en uitvoering van gecoördineerde besluitvorming en gecoördineerde concrete acties inzake zeeën, oceanen, kustgebieden en maritieme sectoren welke een aanvulling vormen op de verschillende beleidsgebieden van de Unie die zijdelings gevolgen hebben voor deze gebieden en deze sectoren, zoals het GVB en het EU-beleid inzake vervoer, industrie, territoriale cohesie, milieu, energie en toerisme. Coherentie en integratie moeten verzekerd zijn bij het beheer van de verschillende sectorale beleidslijnen in zeegebieden zoals de Oostzee, de Noordzee, de Keltische zeeën, de Golf van Biskaje en de Iberische kust, de Middellandse Zee en de Zwarte Zee.
(5)
Begunstigden van het EFMZV, in de zin van artikel 2, punt 10), van Verordening (EU) nr. 1303/2013 van het Europees Parlement en de Raad (11), kunnen, wat het EFMZV betreft, marktdeelnemers in de zin van artikel 4, punt 30), van Verordening (EU) nr. 1380/2013, vissers of organisaties van vissers zijn, tenzij in onderhavige verordening anders wordt bepaald.
(6)
Overeenkomstig de conclusies van de Europese Raad van 17 juni 2010, waarbij de nieuwe strategie van de Unie voor banen en slimme, duurzame en inclusieve groei, gebaseerd op de mededeling van de Commissie van 3 maart 2010 met als titel „Europa 2020 - Een strategie voor slimme, duurzame en inclusieve groei” („Europa 2020-strategie”) is vastgesteld, moeten de Unie en de lidstaten werken aan slimme, duurzame en inclusieve groei en tegelijkertijd de harmonieuze ontwikkeling in de Unie bevorderen. Middelen moeten gericht worden ingezet voor de verwezenlijking van de doelstellingen en streefdoelen van de Europa 2020-strategie, in het bijzonder die welke verband houden met werkgelegenheid, klimaatverandering en duurzaamheid van energie, de armoedebestrijding en sociale insluiting, en voor de verbetering van de doeltreffendheid door resultaatgerichter te werk te gaan. De opname van het GMB in het nieuwe EFMZV draagt eveneens bij tot de voornaamste beleidsdoelstellingen in de Europa 2020-strategie, en is in overeenstemming met de algemene doelstellingen die in het Verdrag betreffende de Europese Unie (VEU) en het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie (VWEU) zijn verankerd, namelijk vergroting van de economische, sociale en territoriale cohesie.
(7)
Om te garanderen dat het EFMZV bijdraagt tot de verwezenlijking van de doelstellingen van het GVB, het GMB en de Europa 2020-strategie, moet worden ingezet op een beperkt aantal prioriteiten, zoals bevordering van een uit milieuoogpunt duurzame en hulpbronefficiënte, innovatieve, concurrerende en op kennis gebaseerde visserij en aquacultuur, bevordering van de uitvoering van het GVB, verbetering van de werkgelegenheid en de territoriale cohesie, bevordering van afzet en verwerking, alsmede bevordering van de uitvoering van het GMB.
(8)
De Unie moet, in alle fasen van de uitvoering van het EFMZV, ernaar streven de ongelijkheden tussen mannen en vrouwen op te heffen en de gelijkheid van mannen en vrouwen te bevorderen, alsmede discriminatie op basis van geslacht, ras of etnische afkomst, godsdienst of overtuiging, handicap, leeftijd of seksuele gerichtheid te voorkomen.
(9)
De overkoepelende doelstelling van het GVB bestaat erin ervoor zorgen dat de visserij- en de aquacultuuractiviteiten bijdragen tot de totstandkoming van een ecologische omgeving die duurzaam op lange termijn is en de noodzakelijke premisse vormt voor economische en sociale ontwikkeling. Andere doelstellingen van het GVB zijn een hogere productiviteit, een billijke levensstandaard in de visserijsector en stabiele markten, en het moet de beschikbaarheid waarborgen van rijkdommen en voorraden die tegen een redelijke prijs beschikbaar zijn voor consumenten.
(10)
Het is van het grootste belang dat milieuoverwegingen beter in aanmerking worden genomen in het GVB, dat moet bijdragen tot de verwezenlijking van de doelstellingen en streefdoelen van het milieubeleid en de Europa 2020-strategie van de Unie. Het GVB heeft ten doel om waar mogelijk in 2015 en uiterlijk in 2020 de levende biologische rijkdommen van de zee zo te exploiteren dat de visbestanden boven een niveau worden gebracht of behouden die de maximale duurzame opbrengst kunnen opleveren. In het kader van het GVB moeten bij de tenuitvoerlegging van het visserijbeheer de voorzorgsbenadering en de ecosysteemgerichte benadering worden gevolgd. Bijgevolg moet het EFMZV bijdragen tot de bescherming van het mariene milieu zoals bedoeld in Richtlijn 2008/56/EG van het Europees Parlement en de Raad (12).
(11)
Met de financiering van de GVB- en de GMB-uitgaven uit één fonds, het EFMZV, wordt tegemoetgekomen aan de noodzaak een en ander te vereenvoudigen en de integratie van deze twee beleidsgebieden te intensiveren. De uitbreiding van het systeem van gedeeld beheer naar verwerking en afzet - met inbegrip van compensatie voor de ultraperifere gebieden en activiteiten op het gebied van controle, gegevensverzameling en -beheer, en naar het GMB - moet bijdragen tot het vereenvoudigingen en verminderen van de administratieve belasting voor de Commissie en de lidstaten, alsook tot een coherentere en doeltreffendere steunverlening.
(12)
De GVB- en de GMB-uitgaven moeten met Uniebegrotingsmiddelen worden gefinancierd uit één fonds, het EFMZV, dat hetzij direct, hetzij gedeeld met de lidstaten wordt beheerd. Met de lidstaten gedeeld beheer moet niet alleen op maatregelen ter ondersteuning van de visserij, de aquacultuur en door de eigen gemeenschap aangestuurde plaatselijke ontwikkeling worden toegepast, maar ook op verwerking en afzet, de compensatie voor de ultraperifere gebieden, activiteiten op het gebied van controle en gegevensverzameling en het GMB. Het directe beheer moet worden toegepast op wetenschappelijk advies, specifieke controle- en handhavingsmaatregelen, vrijwillige bijdragen aan de regionale organisaties voor visserijbeheer, adviesraden, marktonderzoek, concrete acties voor de uitvoering van het GMB en communicatieactiviteiten. Er moet worden gespecificeerd welke concrete acties uit het EFMZV kunnen worden gefinancierd.
(13)
Wat de controle- en handhavingsmaatregelen betreft, moet een onderscheid worden gemaakt tussen de categorie maatregelen die wordt gecofinancierd onder gedeeld beheer, en de categorie maatregelen die wordt gecofinancierd onder direct beheer. Het is van cruciaal belang dat de financiële middelen voor controle en gegevensverzameling onder gedeeld beheer strikt worden afgebakend, en dat tegelijkertijd flexibiliteit tussen die twee categorieën maatregelen mogelijk is.
(14)
Overeenkomstig Verordening (EU) nr. 1380/2013 mag de Unie slechts financiële steun in het kader van het EFMZV verlenen indien de lidstaten en de marktdeelnemers de GVB-voorschriften nakomen. Met deze voorwaarde wordt aangegeven dat de Unie overeenkomstig artikel 3 VWEU de taak heeft om in het algemeen belang in het kader van het gemeenschappelijk visserijbeleid te zorgen voor de instandhouding van de biologische rijkdommen van de zee.
(15)
De verwezenlijking van de GVB-doelstellingen zou op de helling komen te staan indien uit het EFMZV financiële steun van de Unie zou worden betaald aan marktdeelnemers die vooraf niet voldeden aan vereisten betreffende het algemeen belang van de instandhouding van de biologische rijkdommen van de zee. Daarom mogen door marktdeelnemers ingediende aanvragen slechts voor financiering in het kader van het EFMZV in aanmerking komen op voorwaarde dat de betrokken marktdeelnemers gedurende een bepaalde periode vóór de indiening van hun steunaanvraag geen ernstige inbreuk hebben gemaakt of een strafbaar feit of fraude hebben gepleegd en niet betrokken zijn geweest bij de exploitatie, het beheer of de eigendom van vissersvaartuigen die zijn opgenomen in de Unielijst van vaartuigen die onwettige, ongereglementeerde en niet-aangegeven visserijactiviteiten verrichten (IOO-vaartuigen) of van vaartuigen die de vlag voerden van landen die als niet-meewerkende derde landen zijn aangemerkt zoals vastgelegd in deze verordening.
(16)
Bovendien moeten de begunstigden, na indiening van de steunaanvraag, aan de subsidiabiliteitsvoorwaarden blijven voldoen gedurende de volledige periode van uitvoering van de concrete actie en gedurende een periode van vijf jaar nadat de laatste betaling aan de betrokken begunstigde is verricht.
(17)
Indien de begunstigde de voorwaarden in verband met subsidiabiliteit en duur niet naleeft, moeten er financiële gevolgen en correcties aan vasthangen. Bij het bepalen van het bedrag van een dergelijke financiële correctie, moet rekening worden gehouden met de aard, de ernst, de duur en de eventuele herhaling van de inbreuk, het strafbaar feit of de fraude door de begunstigde en met het belang van de EFMZV-bijdrage voor de economische activiteit van de begunstigde.
(18)
De verwezenlijking van de GVB-doelstellingen zou tevens worden ondermijnd indien in het kader van het EFMZV financiële steun van de Unie wordt betaald aan lidstaten die niet voldoen aan hun uit de GVB-voorschriften voortvloeiende verplichtingen met betrekking tot het algemeen belang van de instandhouding van de biologische rijkdommen van de zee, zoals gegevensverzameling en uitvoering van de controlevereisten. Niet-naleving van deze verplichtingen door de lidstaten brengt bovendien het gevaar met zich mee dat niet in aanmerking komende aanvragen of niet-subsidiabele concrete acties niet door de lidstaten zouden worden gedetecteerd.
(19)
Om te voorkomen dat niet-subsidiabele betalingen worden verricht en om lidstaten ertoe te stimuleren de GVB-voorschriften na te leven, moet het mogelijk zijn om bij wijze van voorzorgsmaatregel telkens voor een beperkte periode en voor een beperkt toepassingsgebied betalingen te onderbreken of te schorsen. Financiële correcties met specifieke en onherroepelijke consequenties moeten slechts worden toegepast op uitgaven die verband houden met de gevallen waarin de voorschriften niet zijn nageleefd.
(20)
Om ervoor te zorgen dat de tenuitvoerlegging van de fondsen voor steunverlening in het kader van het cohesiebeleid, namelijk het Europees Fonds voor regionale ontwikkeling (EFRO), het Europees Sociaal Fonds (ESF) en het Cohesiefonds (CF), beter wordt gecoördineerd en geharmoniseerd met de fondsen voor plattelandsontwikkeling en voor de maritieme en visserijsector, namelijk respectievelijk het Europees Landbouwfonds voor plattelandsontwikkeling (Elfpo) en het EFMZV, zijn gemeenschappelijke bepalingen voor al die fondsen (de „ESI-fondsen”) vastgesteld bij Verordening (EU) nr. 1303/2013. Naast de in Verordening (EU) nr. 1303/2013 vastgestelde bepalingen, bevat de onderhavige verordening, vanwege de bijzondere kenmerken van de sectoren GVB en GMB, specifieke, aanvullende bepalingen.
(21)
Rekening houdend met de omvang van de respectieve administraties van de lidstaten en het totaalbedrag van de aan het operationele programma toegewezen overheidsuitgaven, moet het evenredigheidsbeginsel gedurende de gehele programmeringsperiode op het operationele programma worden toegepast.
(22)
De Commissie moet op basis van objectieve en transparante criteria de jaarlijks beschikbare vastleggingskredieten voor elke lidstaat vaststellen. Onder die criteria moeten onder meer worden verstaan: indicatoren aan de hand waarvan de omvang van de visserijtakken en de aquacultuursector wordt gemeten, de reikwijdte van de verantwoordelijkheden inzake controle en gegevensverzameling, de historische toewijzingen overeenkomstig Verordening (EG) nr. 1198/2006 en de historische besteding overeenkomstig Verordening (EG) nr. 861/2006.
(23)
In het kader van het GVB is het van het grootste belang dat vooraf aan bepaalde specifieke voorwaarden wordt voldaan, in het bijzonder wat betreft de indiening van een verslag over vangstcapaciteit en van een meerjarig nationaal strategisch aquacultuurplan en het bewijs dat de nodige administratieve capaciteit voorhanden is om enerzijds te voldoen aan de vereisten inzake de verstrekking van gegevens voor het visserijbeheer en om anderzijds de tenuitvoerlegging van een controle-, inspectie- en handhavingssysteem van de Unie af te dwingen.
(24)
Overeenkomstig de nagestreefde vereenvoudiging moeten alle activiteiten in het kader van het EFMZV die onder het gedeelde beheer vallen, met inbegrip van controles en gegevensverzameling, in één operationeel programma per lidstaat worden opgenomen overeenkomstig de nationale structuur van de betrokken lidstaat. De programmeringsperiode moet de periode van 1 januari 2014 tot en met 31 december 2020 bestrijken. Bij de voorbereiding van het ene operationeel programma, moeten lidstaten ervoor zorgen dat de inhoud en de omvang van hun operationeel programma de nagestreefde vereenvoudiging weergeven. In elk programma moet een strategie worden vastgesteld aan de hand waarvan de streefdoelen ten aanzien van de Unieprioriteiten in het kader van het EFMZV moeten worden bereikt, en moet een samenstel van maatregelen worden voorzien. De programmering moet in overeenstemming zijn met die Unieprioriteiten en moet tegelijkertijd afgestemd zijn op de nationale context, en moet een aanvulling vormen op andere Uniebeleidsgebieden, in het bijzonder de plattelandsontwikkeling en de cohesie.
(25)
Om de kleinschalige kustvisserij te bevorderen moeten lidstaten met een aanzienlijk segment kleinschalige kustvisserij bij hun operationele programma’s een actieplan voor de ontwikkeling, het concurrentievermogen en de duurzaamheid van de kleinschalige kustvisserij voegen.
(26)
Om tijdens de tenuitvoerlegging van het EFMZV bij te dragen tot de nagestreefde vereenvoudiging en om de controlekosten en het foutenpercentage te reduceren, moeten de lidstaten zo veel mogelijk gebruikmaken van de mogelijkheid om gebruik te maken van vereenvoudigde vormen van subsidies zoals voorzien in Verordening (EU) nr. 1303/2013.
(27)
Met het oog op de handhaving van de controleverplichtingen in het kader van het GVB moeten de lidstaten het gedeelte van het operationele programma dat betrekking heeft op controle, opstellen overeenkomstig de Unieprioriteiten die de Commissie voor dat beleidsgebied heeft vastgesteld. Om het operationele programma te kunnen aanpassen aan de evoluerende behoeften op het gebied van controle en handhaving, dient het controlegerelateerde gedeelte van het operationele programma regelmatig te worden herzien in het licht van veranderingen in de prioriteiten van de Unie op het gebied van het controle- en handhavingsbeleid in het kader van het GVB. Die wijzigingen moeten door de Commissie worden goedgekeurd. Om flexibiliteit in de programmering van activiteiten op het gebied van controle te behouden, moet het controlegerelateerde gedeelte van het operationele programma kunnen worden herzien aan de hand van een vereenvoudigde procedure.
(28)
De lidstaten moeten het gedeelte van het operationele programma dat betrekking heeft op gegevensverzameling, opstellen overeenkomstig het meerjarenprogramma van de Unie als bedoeld in Verordening (EG) nr. 199/2008 van de Raad (13). Om zich aan te passen aan de specifieke behoeften op het gebied van gegevensverzameling moeten de lidstaten een werkprogramma overeenkomstig die verordening opstellen, dat door de Commissie moet worden goedgekeurd.
(29)
Met uitzondering van technische bijstand door de Commissie, moeten de middelen onder direct beheer vooraf per doelstelling met een flexibiliteitsmarge van 5 % worden bepaald en onder jaarlijkse werkprogramma’s vallen.
(30)
Om het concurrentievermogen en de economische prestaties van de visserijsector te verbeteren, is het van essentieel belang investeringen in innovatie te bevorderen en daaraan steun te verlenen. Teneinde een grotere deelname te bevorderen, moet de procedure voor het aanvragen van steun voor innovatie worden vereenvoudigd.
(31)
Ook investeringen in menselijk kapitaal zijn onmisbaar om het concurrentievermogen en de economische prestaties van de visserij- en de maritieme sector te verbeteren. Hiertoe moet uit het EFMZV steun worden verleend voor adviesdiensten, samenwerking tussen wetenschappers en vissers, beroepsopleiding, een leven lang leren, met als doel kennisverspreiding te verbeteren, de prestaties en het concurrentievermogen van de marktdeelnemers globaal te verbeteren en de sociale dialoog te bevorderen. Bij wijze van erkenning van hun rol in de vissersgemeenschappen moet, onder bepaalde voorwaarden, ook aan echtgenotes en levenspartners van zelfstandige vissers steun worden verleend voor beroepsopleiding, een leven lang leren, kennisverspreiding en netwerkactiviteiten die aan hun ontwikkeling op professioneel gebied bijdragen.
(32)
Teneinde hulp te kunnen bieden aan jongeren die gedurende een periode van aanhoudende financiële crisis problemen ondervinden bij de toegang tot de arbeidsmarkt in de visserijsector, moet uit het EFMZV steun worden verleend voor stageprogramma’s en cursussen betreffende duurzame visserijpraktijken en de instandhouding van de biologische rijkdommen van de zee.
(33)
Gezien de cruciale rol van kleinschalige kustvissers in de kustgemeenschappen en gezien de mogelijkheden die diversifiëring voor deze vissers meebrengt, moet het EFMZV steun verlenen voor investeringen die bijdragen tot de diversifiëring van het inkomen van vissers door middel van de ontwikkeling van aanvullende activiteiten, waaronder investeringen aan boord, hengeltoerisme, restaurants, visserijgebonden milieudiensten en educatieve activiteiten in verband met visserij.
(34)
Het is voor jonge vissers een financiële uitdaging om nieuwe economische activiteiten in de visserijsector te creëren en te ontwikkelen en daaraan zou aandacht moeten worden geschonken bij het toekennen en bestemmen van middelen in het kader van het EFMZV. Dergelijke ontwikkeling is van wezenlijk belang voor het concurrentievermogen van de visserijsector in de Unie. Er moet derhalve steun komen om jonge vissers die aan hun visserijactiviteiten beginnen, te helpen zich te vestigen. Om de levensvatbaarheid van nieuwe economische activiteiten die in het kader van het EFMZV worden gesteund, te garanderen moet voor het krijgen van steun de voorwaarde worden gesteld dat de nodige vaardigheden en kennis worden opgedaan. Steun voor het beginnen van een bedrijf moet niet verder gaan dan een bijdrage aan de aanschaf van het eerste vissersvaartuig.
(35)
Met het oog op de behoeften op het gebied van gezondheid en veiligheid aan boord moet uit het EFMZV-steun worden verleend voor investeringen in veiligheid, arbeidsomstandigheden, gezondheid en hygiëne aan boord, mits de investeringen waarvoor steun wordt verleend verder gaan dan de vereisten op grond van Unierecht of nationaal recht.
(36)
Er moeten regels worden vastgesteld voor het toekennen van toelagen en financiële compensatie aan vissers en eigenaren van vissersvaartuigen in geval van tijdelijke stopzetting van de visserijactiviteiten, indien een dergelijke stopzetting het rechtstreekse gevolg is van bepaalde instandhoudingsmaatregelen, de vaststelling en toewijzing van vangstmogelijkheden niet inbegrepen, voorzien is in bepaalde uniale of nationale visserijbeheerplannen, of voortvloeit uit de niet-verlenging van partnerschapsovereenkomsten inzake duurzame visserij of protocollen daarbij. Dergelijke regels moeten ook worden vastgesteld in gevallen van definitieve stopzetting van visserijactiviteiten.
(37)
Het moet onder bepaalde voorwaarden voor het EFMZV mogelijk zijn om bij te dragen tot onderlinge fondsen die financiële compensatie verlenen aan vissers voor economische verliezen ten gevolge van ongunstige weersomstandigheden, een milieuongeval of bergingskosten.
(38)
Teneinde visserijactiviteiten aan vangstmogelijkheden aan te passen, moet het voor het EFMZV mogelijk zijn steun te verlenen voor het ontwerp, de uitwerking, de monitoring, de evaluatie en het beheer van systemen voor het toewijzen van vangstmogelijkheden.
(39)
Het is van het grootste belang milieuoverwegingen in het EFMZV te integreren en de uitvoering van instandhoudingsmaatregelen in het kader van het GVB te steunen, met dien verstande dat hierbij rekening wordt gehouden met de uiteenlopende kenmerken van Uniewateren. Daartoe dient absoluut een geregionaliseerde benadering van instandhoudingsmaatregelen te worden ontwikkeld.
(40)
Uit het EFMZV moet evenzo steun kunnen worden verleend om de impact van de visserij op het mariene milieu te reduceren, in het bijzonder door eco-innovatie en selectiever vistuig en selectievere apparatuur te bevorderen en door maatregelen te nemen om de mariene biodiversiteit en de mariene ecosystemen, samen met de diensten die deze verlenen, te beschermen en in stand te houden overeenkomstig de „EU-biodiversiteitsstrategie tot 2020”.
(41)
Overeenkomstig het kerndoel van de Europa 2020-strategie in verband met de mitigatie van klimaatverandering en energie-efficiëntie, moet het voor het EFMZV mogelijk zijn steun te verlenen voor investeringen aan boord en energieaudits.
(42)
Om de gevolgen van de klimaatverandering te matigen en de energie-efficiëntie van vissersvaartuigen te verbeteren, moet het mogelijk zijn steun te verlenen voor de modernisering en vervanging van hoofd- of hulpmotoren, mits marktdeelnemers die in de kleinschalige kustvisserij actief zijn, in de selectieprocedure voorrang krijgen teneinde hun toegang tot financiering te bevorderen, en mits grotere vaartuigen aan de vermindering van het motorvermogen bijdragen.
(43)
Om de duurzaamheidsdoelstelling van de hervorming van het GVB niet in het gedrang te brengen, moet het bedrag aan financiële steun dat aan vlootmaatregelen zoals tijdelijke en definitieve stopzetting van activiteiten of vervanging van motoren kan worden besteed, worden geplafonneerd, en moet de tijdspanne gedurende welke dergelijke financiële steun voor definitieve stopzetting kan worden verleend, worden beperkt.
(44)
Overeenkomstig het teruggooiverbod dat in het kader van het GVB is ingevoerd, moet uit het EFMZV steun worden verleend voor investeringen aan boord die ten doel hebben ongewenst vangsten optimaal te gebruiken en de onvoldoende gebruikte delen van de gevangen vis te benutten. Aangezien de rijkdommen schaars zijn en de waarde van de gevangen vis moet worden gemaximaliseerd, moet uit het EFMZV ook steun worden verleend voor investeringen aan boord die tot doel hebben commerciële waarde toe te voegen aan de gevangen vis.
(45)
Het belang van vissershavens, aanlandingsplaatsen en beschuttingsplaatsen indachtig, moet uit het EFMZV steun worden verleend voor ter zake relevante investeringen die in het bijzonder de verbetering van de energie-efficiëntie, de milieubescherming, de kwaliteit van de aangelande producten, de veiligheid en de arbeidsomstandigheden tot doel hebben.
(46)
Het is van essentieel belang voor de Unie dat een duurzaam evenwicht tussen de beschikbare zoetwaterrijkdommen en de exploitatie daarvan wordt bereikt. Daarom moeten, met inachtneming van de gevolgen voor het milieu en de noodzaak de economische rendabiliteit van die sectoren op peil te houden, adequate bepalingen ter ondersteuning van de binnenvisserij worden vastgesteld.
(47)
Overeenkomstig de mededeling van de Commissie van 19 september 2002 aan de Raad en het Europees Parlement, getiteld „Een strategie voor de duurzame ontwikkeling van de Europese aquacultuur” en de mededeling van de Commissie van 29 april 2013 aan het Europees Parlement, de Raad, het Europees Economisch en Sociaal Comité en het Comité van de Regio’s, getiteld „Strategische richtsnoeren voor duurzame ontwikkeling van de Europese aquacultuur”, de GVB-doelstellingen en de Europa 2020-strategie, moet uit het EFMZV steun worden verleend voor de ecologisch, economisch en sociaal duurzame ontwikkeling van de aquacultuursector.
(48)
Gezien de impact die gekweekte dieren die uit aquacultuurlocaties ontsnappen, op wilde mariene populaties kunnen hebben, mag het EFMZV het kweken van genetisch gewijzigde organismen niet stimuleren.
(49)
De aquacultuur draagt bij tot de groei en de werkgelegenheid in kust- en plattelandsgebieden. Daarom is het van essentieel belang dat het EFMZV toegankelijk is voor aquacultuurondernemingen, in het bijzonder middelgrote en kleine bedrijven, en nieuwe aquacultuurexploitanten helpt aantrekken. Om het concurrentievermogen en de economische prestaties van de aquacultuursector te verbeteren, is het van essentieel belang innovatie en ondernemerschap te bevorderen. Daarom moet uit het EFMZV steun kunnen worden verleend voor innovatieve concrete acties, de bedrijfsontwikkeling van aquacultuurondernemingen in het algemeen, waaronder de non-food en de offshore aquacultuur, en aanvullende activiteiten zoals hengeltoerisme, aquacultuurgebonden milieudiensten of educatieve activiteiten.
(50)
Ook investeringen in menselijk kapitaal zijn onmisbaar om het concurrentievermogen en de economische prestaties van de aquacultuursector te verbeteren. Hiertoe moet uit het EFMZV steun kunnen worden verleend voor een leven lang leren en netwerkvorming, ter bevordering van kennisverspreiding, en voor adviesdiensten die de prestaties en het concurrentievermogen van de marktdeelnemers globaal moeten helpen verbeteren.
(51)
Om bij te dragen tot de ontwikkeling van de aquacultuurlocaties en de aquacultuurinfrastructuur, moet het voor het EFMZV mogelijk zijn steun te verlenen aan nationale en regionale autoriteiten bij hun strategische keuzes, in het bijzonder betreffende het afbakenen en in kaart brengen van gebieden die het meest geschikt zijn voor de ontwikkeling van aquacultuur.
(52)
Om ecologisch, sociaal en economisch duurzame aquacultuur te bevorderen, moet uit het EFMZV steun kunnen worden verleend voor zeer milieuvriendelijke aquacultuuractiviteiten, voor de invoering van ecobeheer in aquacultuurbedrijven, voor het gebruik van auditregelingen en voor de omschakeling naar biologische aquacultuur. Evenzo moet uit het EFMZV steun worden toegekend voor aquacultuur die bijzondere milieudiensten verleent.
(53)
Het belang van de consumentenbescherming indachtig, moet het EFMZV aan de aquacultuurexploitanten adequate steun kunnen verlenen om door de aquacultuurteelt veroorzaakte risico’s voor de gezondheid van mens en dier te voorkomen of te reduceren.
(54)
Gezien het risico dat aan investeringen in aquacultuuractiviteiten verbonden is, moet het EFMZV de positie van de bedrijven kunnen bevorderen door bij te dragen aan een aquacultuurbestandsverzekering, en zo het inkomen van de producenten te beschermen tegen abnormale productieverliezen die in het bijzonder terug te voeren zijn op natuurrampen, ongunstige weersomstandigheden, plotse veranderingen in de waterkwaliteit, ziekten of plagen en de vernieling van productievoorzieningen.
(55)
Aangezien de vanuit de gemeenschap geleide benadering van plaatselijke ontwikkeling al een aantal jaar nuttig is gebleken om, met inachtneming van de multisectorale behoeften voor endogene ontwikkeling, de ontwikkeling van visserij- en aquacultuurgebieden en plattelandsgebieden te bevorderen, moet de ter zake relevante steunverlening worden voortgezet en geïntensiveerd.
(56)
In de visserij- en aquacultuursector moeten in het kader van de vanuit de gemeenschap geleide plaatselijke ontwikkeling innovatieve benaderingen voor het creëren van groei en banen worden gestimuleerd, in het bijzonder door waarde aan visserijproducten toe te voegen en de plaatselijke economie te diversifiëren naar nieuwe economische activiteiten, met inbegrip van de bedrijvigheid die samenhangt met „blauwe groei” en met maritieme sectoren die zich niet met de visserij zelf bezighouden.
(57)
De duurzame ontwikkeling van de visserij- en aquacultuursector moet bijdragen tot de doelstellingen van de Europa 2020-strategie inzake sociale inclusie en armoedebestrijding, het scheppen van banen, en innovatie op plaatselijk niveau. Het dient tevens bij te dragen tot de verwezenlijking van de doelstelling van territoriale cohesie, de belangrijkste in het VWEU verankerde prioriteit.
(58)
De vanuit de gemeenschap geleide ontwikkeling moet ten uitvoer worden gelegd middels een van onderop gestuurde benadering, meer bepaald in de vorm van plaatselijke partnerschappen die zijn samengesteld uit vertegenwoordigers van de publieke sector, de particuliere sector en het maatschappelijk middenveld, en die de lokale samenleving correct weerspiegelen. Die lokale actoren zijn het best geplaatst om multisectorale vanuit de gemeenschap geleide plaatselijke ontwikkelingsstrategieën die tegemoet komen aan de behoeften van het plaatselijke visserijgebied, op te stellen en ten uitvoer te leggen. Er moet op worden toegezien dat geen enkele belangengroep meer dan 49 % van de stemrechten in de besluitvormingsorganen van plaatselijke actiegroepen visserij (Fisheries local action groups, FLAG’s) in handen heeft.
(59)
Netwerkvorming tussen de plaatselijke partnerschappen is een wezenlijk kenmerk van die benadering. Samenwerking tussen plaatselijke partnerschappen is derhalve een belangrijk ontwikkelingsinstrument dat in het kader van het EFMZV gesteund moet worden.
(60)
De steunverlening aan visserijgebieden in het kader van het EFMZV moet worden gecoördineerd met de steun voor plaatselijke ontwikkeling in het kader van andere Uniefondsen, en moet betrekking hebben op alle aspecten van de voorbereiding en uitvoering van vanuit de gemeenschap geleide plaatselijke ontwikkelingsstrategieën en concrete acties van FLAG’s, en op de kosten die gepaard gaan met de stimulering van de plaatselijke gebieden en met de werking van de plaatselijke partnerschappen.
(61)
Om de rendabiliteit van de visserij en de aquacultuur in een zeer concurrerende markt te garanderen, moeten bepalingen worden vastgesteld voor de verlening van steun voor de tenuitvoerlegging van Verordening (EU) nr. 1379/2013 van het Europees Parlement en de Raad (14) inzake de gemeenschappelijke marktordening voor visserij- en aquacultuurproducten en voor de afzet- en verwerkingsactiviteiten die de marktdeelnemers verrichten om de waarde van de visserij- en de aquacultuurproducten te maximaliseren. Bijzondere aandacht moet uitgaan naar de bevordering van concrete acties die de integratie van productie-, verwerkings- en afzetactiviteiten in de bevoorradingsketen ten doel hebben, of die bestaan uit innovatieve procedures of methoden. Producentenorganisaties en unies van producentenorganisaties moeten prioritair steun ontvangen. In het geval van productie- en afzetprogramma’s moeten enkel dergelijke organisaties en unies in aanmerking komen voor steun. Met het oog op de aanpassing aan het teruggooiverbod moet uit het EFMZV ook steun worden verleend voor de verwerking van ongewenste vangsten.
(62)
Verordening (EU) nr. 1379/2013 voorziet in een mechanisme voor de opslag van visserijproducten voor menselijke consumptie teneinde de marktstabiliteit te bevorderen. Met het oog op een overgang van marktinterventiemechanismen naar een nieuwe nadruk op de programmering en het beheer van productie- en afzetactiviteiten, moet enige uit het EFMZV verleende steun uiterlijk 31 december 2018 verstrijken.
(63)
Aangezien kleinschalige kustvissers steeds meer concurrentie ondervinden, moet het EFMZV steun kunnen verlenen voor ondernemingsinitiatieven die dergelijke vissers ontplooien om waarde aan de door hen gevangen vis toe te voegen, in het bijzonder door dergelijke vis zelf te verwerken of rechtstreeks af te zetten.
(64)
Aangezien de visserijactiviteiten in de ultraperifere gebieden van de Europese Unie onder druk staan, in het bijzonder als gevolg van het afgelegen karakter van die gebieden en de specifieke weersomstandigheden, moet het voor het EFMZV mogelijk zijn de in artikel 349 VWEU bedoelde bijzondere beperkingen van dergelijke gebieden mee te nemen.
(65)
Met het oog op handhaving van de concurrentiepositie van bepaalde visserij- en aquacultuurproducten uit de ultraperifere gebieden van het Unie ten opzichte van die van soortgelijke producten uit andere gebieden van de Unie, heeft de Unie in 1992 maatregelen ingevoerd om de extra kosten die de visserijsector in dit verband maakt, te vergoeden. De maatregelen voor de periode 2007-2013 zijn vastgesteld bij Verordening (EG) nr. 791/2007. Ter compensatie van de extra kosten voor de afzet van voor het vissen, het kweken, de verwerking en de afzet van bepaalde visserij- en aquacultuurproducten uit de ultraperifere gebieden van de Unie, dient deze steunverlening met ingang van 1 januari 2014 te worden voortgezet, zodat de compensatie bijdraagt tot de instandhouding van de economische levensvatbaarheid van marktdeelnemers uit die gebieden.
(66)
Gezien de uiteenlopende afzetomstandigheden in de ultraperifere gebieden en de schommelingen in de vangsten en de visbestanden en in de vraag op de markten, dient het aan de betrokken lidstaten te worden overgelaten om, binnen de grenzen van de totale toewijzing per lidstaat, de voor compensatie in aanmerking komende visserijproducten, de respectieve maximumhoeveelheden en de compensatiebedragen vast te stellen.
(67)
De lidstaten dient te worden toegestaan om, binnen de totale toewijzing per lidstaat, de lijst en de hoeveelheden van de betrokken visserijproducten en het compensatiebedrag te differentiëren. Ook dient de lidstaten te worden toegestaan hun compensatieplannen aan te passen als veranderende omstandigheden dat rechtvaardigen.
(68)
De lidstaten moeten het compensatiebedrag vaststellen op een niveau dat een passende compensatie mogelijk maakt van de extra kosten die het gevolg zijn van de bijzondere beperkingen van de ultraperifere gebieden. Om overcompensatie te voorkomen, dient dat bedrag in verhouding te staan tot de extra kosten die middels steun worden gecompenseerd Daartoe moet ook rekening worden gehouden met andere soorten van overheidsmaatregelen die van invloed zijn op de hoogte van de extra kosten.
(69)
Het is van het grootste belang dat de lidstaten en de marktdeelnemers over de nodige middelen beschikken om een hoog controleniveau te garanderen en de controles bijgevolg niet alleen garant staan voor de naleving van het GVB, maar ook zorgen voor de duurzame exploitatie van de levende aquatische rijkdommen. Daarom moet het voor het EFMZV mogelijk zijn lidstaten en marktdeelnemers te ondersteunen overeenkomstig Verordening (EG) nr. 1224/2009 van de Raad (15). Deze steun moet een nalevingscultuur creëren en bijdragen tot duurzame groei.
(70)
De steun die op basis van Verordening (EG) nr. 861/2006 aan de lidstaten wordt verleend voor uitgaven die gepaard gaan met de tenuitvoerlegging van het controlesysteem van de Unie, moet worden verhoogd in het kader van het EFMZV overeenkomstig de keuze voor de toepassing van het beleid via één fonds.
(71)
Overeenkomstig de doelstellingen van het controle- en handhavingsbeleid van de Unie is het passend om vast te stellen hoeveel tijd patrouillevaartuigen, -vliegtuigen en -helikopters minimaal aan visserijcontrole moeten besteden en dit minimum als grondslag voor steunverlening in het kader van het EFMZV te gebruiken.
(72)
Gezien het belang van samenwerking tussen de lidstaten op het gebied van controle moet hiervoor steun uit het EFMZV kunnen worden verleend.
(73)
Er moeten bepalingen worden vastgesteld inzake steunverlening voor de verzameling, het beheer en het gebruik van visserijgegevens conform het meerjarenprogramma van de Unie, in het bijzonder ter ondersteuning van nationale programma’s en het beheer en gebruik van gegevens voor wetenschappelijke analyse en de tenuitvoerlegging van het GVB. De steun die op basis van Verordening (EG) nr. 861/2006 aan de lidstaten wordt verleend voor uitgaven die gepaard gaan met de verzameling, het beheer en het gebruik van visserijgegevens, moet worden voortgezet in het kader van het EFMZV overeenkomstig de keuze voor de toepassing van het beleid via één fonds.
(74)
Goede en doeltreffende besluitvorming op het gebied van visserijbeheer in het kader van het GVB moet worden ondersteund met onderzoeks- en samenwerkingsactiviteiten, met de verstrekking van wetenschappelijke en sociaaleconomische adviezen en met adviezen die nodig zijn voor de tenuitvoerlegging en de ontwikkeling van het GVB, ook in biogeografisch gevoelige gebieden.
(75)
Het is tevens noodzakelijk steun te verlenen voor samenwerking tussen de lidstaten en, in voorkomend geval, met derde landen wanneer gegevens worden verzameld over hetzelfde zeegebied, en voor samenwerking met de relevante internationale wetenschappelijke organisaties.
(76)
Het GMB heeft tot doel om, overeenkomstig de mededeling van de Commissie van 10 oktober 2007 aan het Europees Parlement, de Raad, het Europees Sociaal en Economisch Comité en het Comité van de Regio’s, getiteld „Een geïntegreerd maritiem beleid voor de Europese Unie”, het duurzame gebruik van zeeën en oceanen te ondersteunen en te komen tot een gecoördineerde, coherente en transparante besluitvorming over de beleidsgebieden die gevolgen hebben voor zeeën, oceanen, eilanden, kustgebieden, ultraperifere gebieden en maritieme sectoren.
(77)
Aanhoudende financiële ondersteuning is nodig om het GMB van de Unie uit te voeren en verder te ontwikkelen, zoals weergegeven in Verordening (EU) nr. 1255/2011, in de conclusies van de Raad, in de resoluties van het Europees Parlement en in de adviezen van het Comité van de Regio’s. De ontwikkeling van maritieme aangelegenheden door middel van financiële ondersteuning voor de maatregelen onder het GMB zal naar verwachting een aanzienlijk effect hebben op de economische, sociale en territoriale cohesie.
(78)
Uit het EFMZV moet steun worden verleend voor de bevordering van geïntegreerd maritiem bestuur op alle niveaus, in het bijzonder via de uitwisseling van beste praktijken en de verdere ontwikkeling en tenuitvoerlegging van zeegebiedstrategieën. Beoogd wordt om met die strategieën een geïntegreerd kader op te zetten om problemen die de Europese zeegebieden gemeenschappelijk hebben, aan te pakken en de samenwerking tussen belanghebbende partijen te versterken met als doel het gebruik van de financiële instrumenten en fondsen van de Unie te optimaliseren en bij te dragen tot de economische, sociale en territoriale cohesie van de Unie. In dat verband kunnen de maatregelen en mechanismen ter verbetering van de samenwerking tussen de lidstaten grensoverschrijdende en sectoroverschrijdende samenwerking tussen maritieme sectoren omvatten, bijvoorbeeld activiteiten in het kader van het European Coastguard Functions Forum, ter bevordering van de uitwisseling van ervaringen en beste praktijken teneinde in het kader van het bestaande toepasselijke Unierecht doeltreffendheid en samenhang te verwezenlijken.
(79)
Het EFMZV moet steun verlenen voor de verdere ontwikkeling van instrumenten om synergieën te creëren tussen initiatieven die in verschillende sectoren worden genomen en betrekking hebben op zeeën, oceanen en kusten. Dit geldt voor de geïntegreerde maritieme bewaking (Integrated Maritime Surveillance, IMS), die erop gericht is het maritieme situationele bewustzijn te verbeteren dankzij een intensievere en beveiligde uitwisseling van gegevens tussen de sectoren. Concrete acties op het gebied van maritieme bewaking die onder titel V van het derde deel van het VWEU vallen, mogen echter niet uit het EFMZV worden gefinancierd.
(80)
Om de informatiesystemen die door die sectoren worden gebruikt, met elkaar te verbinden, zal waarschijnlijk gebruik moeten worden gemaakt van de financieringsmechanismen van deze sectoren, en dit op een manier die coherent is en in overeenstemming met het VWEU. Maritieme ruimtelijke ordening en geïntegreerd beheer van kustgebieden zijn onmisbare instrumenten om de mariene gebieden en de kustgebieden duurzaam te ontwikkelen en dragen beide bij tot de verwezenlijking van de doelstellingen van ecosysteemgericht beheer en tot de ontwikkeling van verbindingen tussen land en zee. Die instrumenten zijn tevens belangrijk om de verschillende manieren waarop onze kusten, zeeën en oceanen worden gebruikt, zo te beheren dat duurzame economische ontwikkeling mogelijk wordt en grensoverschrijdende investeringen worden gestimuleerd; in het kader van de tenuitvoerlegging van de Richtlijn 2008/56/EG mariene strategie zullen de grenzen van de duurzaamheid van menselijke activiteiten die een impact hebben op het mariene milieu nader worden omschreven. Voorts moet de kennis over de mariene wereld worden verbeterd en moet innovatie worden gestimuleerd door het verzamelen, het gratis delen, het hergebruiken en het verspreiden van gegevens over de toestand van zeeën en oceanen te vergemakkelijken.
(81)
Het EFMZV moet steun verlenen voor duurzame economische groei, werkgelegenheid, innovatie en concurrentievermogen in de maritieme sectoren en kustgebieden. Het is van bijzonder belang dat wordt nagegaan welke regelgevingsvoorschriften en lacunes op het gebied van vaardigheden de groei in opkomende en toekomstgerichte maritieme sectoren belemmeren en welke concrete acties ter bevordering van investeringen in technologische innovatie nodig zijn om het economische potentieel van mariene en maritieme applicaties te versterken.
(82)
Het EFMZV moet complementair zijn aan, en coherent zijn met, de bestaande en toekomstige financiële instrumenten die door de Unie en, op nationaal en subnationaal niveau, door de lidstaten ter beschikking worden gesteld om, met inachtneming van de prioritering en de voortgang van nationale en plaatselijke projecten, de duurzame economische. sociale en territoriale ontwikkeling, de bescherming en het duurzame gebruik van zeeën, oceanen en kusten te bevorderen en bij te dragen tot een doeltreffender samenwerking tussen de lidstaten en hun kust-, eiland- en ultraperifere gebieden. Het EFMZV moet afgestemd worden op andere Uniebeleidsinstrumenten met een maritieme dimensie, in het bijzonder het EFRO, het CF en het ESF, alsmede het bij Verordening (EU) nr. 1291/2013 van het Europees Parlement en de Raad (16) vastgestelde Horizon 2020-programma.
(83)
Om de doelstellingen van het GVB op mondiaal niveau te bereiken, speelt de Unie een actieve rol in de werkzaamheden van internationale organisaties. Het is daarom van wezenlijk belang dat de Unie bijdraagt tot de activiteiten van dergelijke organisaties, die helpen ervoor te zorgen dat de visbestanden zowel op volle zee als in wateren van derde landen in stand worden gehouden en duurzaam worden geëxploiteerd. De steun die op grond van Verordening (EG) nr. 861/2006 aan internationale organisaties wordt verleend, moet worden voortgezet in het kader van het EFMZV overeenkomstig de keuze voor de toepassing van het beleid via één fonds.
(84)
Om het bestuur in het kader van het GVB te verbeteren en te zorgen voor een doeltreffende werking van de adviesraden, is het van essentieel belang dat de adviesraden voldoende en aanhoudende financiering krijgen om hun adviesrol in het kader van het GVB efficiënt te kunnen vervullen. Overeenkomstig de keuze voor de toepassing van het beleid via één fonds moet de steun die in het kader van het EFMZV aan de adviesraden wordt verleend, in de plaats komen van de steun aan de regionale adviesraden op grond van Verordening (EG) nr. 861/2006.
(85)
Door middel van technische bijstand moet het EFMZV de uitvoering van operationele programma’s vergemakkelijken, onder andere door innovatieve benaderingen en methoden die eenvoudig en doorzichtig kunnen worden uitgevoerd, te bevorderen. Er moet ook technische bijstand worden verleend voor het opzetten van een Europees netwerk van FLAG’s die gericht zijn op capaciteitsopbouw, informatieverspreiding, ervaringsuitwisseling en ondersteuning van de samenwerking tussen plaatselijke partnerschappen.
(86)
Voor een goede werking van het partnerschap en om de steunverlening door de Unie te bevorderen, moet voorzien worden in de ruimst mogelijke voorlichting en publiciteit over steun van de Unie. De voor het beheer van de steun bevoegde autoriteiten zijn ook verantwoordelijk voor dergelijke voorlichtings- en publiciteitsaspecten, en voor het op de hoogte brengen van de Commissie van de ter zake genomen maatregelen.
(87)
Ten aanzien van alle concrete acties die op grond van deze verordening onder zowel gedeeld als direct beheer worden gefinancierd, moeten de financiële belangen van de Unie door middel van een deugdelijke toepassing van de desbetreffende regelgeving worden beschermd en moeten de lidstaten en de Commissie passende controles verrichten.
(88)
Om tegemoet te komen aan de in Verordening (EU) nr. 1380/2013 bedoelde specifieke voorwaarden van het GVB en om de naleving van GVB-voorschriften te bevorderen, moeten voorschriften worden vastgesteld, ter aanvulling van de regels inzake onderbreking van betaling zoals bedoeld in Verordening (EU) nr. 1303/2013. Wanneer een lidstaat of een marktdeelnemer zijn uit het GVB voortvloeiende verplichtingen niet is nagekomen of wanneer de Commissie beschikt over bewijs ter staving van een dergelijke niet-naleving, moet de Commissie de gelegenheid krijgen om bij wijze van voorzorgsmaatregel de betrokken betalingstermijnen te onderbreken.
(89)
Naast de mogelijkheid om de betalingstermijn te onderbreken, moet de Commissie de mogelijkheid krijgen om betalingen die in verband staan met een geval van ernstige niet-naleving door een lidstaat van de GVB-voorschriften, te schorsen teneinde te voorkomen dat betalingen worden verricht voor niet-subsidiabele uitgaven.
(90)
De operationele programma’s moeten gemonitord en geëvalueerd worden met als doel hun kwaliteit te verbeteren en hun resultaten aan te tonen. De Commissie moet een kader voor een systeem inzake gemeenschappelijke monitoring en evaluatie opzetten dat er onder meer voor moeten zorgen dat de relevante gegevens tijdig beschikbaar zijn. In dat verband moet een lijst indicatoren worden opgesteld en moet de impact van het EFMZV-beleid door de Commissie worden beoordeeld aan de hand van specifieke doelstellingen.
(91)
De verantwoordelijkheid voor het monitoren van de tenuitvoerlegging van een operationeel programma moet worden gedeeld tussen de managementautoriteit en een daartoe ingesteld monitoringcomité. Daartoe moeten de respectieve bevoegdheden van de managementautoriteit en van het monitorcomité worden gespecificeerd. Voor het monitoren van een operationeel programma moet onder meer een jaarlijks uitvoeringsverslag worden opgesteld, dat aan de Commissie moet worden toegezonden.
(92)
Om de toegankelijkheid en transparantie van de informatie over financieringsmogelijkheden en begunstigden van projecten te verbeteren, moet elke lidstaat beschikken over een speciale website of een speciaal webportaal met informatie over het operationeel programma, waaronder lijsten van in het kader van het operationele programma ondersteunde concrete acties. De desbetreffende websites van alle lidstaten moeten ook toegankelijk zijn via één officiële website van de Unie om de burgers van verschillende lidstaten gemakkelijker toegang te geven tot informatie die door de lidstaten gepubliceerd werd. Deze informatie moet redelijk, duidelijk en concreet zijn om het publiek in het algemeen en de belastingbetaler in de Unie in het bijzonder een idee te geven van de manier waarop de Uniefinanciering in het kader van het EFMZV wordt besteed. Een ander doel van de bekendmaking van ter zake relevante gegevens bestaat erin meer ruchtbaarheid te geven aan het feit dat EU-financiering kan worden aangevraagd. Onverminderd de toepassing van Richtlijn 95/46/EG van het Europees Parlement en de Raad (17), kan een dergelijke bekendmaking de namen van natuurlijke personen bevatten, overeenkomstig het nationaal recht.
(93)
Teneinde bepaalde niet-essentiële onderdelen van deze verordening aan te vullen en te wijzigen, moet aan de Commissie de bevoegdheid worden overgedragen om overeenkomstig artikel 290 VWEU handelingen vast te stellen ten aanzien van de vaststelling van de periode en de desbetreffende begin- en einddata van de periode in verband met de ontvankelijkheidscriteria voor aanvragen, ten aanzien van de aanpassing van de percentages voor de indicatieve verdeling van middelen over de doelstellingen onder direct beheer, ten aanzien van de bepaling van subsidiabele concrete acties en kosten voor investeringen in verband met hygiëne, gezondheid en veiligheid en investeringen met betrekking tot werkomstandigheden aan boord of in afzonderlijke voorzieningen, ten aanzien van de bepaling van de subsidiabele kosten op grond van concrete acties voor de bescherming en het herstel van de mariene biodiversiteit en ecosystemen in het kader van duurzame visserijactiviteiten, ten aanzien van de vaststelling van subsidiabele kosten voor steun met betrekking tot investeringen in voorzieningen of aan boord om de uitstoot van verontreinigende stoffen of broeikasgassen te reduceren en de energie-efficiëntie van de vissersvaartuigen te verhogen, ten aanzien van de bepaling van de criteria voor de berekening van de bijkomende kosten ten gevolge van de specifieke handicaps van ultraperifere gebieden, ten aanzien van de bepaling van gevallen van niet-naleving door de lidstaten die tot onderbreking van de betalingstermijn of schorsing van betalingen kunnen leiden, ten aanzien van de bepaling van criteria voor het bepalen van de hoogte van de toe te passen financiële correctie en de criteria voor het toepassen van forfaitaire of geëxtrapoleerde financiële correcties, en ten aanzien van de vaststelling van de inhoud en de vorm van het gemeenschappelijk monitoring- en evaluatiesysteem.
(94)
Met het oog op een vlotte overgang van het bij Verordening (EG) nr. 1198/2006 ingestelde systeem naar het bij de onderhavige verordening ingestelde systeem, moet aan de Commissie de bevoegdheid worden gedelegeerd om overeenkomstig artikel 290 VWEU handelingen aan te nemen tot vaststelling van overgangsbepalingen.
(95)
Bij het vaststellen van gedelegeerde handelingen krachtens deze verordening is het van bijzonder belang dat de Commissie bij haar voorbereidende werkzaamheden tot passende raadpleging overgaat, onder meer op deskundigenniveau. De Commissie moet bij de voorbereiding en opstelling van de gedelegeerde handelingen ervoor zorgen dat de desbetreffende documenten tijdig en op gepaste wijze gelijktijdig worden toegezonden aan het Europees Parlement en de Raad.
(96)
Om eenvormige voorwaarden te waarborgen voor de uitvoering van deze verordening, moeten aan de Commissie uitvoeringsbevoegdheden worden toegekend met betrekking tot de jaarlijkse verdeling, per lidstaat, van de totale voor toezeggingen in het kader van het gedeelde beheer beschikbare middelen, met betrekking tot de goedkeuring van de operationele programma’s en de wijzigingen daarvan, met betrekking tot de goedkeuring van de werkprogramma’s voor gegevensverzameling, met betrekking tot de goedkeuring van het jaarlijkse werkprogramma met betrekking tot technische bijstand op initiatief van de Commissie, met betrekking tot de erkenning dat er aanwijzingen zijn van een ernstig geval van niet-naleving van verplichtingen op grond van het GVB, met betrekking tot de erkenning dat een lidstaat zijn verplichtingen in het kader van het GVB niet is nagekomen, met betrekking tot gehele of gedeeltelijke schorsing van de tussentijdse betalingen op grond van het operationele programma en met betrekking tot het verrichten van financiële correcties door de Uniesteun voor een operationeel programma geheel of gedeeltelijk in te trekken. De Commissie dient deze uitvoeringshandelingen vast te stellen zonder toepassing van Verordening (EU) nr. 182/2011 van het Europees Parlement en de Raad (18).
(97)
Om eenvormige voorwaarden te waarborgen voor de uitvoering van deze verordening, moeten aan de Commissie bovendien uitvoeringsbevoegdheden worden toegekend met betrekking tot de presentatie van de elementen van het operationele programma, met betrekking tot voorschriften betreffende procedures, met betrekking tot format en tijdschema’s betreffende de goedkeuring van, en de indiening en goedkeuring van wijzigingen aan operationele programma’s, met betrekking tot het jaarlijkse werkprogramma op grond van de hoofdstukken I en II van titel VI, met betrekking tot de structuur van het compensatieplan voor ultraperifere gebieden, met betrekking tot de toepassing van de verschillende procentpunten van intensiteit van specifieke steun, met betrekking tot het model dat door de lidstaten moet worden gebruikt bij het indienen van financiële gegevens bij de Commissie, met betrekking tot het bepalen van de indicatoren die specifiek zijn voor de prioriteiten van de Unie, met betrekking tot voorschriften inzake de door de lidstaten te versturen informatie en inzake de gegevensvereisten en de synergieën tussen mogelijke gegevensbronnen, met betrekking tot het format en de voorstelling van de jaarlijkse uitvoeringsverslagen, en met betrekking tot de elementen die moeten worden opgenomen in de verslagen met betrekking tot evaluaties vooraf. Die bevoegdheden moeten worden uitgeoefend overeenkomstig Verordening (EU) nr. 182/2011 en de onderzoeksprocedure moet worden toegepast.
(98)
Om eenvormige voorwaarden te waarborgen voor de uitvoering van deze verordening, moeten aan de Commissie daarenboven uitvoeringsbevoegdheden worden toegekend met betrekking tot de aanneming en omschrijving van wijzigingen van de Unieprioriteiten op het gebied van handhaving en controle, tot vaststelling van voorschriften voor de presentatie van de door de managementautoriteiten verstrekte gegevens, met betrekking tot de technische kenmerken van voorlichtings- en publiciteitsmaatregelen voor concrete acties alsmede de instructies over de vormgeving van het embleem en een beschrijving van de genormaliseerde kleuren. Die bevoegdheden moeten worden uitgeoefend overeenkomstig Verordening (EU) nr. 182/2011. Met het oog op een eenvoudigere en snellere procedure moet de raadplegingsprocedure worden toegepast.
(99)
Daar de doelstellingen van deze verordening wegens de structurele problemen met de ontwikkeling van de visserijsector, de aquacultuur en de maritieme sectoren en wegens de beperkte financiële middelen van de lidstaten niet voldoende door de lidstaten kunnen worden verwezenlijkt en derhalve wegens de omvang en de gevolgen van de krachtens de operationele programma’s te financieren concrete acties beter door de Unie kunnen worden verwezenlijkt via meerjarige, op relevante prioriteiten toegespitste steunverlening, kan de Unie overeenkomstig het in artikel 5 VEU neergelegde subsidiariteitsbeginsel, maatregelen nemen. Overeenkomstig het in hetzelfde artikel neergelegde evenredigheidsbeginsel, gaat deze verordening niet verder dan nodig is om deze doelstellingen te verwezenlijken.
(100)
De in de onderhavige verordening ingestelde steunregeling komt in de plaats van de steunregelingen die zijn ingevoerd bij Verordening (EG) nr. 2328/2003, Verordening (EG) nr. 861/2006, Verordening (EG) nr. 1198/2006, Verordening (EG) nr. 791/2007, Verordening (EU) nr. 1255/2011, en artikel 103 van Verordening (EG) nr. 1224/2009. Die verordeningen en die bepaling dienen derhalve met ingang van 1 januari 2014 te worden ingetrokken. Onderhavige verordening mag niettemin geen afbreuk doen aan de voortzetting of wijziging van bijstandsverlening die door de Commissie is goedgekeurd op grond van Verordening (EG) nr. 1198/2006 of aan andere wetgeving die op 31 december 2013 op die bijstandsverlening van toepassing is.
(101)
Het is aangewezen de periode waarin onderhavige verordening van toepassing is, in overeenstemming te brengen met die van Verordening (EU) nr. 1303/2013. Derhalve dient onderhavige verordening van toepassing te zijn met ingang van 1 januari 2014,
HEBBEN DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
TITEL I
ONDERWERP, TOEPASSINGSGEBIED EN DEFINITIES
Artikel 1
Onderwerp
In deze verordening worden financiële maatregelen van de Unie vastgesteld voor de uitvoering van:
a)
het gemeenschappelijk visserijbeleid (GVB);
b)
relevante maatregelen betreffende het zeerecht;
c)
de duurzame ontwikkeling van de visserij- en de aquacultuurgebieden en de binnenvisserij; en
d)
het geïntegreerd maritiem beleid (GMB).
Artikel 2
Geografisch toepassingsgebied
Deze verordening is van toepassing op concrete acties die worden uitgevoerd op het grondgebied van de Unie, tenzij in deze verordening anders is bepaald.
Artikel 3
Definities
1. Voor de toepassing van deze verordening en onverminderd lid 2 van dit artikel gelden de definities van artikel 4 van Verordening (EU) nr. 1380/2013, artikel 5 van Verordening (EU) nr. 1379/2013, artikel 4 van Verordening (EG) nr. 1224/2009 en artikel 2 van Verordening (EU) nr. 1303/2013.
2. Voor de toepassing van deze verordening wordt verstaan onder:
1. „gemeenschappelijke gegevensuitwisselingsstructuur” (CISE - Common information sharing environment): een gedecentraliseerd opgezet netwerk van systemen voor de uitwisseling van informatie tussen gebruikers met als doel hun situationele bewustzijn inzake activiteiten op zee te verbeteren;
2. „sectoroverschrijdende concrete acties”: initiatieven die verschillende sectoren en/of sectorale beleidsgebieden als bedoeld in het VWEU ten goede komen, en die niet hun volledige rendement halen indien ze worden uitgevoerd door middel van maatregelen binnen de grenzen van één bepaald beleidsgebied;
3. „elektronisch registratie- en meldsysteem” (ERS - Electronic recording and reporting system): een systeem voor de elektronische registratie en melding van gegevens als bedoeld in Verordening (EG) nr. 1224/2009;
4. „Europees marien observatie- en datanetwerk”: een netwerk waarin relevante nationale programma’s voor mariene observatie en data worden geïntegreerd tot een gemeenschappelijk en toegankelijk Europees instrument;
5. „visserij- en aquacultuurgebied”: een door de lidstaat als zodanig aangemerkt gebied aan de kust, langs de oevers van een rivier of een meer, of met vijvers of een stroomgebied, met een belangrijke werkgelegenheid in de visserij- of de aquacultuursector, dat uit geografisch, economisch en sociaal oogpunt coherent is;
6. „visser”: een door de lidstaat als zodanig erkend persoon die commerciële visserijactiviteiten uitoefent;
7. „binnenvisserij”: visserijactiviteiten voor commerciële doeleinden in de binnenwateren door vaartuigen of met behulp van andere apparatuur, waaronder die welke voor het vissen op het ijs worden gebruikt;
8. „geïntegreerd beheer van kustgebieden”: strategieën en maatregelen als omschreven in Aanbeveling 2002/413/EG van het Europees Parlement en de Raad (19);
9. „geïntegreerd maritiem bestuur”: het gecoördineerde beheer op Unieniveau van alle sectorale beleidsgebieden die gevolgen hebben voor de zeeën, oceanen en kustgebieden;
10. „geïntegreerd maritiem beleid” (GMB): een beleid van de Unie dat erop gericht is een gecoördineerde en coherente besluitvorming tot stand te brengen teneinde, door middel van een coherent beleid op het gebied van maritieme zaken en door middel van relevante internationale samenwerking, te komen tot een optimale duurzame ontwikkeling, economische groei en sociale cohesie in de lidstaten, in het bijzonder in de kust-, eiland- en ultraperifere gebieden van de Unie en in de maritieme sectoren;
11. „geïntegreerde maritieme bewaking” (IMS - Integrated maritime surveillance): een initiatief van de Unie om de bewaking van de Europese zeeën efficiënter en doeltreffender te maken door middel van sector- en grensoverschrijdende informatie-uitwisseling en samenwerking;
12. „maritieme ruimtelijke ordening”: een proces in het kader waarvan de autoriteiten van de betrokken lidstaat menselijke activiteiten in mariene gebieden analyseren en organiseren om ecologische, economische en sociale doelstellingen te verwezenlijken;
13. „maatregel”: een reeks concrete acties;
14. „kleinschalige kustvisserij”: de visserij door vissersvaartuigen met een lengte over alles van minder dan 12 m die geen gebruikmaken van gesleept vistuig als bedoeld in tabel 3 van bijlage I bij Verordening (EG) nr. 26/2004 (20);
15. „vaartuigen die uitsluitend in de binnenwateren actief zijn”: vaartuigen voor de commerciële visserij in de binnenwateren die niet in het gegevensbestand van de Unie over de vissersvloot zijn opgenomen.
TITEL II
ALGEMEEN KADER
HOOFDSTUK I
Instelling en doelstellingen van het Europees Fonds voor maritieme zaken en visserij
Artikel 4
Instelling
Het Europees Fonds voor maritieme zaken en visserij (EFMZV) wordt ingesteld.
Artikel 5
Doelstellingen
Het EFMZV draagt bij tot de verwezenlijking van de volgende doelstellingen:
a)
bevordering van een concurrerende, ecologisch duurzame, economisch levensvatbare en maatschappelijk verantwoorde visserij en aquacultuur;
b)
bevordering van de uitvoering van het GVB;
c)
bevordering van een evenwichtige en inclusieve territoriale ontwikkeling van de visserij- en de aquacultuurgebieden;
d)
bevordering van de ontwikkeling en de uitvoering van het GMB van de Unie op een manier die complementair is aan het cohesiebeleid en aan het GVB.
Het nastreven van die doelstellingen mag geen vergroting van de vangstcapaciteit tot gevolg hebben.
Artikel 6
Unieprioriteiten
Het EFMZV draagt bij tot de Europa 2020-strategie en tot de uitvoering van het GVB. Het geeft uitvoering aan de onderstaande Unieprioriteiten voor de duurzame ontwikkeling van de visserij en de aquacultuur en daaraan gerelateerde activiteiten, die de toepasselijke thematische doelstellingen, bedoeld in Verordening (EU) nr. 1303/2013, weerspiegelen:
1.
bevordering van een ecologisch duurzame, hulpbronnenefficiënte, innovatieve, concurrerende en op kennis gebaseerde visserij, door de volgende specifieke doelstellingen na te streven:
a)
de beperking van de impact van de visserij op het mariene milieu, met inbegrip van, voor zover mogelijk, het voorkomen en beperken van ongewenste bijvangsten;
b)
de bescherming en herstel van de aquatische biodiversiteit en ecosystemen;
c)
het waarborgen van een evenwicht tussen vangstcapaciteit en beschikbare vangstmogelijkheden;
d)
de bevordering van het concurrentievermogen en de levensvatbaarheid van ondernemingen in de visserijsector, ook in de kleinschalige kustvisserij, en de verbetering van de veiligheid en de arbeidsomstandigheden;
e)
het bieden van ondersteuning voor de intensivering van technologische ontwikkeling, innovatie, met inbegrip van het vergroten van de energie-efficiëntie, en kennisoverdracht;
f)
de ontwikkeling van beroepsopleidingen, nieuwe beroepsvaardigheden en een leven lang leren;
2.
bevordering van een ecologisch duurzame, hulpbronnenefficiënte, innovatieve, concurrerende en op kennis gebaseerde aquacultuur, door de volgende specifieke doelstellingen na te streven:
a)
het bieden van ondersteuning voor de intensivering van technologische ontwikkeling, innovatie en kennisoverdracht;
b)
de bevordering van het concurrentievermogen en de levensvatbaarheid van ondernemingen in de aquacultuursector, en de verbetering van de veiligheid en de arbeidsomstandigheden, in het bijzonder in kleine en middelgrote ondernemingen;
c)
de bescherming en herstel van de aquatische biodiversiteit, de versterking van de ecosystemen die verbonden zijn met de aquacultuur en de bevordering van een hulpbronefficiënte aquacultuur;
d)
de bevordering van een aquacultuur die wordt gekenmerkt door een hoog niveau van milieubescherming, en de bevordering van diergezondheid, dierenwelzijn, volksgezondheid en veiligheid;
e)
de ontwikkeling van beroepsopleidingen, nieuwe beroepsvaardigheden en een leven lang leren;
3.
stimulering van de uitvoering van het GVB door de volgende specifieke doelstellingen na te streven:
a)
de verbetering en beschikbaarstelling van wetenschappelijke kennis en de verbetering van de verzameling en het beheer van gegevens;
b)
het bieden van ondersteuning voor monitoring, controle en handhaving, en daardoor de institutionele capaciteit en de efficiëntie van overheidsdiensten versterken, zonder de administratieve lasten te vergroten;
4.
bevordering van de werkgelegenheid en de territoriale cohesie door de volgende specifieke doelstellingen na te streven: de bevordering van economische groei, sociale integratie en het scheppen van banen, en het bieden van ondersteuning voor de inzetbaarheid en de arbeidsmobiliteit in kustgemeenschappen en landinwaarts gelegen gemeenschappen die aangewezen zijn op de visserij en de aquacultuur, met inbegrip van de diversifiëring van de activiteiten binnen de visserij en naar andere sectoren van de maritieme economie;
5.
bevordering van afzet en verwerking door de volgende specifieke doelstellingen na te streven:
a)
de verbetering van de organisatie van de markt voor visserij- en aquacultuurproducten;
b)
de aanmoediging van investeringen in de sector verwerking en afzet;
6.
bevordering van de uitvoering van het GMB.
HOOFDSTUK II
Gedeeld en direct beheer
Artikel 7
Gedeeld en direct beheer
1. Maatregelen als bedoeld in titel V worden uit het EFMZV gefinancierd overeenkomstig het beginsel van tussen de Unie en de lidstaten gedeeld beheer en de gemeenschappelijke voorschriften die zijn vastgesteld in Verordening (EU) nr. 1303/2013
2. De onder titel VI vallende maatregelen worden uit het EFMZV gefinancierd volgens het beginsel van direct beheer.
HOOFDSTUK III
Algemene beginselen van de steunverlening in het kader van gedeeld beheer
Artikel 8
Staatssteun
1. Onverminderd lid 2 van het onderhavige artikel zijn de artikelen 107, 108 en 109 VWEU van toepassing op steun die lidstaten verlenen aan ondernemingen in de visserij- en de aquacultuursector.
2. De artikelen 107, 108 en 109 VWEU zijn evenwel niet van toepassing op betalingen die de lidstaten doen op grond van en in overeenstemming met deze verordening en die binnen de werkingssfeer van artikel 42 VWEU vallen.
3. Nationale bepalingen voor overheidsfinanciering die verder reiken dan de bepalingen van deze verordening voor de in lid 2 bedoelde betalingen, worden op basis van lid 1 als één geheel beoordeeld.
4. Met betrekking tot visserij- en aquacultuurproducten die op de lijst in bijlage I bij het VWEU zijn geplaatst en waarop de artikelen 107, 108 en 109 daarvan van toepassing zijn, kan de Commissie overeenkomstig artikel 108 VWEU toestaan dat in de ultraperifere gebieden als bedoeld in artikel 349 VWEU binnen de sectoren productie, verwerking en afzet van die producten bedrijfssteun wordt verleend ter verlichting van de beperkingen die specifiek zijn voor die gebieden en die het gevolg zijn van het isolement, het insulaire karakter of de ultraperifere ligging van die gebieden.
Artikel 9
Specifieke ex-antevoorwaarden
De in bijlage IV opgenomen specifieke ex-antevoorwaarden zijn van toepassing op het EFMZV.
HOOFDSTUK IV
Ontvankelijkheid van aanvragen en niet-subsidiabele concrete acties
Artikel 10
Ontvankelijkheid van aanvragen
1. Een door een marktdeelnemer ingediende aanvraag voor steun uit het EFMZV is gedurende een op grond van lid 4 van dit artikel vastgestelde, nader bepaalde periode niet ontvankelijk, indien de bevoegde autoriteit heeft vastgesteld dat de betrokken marktdeelnemer:
a)
een ernstige inbreuk heeft gemaakt als bedoeld in artikel 42 van Verordening (EG) nr. 1005/2008 van de Raad (21) of in artikel 90, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1224/2009;
b)
betrokken is geweest bij de exploitatie, het beheer of de eigendom van vissersvaartuigen die zijn opgenomen in de lijst van de Unie van IOO-vaartuigen als bedoeld in artikel 40, lid 3, van Verordening (EG) nr. 1005/2008, of van vaartuigen die de vlag voerden van landen die overeenkomstig artikel 33 van die verordening als niet-meewerkende derde landen zijn aangemerkt;
c)
een ernstige inbreuk op de voorschriften van het GVB heeft gemaakt, die in andere door het Europees Parlement en de Raad vastgestelde wetgeving als zodanig worden aangemerkt; of
d)
enig strafbaar feit als bedoeld in de artikelen 3 en 4 van Richtlijn 2008/99/EG van het Europees Parlement en de Raad (22) heeft gepleegd, indien de aanvraag gericht is op steun op grond van hoofdstuk II van titel V van deze verordening.
2. De begunstigde blijft, na de indiening van zijn aanvraag, gedurende de hele periode van uitvoering van de concrete actie en gedurende een periode van vijf jaar na de laatste betaling aan die begunstigde, aan de in lid 1, onder a) tot en met d), bedoelde voorwaarden voldoen.
3. Een aanvraag die wordt ingediend door een marktdeelnemer is niet ontvankelijk voor een op grond van lid 4 van dit artikel vastgestelde, nader bepaalde periode, indien door de bevoegde autoriteit werd vastgesteld dat de marktdeelnemer in het kader van het Europees Visserijfonds (EVF) of het EFMZV fraude heeft gepleegd als omschreven in artikel 1 van de Overeenkomst aangaande de bescherming van de financiële belangen van de Europese Gemeenschappen (23).
4. De Commissie is bevoegd om overeenkomstig artikel 126 gedelegeerde handelingen vast te stellen met betrekking tot:
a)
de nadere bepaling van de in de leden 1 en 3 van dit artikel bedoelde periode die evenredig moet zijn aan de aard, de ernst, de duur en de herhaling van de ernstige inbreuk, het strafbaar feit of de fraude, en die ten minste één jaar moet bedragen,
b)
de vaststelling van de begin- of einddatum van de in de leden 1 en 3 van dit artikel bedoelde periode.
5. De lidstaten verplichten de marktdeelnemers die een aanvraag in het kader van het EFMZV indienen, ertoe ten aanzien van de managementautoriteit schriftelijk te verklaren dat zij voldoen aan de in lid 1 van dit artikel vermelde criteria en dat zij in het kader van het EVF of het EFMZV geen fraude als bedoeld in lid 3 van dit artikel hebben gepleegd. Alvorens de concrete actie goed te keuren, gaan de lidstaten na of die schriftelijke verklaring waarheidsgetrouw is in het licht van de beschikbare informatie uit hun nationaal register van inbreuken als bedoeld in artikel 93 van Verordening (EG) nr. 1224/2009 of in het licht van andere beschikbare gegevens.
Voor de toepassing van de eerste alinea verstrekt een lidstaat op verzoek van een andere lidstaat de informatie uit zijn nationaal register van inbreuken als bedoeld in artikel 93 van Verordening (EG) nr. 1224/2009.
Artikel 11
Niet-subsidiabele concrete acties
De volgende concrete acties komen niet in aanmerking voor steun in het kader van het EFMZV:
a)
concrete acties die de vangstcapaciteit van een vaartuig vergroten of uitrusting waarmee het vermogen van het vaartuig om vis op te sporen, wordt vergroot;
b)
de bouw van nieuwe vissersvaartuigen of de invoer van vissersvaartuigen;
c)
de tijdelijke of definitieve stopzetting van visserijactiviteiten, tenzij in deze verordening anders is bepaald;
d)
experimentele visserij;
e)
de overdracht van de eigendom van een bedrijf;
f)
het rechtstreeks uitzetten van vis, behalve als instandhoudingsmaatregel waarin uitdrukkelijk bij een rechtshandeling van de Unie is voorzien, of in geval van het experimenteel uitzetten van vis.
TITEL III
FINANCIEEL KADER
Artikel 12
Uitvoering van de begroting
1. De begrotingsmiddelen van de Unie die op grond van titel V van deze verordening aan het EFMZV worden toegewezen, worden onder gedeeld beheer uitgevoerd overeenkomstig artikel 4 van Verordening (EU) nr. 1303/2013.
2. De begrotingsmiddelen van de Unie die op grond van titel VI van deze verordening aan het EFMZV worden toegewezen, worden rechtstreeks door de Commissie uitgevoerd overeenkomstig artikel 58, lid 1, onder a), van Verordening (EU, Euratom) nr. 966/2012 van het Europees Parlement en de Raad (24).
3. Elke gehele of gedeeltelijke annulering door de Commissie van onder direct beheer vallende vastleggingen, voldoen aan Verordening (EU, Euratom) nr. 966/2012 en, in voorkomend geval, aan artikel 123 van deze verordening.
4. Het beginsel van goed financieel beheer wordt toegepast overeenkomstig de artikelen 30 en 53 van Verordening (EU, Euratom) nr. 966/2012.
Artikel 13
Gedeeld beheerde begrotingsmiddelen
1. De voor de periode van 2014 tot en met 2020 voor vastleggingen onder gedeeld beheer beschikbare EFMZV-middelen bedragen 5 749 331 600 EUR, in lopende prijzen, overeenkomstig de in bijlage II vastgestelde jaarlijkse verdeling.
2. Van de in lid 1 vermelde begrotingsmiddelen wordt 4 340 800 000 EUR toegewezen voor de duurzame ontwikkeling van de visserij, de aquacultuur en de visserijgebieden, voor maatregelen inzake afzet en verwerking en voor technische bijstand op initiatief van de lidstaten krachtens de hoofdstukken I, II, III, IV en VII van titel V, met uitzondering van artikel 67.
3. Van de in lid 1 vermelde begrotingsmiddelen wordt 580 000 000 EUR toegewezen voor in artikel 76 bedoelde controle- en handhavingsmaatregelen.
4. Van de in lid 1 vermelde begrotingsmiddelen wordt 520 000 000 EUR toegewezen voor in artikel 77 bedoelde maatregelen inzake gegevensverzameling.
5. Van de in lid 1 vermelde begrotingsmiddelen wordt 192 500 000 EUR toegewezen voor de in titel V, hoofdstuk V, bedoelde compensatie ten bate van de ultraperifere gebieden. Die compensatie bedraagt jaarlijks niet meer dan:
a)
6 450 000 EUR voor de Azoren en Madeira;
b)
8 700 000 EUR voor de Canarische Eilanden;
c)
12 350 000 EUR voor de Franse ultraperifere gebieden bedoeld in artikel 349 VWEU.
6. Van de in lid 1 vermelde begrotingsmiddelen wordt 44 976 000 EUR toegewezen voor de in artikel 67 bedoelde opslagsteun.
7. Van de in lid 1 vermelde begrotingsmiddelen wordt 71 055 600 EUR toegewezen voor maatregelen inzake GMB bedoeld in hoofdstuk VIII van titel V.
8. De lidstaten kunnen de op grond van de leden 3 en 4 beschikbare middelen door elkaar gebruiken.
Artikel 14
Direct beheerde begrotingsmiddelen
1. De voor de periode van 2014 tot en met 2020 voor vastleggingen onder direct beheer beschikbare EFMZV-middelen zoals nader bepaald in de hoofdstukken I tot en met III van titel VI bedragen 647 275 400 EUR in lopende prijzen.
2. Voor de toepassing van de hoofdstukken I en II van titel VI staat de indicatieve verdeling van de middelen over de in de artikelen 82 en 85 bepaalde doelstellingen in bijlage III.
3. De Commissie kan in elk afzonderlijk geval van de in lid 2 bedoelde indicatieve percentages afwijken met ten hoogste 5 % van de waarde van de financiële middelen.
4. De Commissie is bevoegd om overeenkomstig artikel 126 gedelegeerde handelingen vast te stellen waarbij de in bijlage III vastgelegde percentages worden aangepast.
Artikel 15
Tussentijdse evaluatie
De Commissie evalueert de uitvoering van de hoofdstukken I en II van titel VI, met inbegrip van de noodzaak van bijstellingen voor de indicatieve verdeling van de middelen als bedoeld in bijlage III, en legt het Europees Parlement en de Raad uiterlijk op 30 juni 2017 een tussentijds evaluatieverslag voor over de behaalde resultaten en de kwalitatieve en kwantitatieve aspecten van het EFMZV.
Artikel 16
Financiële verdeling voor de onder gedeeld beheer vallende maatregelen
1. De in artikel 13, leden 2 tot en met 7, genoemde en in de tabel in bijlage II opgenomen bedragen die beschikbaar zijn voor vastleggingen door de lidstaten voor de periode van 2014 tot en met 2020, worden vastgesteld op basis van onderstaande objectieve criteria:
a)
wat titel V, uitgezonderd de artikelen 76 en 77, betreft:
i)
het werkgelegenheidsniveau in de visserij- en de zee- en zoetwateraquacultuursector, met inbegrip van werkgelegenheid in de bijbehorende verwerking;
ii)
het productieniveau in de visserij- en de zee- en zoetwateraquacultuursector, met inbegrip van de bijbehorende verwerking; en
iii)
het aandeel van de kleinschalige kustvisserijvloot in de totale vissersvloot;
b)
wat de artikelen 76 en 77 betreft:
i)
de reikwijdte van de controletaken van de betrokken lidstaat, rekening houdend met de omvang van de nationale vissersvloot en de omvang van het te controleren zeegebied, het volume van de aanlandingen en de waarde van de invoer uit derde landen;
ii)
de beschikbare controlemiddelen, afgezet tegen de reikwijdte van de controletaken van de lidstaat, waarbij de beschikbare middelen worden bepaald rekening houdend met het aantal controles op zee en het aantal inspecties van aanlandingen;
iii)
de reikwijdte van de gegevensverzamelingstaken van de betrokken lidstaat, rekening houdend met de omvang van de nationale vissersvloot, het volume van de aanlandingen en van de aquacultuurproductie, het aantal wetenschappelijke monitoringtaken op zee en het aantal onderzoeken waaraan de lidstaat deelneemt, en
iv)
de voor de gegevensverzameling beschikbare middelen, afgezet tegen de reikwijdte van de gegevensverzamelingstaken van de lidstaat, waarbij de beschikbare middelen worden bepaald rekening houdend met de personele en technische middelen die nodig zijn voor de uitvoering van het nationale steekproefprogramma voor gegevensverzameling;
c)
wat alle maatregelen betreft: de historische toewijzingen van middelen overeenkomstig Verordening (EG) nr. 1198/2006 en de historische benutting overeenkomstig Verordening (EG) nr. 861/2006.
2. De Commissie stelt uitvoeringshandelingen vast inzake de jaarlijkse verdeling van de totale middelen per lidstaat.
TITEL IV
PROGRAMMERING
HOOFDSTUK I
Programmering van onder gedeeld beheer gefinancierde maatregelen
Artikel 17
Opstelling van operationele programma’s
1. Elke lidstaat stelt één operationeel programma op waarmee uitvoering wordt gegeven aan de in artikel 6 gestelde Unieprioriteiten die uit het EFMZV worden medegefinancierd.
2. De lidstaat stelt het operationele programma op na nauwe samenwerking met de partners bedoeld in artikel 5 van Verordening (EU) nr. 1303/2013.
3. Wat het in artikel 18, lid 1, onder o), bedoelde gedeelte van het operationele programma betreft, stelt de Commissie uiterlijk op 31 mei 2014 uitvoeringshandelingen vast met daarin de actuele Unieprioriteiten voor het handhavings- en controlebeleid. Die uitvoeringshandelingen worden vastgesteld volgens de in artikel 127, lid 2, bedoelde raadplegingsprocedure.
Artikel 18
Inhoud van het operationele programma
1. Naast de in artikel 24 van Verordening (EU) nr. 1303/2013 bedoelde elementen bevat het operationele programma:
a)
een analyse van de situatie in termen van sterke punten, zwakke punten, kansen en bedreigingen en een omschrijving van de behoeften in het geografische gebied, met inbegrip van, waar relevant, de door het programma bestreken zeegebieden.
De analyse wordt opgezet rond de toepasselijke in artikel 6 van deze verordening gestelde Unieprioriteiten, en strookt in voorkomend geval met het nationaal strategisch meerjarenplan voor de aquacultuur als bedoeld in artikel 34 van Verordening (EU) nr. 1380/2013 en met de gemaakte vooruitgang in het bereiken van een goede milieutoestand door de ontwikkeling en uitvoering van een mariene strategie als bedoeld in artikel 5 van Richtlijn 2008/56/EG. Specifieke behoeften op het gebied van werkgelegenheid, het milieu, de matiging van en de aanpassing aan de klimaatverandering en de bevordering van innovatie worden voor elke Unieprioriteit beoordeeld, om na te gaan hoe op de betrokken gebieden het best aan de behoeften voor elke prioriteit kan worden voldaan;
b)
een beschrijving van de strategie als bedoeld in artikel 27 van Verordening (EU) nr. 1303/2013 waaruit het volgende blijkt:
i)
voor elke Unieprioriteit in het programma zijn passende streefcijfers vastgesteld op basis van de in artikel 109 van deze verordening bedoelde gemeenschappelijke indicatoren;
ii)
de selectie van relevante maatregelen vloeit logisch voort uit elke Unieprioriteit in het programma, rekening houdend met de conclusies van de ex-ante-evaluatie en de onder a) van dit lid bedoelde analyse. Wat betreft de maatregelen voor definitieve beëindiging van de visserijactiviteiten in het kader van artikel 34 van deze verordening omvat de beschrijving van de strategie de streefcijfers en de te nemen maatregelen voor de vermindering van de vangstcapaciteit overeenkomstig artikel 22 van Verordening (EU) nr. 1380/2013. Er wordt tevens een beschrijving opgenomen van de berekeningsmethode voor de op grond van de artikelen 33 en 34 van deze verordening te verlenen compensatie;
iii)
de toewijzing van financiële middelen aan de Unieprioriteiten in het programma is verantwoord en adequaat om de gestelde doelen te verwezenlijken;
c)
in voorkomend geval, de specifieke behoeften van de Natura 2000-gebieden, zoals vastgesteld bij Richtlijn 92/43/EEG (25) en de bijdrage van het programma aan de totstandkoming van een coherent netwerk van gebieden voor herstel van de bestanden als voorzien in artikel 8 van Verordening (EU) nr. 1380/2013;
d)
de beoordeling van de specifieke ex-antevoorwaarden voor de toepassing van artikel 9 van en bijlage IV bij deze verordening en, in voorkomend geval, de in artikel 19, lid 2, van Verordening (EU) nr. 1303/2013 bedoelde acties;
e)
een beschrijving van het prestatiekader als bedoeld in artikel 22 van en bijlage II bij Verordening (EU) nr. 1303/2013;
f)
een lijst van naar Unieprioriteit uitgesplitste maatregelen;
g)
een lijst van de criteria die worden toegepast voor de selectie van de visserij- en aquacultuurgebieden in het kader van titel V, hoofdstuk III;
h)
een lijst van de criteria voor de selectie van vanuit de gemeenschap geleide plaatselijke ontwikkelingsstrategieën in het kader van titel V, hoofdstuk III;
i)
in lidstaten waar meer dan 1 000 vaartuigen kunnen worden aangemerkt als vaartuigen die actief zijn in de kleinschalige kustvisserij, een actieplan voor de ontwikkeling, het concurrentievermogen en de duurzaamheid van de kleinschalige kustvisserij;
j)
de evaluatievoorschriften, het in artikel 56 van Verordening (EU) nr. 1303/2013 bedoelde evaluatieplan en de te ondernemen acties om aan de vastgestelde behoeften tegemoet te komen;
k)
een financieringsplan dat met inachtneming van artikel 20 van Verordening (EU) nr. 1303/2013 en overeenkomstig de in artikel 16, lid 2, van deze verordening bedoelde uitvoeringshandeling van de Commissie is opgesteld en de volgende elementen bevat:
i)
een tabel met de voor elk jaar geplande totale EFMZV-bijdrage;
ii)
een tabel met de financiële EFMZV-middelen die beschikbaar zijn voor en het EFMZV-cofinancieringspercentage dat van toepassing is op enerzijds de in artikel 6 van deze verordening gestelde prioriteiten en anderzijds de technische bijstand. In afwijking van de in artikel 94, lid 1, van deze verordening neergelegde algemene regel, maakt die tabel, in voorkomend geval, afzonderlijk melding van de financiële EFMZV-middelen en de medefinancieringspercentages die van toepassing zijn op de steun als bedoeld in de artikelen 33 en 34, artikel 41, lid 2, artikelen 67 en 70, artikel 76, lid 2, onder a) tot en met d) en f) tot en met l), artikel 76, lid 2, onder e), en artikel 77 van deze verordening;
l)
informatie over de complementariteit en coördinatie met ESI-fondsen en andere relevante Uniale en nationale financieringsinstrumenten;
m)
regelingen voor de tenuitvoerlegging van het operationeel programma, met inbegrip van:
i)
de aanwijzing van de in artikel 123 van de Verordening (EU) nr. 1303/2013 bedoelde autoriteiten, en, ter informatie, een beknopte beschrijving van het beheer- en controlesysteem;
ii)
een beschrijving van de taken van, respectievelijk, de plaatselijke actiegroep visserij (FLAG), de managementautoriteit of de aangewezen instantie bij de uitvoering van de vanuit de gemeenschap geleide lokale ontwikkelingsstrategie;
iii)
een beschrijving van de monitoring- en evaluatieprocedures en de algemene samenstelling van het in artikel 48 van Verordening (EU) nr. 1303/2013 bedoelde monitoringcomité;
iv)
de bepalingen om ervoor te zorgen dat overeenkomstig artikel 119 van deze verordening bekendheid aan het programma wordt gegeven;
n)
een lijst van de in artikel 5 van Verordening (EU) nr. 1303/2013 bedoelde partners en de resultaten van het overleg met die partners;
o)
voor de in artikel 6, lid 3, onder b), bedoelde doelstelling inzake bevordering van de naleving via controle, en overeenkomstig de krachtens artikel 17, lid 3, door de Commissie vastgestelde prioriteiten:
i)
een lijst van de organisaties die het controle-, inspectie- en handhavingssysteem uitvoeren, en een beknopt overzicht van zowel de personele en financiële middelen als de belangrijkste voorzieningen, in het bijzonder het aantal vaartuigen, vliegtuigen en helikopters, die deze organisaties ter beschikking staan voor controle-, inspectie- en handhavingstaken op visserijgebied;
ii)
de overkoepelende doelstellingen van de controlemaatregelen die moeten worden uitgevoerd aan de hand van overeenkomstig artikel 109 vast te stellen gemeenschappelijke indicatoren;
iii)
de specifieke doelstellingen die overeenkomstig de in artikel 6 gestelde Unieprioriteiten moeten worden verwezenlijkt en een gedetailleerde indicatie per categorie voor de hele programmeringsperiode;
p)
voor de in artikel 6, lid 3, onder a), bedoelde doelstelling inzake gegevensverzameling voor duurzaam visserijbeheer, en overeenkomstig het in artikel 3 van Verordening (EG) nr. 199/2008 bedoelde meerjarenprogramma van de Unie:
i)
een beschrijving van de activiteiten op het gebied van gegevensverzameling, overeenkomstig artikel 25, lid 1, van de Verordening (EU) nr. 1380/2013;
ii)
een beschrijving van de methoden voor de opslag, het beheer en het gebruik van gegevens;
iii)
een beschrijving van de capaciteit voor een gezond financieel en administratief beheer van de verzamelde gegevens.
Het onder p) bedoelde gedeelte van het operationele programma wordt aangevuld overeenkomstig artikel 21 van deze verordening.
2. Het operationele programma omvat de methoden voor de berekening van vereenvoudigde kosten als bedoeld in artikel 67, lid 1, onder b), c), en d), van Verordening (EU) nr. 1303/2013, extra kosten of gederfde inkomsten overeenkomstig artikel 96 van deze verordening, en de methode voor de berekening van de compensatie overeenkomstig relevante criteria voor elk van de in artikel 40, lid 1, en de artikelen 53, 54 en 55, artikel 56, lid 1, onder f), en artikel 67 van deze verordening bedoelde activiteiten. In voorkomend geval wordt ook informatie over voorschotten aan plaatselijke actiegroepen visserij op grond van artikel 62 van deze verordening opgenomen.
3. De Commissie stelt uitvoeringshandelingen vast houdende voorschriften voor de wijze waarop de in de leden 1 en 2 van dit artikel beschreven elementen moeten worden weergegeven. Die uitvoeringshandelingen worden vastgesteld volgens de in artikel 127, lid 3, bedoelde onderzoeksprocedure.
Artikel 19
Goedkeuring van het operationele programma
1. Behoudens artikel 29 van Verordening (EU) nr. 1303/2013 stelt de Commissie uitvoeringshandelingen vast houdende goedkeuring van het operationele programma.
2. Met het oog op de vaststelling van de in lid 1 van dit artikel bedoelde uitvoeringshandelingen gaat de Commissie na of de in artikel 18, lid 1, onder b), ii), bedoelde maatregelen inderdaad de gesignaleerde overcapaciteit zullen kunnen wegnemen.
Artikel 20
Wijziging van het operationele programma
1. De Commissie stelt uitvoeringshandelingen vast houdende goedkeuring van de wijzigingen van het operationele programma.
2. Met het oog op de aanpassing aan de evoluerende controlebehoeften kan de Commissie om de twee jaar uitvoeringshandelingen vaststellen met daarin wijzigingen van de Unieprioriteiten op het gebied van het handhavings- en controlebeleid als bedoeld in artikel 17, lid 3, en de overeenkomstige subsidiabele concrete acties die prioriteit moeten krijgen. Die uitvoeringshandelingen worden vastgesteld volgens de in artikel 127, lid 2, bedoelde raadplegingsprocedure.
3. De lidstaten kunnen, met inachtneming van nieuwe prioriteiten die in de in lid 2 van dit artikel bedoelde uitvoeringshandeling zijn vastgesteld, een wijziging van hun operationele programma indienen. Overeenkomstig het evenredigheidsbeginsel worden de wijzigingen aan de operationele programma’s onderworpen aan een overeenkomstig artikel 22, lid 2, vastgestelde vereenvoudigde procedure.
Artikel 21
Werkprogramma’s voor gegevensverzameling
1. Met het oog op de toepassing van artikel 18, lid 1, onder p), van deze verordening, dienen de lidstaten uiterlijk op 31 oktober van het jaar voorafgaand aan het jaar vanaf wanneer het werkprogramma van toepassing wordt, overeenkomstig artikel 4, lid 4, van Verordening (EG) nr. 199/2008 langs elektronische weg werkprogramma’s voor gegevensverzameling in bij de Commissie, tenzij een bestaand programma van toepassing blijft; in dat geval stellen zij de Commissie daarvan in kennis. De inhoud van die programma’s moet sporen met artikel 4, lid 2, van die verordening.
2. De Commissie stelt uiterlijk op 31 december van het jaar voorafgaand aan het jaar waarin het werkprogramma van toepassing wordt uitvoeringshandelingen vast houdende goedkeuring van het in lid 1 bedoelde werkprogramma.
Artikel 22
Voorschriften inzake procedures en tijdschema’s
1. De Commissie kan uitvoeringshandelingen vaststellen met voorschriften inzake de procedures, de vorm en de tijdschema’s met betrekking tot:
a)
de goedkeuring van operationele programma’s;
b)
de indiening en de goedkeuring van wijzigingen van operationele programma’s, onder meer inzake de inwerkingtreding en de frequentie van indiening ervan tijdens de programmeringsperiode;
c)
de indiening en de goedkeuring van wijzigingen als bedoeld in artikel 20, lid 3;
d)
de indiening van werkprogramma’s voor gegevensverzameling.
Die uitvoeringshandelingen worden vastgesteld volgens de in artikel 127, lid 3, bedoelde onderzoeksprocedure.
2. De procedures en de tijdschema’s worden vereenvoudigd in geval van:
a)
wijzigingen van operationele programma’s die betrekking hebben op een overdracht van financiële middelen tussen Unieprioriteiten, op voorwaarde dat de overgedragen financiële middelen niet hoger zijn dan 10 % van het aan de Unieprioriteit toegewezen bedrag;
b)
wijzigingen van operationele programma’s die betrekking hebben op de invoering of de intrekking van maatregelen of soorten relevante concrete acties en de bijbehorende informatie en indicatoren;
c)
wijzigingen van operationele programma’s die betrekking hebben op veranderingen in de beschrijving van maatregelen, met inbegrip van verandering van de subsidiabiliteitsvoorwaarden;
d)
in artikel 20, lid 3, bedoelde wijzigingen en in geval van andere wijzigingen van het in artikel 18, lid 1, onder n), bedoelde gedeelte van het operationele programma.
3. Lid 2 is niet van toepassing op in artikel 33, artikel 34 en artikel 41, lid 2, bedoelde maatregelen.
HOOFDSTUK II
Programmering van onder direct beheer gefinancierde maatregelen
Artikel 23
Jaarlijks werkprogramma
1. Met het oog op de uitvoering van titel VI stelt de Commissie uitvoeringshandelingen vast met daarin jaarlijkse werkprogramma’s overeenkomstig de in die hoofdstukken bepaalde doelstellingen. Voor titel VI, hoofdstukken I en II, worden de uitvoeringshandelingen volgens de in artikel 127, lid 3, bedoelde onderzoeksprocedure vastgesteld.
2. Het jaarlijkse werkprogramma omvat:
a)
een beschrijving van de te financieren activiteiten en van de doelstellingen die voor elke activiteit overeenkomstig de doelstellingen van de artikelen 82 en 85 moeten worden nagestreefd. Het bevat tevens een indicatie van het voor elke activiteit toegewezen bedrag, een indicatief tijdschema voor de uitvoering en informatie over de uitvoering van de activiteiten;
b)
voor subsidies en daarmee samenhangende maatregelen, de essentiële evaluatiecriteria die op een zodanige manier worden vastgesteld dat de in het operationele programma nagestreefde doelstellingen optimaal worden bereikt, en het maximale medefinancieringspercentage.
TITEL V
ONDER GEDEELD BEHEER GEFINANCIERDE MAATREGELEN
HOOFDSTUK I
Duurzame ontwikkeling van de visserij
Artikel 24
Specifieke doelstellingen
De in dit hoofdstuk bedoelde steun draagt bij tot de verwezenlijking van de specifieke doelstellingen in het kader van de in artikel 6, lid 1, gestelde Unieprioriteit.
Artikel 25
Algemene voorwaarden
1. De eigenaar van een vissersvaartuig die op grond van dit hoofdstuk steun heeft ontvangen, mag dat vaartuig gedurende ten minste vijf jaar na de datum waarop die steun daadwerkelijk aan de begunstigde is betaald, niet buiten de Unie overdragen. Indien een vaartuig toch binnen dat tijdsbestek wordt overgedragen, worden de onverschuldigd voor de concrete actie betaalde bedragen door de lidstaat teruggevorderd naar rato van de periode waarin niet aan de in de eerste zin van dit lid neergelegde voorwaarde is voldaan.
2. Operationele kosten zijn niet subsidiabel tenzij in dit hoofdstuk uitdrukkelijk anders is bepaald.
3. De totale financiële bijdrage van het EFMZV aan de in artikelen 33 en 34 bedoelde maatregelen en aan de vervanging of modernisering van in artikel 41 bedoelde hoofd- of hulpmotoren mag niet hoger zijn dan de hoogste van de volgende twee drempels:
a)
6 000 000 EUR; of
b)
15 % van de financiële steun van de Unie die in de betrokken lidstaat aan de in artikel 6, leden 1, 2 en 5, gestelde Unieprioriteiten is toegekend.
4. De totale financiële bijdrage van het EFMZV aan de in artikel 29, lid 4, bedoelde maatregelen mag niet hoger zijn dan 5 % van de per lidstaat toegewezen financiële steun van de Unie.
5. Steun aan eigenaren van vaartuigen, verleend op grond van artikel 33, wordt afgetrokken van de steun aan eigenaren van vaartuigen op grond van artikel 34 voor hetzelfde vaartuig.
Artikel 26
Innovatie
1. Om innovatie in de visserij te stimuleren, kan uit het EFMZV steun worden verleend voor projecten die gericht zijn op de ontwikkeling of de invoering van nieuwe of substantieel verbeterde producten en voorzieningen, en nieuwe of verbeterde processen en technieken en nieuwe of verbeterde beheer- en organisatiesystemen, mede wat verwerking en afzet betreft.
2. Op grond van dit artikel gefinancierde concrete acties worden uitgevoerd door, of in samenwerking met, een door de betrokken lidstaat of de Unie erkende wetenschappelijke of technische organisatie. Die wetenschappelijke of technische organisatie valideert de resultaten van dergelijke concrete acties.
3. De lidstaten geven overeenkomstig artikel 119 voldoende ruchtbaarheid aan de resultaten van op grond van dit artikel gefinancierde concrete acties.
Artikel 27
Adviesdiensten
1. Om de globale prestatie en het concurrentievermogen van de marktdeelnemers te verbeteren en duurzame visserij te bevorderen, kan uit het EFMZV steun worden verleend voor:
a)
haalbaarheidsstudies en adviesdiensten die de levensvatbaarheid van projecten die in aanmerking kunnen komen voor steun op grond van dit hoofdstuk, beoordelen;
b)
de verstrekking van professioneel advies over ecologische duurzaamheid, met de klemtoon op het beperken en, waar mogelijk, wegnemen van de negatieve impact van de visserij op de mariene, terrestrische en zoetwaterecosystemen;
c)
de verstrekking van professioneel advies over bedrijfs- en afzetstrategieën.
2. De haalbaarheidsstudies, de adviesdiensten en het advies als bedoeld in lid 1, worden verstrekt door wetenschappelijke, academische, professionele en technische organisaties of instanties die economisch advies verstrekken die de vereiste bevoegdheden hebben.
3. De in lid 1 bedoelde steun wordt verleend aan marktdeelnemers of vissersorganisaties, met inbegrip van producentenorganisaties, of publiekrechtelijke instanties.
4. Indien de in lid 1 bedoelde steun niet meer bedraagt dan 4 000 EUR, kan de begunstigde worden geselecteerd aan de hand van een versnelde procedure.
Artikel 28
Partnerschappen tussen wetenschappers en vissers
1. Om de overdracht van kennis tussen wetenschappers en vissers te bevorderen, kan uit het EFMZV steun worden verleend voor:
a)
het opzetten van netwerken, partnerschapsovereenkomsten of verenigingen tussen enerzijds één of meer onafhankelijke wetenschappelijke organisaties en anderzijds vissers of één of meer vissersorganisaties, waaraan technische organisaties kunnen deelnemen;
b)
de activiteiten die worden verricht in het kader van de onder a) bedoelde netwerken, partnerschapsovereenkomsten of verenigingen.
2. Onder de in lid 1, onder b), bedoelde activiteiten wordt verstaan: gegevensverzameling en -beheer, studies, proefprojecten, verspreiding van kennis en onderzoeksresultaten, seminars en beste praktijken.
3. De in lid 1 bedoelde steun kan worden verleend aan publiekrechtelijke instanties, vissers, vissersorganisaties, FLAG’s en niet-gouvernementele organisaties.
Artikel 29
Verbetering van het menselijk kapitaal, het scheppen van banen en de sociale dialoog
1. Om het menselijk kapitaal, het scheppen van banen en de sociale dialoog te verbeteren, kan uit het EFMZV steun worden verleend voor:
a)
beroepsopleidingen, een leven lang leren, gezamenlijke projecten, de verspreiding van economische, technische, regelgevende of wetenschappelijke kennis en van innoverende praktijken, en de verwerving van nieuwe beroepsvaardigheden, in het bijzonder in verband met duurzaam beheer van mariene ecosystemen, hygiëne, gezondheid, veiligheid, activiteiten in de maritieme sector, innovatie en ondernemerschap;
b)
netwerkvorming en uitwisseling van ervaringen en beste praktijken tussen belanghebbende partijen, onder meer organisaties ter bevordering van gelijke kansen voor mannen en vrouwen, ter bevordering van de rol van vrouwen in visserijgemeenschappen en ter bevordering van ondervertegenwoordigde groepen die werkzaam zijn in de kleinschalige kustvisserij of die te voet vissen;
c)
sociale dialoog op uniaal, nationaal, regionaal of plaatselijk niveau tussen vissers, sociale partners en andere relevante belanghebbende partijen.
2. De in lid 1 bedoelde steun mag ook worden verleend aan de echtgenoten of, mits en voor zover erkend in het nationale recht, levenspartners van zelfstandige vissers, onder de voorwaarden bepaald in artikel 2, onder b), van Richtlijn 2010/41/EU van het Europees Parlement en de Raad (26).
3. De in lid 1, onder a), bedoelde steun kan gedurende ten hoogste twee jaar worden verleend voor de opleiding van personen die nog geen 30 jaar oud zijn en die door de lidstaat als werkloze zijn erkend. Dergelijke steun is beperkt tot de opleiding aan boord van een vaartuig dat actief is in de kleinschalige kustvisserij en dat eigendom is van een beroepsvisser die minstens 50 jaar oud is, welke opleiding geformaliseerd is door een door de betrokken lidstaat erkend contract tussen de leerling en de eigenaar van het vaartuig, en met inbegrip van cursussen betreffende duurzame visserijpraktijken en de instandhouding van biologische rijkdommen van de zee als omschreven in Verordening (EU) nr. 1380/2013. De leerling wordt aan boord vergezeld door een beroepsvisser die minstens 50 jaar oud is.
4. De in lid 3 bedoelde steun wordt aan beroepsvissers verleend ter dekking van het salaris van de leerling en de bijbehorende kosten, en wordt berekend overeenkomstig artikel 67, lid 5, van Verordening (EU) nr. 1303/2013, rekening houdend met de economische situatie en de levensstandaard van de betrokken lidstaat. Die steun bedraagt niet meer dan 40 000 EUR voor elke begunstigde in de programmeringsperiode.
Artikel 30
Diversifiëring en nieuwe bronnen van inkomsten
1. Uit het EFMZV kan steun worden verleend voor investeringen die bijdragen tot de diversifiëring van de inkomsten van vissers via het ontplooien van aanvullende activiteiten, waaronder investeringen aan boord, hengeltoerisme, restaurants, milieudiensten met betrekking tot visserij en educatieve activiteiten met betrekking tot visserij.
2. De in lid 1 bedoelde steun wordt verleend aan vissers die:
a)
een bedrijfsplan voor de ontwikkeling van hun nieuwe activiteiten indienen; en
b)
beschikken over voldoende beroepsvaardigheden die zij kunnen verwerven in het kader van concrete acties die op grond van artikel 29, lid 1, onder a), worden gefinancierd.
3. De steun op grond van lid 1 wordt slechts verleend indien de aanvullende activiteiten die de vissers ontplooien, in verband staan met de kernactiviteit van het visserijbedrijf.
4. De op grond van lid 1 verleende steun bedraagt ten hoogste 50 % van de begroting die in het bedrijfsplan voor elke concrete actie is geoormerkt, met dien verstande dat dit bedrag per begunstigde niet hoger mag zijn dan 75 000 EUR.
Artikel 31
Starterssteun voor jonge vissers
1. Het EFMZV kan jonge vissers starterssteun geven.
2. Steun op grond van dit artikel kan alleen worden toegekend met betrekking tot de eerste aanschaf van een vissersvaartuig:
a)
met een lengte over alles van minder dan 24 m;
b)
dat is uitgerust voor visserij op zee;
c)
dat 5 tot 30 jaar oud is; en
d)
dat behoort tot een vlootsegment waarvoor in het in artikel 22, lid 2, van Verordening (EU) nr. 1380/2013 bedoelde verslag over de vangstcapaciteit een evenwicht met de voor dat segment beschikbare vangstmogelijkheden wordt aangetoond.
3. Voor de toepassing van dit artikel worden onder de term „jonge visser” verstaan een natuurlijke persoon bedoeld die voor de eerste keer een vissersvaartuig wil aanschaffen en die bij indiening van de aanvraag nog geen 40 jaar is en ten minste vijf jaar als visser heeft gewerkt of een daaraan gelijkwaardige beroepsopleiding heeft gevolgd. De lidstaten mogen voor jonge vissers verdere te vervullen objectieve criteria bepalen voor het in aanmerking komen voor steun op grond van dit artikel.
4. De in dit artikel bedoelde steun bedraagt niet meer dan 25 % van de aanschafkosten voor het vissersvaartuig en in geen geval meer dan 75 000 EUR per jonge visser.
Artikel 32
Gezondheid en veiligheid
1. Om de hygiëne-, gezondheids-, veiligheids- en arbeidsomstandigheden van de vissers aan boord te verbeteren, mag uit het EFMZV steun worden verleend voor investeringen aan boord of in afzonderlijke voorzieningen, op voorwaarde dat deze investeringen verder gaan dan de vereisten op grond van het Unierecht of het nationale recht.
2. De steun op grond van dit artikel wordt verleend aan vissers of aan eigenaren van vissersvaartuigen.
3. Wanneer de concrete actie een investering aan boord behelst, wordt niet meer dan één keer per programmeringsperiode steun verleend voor dezelfde soort investering voor een bepaald vaartuig. Wanneer de concrete actie een investering in afzonderlijke voorzieningen behelst, wordt niet meer dan één keer per programmeringsperiode voor dezelfde soort voorziening steun aan dezelfde begunstigde verleend.
4. De Commissie is bevoegd overeenkomstig artikel 126 gedelegeerde handelingen vast te stellen met betrekking tot de omschrijving van de soorten concrete acties die subsidiabel zijn krachtens lid 1 van dit artikel.
Artikel 33
Tijdelijke stopzetting van visserijactiviteiten
1. Uit het EFMZV kan steun worden verleend voor maatregelen voor de tijdelijke stopzetting van visserijactiviteiten in de volgende gevallen:
a)
de uitvoering van maatregelen van de Commissie of noodmaatregelen van de lidstaten als bedoeld in respectievelijk de artikelen 12 en 13 van Verordening (EU) nr. 1380/2013 of van instandhoudingsmaatregelen als bedoeld in artikel 7 van die verordening, met inbegrip van biologische herstelperioden;
b)
een niet-verlenging van partnerschapsovereenkomsten inzake duurzame visserij of van protocollen daarbij;
c)
in het geval dat de tijdelijke stopzetting is voorzien in een beheerplan vastgesteld overeenkomstig Verordening (EG) nr. 1967/2006 van de Raad (27) of in een meerjarenplan vastgesteld op grond van de artikelen 9 en 10 van Verordening (EU) nr. 1380/2013, wanneer, op basis van wetenschappelijk advies, een vermindering van de visserijinspanning noodzakelijk is voor het verwezenlijken van de doelstellingen bedoeld in artikel 2, lid 2 en artikel 2, lid 5, onder a), van Verordening (EU) nr. 1380/2013.
2. De in lid 1 bedoelde steun mag gedurende ten hoogste zes maanden per vaartuig, in de periode van 2014 tot en met 2020, worden verleend.
3. De in lid 1 bedoelde steun wordt alleen verleend aan:
a)
eigenaren van Unievissersvaartuigen die als actief zijn geregistreerd en die in de twee kalenderjaren voorafgaand aan de datum van indiening van de steunaanvraag gedurende ten minste 120 dagen visserijactiviteiten op zee hebben verricht; of
b)
vissers die in de twee kalenderjaren voorafgaand aan de datum van indiening van de steunaanvraag gedurende ten minste 120 dagen op zee hebben gewerkt aan boord van een Unievissersvaartuig dat onder de tijdelijke stopzetting valt.
4. Alle visserijactiviteiten van het vissersvaartuig of de betrokken vissers worden daadwerkelijk opgeschort. De bevoegde autoriteit vergewist zich ervan dat het betrokken vissersvaartuig tijdens de periode van de tijdelijke stopzetting alle visserijactiviteiten heeft stopgezet.
Artikel 34
Definitieve beëindiging van visserijactiviteiten
1. Uit het EFMZV kan steun worden verleend voor maatregelen voor de definitieve beëindiging van visserijactiviteiten mits die de sloop van vissersvaartuigen behelzen en op voorwaarde dat:
a)
het in artikel 18 bedoelde operationele programma in dergelijke sloop voorziet; en
b)
de definitieve beëindiging een instrument is van een in artikel 35 van Verordening (EU) nr. 1380/2013 genoemde actieplan waaruit blijkt dat er geen effectief evenwicht tussen het vlootsegment en de voor dat segment beschikbare vangstmogelijkheden bestaat.
2. De steun volgens lid 1 wordt verleend aan:
a)
eigenaren van Unievissersvaartuigen die als actief zijn geregistreerd en die in de twee kalenderjaren voorafgaand aan de datum van indiening van de steunaanvraag gedurende ten minste 90 dagen per jaar visserijactiviteiten op zee hebben verricht; of
b)
vissers die in de twee kalenderjaren voorafgaand aan de datum van indiening van de steunaanvraag gedurende ten minste 90 dagen per jaar op zee hebben gewerkt aan boord van een Unievissersvaartuig dat onder de definitieve beëindiging valt.
3. De betrokken vissers beëindigen daadwerkelijk alle visserijactiviteiten. De begunstigden leveren de bevoegde nationale autoriteit het bewijs dat de visserijactiviteiten daadwerkelijk zijn beëindigd. Als de visser binnen twee jaar na de indiening van de steunaanvraag opnieuw visserijactiviteiten verricht, wordt de compensatie op pro-rata-temporisbasis terugbetaald.
4. Steun op grond van dit artikel mag tot en met 31 december 2017 worden verleend.
5. Steun op grond van dit artikel wordt pas uitbetaald nadat de overeenkomstige capaciteit definitief uit het register over de vissersvloot van de Unie is geschrapt en ook de visvergunningen en vismachtigingen definitief zijn ingetrokken. Het is de ontvanger gedurende vijf jaar na de ontvangst van die steun verboden een nieuw vissersvaartuig in het bestand te doen opnemen. De capaciteitsvermindering ten gevolge van definitieve beëindiging van de visserijactiviteit met overheidssteun zal leiden tot een permanente gelijkwaardige verlaging van de in bijlage II bij Verordening (EU) nr. 1380/2013 vermelde vangstcapaciteitsmaxima.
6. In afwijking van lid 1 kan steun worden verleend voor de definitieve beëindiging van de visserijactiviteit zonder sloop, op voorwaarde dat de vaartuigen worden aangepast voor andere activiteiten dan commerciële visserij.
Daarnaast kan in het geval van traditionele houten vaartuigen, met het oog op instandhouding van maritiem erfgoed, steun worden verleend voor de definitieve beëindiging van de visserijactiviteit zonder sloop, op voorwaarde dat dergelijke vaartuigen een erfgoedfunctie aan wal behouden.
Artikel 35
Onderlinge fondsen voor ongunstige weersomstandigheden en milieuongevallen
1. Het EMZV kan bijdragen aan onderlinge fondsen waaruit vissers financieel worden vergoed voor economische verliezen als gevolg van ongunstige weersomstandigheden, milieuongevallen en de kosten voor het redden van vissers of het bergen van vissersvaartuigen in geval van ongevallen op zee tijdens hun visserijactiviteiten.
2. Voor de toepassing van lid 1 wordt onder de term „onderling fonds” verstaan een door de lidstaat overeenkomstig zijn nationale recht geaccrediteerde verzekeringsregeling voor de aangesloten vissers op grond waarvan zij worden vergoed voor economische verliezen ten gevolge van de in lid 1 omschreven voorvallen.
3. De lidstaten voorkomen overcompensatie door erop toe te zien dat de begunstigden naast de in het kader van dit artikel verleende steun geen steun op grond van andere Unie-instrumenten of nationale instrumenten dan wel private verzekeringsregelingen ontvangen.
4. Teneinde in aanmerking te komen voor steun op grond van dit artikel, dient het betrokken onderlinge fonds:
a)
door de bevoegde autoriteit van de lidstaat overeenkomstig de nationale wetgeving zijn geaccrediteerd;
b)
betalingen aan en afboekingen van het betrokken fonds transparant behandelen; en
c)
beschikken over duidelijke voorschriften inzake de toewijzing van verantwoordelijkheid voor schulden.
5. De lidstaten stellen de voorschriften vast voor de oprichting en het beheer van de onderlinge fondsen, in het bijzonder met betrekking tot de verlening van compensatiebetalingen aan en de subsidiabiliteit van vissers in geval van de in lid 1 bedoelde ongunstige weersomstandigheden, milieuongevallen of ongevallen op zee, alsmede met betrekking tot het beheer en de monitoring van de naleving van die voorschriften. De lidstaten zien erop toe dat in de regelingen van de fondsen is voorzien in sancties in geval van nalatigheid van de visser.
6. Ongunstige weersomstandigheden, milieuongevallen of ongevallen op zee, als bedoeld in lid 1 zijn dewelke waarvan het plaatsvinden officieel door de bevoegde autoriteit van de betrokken lidstaat wordt erkend.
7. De in lid 1 bedoelde bijdragen hebben slechts betrekking op de bedragen die de onderlinge fondsen als vergoeding aan vissers betalen. De administratieve kosten van de oprichting van de onderlinge fondsen komen niet voor steun in aanmerking. De lidstaten mogen de voor steun in aanmerking komende kosten beperken door voor elk onderling fonds een maximum toe te passen.
8. De in lid 1 bedoelde bijdragen worden slechts verleend ter dekking van verliezen als gevolg van ongunstige weersomstandigheden, milieuongevallen of ongevallen op zee die meer dan 30 % van de jaarlijkse omzet van het betrokken bedrijf bedragen, berekend op basis van de gemiddelde omzet van dat bedrijf in de voorgaande drie kalenderjaren.
9. Aanvangskapitaal wordt niet gefinancierd uit het EFMZV.
10. Indien de lidstaten besluiten om de subsidiabele kosten te beperken door plafonds per onderling fonds in te stellen, verstrekken zij in hun operationele programma’s nadere gegevens over en een motivering voor die plafonds.
Artikel 36
Steun voor de systemen voor het toewijzen van vangstmogelijkheden
1. Teneinde de visserijactiviteiten aan de vangstmogelijkheden aan te passen kan het EFMZV steun verlenen voor het ontwerp, de uitwerking, de controle, de evaluatie en het beheer van de systemen voor het toewijzen van vangstmogelijkheden.
2. De steun op grond van dit artikel wordt verleend aan overheidsinstanties, natuurlijke of rechtspersonen of vissersorganisaties die door de lidstaat zijn erkend, met inbegrip van erkende producentenorganisaties die betrokken zijn bij het collectieve beheer van de in lid 1 bedoelde systemen.
Artikel 37
Steun voor het ontwerpen en uitvoeren van instandhoudingsmaatregelen en regionale samenwerking
1. Met het oog op het efficiënt ontwerpen en uitvoeren van de instandhoudingsmaatregelen bedoeld in de artikelen 7, 8 en 11 van Verordening (EU) nr. 1380/2013 en van de regionale samenwerking op grond van artikel 18 van die verordening, kan uit het EFMZV steun worden verleend voor:
a)
het ontwerpen, ontwikkelen en monitoren van de technische en administratieve instrumenten die nodig zijn voor het ontwikkelen en uitvoeren van instandhoudingsmaatregelen en voor regionalisatie;
b)
de participatie van de belanghebbende partijen en de samenwerking tussen de lidstaten bij het ontwerpen en ontwikkelen van instandhoudingsmaatregelen en regionalisatie.
2. Uit het EFMZV kan op grond van lid 1 slechts steun worden verleend voor rechtstreekse uitzetting indien dat als een instandhoudingsmaatregel is voorzien door een rechtshandeling van de Unie.
Artikel 38
Beperking van de impact van de visserij op het mariene milieu en aanpassing van de visserij aan de bescherming van soorten
1. Om de impact van de visserij op het mariene milieu te beperken, om het geleidelijk uitbannen van teruggooi te bevorderen en om de overgang te vergemakkelijken naar een duurzame exploitatie van de levende biologische rijkdommen van de zee overeenkomstig artikel 2, lid 2, van Verordening (EU) nr. 1380/2013, kan uit het EFMZV steun worden verleend voor investeringen:
a)
in uitrusting om de selectiviteit van het vistuig op grootte en soort te verfijnen;
b)
aan boord of in uitrusting voor het uitbannen van teruggooi door voorkoming en vermindering van ongewenste vangsten van commerciële bestanden of voor de behandeling van ongewenste vangsten die moeten worden aangeland overeenkomstig artikel 15 van Verordening (EU) nr. 1380/2013;
c)
in uitrusting om de fysieke en biologische impact van de visserij op het ecosysteem of de zeebodem te beperken en zo mogelijk tot nul te reduceren;
d)
in uitrusting ter bescherming van het vistuig en de vangst tegen zoogdieren en vogels die beschermd zijn krachtens Richtlijn 92/43/EEG van de Raad of Richtlijn 2009/147/EG van het Europees Parlement en de Raad (28), op voorwaarde dat dit de selectiviteit van het vistuig niet ondermijnt en dat alle passende maatregelen zijn genomen om te voorkomen dat de predatoren fysiek letsel wordt toegebracht.
2. In afwijking van artikel 11, onder a), kan de in lid 1 bedoelde steun in de ultraperifere gebieden alleen aan verankerde visaantrekkende apparatuur worden verleend indien dergelijke instrumenten tot duurzame en selectieve visserij bijdragen.
3. Er wordt niet meer dan één keer per programmeringsperiode steun verleend voor hetzelfde type uitrusting aan boord van hetzelfde Unievissersvaartuig.
4. Er mag slechts steun worden verleend wanneer het vistuig of de overige in lid 1 bedoelde uitrusting aantoonbaar beter selecteert op grootte of een aantoonbaar geringere impact op het ecosysteem en op de niet-doelsoorten heeft dan de standaard-vistuigen of andere voorzieningen die zijn toegestaan op grond van Unierecht, of op grond van toepasselijk nationaal recht in het kader van de regionalisering zoals voorzien in Verordening (EU) nr. 1380/2013.
5. De steun wordt verleend aan:
a)
eigenaren van Unievissersvaartuigen die als actief zijn geregistreerd en die in de twee kalenderjaren voorafgaand aan de datum van indiening van de steunaanvraag gedurende ten minste 60 dagen visserijactiviteiten op zee hebben verricht;
b)
vissers die eigenaar zijn van het te vervangen vistuig en die in de twee kalenderjaren voorafgaand aan de datum van indiening van de steunaanvraag gedurende ten minste 60 dagen aan boord van een Unievissersvaartuig hebben gewerkt;
c)
door de lidstaten erkende vissersorganisaties.
Artikel 39
Innovatie in verband met de instandhouding van biologische rijkdommen van de zee
1. Om bij te dragen aan het geleidelijk uitbannen van teruggooi en bijvangsten, om de overgang naar een exploitatie van de levende biologische rijkdommen van de zee overeenkomstig artikel 2, lid 2, van Verordening (EU) nr. 1380/2013 te vergemakkelijken en om de impact van de visserij op het mariene milieu alsmede de impact van beschermde predatoren te beperken, kan uit het EFMZV steun worden verleend aan concrete acties die tot doel hebben nieuwe technische of organisatorische kennis te ontwikkelen of in te voeren die de impact van visserijactiviteiten op het milieu beperkt, ook op het gebied van verbeterde vangsttechnieken en selectiviteit van het vistuig, of waarmee een duurzamer gebruik van de biologische rijkdommen van de zee en co-existentie met beschermde predatoren worden verwezenlijkt.
2. Op grond van dit artikel gefinancierde concrete acties worden uitgevoerd door of in samenwerking met een door de lidstaat erkende wetenschappelijke of technische organisatie die de resultaten van dergelijke concrete acties valideert.
3. De lidstaten geven overeenkomstig artikel 119 voldoende ruchtbaarheid aan de resultaten van op grond van dit artikel gefinancierde concrete acties.
4. Het aandeel van de vissersvaartuigen dat betrokken is bij op grond van dit artikel gefinancierde projecten mag niet groter zijn dan 5 % van de vissersvaartuigen van de nationale vloot of niet meer dan 5 % van de brutotonnage van de nationale vissersvloot, zoals berekend bij de indiening van de aanvraag. Op verzoek van een lidstaat kan de Commissie op aanbeveling van het door Besluit 2005/629/EG van de Commissie (29) ingestelde Wetenschappelijk, Technisch en Economisch Comité voor de visserij (WTECV) en mits het terdege wordt gemotiveerd, projecten goedkeuren die de in dit lid vastgestelde maxima overschrijden.
5. Concrete acties die niet in aanmerking komen als visserij voor wetenschappelijke doeleinden in de zin van artikel 33 van Verordening (EG) nr. 1244/2009 en die bestaan in het testen van nieuwe vistuigen of vistechnieken, worden uitgevoerd binnen de grenzen van de aan de betrokken lidstaat toegewezen vangstmogelijkheden.
6. De netto-inkomsten die voortvloeien uit de deelname van het vissersvaartuig aan de concrete actie, worden in mindering gebracht op de subsidiabele uitgaven van de concrete actie overeenkomstig artikel 65, lid 8, van Verordening (EU) nr. 1303/2013
7. Voor de toepassing van lid 6 worden onder netto-inkomsten de inkomsten voor de vissers verstaan uit de eerste verkoop van vis of schaal- en schelpdieren die zij bij de invoering of het testen van de nieuwe technische of organisatorische kennis hebben gevangen, minus de verkoopkosten zoals visafslagtarieven.
Artikel 40
Bescherming en herstel van de mariene biodiversiteit en de mariene ecosystemen en compensatieregelingen in het kader van duurzame visserijactiviteiten
1. Om in het kader van duurzame visserijactiviteiten en met deelname, waar passend, van vissers de mariene biodiversiteit en de mariene ecosystemen te beschermen en te herstellen, kan uit het EFMZV steun worden verleend voor de volgende concrete acties:
a)
het door vissers verzamelen van afval op zee, zoals verloren vistuig en zwerfvuil;
b)
het bouwen, installeren of moderniseren van vaste of verplaatsbare voorzieningen om de mariene flora en fauna te beschermen en te ontwikkelen, met inbegrip van de wetenschappelijke voorbereiding, en beoordeling daarvan;
c)
het bijdragen tot een beter beheer of een betere instandhouding van de biologische rijkdommen van de zee;
d)
het voorbereiden, met inbegrip van het verrichten van studies, het opstellen, monitoren en updaten van bescherming- en beheerplannen voor visserijgerelateerde activiteiten in verband met Natura 2000-sites en bijzondere beschermingszones als bedoeld in Richtlijn 2008/56/EG, alsmede andere bijzondere habitats;
e)
het beheren, herstellen en monitoren van Natura 2000-sites overeenkomstig Richtlijnen 92/43/EEG, en 2009/147/EG, en overeenkomstig de prioritaire actiekaders die zijn vastgesteld op grond van Richtlijn 92/43/EEG;
f)
het beheren, herstellen en monitoren van beschermde mariene gebieden met het oog op de tenuitvoerlegging van de in artikel 13, lid 4, van Richtlijn 2008/56/EG bedoelde ruimtelijke beschermingsmaatregelen;
g)
het wekken van milieubewustzijn door vissers te betrekken bij de bescherming en het herstel van de mariene biodiversiteit;
h)
het tot stand brengen van regelingen voor de vergoeding van schade aan vangsten die wordt veroorzaakt door zoogdieren en vogels die worden beschermd op grond van Richtlijnen 92/43/EEG en 2009/147/EG;
i)
het deelnemen aan andere acties met het oog op de instandhouding en de ontwikkeling van de biodiversiteit en ecosysteemdiensten, zoals het herstel van specifieke mariene en kusthabitats ter ondersteuning van de duurzaamheid van de visbestanden, met inbegrip van de wetenschappelijke voorbereiding, en beoordeling daarvan.
2. Voor steun op grond van lid 1, onder h), moeten dergelijke regelingen door de bevoegde autoriteiten van de lidstaten officieel worden erkend. De lidstaten zorgen er tevens voor dat de kosten van de schade niet worden overgecompenseerd doordat Uniale, nationale en private schadevergoedingsregelingen worden gecombineerd.
3. In dit artikel bedoelde concrete acties kunnen worden uitgevoerd door wetenschappelijk of technische publiekrechtelijke instanties, adviesraden, vissers, of door de lidstaten erkende vissersorganisaties of niet-gouvernementele organisaties, in partnerschap met vissersorganisaties of in partnerschap met plaatselijke actiegroepen visserij.
4. De Commissie is bevoegd overeenkomstig artikel 126 gedelegeerde handelingen vast te stellen met betrekking tot de omschrijving van de kosten die subsidiabel zijn krachtens lid 1 van dit artikel.
Artikel 41
Energie-efficiëntie en mitigatie van de klimaatverandering
1. Om de gevolgen van de klimaatverandering te matigen en de vissersvaartuigen energie-efficiënter te maken, kan uit het EFMZV steun worden verleend voor:
a)
investeringen in uitrusting of aan boord om de uitstoot van verontreinigende stoffen of broeikasgassen te reduceren en de energie-efficiëntie van de vissersvaartuigen te verhogen. Investeringen in vistuig komen ook in aanmerking voor steun op voorwaarde dat zij de selectiviteit van dat vistuig niet ondermijnen;
b)
audits en regelingen op het gebied van energie-efficiëntie;
c)
studies ter beoordeling van de bijdrage van alternatieve aandrijfsystemen en rompontwerpen aan de energie-efficiëntie van vissersvaartuigen.
2. Er kan alleen steun worden verleend voor de vervanging of de modernisering van hoofd- of hulpmotoren in de volgende gevallen:
a)
voor vaartuigen met een lengte over alles van ten hoogste 12 m, mits de nieuwe of gemoderniseerde motor niet over meer vermogen in kW beschikt dan de huidige motor;
b)
voor vaartuigen met een lengte over alles tussen 12 en 18 m, mits het vermogen in kW van de nieuwe of gemoderniseerde motor ten minste 20 % lager ligt dan dat van de huidige motor;
c)
voor vaartuigen met een lengte over alles tussen 18 en 24 m, mits het vermogen in kW van de nieuwe of gemoderniseerde motor ten minste 30 % lager ligt dan dat van de huidige motor.
3. Steun op grond van lid 2 voor de vervanging of de modernisering van hoofd- of hulpmotoren kan slechts worden verleend voor vaartuigen die behoren tot een vlootsegment waarvoor uit het in artikel 22, lid 2, van Verordening (EU) nr. 1380/2013 bedoelde verslag over de vangstcapaciteit blijkt dat er een evenwicht bestaat tussen het vlootsegment en de voor dat segment beschikbare vangstmogelijkheden.
4. Steun op grond van lid 2 van dit artikel wordt slechts verleend voor de vervanging of modernisering van hoofd- of hulpmotoren die officieel zijn gecertificeerd overeenkomstig artikel 40, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1224/2009. De steun wordt pas uitbetaald nadat de conform de vereiste capaciteitsverlaging afgestoten capaciteit in kW definitief uit het register over de vissersvloot van de Unie is geschrapt.
5. Voor vissersvaartuigen waarvan het motorvermogen niet hoeft te worden gecertificeerd, wordt steun op grond van de leden 1 en 2 van dit artikel slechts toegekend voor de vervanging of modernisering van hoofd- of hulpmotoren waarvan het juiste motorvermogen is geverifieerd overeenkomstig artikel 41 van Verordening (EG) nr. 1224/2009, en die fysiek zijn gecontroleerd om vast te stellen dat het motorvermogen niet hoger is dan het motorvermogen dat in de visvergunningen staat.
6. De vermindering van het motorvermogen bedoeld in lid 2, punten b) en c), kan worden bereikt door een groep vaartuigen voor elk van de categorieën vaartuigen, bedoeld in die punten.
7. Onverminderd artikel 25, lid 3, is steun uit het EFMZV krachtens lid 2 van dit artikel niet hoger dan de hoogste van de volgende twee drempels:
a)
1 500 000 EUR; of
b)
3 % van de financiële steun van de Unie die in de betrokken lidstaat aan de in artikel 6, leden 1, 2 en 5, gestelde Unieprioriteiten is toegekend.
8. Aanvragen van marktdeelnemers uit de kleinschalige kustvisserij worden als prioriteit behandeld tot 60 % van de totale steun die wordt verleend voor vervanging of modernisering van motoren als bedoeld in lid 2 voor de gehele programmeringsperiode.
9. Steun op grond van de leden 1 en 2 wordt slechts verleend aan eigenaren van vissersvaartuigen en wordt niet meer dan één keer verleend voor dezelfde soort investering voor hetzelfde vissersvaartuig gedurende de programmeringsperiode.
10. De Commissie is bevoegd om overeenkomstig artikel 126 gedelegeerde handelingen vast te stellen waarbij de op grond van lid 1, onder a), van dit artikel subsidiabele kosten nader omschreven worden.
Artikel 42
Toegevoegde waarde, productkwaliteit en gebruik van ongewenste vangsten
1. Om de toegevoegde waarde of de kwaliteit van de gevangen vis te verbeteren, kan uit het EFMZV steun worden verleend voor:
a)
investeringen die waarde toevoegen aan visserijproducten, in het bijzonder door de vissers toe te staan hun eigen vangst te verwerken, af te zetten en rechtstreeks te verkopen;
b)
innoverende investeringen aan boord ter verbetering van de kwaliteit van de visserijproducten.
2. De in lid 1, onder b), bedoelde steun wordt slechts verleend op voorwaarde dat selectieve vistuigen worden gebruikt om ongewenste vangsten zoveel mogelijk te beperken, en uitsluitend aan eigenaren van Unievissersvaartuigen die in de twee kalenderjaren voorafgaand aan de datum van indiening van de steunaanvraag gedurende ten minste 60 dagen visserijactiviteiten op zee hebben verricht.
Artikel 43
Vissershavens, aanlandingsplaatsen, afslagen en beschuttingsplaatsen
1. Om de kwaliteit, de controle en de traceerbaarheid van aangelande producten, de energie-efficiëntie, de milieubescherming en de veiligheids- en arbeidsomstandigheden te verbeteren, kan uit het EFMZV steun worden verleend voor investeringen ter verbetering van de infrastructuur van vissershavens, afslagen, aanlandings- en beschuttingsplaatsen, met inbegrip van investeringen in voorzieningen voor het verzamelen van afval en zwerfvuil op zee.
2. Ter bevordering van de naleving van de verplichting tot het aanlanden van alle vangsten overeenkomstig artikel 15 van Verordening (EU) nr. 1380/2013 en artikel 8, lid 2, onder b), van Verordening (EU) nr. 1379/2013, alsook om waarde toe te voegen aan onvoldoende gebruikte delen van de gevangen vis, kan uit het EFMZV steun worden verleend voor investeringen in vissershavens, afslagen, aanlandingsplaatsen en beschuttingsplaatsen.
3. Ter verhoging van de veiligheid van de vissers kan uit het EFMZV steun worden verleend voor investeringen voor de bouw of de modernisering van beschuttingsplaatsen.
4. Er mag geen steun worden verleend voor de aanleg van nieuwe havens, nieuwe aanlandingsplaatsen of nieuwe afslagen.
Artikel 44
Binnenvisserij en aquatische fauna en flora in de binnenwateren
1. Om de impact van de binnenvisserij op het milieu te verminderen en de energie-efficiëntie, de waarde en de kwaliteit van de aangelande vis, de gezondheids-, veiligheids- en arbeidsomstandigheden en menselijk kapitaal en opleiding te verbeteren, kan uit het EFMZV steun worden verleend voor investeringen:
a)
in de verbetering van het menselijk kapitaal, jobcreatie en de sociale dialoog als bedoeld in artikel 29, en onder de in dat artikel gestelde voorwaarden;
b)
aan boord of in afzonderlijke uitrusting als bedoeld in artikel 32 en onder de in dat artikel gestelde voorwaarden;
c)
in uitrusting en soorten concrete acties als bedoeld in de artikelen 38 en 39 en onder de in die artikelen gestelde voorwaarden;
d)
in de verbetering van de energie-efficiëntie en de matiging van de effecten van de klimaatverandering, als bedoeld in artikel 41 en onder de in dat artikel gestelde voorwaarden;
e)
in de verbetering van de waarde of de kwaliteit van de gevangen vis, als bedoeld in artikel 42 en onder de in dat artikel gestelde voorwaarden;
f)
in vissershavens, beschuttingsplaatsen en aanlandingsplaatsen als bedoeld in artikel 43, overeenkomstig de in dat artikel vastgestelde voorwaarden.
2. Uit het EFMZV kan steun worden verleend voor investeringen met betrekking tot starterssteun voor jonge vissers als bedoeld in artikel 31 en onder dezelfde voorwaarden als in dat artikel, behoudens voor de vereiste in van het tweede lid, onder b), van dat artikel.
3. Uit het EFMZV kan steun worden verleend voor het ontwikkelen en bevorderen van innovatie overeenkomstig artikel 26, voor adviesdiensten overeenkomstig artikel 27 en voor partnerschappen tussen wetenschappers en vissers overeenkomstig artikel 28.
4. Om de diversifiëring door binnenvissers te ondersteunen, kan uit het EFMZV steun worden verleend voor de diversifiëring van binnenvisserijactiviteiten naar andere activiteiten buiten de visserij, onder de in artikel 30 gestelde voorwaarden.
5. Voor de toepassing van lid 1:
a)
gelden verwijzingen die in de artikelen 30, 32, 38, 39, 41 en 42 naar vissersvaartuigen worden gemaakt, als verwijzingen naar vaartuigen die uitsluitend in binnenwateren actief zijn;
b)
gelden verwijzingen die in artikel 38 naar het mariene milieu worden gemaakt, als verwijzingen naar het milieu waarin het binnenvissersvaartuig actief is.
6. Om de aquatische flora en fauna te beschermen en te ontwikkelen, kan uit het EFMZV steun worden verleend voor:
a)
het beheren, herstellen en monitoren van de Natura 2000-sites die de gevolgen ondervinden van visserijactiviteiten, en het rehabiliteren van binnenwateren overeenkomstig Richtlijn 2000/60/EU van het Europees Parlement en de Raad (30), met inbegrip van paaigronden en migratieroutes voor migrerende soorten, onverminderd artikel 40, lid 1, onder e), van deze verordening en, waar passend, met deelname van binnenvissers;
b)
het bouwen, moderniseren of installeren van vaste of verplaatsbare voorzieningen om de aquatische flora en fauna te beschermen en te versterken, met inbegrip van de wetenschappelijke voorbereiding, monitoring en beoordeling daarvan.
7. De lidstaten zorgen ervoor dat vaartuigen die krachtens dit artikel steun ontvangen, hun activiteiten uitsluitend in binnenwateren blijven ontplooien.
HOOFDSTUK II
Duurzame ontwikkeling van de aquacultuur
Artikel 45
Specifieke doelstellingen
De op grond van dit hoofdstuk verleende steun draagt bij tot de verwezenlijking van de specifieke doelstellingen in het kader van de in artikel 6, lid 2, gestelde Unieprioriteit.
Artikel 46
Algemene voorwaarden
1. De in dit hoofdstuk bedoelde steun wordt beperkt tot aquacultuurbedrijven, tenzij in deze verordening uitdrukkelijk anders wordt bepaald.
2. Voor de toepassing van dit artikel dienen beginnende aquacultuurexploitanten een bedrijfsplan in en, voor investeringen van meer dan 50 000 EUR, tevens een haalbaarheidsstudie, met inbegrip van een milieubeoordeling van de concrete acties. De in dit hoofdstuk bedoelde steun wordt slechts verleend indien in een onafhankelijk marketingverslag duidelijk wordt aangetoond dat er goede en duurzame marktvooruitzichten voor het product zijn.
3. Indien de concrete acties betrekking hebben op investeringen in uitrusting of infrastructuur die borg moet staan voor de inachtneming van de in het Unierecht vastgestelde voorschriften op het gebied van milieu, gezondheid van mens en dier, hygiëne en dierenwelzijn, kan steun worden verleend tot de datum waarop dergelijke voorschriften voor de bedrijven bindend worden.
4. Voor de kweek van genetisch gemodificeerde organismen wordt geen steun verleend.
5. Voor concrete aquacultuuracties in mariene beschermde gebieden wordt geen steun verleend indien de bevoegde autoriteit van de lidstaat op grond van een milieueffectbeoordeling vaststelt dat de concrete actie significante, niet naar behoren te matigen milieuschade zou veroorzaken.
Artikel 47
Innovatie
1. Om innovatie in de aquacultuur te stimuleren, kan uit het EFMZV steun worden verleend voor concrete acties met het oog op:
a)
het ontwikkelen van technische, wetenschappelijke of organisatorische kennis in aquacultuurbedrijven die in het bijzonder de impact op het milieu reduceert, de afhankelijkheid van vismeel en -olie vermindert, een duurzaam gebruik van de rijkdommen in de aquacultuur bevordert, het dierenwelzijn verbetert of nieuwe, duurzame productietechnieken faciliteert;
b)
het ontwikkelen of op de markt brengen van nieuwe aquacultuursoorten met een grote marktpotentie, nieuwe of substantieel verbeterde producten, nieuwe of verbeterde processen of nieuwe of verbeterde beheer- en organisatiesystemen;
c)
onderzoek naar de technische en economische haalbaarheid van innovatieve producten of processen.
2. In dit artikel bedoelde concrete acties worden uitgevoerd door of in samenwerking met door de lidstaat erkende publieke of private wetenschappelijke of technische organisaties, die de resultaten van deze concrete acties moeten valideren.
3. De lidstaten geven overeenkomstig artikel 119 voldoende ruchtbaarheid aan de resultaten van op grond van dit artikel gefinancierde concrete acties.
Artikel 48
Productieve investeringen in aquacultuur
1. Uit het EFMZV kan steun worden verleend voor:
a)
productieve investeringen in aquacultuur;
b)
de diversificatie van de aquacultuurproductie en de gekweekte soorten;
c)
de modernisering van de aquacultuureenheden, met inbegrip van het verbeteren van de arbeidsomstandigheden en -veiligheid van de werknemers in de aquacultuursector;
d)
verbeteringen en modernisering in verband met diergezondheid en dierenwelzijn, met inbegrip van de aankoop van apparatuur om viskwekerijen te beschermen tegen wilde predatoren;
e)
investeringen in de beperking van de negatieve gevolgen of de vergroting van de positieve gevolgen voor het milieu en het efficiënter gebruik van de rijkdommen;
f)
investeringen ter verbetering van de kwaliteit van, of ter verhoging van de waarde van, aquacultuurproducten;
g)
het herstel van bestaande aquacultuurvijvers door middel van de verwijdering van slib, of maatregelen voor de preventie van slibafzetting;
h)
het diversifiëren van de inkomsten van aquacultuurbedrijven door middel van de ontwikkeling van aanvullende activiteiten;
i)
investeringen die een substantiële reductie in de impact van de aquacultuurbedrijven op waterverbruik en kwaliteit tot gevolg hebben, in het bijzonder door de gebruikte hoeveelheid water of chemicaliën, antibiotica en andere geneesmiddelen te verminderen of de kwaliteit van de reststromen te verbeteren, onder meer door de invoering van multitrofe aquacultuursystemen;
j)
de bevordering van aquacultuur in gesloten systemen, waarin aquacultuurproductie in een gesloten circuit plaatsvindt zodat het waterverbruik minimaal blijft;
k)
investeringen die de energie-efficiëntie verhogen en de omschakeling van aquacultuurbedrijven op hernieuwbare energiebronnen bevorderen.
2. Steun op grond van lid 1, onder h), wordt slechts verleend aan aquacultuurbedrijven indien de aanvullende activiteiten die zij ontplooien, in verband staan met de kernactiviteit van het bedrijf (d.w.z. aquacultuur), met inbegrip van hengeltoerisme, aquacultuurgebonden milieudiensten of educatieve activiteiten in verband met aquacultuur.
3. Steun op grond van lid 1 kan worden verleend voor het vergroten van de productie en het moderniseren van bestaande aquacultuurbedrijven, of de bouw van nieuwe bedrijven, op voorwaarde dat dit strookt met het in artikel 34 van Verordening (EU) nr. 1380/2013 bedoelde nationaal meerjarig strategisch plan voor de ontwikkeling van de aquacultuur.
Artikel 49
Beheer-, verzorgings- en adviesdiensten voor aquacultuurbedrijven
1. Om de algehele prestatie en het concurrentievermogen van de aquacultuurbedrijven te verbeteren, en om de schadelijke milieueffecten van hun concrete acties terug te dringen, kan uit het EFMZV steun worden verleend voor:
a)
het opzetten van beheer-, verzorgings- en adviesdiensten voor aquacultuurbedrijven;
b)
het verwerven van technisch, wetenschappelijk, juridisch, ecologisch of economisch advies.
2. De in lid 1, onder b), bedoelde adviesdiensten hebben betrekking op:
a)
de behoeften van de aquacultuurbedrijven op het gebied van het beheer dat vereist is om aan de Unie- en nationale milieuwetgeving en aan de voorschriften inzake maritieme ruimtelijke ordening te voldoen;
b)
de milieueffectbeoordeling bedoeld in Richtlijn 2001/42/EG van het Europees Parlement en de Raad (31) en Richtlijn 92/43/EEG;
c)
de behoeften van de aquacultuurbedrijven op het gebied van het beheer dat vereist is om te voldoen aan de nationale en de Uniewetgeving inzake de gezondheid en het welzijn van waterdieren en de volksgezondheid;
d)
gezondheids- en veiligheidsnormen die gebaseerd zijn op nationale en Uniewetgeving;
e)
afzet- en bedrijfsstrategieën.
3. De in lid 1, onder b), bedoelde adviesdiensten worden verstrekt door wetenschappelijke of technische organisaties en door instanties die juridisch of economisch advies verstrekken, over de vereiste competenties beschikken en door de betrokken lidstaat zijn erkend.
4. Steun op grond van lid 1, onder a), wordt slechts verleend aan publiekrechtelijke instanties of andere instanties die door de lidstaat zijn geselecteerd om bedrijfsadviesdiensten op te zetten. Steun op grond van lid 1, onder b), wordt slechts verleend aan kleine en middelgrote aquacultuurondernemingen, met inbegrip van aquacultuurproducentenorganisaties en verenigingen van aquacultuurproducentenorganisaties.
5. Indien de steun niet meer bedraagt dan 4 000 EUR kan de begunstigde worden geselecteerd aan de hand van een versnelde procedure.
6. Begunstigden mogen voor elk van de in lid 2 bedoelde categorie adviesdiensten slechts één keer per jaar steun ontvangen.
Artikel 50
Bevordering van het menselijk kapitaal en de sociale dialoog
1. Om het menselijk kapitaal en de netwerkvorming in de aquacultuur te bevorderen, kan uit het EFMZV steun worden verleend voor:
a)
beroepsopleiding, een leven lang leren, de verspreiding van wetenschappelijke en technische kennis en innovatieve praktijken, de verwerving van nieuwe beroepsvaardigheden in de aquacultuur en de terugdringing van het milieueffect van concrete aquacultuuracties;
b)
de verbetering van de arbeidsomstandigheden en de bevordering van de veiligheid op het werk;
c)
netwerkvorming en uitwisseling van ervaringen en beste praktijken tussen aquacultuurbedrijven of beroepsorganisaties en andere belanghebbende partijen, waaronder wetenschappelijke en technische organisaties of organisaties die gelijke kansen van mannen en vrouwen bevorderen.
2. De in lid 1, onder a), bedoelde steun wordt niet verleend aan grote aquacultuurbedrijven, tenzij zij hun kennis delen met kleine en middelgrote ondernemingen.
3. In afwijking van artikel 46 wordt tevens steun op grond van dit artikel verleend aan overheids- of semi-overheidsinstanties en andere door de lidstaten erkende organisaties.
4. Steun op grond van dit artikel wordt ook verleend aan de echtgenoten of, mits en voor zover erkend in het nationale recht, levenspartners van zelfstandige aquacultuurexploitanten, onder de in artikel 2, onder b), van Richtlijn 2010/41/EU, neergelegde voorwaarden.
Artikel 51
Vergroting van het potentieel van aquacultuurlocaties
1. Om bij te dragen aan de ontwikkeling van de aquacultuurlocaties en -infrastructuur, en de schadelijke milieueffecten van de concrete aquacultuuracties terug te dringen, kan uit het EFMZV steun worden verleend voor:
a)
het afbakenen en in kaart brengen van de gebieden die het meest geschikt zijn voor de ontwikkeling van aquacultuur, met inachtneming van, in voorkomend geval, processen voor ruimtelijke ordening, alsmede het afbakenen en in kaart brengen van gebieden waar aquacultuur moet worden uitgesloten om ervoor te zorgen dat die gebieden hun rol in de werking van het ecosysteem kunnen behouden;
b)
het verbeteren en ontwikkelen van de nodige ondersteuningsvoorzieningen en -infrastructuur om het potentieel van aquacultuurlocaties te vergroten en om de schadelijke milieueffecten van aquacultuur terug te dringen, onder meer door middel van investeringen in landinrichting, energiebevoorrading of waterbeheer;
c)
maatregelen die de bevoegde autoriteiten in het kader van artikel 9, lid 1, van Richtlijn 2009/147/EG of van artikel 16, lid 1, van Richtlijn 92/43/EEG vaststellen en uitvoeren om ernstige schade aan de aquacultuur te voorkomen;
d)
maatregelen die de bevoegde autoriteiten vaststellen en uitvoeren naar aanleiding van de opsporing van toegenomen sterfte of ziekten als voorzien in artikel 10 van Richtlijn 2006/88/EG van de Raad (32). Die maatregelen kunnen onder meer bestaan in het uitvoeren van actieplannen voor schaal- en schelpdieren ten behoeve van bescherming, herstel en beheer, waaronder steun aan producenten van schaal- en schelpdieren voor de instandhouding van natuurlijke schaal- en schelpdierbanken en -stroomgebieden.
2. Steun op grond van dit artikel wordt slechts verleend aan publiekrechtelijke instanties of particuliere organisaties die door de lidstaten zijn belast met de in lid 1 bedoelde taken.
Artikel 52
Aantrekken van nieuwe aquacultuurexploitanten die aan duurzame aquacultuur doen
1. Om het ondernemerschap in de aquacultuur te stimuleren, kan uit het EFMZV steun worden verleend voor het opzetten van duurzameaquacultuurbedrijven door nieuwe aquacultuurexploitanten.
2. De in lid 1 bedoelde steun wordt aan beginnende aquacultuurexploitanten verleend op voorwaarde dat zij:
a)
over voldoende beroepsvaardigheden en deskundigheid beschikken;
b)
voor het eerst een micro- of kleine aquacultuuronderneming opzetten als bedrijfsleider van een dergelijke onderneming; en
c)
een bedrijfsplan voor de ontwikkeling van hun aquacultuuractiviteiten indienen.
3. Beginnende aquacultuurexploitanten komen in aanmerking voor in artikel 50, lid 1, onder a), bedoelde steun voor de verwerving van de nodige beroepsvaardigheden.
Artikel 53
Omschakeling naar milieubeheer- en milieu-auditregelingen en naar biologische aquacultuur
1. Om de ontwikkeling van een biologische of energie-efficiënte aquacultuur te bevorderen, kan uit het EFMZV steun worden verleend voor:
a)
de omschakeling van conventionele productiemethoden naar de biologische aquacultuur in de zin van Verordening (EG) nr. 834/2007 van de Raad (33) en overeenkomstig Verordening (EG) nr. 710/2009 van de Commissie (34);
b)
deelname aan de milieubeheer- en milieu-auditsystemen (EMAS) van de Unie die zijn ingesteld bij Verordening (EG) nr. 761/2001 van het Europees Parlement en de Raad (35).
2. De hier bedoelde steun wordt slechts verleend aan begunstigden die zichzelf ertoe verbinden ten minste drie jaar aan het EMAS deel te nemen of ten minste vijf jaar aan de voorschriften inzake biologische productie te voldoen.
3. De hier bedoelde steun wordt verleend in de vorm van een compensatie die maximaal drie jaar wordt uitbetaald gedurende de periode van omschakeling naar de biologische productie, of gedurende de voorbereiding van de deelname aan het EMAS. De lidstaten berekenen de compensaties op basis van:
a)
de gederfde inkomsten of de extra kosten gedurende de periode van omschakeling van de conventionele naar de biologische productie, wat concrete acties op grond van lid 1, onder a), betreft; of
b)
de extra kosten die voortvloeien uit het aanvragen en het voorbereiden van de deelname aan het EMAS, wat concrete acties op grond van lid 1, onder b), betreft.
Artikel 54
Aquacultuur die milieudiensten verricht
1. Ter bevordering van de ontwikkeling van een aquacultuur die milieudiensten verricht, kan uit het EFMZV steun worden verleend voor:
a)
aquacultuurmethoden die compatibel zijn met specifieke milieubehoeften en die onderworpen zijn aan specifieke beheervoorschriften die voortvloeien uit de aanwijzing van NATURA 2000-gebieden overeenkomstig Richtlijnen 92/43/EEG en 2009/147/EG;
b)
de kosten die rechtstreeks verband houden met deelname aan maatregelen voor instandhouding en reproductie ex situ van waterdieren in het kader van door overheidsinstanties of onder toezicht van overheidsinstanties ontwikkelde instandhoudingsprogramma’s en programma’s voor het herstel van de biodiversiteit;
c)
concrete aquacultuuracties, onder meer op het gebied van milieu-instandhouding en -verbetering, biodiversiteit en beheer van het landschap en de traditionele kenmerken van aquacultuurgebieden.
2. Steun op grond van lid 1, onder a), kan worden verleend in de vorm van een jaarlijkse compensatie voor de extra kosten en/of de gederfde inkomsten die terug te voeren zijn op de in de betrokken gebieden geldende beheervoorschriften in verband met de tenuitvoerlegging van de Richtlijnen 92/43/EEG of 2009/147/EG.
3. Steun op grond van lid 1, onder c), wordt slechts verleend op voorwaarde dat de begunstigden zich ertoe verbinden ten minste vijf jaar aquamilieuvoorschriften in acht te nemen die verder gaan dan op grond van het Unierecht en het nationale recht vereist is. De milieubaten van de concrete actie worden aangetoond aan de hand van een voorafgaande beoordeling door een bevoegde instantie die door de lidstaat wordt aangewezen, tenzij de milieubaten van een bepaalde concrete actie al zijn aangetoond.
4. Steun op grond van lid 1, onder c), wordt verleend in de vorm van een jaarlijkse compensatie voor de extra gemaakte kosten en/of voor de gederfde inkomsten.
5. De lidstaten geven overeenkomstig artikel 119 voldoende ruchtbaarheid aan de resultaten van op grond van het onderhavige artikel gefinancierde concrete acties.
Artikel 55
Maatregelen op het gebied van de volksgezondheid
1. Weekdierkwekers die de oogst van kweekweekdieren uitsluitend omwille van de volksgezondheid tijdelijk moeten stilleggen, kunnen hiervoor steun uit het EFMZV krijgen.
2. De hier bedoelde steun mag slechts worden verleend indien de oogst tijdelijk wordt stilgelegd omdat de weekdieren verontreinigd zijn als gevolg van de groei van toxineproducerend plankton of als gevolg van de aanwezigheid van biotoxinehoudend plankton, en op voorwaarde dat:
a)
de verontreiniging langer duurt dan vier opeenvolgende maanden; of
b)
het verlies als gevolg van de stillegging van de oogst meer bedraagt dan 25 % van de jaarlijkse omzet van het betrokken bedrijf, berekend op basis van de gemiddelde omzet van dat bedrijf in de drie kalenderjaren voorafgaand aan het jaar waarin de oogst is stilgelegd.
Voor de toepassing van punt b), van de eerste alinea, kunnen de lidstaten speciale berekeningsregels vaststellen met betrekking tot bedrijven die minder dan drie jaar actief zijn.
3. De hier bedoelde compensatie kan in de programmeringsperiode gedurende maximaal twaalf maanden worden verleend. Deze periode kan in terdege gemotiveerde gevallen eenmalig met twaalf maanden worden verlengd, tot een gecombineerd maximum van 24 maanden.
Artikel 56
Maatregelen op het gebied van diergezondheid en dierenwelzijn
1. Om de diergezondheid en het dierenwelzijn in aquacultuurbedrijven te bevorderen, onder meer op het gebied van preventie en biobeveiliging, kan uit het EFMZV steun worden verleend voor:
a)
de kosten van de bestrijding en de uitroeiing van ziekten in de aquacultuur overeenkomstig Richtlijn 2009/470/EG van de Raad (36), met inbegrip van de operationele kosten voor het nakomen van de verplichtingen op grond van een uitroeiingsprogramma;
b)
de ontwikkeling van algemene en soortenspecifieke beste praktijken of gedragscodes inzake de behoeften van de aquacultuursector op het gebied van biobeveiliging of op het gebied van diergezondheid of dierenwelzijn;
c)
initiatieven om de aquacultuur minder afhankelijk te maken van diergeneesmiddelen;
d)
veterinaire of farmaceutische studies alsmede verspreiding en uitwisseling van informatie en beste praktijken inzake dierziekten in de aquacultuur, met als doel een adequaat gebruik van diergeneesmiddelen te propageren;
e)
het oprichten en functioneren van door de lidstaten erkende groeperingen voor gezondheidsbescherming in de aquacultuursector;
f)
compensatie voor weekdierkwekers voor de tijdelijke stillegging van hun activiteiten wegens uitzonderlijke massasterfte, indien de weekdiersterfte 20 % overschrijdt of indien het verlies als gevolg van de stillegging van de activiteit meer bedraagt dan 35 % van de jaarlijkse omzet van het betrokken bedrijf, berekend op basis van de gemiddelde omzet van dat bedrijf in de drie kalenderjaren voorafgaand aan het jaar waarin de activiteiten zijn stilgelegd.
2. Steun op grond van lid 1, onder d), mag niet worden verleend voor de aankoop van diergeneesmiddelen.
3. De lidstaten geven overeenkomstig artikel 119 voldoende ruchtbaarheid aan de resultaten van op grond van lid 1, onder d), gefinancierde studies en zien toe op adequate rapportage over deze resultaten.
4. De hier bedoelde steun mag tevens worden verleend aan publiekrechtelijke instanties.
Artikel 57
Aquacultuurbestandsverzekering
1. Om het inkomen van de aquacultuurexploitanten te vrijwaren, kan uit het EFMZV steun worden verleend in de vorm van een bijdrage aan een aquacultuurbestandsverzekering tegen economische verliezen die het gevolg zijn van ten minste een van de volgende oorzaken:
a)
natuurrampen;
b)
ongunstige weersomstandigheden;
c)
plotselinge veranderingen van de waterkwaliteit en -kwantiteit waarvoor de exploitant niet verantwoordelijk is;
d)
ziekten in de aquacultuur, defecten of vernieling van productievoorzieningen waarvoor de exploitant niet verantwoordelijk is.
2. Het zich voordoen van de in lid 1 bedoelde omstandigheden in de aquacultuur wordt officieel als zodanig erkend door de betrokken lidstaat.
3. De lidstaten stellen in voorkomend geval vooraf criteria vast op grond waarvan deze in lid 2 bedoelde officiële erkenning wordt verleend.
4. De hier bedoelde steun wordt slechts verleend voor contracten ter verzekering van aquacultuurbestanden die in lid 1 bedoelde verliezen dekken die overeenstemmen met meer dan 30 % van de gemiddelde jaaromzet van de betrokken aquacultuurexploitant, berekend op basis van de gemiddelde omzet van de aquacultuurexploitant in de drie kalenderjaren voorafgaand aan het jaar waarin de economische verliezen zich hebben voorgedaan.
HOOFDSTUK III
Duurzame ontwikkeling van visserij- en aquacultuurgebieden
Afdeling 1
Toepassingsgebied en doelstellingen
Artikel 58
Toepassingsgebied
Uit het EFMZV wordt steun verleend om de visserij- en aquacultuurgebieden duurzaam te ontwikkelen aan de hand van een vanuit de gemeenschap geleide benadering van lokale ontwikkeling als bedoeld in artikel 32 van Verordening (EU) nr. 1303/2013.
Artikel 59
Specifieke doelstellingen
De in dit hoofdstuk bedoelde steun draagt bij tot de verwezenlijking van de specifieke doelstellingen in het kader van de in artikel 6, lid 4, gestelde Unieprioriteit.
Afdeling 2
Vanuit de gemeenschap geleide lokale ontwikkelingsstrategieën en plaatselijke actiegroepen visserij
Artikel 60
Vanuit de gemeenschap geleide lokale ontwikkelingsstrategieën en plaatselijke actiegroepen visserij
1. Om bij te dragen tot de verwezenlijking van de in artikel 59 bedoelde doelstellingen, moeten vanuit de gemeenschap geleide lokale ontwikkelingsstrategieën ervoor zorgen dat:
a)
de visserij- en de aquacultuursector optimaal worden betrokken bij de duurzame ontwikkeling van de kustvisserij- en -aquacultuurgebieden en de binnenvisserij- en -aquacultuurgebieden;
b)
de lokale gemeenschappen optimaal gebruikmaken en profijt trekken van de kansen waarmee de maritieme ontwikkeling, de ontwikkeling van de binnenwateren en de kustontwikkeling gepaard gaan, waarbij in het bijzonder ertoe moet worden bijgedragen dat kleine en noodlijdende vissershavens ten volle hun mariene potentieel benutten door een gediversifieerde infrastructuur te ontwikkelen.
2. De strategieën zijn afgestemd op de kansen en behoeften die in het betrokken gebied zijn geconstateerd, alsmede op de in artikel 6 gestelde Unieprioriteiten voor het EFMZV. De strategieën zijn toegespitst op uiteenlopende gebieden, gaande van de visserij op zich tot bredere onderwerpen, zoals diversifiëring van visserijgebieden. De strategie behelst meer dan een verzameling van concrete acties of een aaneenschakeling van sectorale maatregelen.
Artikel 61
Plaatselijke actiegroepen visserij
1. Met het oog op de toepassing van het EFMZV worden de in artikel 32, lid 2, onder b), van Verordening (EU) nr. 1303/2013 bedoelde plaatselijke groepen aangewezen als plaatselijke actiegroepen visserij (FLAG’s).
2. De plaatselijke actiegroepen visserij stellen op basis van ten minste de in artikel 60 van deze verordening genoemde elementen een vanuit de gemeenschap geleide lokale ontwikkelingsstrategie voor, en zijn verantwoordelijk voor de uitvoering daarvan.
3. De plaatselijke actiegroepen visserij:
a)
geven het voornaamste aandachtspunt van hun strategie en de sociaaleconomische samenstelling van het betrokken gebied weer door te zorgen voor een evenwichtige vertegenwoordiging van de voornaamste belanghebbende partijen, onder meer uit de particuliere en de openbare sector en uit het maatschappelijk middenveld;
b)
zien toe op een significante vertegenwoordiging van de visserij- en/of de aquacultuursector.
4. Indien voor de vanuit de gemeenschap geleide lokale ontwikkelingsstrategie naast EFMZV-steun nog steun uit andere fondsen wordt verleend, wordt voor de uit het EFMZV gefinancierde projecten door het selectieorgaan van de plaatselijke actiegroep visserij aan de in lid 3 vermelde verplichtingen voldaan.
5. De plaatselijke actiegroepen visserij kunnen, naast de taken die zij overeenkomstig artikel 34, lid 3, van Verordening (EU) nr. 1303/2013 ten minste moeten uitvoeren, extra taken uitvoeren, wanneer dergelijke taken door de managementautoriteit aan hen zijn gedelegeerd.
Afdeling 3
Subsidiabele concrete acties
Artikel 62
Steun uit de EFMZV voor vanuit de gemeenschap geleide lokale ontwikkeling
1. De onderstaande concrete acties komen op grond van dit deel voor steun in aanmerking overeenkomstig artikel 35 van Verordening (EU) nr. 1303/2013:
a)
voorbereidende steun;
b)
uitvoering van vanuit de gemeenschap geleide lokale ontwikkelingsstrategieën;
c)
samenwerkingsactiviteiten;
d)
operationele kosten en stimulering.
2. De plaatselijke actiegroepen visserij kunnen de managementautoriteit verzoeken om betaling van een voorschot wanneer het operationele programma in deze mogelijkheid voorziet. Het bedrag van de voorschotten mag niet meer bedragen dan 50 % van de overheidssteun voor de operationele kosten en stimulering.
Artikel 63
Uitvoering van vanuit de gemeenschap geleide lokale ontwikkelingsstrategieën
1. Er kan steun voor de uitvoering van vanuit de gemeenschap geleide lokale ontwikkelingsstrategieën worden verleend die gericht is op:
a)
het toevoegen van waarde, het creëren van werkgelegenheid, het aantrekken van jongeren en het bevorderen van innovatie in alle stadia van de bevoorradingsketen van visserij- en de aquacultuurproducten;
b)
het ondersteunen van de diversifiëring in en buiten de commerciële visserij, een leven lang leren en van de werkgelegenheidscreatie in visserij- en aquacultuurgebieden;
c)
het versterken en optimaal benutten van de milieubaten van de visserij- en aquacultuurgebieden, onder meer via concrete acties ter matiging van de klimaatverandering;
d)
het bevorderen van het maatschappelijk welzijn en het culturele erfgoed, inclusief het culturele erfgoed op visserij-, aquacultuur- en maritiem gebied, in visserij- en aquacultuurgebieden;
e)
het versterken van de rol van visserijgemeenschappen in de lokale ontwikkeling en in het bestuur op het gebied van lokale visserijhulpbronnen en maritieme activiteiten.
2. De in lid 1 bedoelde steun kan tevens maatregelen omvatten als bedoeld in de hoofdstukken I, II en IV van deze titel, met uitzondering van de artikelen 66 en 67, op voorwaarde dat er een duidelijke reden bestaat om die maatregelen op lokaal niveau te beheren. Wanneer steun wordt verleend voor concrete acties die met deze maatregelen stroken, gelden de toepasselijke voorwaarden en de percentages van de bijdragen per concrete actie die zijn vastgelegd in de hoofdstukken I, II en IV van deze titel.
Artikel 64
Samenwerkingsactiviteiten
1. De in artikel 35, lid 1, onder c), van Verordening (EU) nr. 1303/2013 bedoelde steun kan worden verleend voor:
a)
interterritoriale of transnationale samenwerkingsprojecten;
b)
voorbereidende technische ondersteuning voor interterritoriale en transnationale samenwerkingsprojecten, op voorwaarde dat de plaatselijke actiegroepen visserij kunnen aantonen bezig te zijn met de uitvoering van een project.
Voor de toepassing van dit artikel wordt onder de term „interterritoriale samenwerking” verstaan samenwerking binnen een lidstaat, en wordt onder de term „transnationale samenwerking” verstaan samenwerking tussen gebieden in verscheidene lidstaten dan wel samenwerking tussen minstens een gebied in een lidstaat met een of meer gebieden in derde landen.
2. Voor de toepassing van dit artikel kunnen plaatselijke actiegroepen visserij in het kader van het EFMZV naast andere plaatselijke actiegroepen visserij ook plaatselijke publiek-private partnerschappen als partner hebben die vanuit de gemeenschap geleide lokale ontwikkelingsstrategieën in of buiten de Unie uitvoeren.
3. Wanneer de samenwerkingsprojecten niet door de plaatselijke actiegroepen visserij worden geselecteerd, stellen de lidstaten een passende regeling ter facilitering van samenwerkingsprojecten vast. Zij maken uiterlijk twee jaar na de datum van de goedkeuring van hun operationele programma de nationale of regionale administratieve procedures voor de selectie van transnationale samenwerkingsprojecten bekend, alsmede een lijst van subsidiabele kosten.
4. De bestuurlijke besluitvorming betreffende de samenwerkingsprojecten vindt uiterlijk vier maanden na de datum van indiening van de projecten plaats.
5. De lidstaten delen de goedgekeurde transnationale samenwerkingsprojecten overeenkomstig artikel 110 mee aan de Commissie.
HOOFDSTUK IV
Maatregelen in verband met afzet en verwerking
Artikel 65
Specifieke doelstellingen
De op grond van dit hoofdstuk verleende steun draagt bij tot de verwezenlijking van specifieke doelstellingen in het kader van de in artikel 6, lid 5, gestelde Unieprioriteit.
Artikel 66
Productie- en afzetprogramma’s
1. Uit het EFMZV wordt steun verleend voor de voorbereiding en de uitvoering van productie- en afzetprogramma’s als bedoeld in artikel 28 van Verordening (EU) nr. 1379/2013.
2. Uitgaven die verband houden met productie- en afzetprogramma’s komen slechts in aanmerking voor steun uit het EFMZV nadat het in artikel 28, lid 5, van Verordening (EU) nr. 1379/2013 bedoelde jaarverslag is goedgekeurd door de bevoegde autoriteiten van de lidstaten.
3. De op grond van dit artikel aan een producentenorganisatie verleende steun bedraagt jaarlijks niet meer dan 3 % van de gemiddelde jaarwaarde van de productie die de betrokken producentenorganisatie de voorgaande drie kalenderjaren heeft afgezet. De aan een recentelijk erkende producentenorganisatie verleende steun bedraagt niet meer dan 3 % van de gemiddelde jaarwaarde van de productie die de leden van die producentenorganisatie de voorafgaande drie kalenderjaren hebben afgezet.
4. De lidstaten kunnen 50 % van de steun voorschieten nadat het productie- en afzetprogramma is goedgekeurd overeenkomstig artikel 28, lid 3, van Verordening (EU) nr. 1379/2013.
5. De in lid 1 bedoelde steun wordt alleen verleend aan producentenorganisaties en verenigingen van producentenorganisaties.
Artikel 67
Opslagsteun
1. Uit het EFMZV kan steun worden verleend voor erkende producentenorganisaties en verenigingen van producentenorganisaties die in bijlage II bij Verordening (EU) nr. 1379/2013 vermelde producten opslaan, mits die producten worden opgeslagen overeenkomstig de artikelen 30 en 31 van die verordening, en onder de volgende voorwaarden:
a)
de opslagsteun mag niet meer bedragen dan de technische en financiële kosten van de maatregelen die vereist zijn voor de stabilisatie en de opslag van de betrokken producten;
b)
de hoeveelheden waarvoor opslagsteun kan worden verleend, mogen niet meer bedragen dan 15 % van de hoeveelheden van de betrokken producten die jaarlijks door de producentenorganisatie te koop worden aangeboden;
c)
de jaarlijks verleende steun bedraagt niet meer dan 2 % van de gemiddelde jaarwaarde van de productie die door de leden van de producentenorganisatie zijn afgezet in de periode 2009-2011.
Voor de toepassing van punt c), van de eerste alinea wordt, indien een lid van de producentenorganisatie in de periode van 2009 tot en met 2011 geen productie heeft afgezet, de gemiddelde jaarwaarde van de productie die dat lid in de eerste drie productiejaren heeft afgezet, in aanmerking genomen.
2. De in lid 1 bedoelde steun eindigt uiterlijk op 31 december 2018.
3. De in lid 1 bedoelde steun mag slechts worden verleend nadat de betrokken producten voor menselijke consumptie op de markt zijn gebracht.
4. De lidstaten bepalen het bedrag van de binnen hun grondgebied toepasselijke technische en financiële kosten als volgt:
a)
de technische kosten worden jaarlijks berekend op basis van de rechtstreekse kosten in verband met de voor stabilisatie en opslag van de betrokken producten vereiste maatregelen;
b)
de financiële kosten worden jaarlijks berekend aan de hand van de rentevoet die jaarlijks in elke lidstaat wordt vastgesteld;
Die technische en financiële kosten worden openbaar gemaakt.
5. De lidstaten voeren controles uit om na te gaan of de producten waarvoor opslagsteun wordt verleend, voldoen aan de in dit artikel vastgestelde voorwaarden. Met het oog op dergelijke controles houden de begunstigden van de opslagsteun een register bij van elke categorie producten die worden ingeslagen en later weer voor menselijke consumptie op de markt worden gebracht.
Artikel 68
Afzetmaatregelen
1. Uit het EFMZV kan steun worden verleend voor afzetmaatregelen ten bate van visserij- en aquacultuurproducten die gericht zijn op:
a)
het opzetten van producentenorganisaties, verenigingen van producentenorganisaties en brancheorganisaties, te erkennen overeenkomstig afdeling II van hoofdstuk II van Verordening (EU) nr. 1379/2013;
b)
het vinden van nieuwe markten en het verbeteren van de voorwaarden voor het op de markt brengen van visserij- en aquacultuurproducten, waaronder:
i)
soorten met afzetpotentieel;
ii)
ongewenste vangsten van commerciële bestanden die worden aangeland overeenkomstig technische maatregelen, artikel 15 van Verordening (EU) nr. 1380/2013 en artikel 8, lid 2, onder b), van Verordening (EU) nr. 1379/2013;
iii)
visserij- en aquacultuurproducten die worden verkregen aan de hand van methoden met een lage milieu-impact, of biologische aquacultuurproducten in de zin van Verordening (EG) nr. 834/2007;
c)
het verbeteren van de kwaliteit en de toegevoegde waarde, door het stimuleren van:
i)
de indiening van aanvragen tot registratie van producten en de aanpassing van de betrokken marktdeelnemers aan de desbetreffende nalevings- en certificeringsvoorschriften overeenkomstig Verordening (EU) nr. 1151/2012 van het Europees Parlement en de Raad (37);
ii)
de certificering en de afzetbevordering voor onder meer duurzame visserij- en aquacultuurproducten, met inbegrip van producten van de kleinschalige kustvisserij, en milieuvriendelijke verwerkingsmethoden;
iii)
de rechtstreekse afzet van visserijproducten door kleinschalige kustvissers of door vissers die te voet vissen;
iv)
de aanbiedingsvorm en verpakking van producten;
d)
het bevorderen van de transparantie van de productie en de markten, en het verrichten van marktonderzoek en studies betreffende de afhankelijkheid van de Unie van invoer;
e)
het bijdragen tot de traceerbaarheid van visserij- en aquacultuurproducten en, waar passend, de ontwikkeling van een voor de gehele Unie geldend milieukeurmerk voor visserij- en aquacultuurproducten, als bedoeld in Verordening (EU) nr. 1379/2013;
f)
het opstellen, voor kleine en middelgrote ondernemingen van standaardcontracten die verenigbaar zijn met het Unierecht;
g)
het houden van regionale, nationale of transnationale communicatie- en afzetbevorderingscampagnes die de bekendheid van het publiek met duurzame visserij- en aquacultuurproducten moeten vergroten.
2. De in lid 1 bedoelde concrete acties kunnen onder meer betrekking hebben op de productie-, verwerkings- en afzetactiviteiten die in de bevoorradingsketen plaatsvinden.
De in lid 1, onder g), bedoelde concrete acties zijn niet gericht op handelsmerken.
Artikel 69
Verwerking van visserij- en aquacultuurproducten
1. Uit het EFMZV kan steun worden verleend voor de volgende investeringen in de verwerking van visserij- en aquacultuurproducten:
a)
investeringen die energie helpen besparen of de milieu-impact helpen reduceren, met inbegrip van afvalbehandeling;
b)
investeringen die gericht zijn op het verbeteren van de veiligheid, de hygiëne, de gezondheid en de arbeidsomstandigheden;
c)
investeringen ter ondersteuning van de verwerking van vangsten van commerciële vis die niet voor menselijke consumptie kan worden bestemd;
d)
investeringen met betrekking tot de verwerking van bijproducten van de voornaamste verwerkingsactiviteiten;
e)
investeringen met betrekking tot de verwerking van biologische aquacultuurproducten op grond van de artikelen 6 en 7 van Verordening (EG) nr. 834/2007;
f)
investeringen die leiden tot nieuwe of verbeterde producten, nieuwe of verbeterde processen of nieuwe of verbeterde beheer- en organisatiesystemen.
2. Met betrekking tot andere dan kleine en middelgrote ondernemingen wordt de in lid 1 bedoelde steun slechts verleend via de financiële instrumenten zoals bedoeld in titel IV van Verordening (EU) nr. 1303/2013.
HOOFDSTUK V
Compensatie van in de ultraperifere gebieden gemaakte extra kosten in verband met visserij- en aquacultuurproducten
Artikel 70
Compensatieregeling
1. Uit het EFMZV kan steun worden verleend ter compensatie van de extra kosten van de marktdeelnemers voor het vissen, het kweken, de verwerking en de afzet van bepaalde visserij- en aquacultuurproducten van de ultraperifere gebieden bedoeld in artikel 349 VWEU.
2. Elke betrokken lidstaat bepaalt voor zijn in artikel 1 bedoelde gebieden de lijst van de voor compensatie in aanmerking komende visserij- en aquacultuurproducten en de hoeveelheid van die producten.
3. Bij het opstellen van de in lid 2 bedoelde lijst en hoeveelheid nemen de lidstaten alle ter zake relevante factoren in aanmerking, in het bijzonder de noodzaak ervoor te zorgen dat de compensatie volledig verenigbaar is met de GVB-voorschriften.
4. De compensatie wordt niet verleend voor visserij- en aquacultuurproducten die:
a)
zijn gevangen door vaartuigen van derde landen, met uitzondering van vissersvaartuigen die de vlag van Venezuela voeren en in Uniewateren actief zijn;
b)
zijn gevangen door Unievissersvaartuigen die niet in een haven van een van de in lid 1 bedoelde gebieden zijn geregistreerd;
c)
zijn ingevoerd uit derde landen.
5. Lid 4, onder b), is niet van toepassing indien de bestaande capaciteit van de verwerkingssector in het betrokken ultraperifere gebied de hoeveelheid grondstoffen die overeenkomstig het compensatieplan van het betrokken gebied wordt geleverd, overschrijdt.
6. De volgende marktdeelnemers komen in aanmerking voor compensatie:
a)
natuurlijke of rechtspersonen die op het verkrijgen van visserij- of aquacultuurproducten gerichte productiemiddelen exploiteren met het doel deze producten op de markt te brengen;
b)
de eigenaren of reders van vaartuigen die in de havens van de in lid 1 bedoelde gebieden zijn geregistreerd en in die gebieden vissen, of verenigingen van dergelijke eigenaren of reders;
c)
de marktdeelnemers in de sector verwerking en afzet, of verenigingen van dergelijke marktdeelnemers.
Artikel 71
Berekening van de compensatie
De compensatie wordt betaald aan de in artikel 70, lid 6, bedoelde marktdeelnemers die in de in artikel 70, lid 1, bedoelde regio’s actief zijn, en wordt berekend met inachtneming van:
a)
voor elk visserijproduct of voor elk aquacultuurproduct of voor elke categorie producten, de extra kosten waarmee de specifieke beperkingen van het betrokken gebied gepaard gaan; en
b)
met enige andere soort van overheidsmaatregelen die van invloed zijn op de hoogte van de extra kosten.
Artikel 72
Compensatieplan
1. De betrokken lidstaten dienen bij de Commissie, voor elk in artikel 70, lid 1, bedoelde gebied een compensatieplan in. Dat plan omvat de lijst en de aantallen visserij- en aquacultuurproducten, en het in artikel 70 bedoelde soort marktdeelnemer, het in artikel 71 bedoelde compensatieniveau en de in artikel 97 bedoelde managementautoriteit. De Commissie stelt uitvoeringshandelingen vast houdende haar besluit met betrekking tot de eventuele goedkeuring van dergelijke compensatieplannen.
2. De lidstaten kunnen de inhoud van het in lid 1 bedoelde compensatieplan wijzigen. De lidstaten leggen dergelijke wijzigingen aan de Commissie voor. De Commissie stelt uitvoeringshandelingen vast houdende haar besluit met betrekking tot de goedkeuring van dergelijke wijzigingen.
3. De Commissie stelt uitvoeringshandelingen vast waarbij de structuur van het compensatieplan omschreven wordt. Die uitvoeringshandelingen worden vastgesteld volgens de in artikel 127, lid 3, bedoelde onderzoeksprocedure.
4. De Commissie is bevoegd om overeenkomstig artikel 126 gedelegeerde handelingen vast te stellen houdende bepaling van de criteria voor de berekening van de extra kosten waarmee de specifieke beperkingen van de betrokken gebieden gepaard gaan.
Artikel 73
Staatssteun voor de uitvoering van compensatieplannen
2. De lidstaten kunnen aanvullende financiering voor de uitvoering van de in artikel 72 bedoelde compensatieplannen verlenen. In dat geval melden de lidstaten de staatssteun aan de Commissie, die deze steun overeenkomstig deze verordening als onderdeel van die programma’s kan goedkeuren. De gemelde staatssteun wordt beschouwd als zijnde gemeld in de zin van artikel 108, lid 3, eerste volzin, VWEU.
HOOFDSTUK VI
Begeleidende maatregelen voor het GVB onder gedeeld beheer
Artikel 74
Geografisch toepassingsgebied
In afwijking van artikel 2 is dit hoofdstuk tevens van toepassing op concrete acties die buiten het grondgebied van de Europese Unie worden uitgevoerd.
Artikel 75
Specifieke doelstellingen
De op grond van dit hoofdstuk verleende steun draagt bij tot de verwezenlijking van de specifieke doelstellingen in het kader van de in artikel 6, lid 3, gestelde Unieprioriteit.
Artikel 76
Controle en handhaving
1. Uit het EFMZV kan steun worden verleend voor de tenuitvoerlegging van een uniaal systeem voor controle, inspectie en handhaving zoals vastgesteld in artikel 36 van Verordening (EU) nr. 1380/2013 en nader omschreven in Verordening (EG) nr. 1224/2009.
2. In het bijzonder komen de volgende soorten concrete acties in aanmerking voor steun:
a)
de aankoop, de installatie en/of de ontwikkeling van technologieën, met inbegrip van computerhardware en -software, vaartuigdetectiesystemen (VDS), een gesloten camerasysteem (CCTV) en IT-netwerken voor het verzamelen, het beheren, het valideren, het analyseren, de risicobeheersing, het presenteren (door middel van de websites in verband met controle) en uitwisselen van gegevens met betrekking tot de visserij, voor het ontwikkelen van steekproefmethoden voor deze gegevens, en voor het tot stand brengen van een verbinding met sectoroverschrijdende gegevensuitwisselingssystemen;
b)
de ontwikkeling, de aankoop en de installatie van de componenten, met inbegrip van hardware en -software, die nodig zijn voor de transmissie van gegevens door bij de visserij en de afzet van visserijproducten betrokken actoren aan de betrokken autoriteiten van de lidstaat en van de Unie, met inbegrip van de voor controledoeleinden vereiste componenten voor elektronische registratie- en rapportagesystemen (ERS), volgsystemen voor vaartuigen (VMS) en automatische identificatiesystemen (AIS);
c)
de ontwikkeling, de aankoop en de installatie van de componenten, met inbegrip van hardware en -software, die nodig zijn ter waarborging van de traceerbaarheid van visserij- en aquacultuurproducten als bedoeld in artikel 58 van Verordening (EG) nr. 1224/2009;
d)
de uitvoering van programma’s voor het uitwisselen van gegevens tussen de lidstaten en de gezamenlijke analyse daarvan;
e)
de modernisering en de aankoop van patrouillevaartuigen, -vliegtuigen en -helikopters, op voorwaarde dat deze jaarlijks gedurende ten minste 60 % van hun totale gebruikstijd voor visserijcontroledoeleinden worden gebruikt;
f)
de aankoop van andere controlemiddelen, waaronder instrumenten om het motorvermogen te meten en weegapparatuur;
g)
de ontwikkeling van innovatieve controle- en monitoringsystemen en de uitvoering van proefprojecten inzake visserijcontrole, met inbegrip van de analyse van vis-DNA en de ontwikkeling van websites in verband met controle;
h)
programma’s voor de opleiding en uitwisseling van personeelsleden die zijn belast met monitoring-, controle- en bewakingstaken op visserijgebied, ook op het niveau van meerdere lidstaten;
i)
de kosten-batenanalyses, de evaluatie en het aan audits onderwerpen van de door de bevoegde autoriteiten verrichte uitgaven voor toezicht, controle en bewaking;
j)
initiatieven, met inbegrip van seminars en het gebruik van media-instrumenten, om enerzijds de vissers en andere actoren zoals inspecteurs, openbare aanklagers en rechters, en anderzijds het grote publiek bewuster te maken van de noodzaak om illegale, ongemelde of ongereglementeerde visserij te bestrijden en om de GVB-regels toe te passen;
k)
operationele kosten in verband met het verscherpte toezicht op visbestanden waarvoor specifieke controle- en inspectieprogramma’s overeenkomstig artikel 95 van Verordening (EG) nr. 1224/2009 gelden en die aan controlecoördinatie onderworpen zijn overeenkomstig artikel 15 van Verordening (EG) nr. 768/2005 van de Raad (38).
l)
programma’s in verband met de uitvoering van een actieplan dat is opgesteld overeenkomstig artikel 102, lid 4, van Verordening (EG) nr. 1224/2009, met inbegrip van de gemaakte operationele kosten.
3. De in lid 2, onder h) tot en met l), vermelde maatregelen komen slechts voor steun in aanmerking indien zij betrekking hebben op door een overheidsinstantie verrichte controleactiviteiten.
4. Met betrekking tot in lid 2, onder d) en h), opgenomen maatregelen wijzen de betrokken lidstaten de voor het project verantwoordelijke managementautoriteiten aan.
Artikel 77
Verzameling van gegevens
1. Uit het EFMZV wordt steun verleend voor de verzameling, het beheer en het gebruik van gegevens, als voorzien in artikel 25, leden 1 en 2, van Verordening (EU) nr. 1380/2013, en nader omschreven in Verordening (EG) nr. 199/2008.
2. In het bijzonder komen de volgende soorten concrete acties in aanmerking voor steun:
a)
de verzameling, het beheer en het gebruik van gegevens voor wetenschappelijke analyse en voor de uitvoering van het GVB;
b)
nationale, transnationale en subnationale meerjarige steekproefprogramma’s, mits deze betrekking hebben op bestanden die onder het GVB vallen;
c)
op zee verrichte monitoring van de commerciële en de recreatievisserij, met inbegrip van de monitoring van de bijvangst van mariene organismen zoals zeezoogdieren en vogels;
d)
onderzoeken op zee;
e)
deelname van vertegenwoordigers van de lidstaten en van regionale autoriteiten aan regionale coördinatievergaderingen, aan vergaderingen van regionale organisaties voor visserijbeheer waarbij de Unie overeenkomstsluitende partij of waarnemer is, en/of aan vergaderingen van internationale organisaties die belast zijn met het verstrekken van wetenschappelijk advies;
f)
verbetering van de systemen voor gegevensverzameling en gegevensbeheer en uitvoering van proefonderzoeken om de bestaande systemen voor gegevensverzameling en -beheer te verbeteren.
HOOFDSTUK VII
Technische bijstand op initiatief van de lidstaten
Artikel 78
Technische bijstand op initiatief van de lidstaten
1. Uit het EFMZV kan, op initiatief van een lidstaat, en ten bedrage van maximaal 6 % van het totale bedrag voor het operationele programma steun worden verleend voor:
a)
de maatregelen inzake technische bijstand bedoeld in artikel 52, lid 1, van Verordening (EU) nr. 1303/2013;
b)
het opzetten van nationale netwerken voor de verspreiding van informatie, de opbouw van capaciteit, de uitwisseling van beste praktijken en de ondersteuning van de samenwerking tussen de plaatselijke actiegroepen visserij in het grondgebied van de lidstaat.
2. In naar behoren gemotiveerde omstandigheden kan het in lid 1 opgenomen maximum bij wijze van uitzondering worden overschreden.
HOOFDSTUK VIII
Onder gedeeld beheer gefinancierde maatregelen inzake GMB
Artikel 79
Specifieke doelstellingen
1. Maatregelen in het kader van dit hoofdstuk dragen bij tot de verwezenlijking van de specifieke doelstellingen in het kader van de in artikel 6, lid 6, gestelde Unieprioriteit, waaronder:
a)
de geïntegreerde maritieme bewaking (IMS - Integrated maritime surveillance) en, in het bijzonder, de gemeenschappelijke gegevensuitwisselingsstructuur (CISE - Common information sharing environment) voor de bewaking van het maritiem gebied van de Unie;
b)
de bevordering van de bescherming van het mariene milieu, in het bijzonder de biodiversiteit ervan en beschermde mariene gebieden zoals de Natura 2000-gebieden, onverminderd artikel 37 van deze verordening, alsmede het duurzame gebruik van de rijkdommen van de zee en van de kust en de nadere omschrijving van de grenzen van de duurzaamheid van menselijke activiteiten met een impact op het mariene milieu, in het bijzonder in de context van Richtlijn 2008/56/EG.
2. Wijzigingen in het operationele programma met betrekking tot de in lid 1 bedoelde maatregelen leiden niet tot een toename van de in artikel 13, lid 7, bedoelde totale financiële toewijzing.
Artikel 80
Subsidiabele concrete acties
1. Uit het EFMZV kan steun worden verleend voor concrete acties die overeenstemmen met de in artikel 79 vastgestelde doelstellingen, zoals de concrete acties die:
a)
bijgedragen tot het verwezenlijken van de doelstellingen van het IMS en, in het bijzonder, aan het CISE;
b)
het mariene milieu beschermen, in het bijzonder de biodiversiteit ervan en beschermde mariene gebieden zoals de Natura 2000-gebieden, overeenkomstig de in Richtlijnen 92/43/EEG en 2009/147/EG vastgestelde verplichtingen;
c)
de kennis over de staat van het mariene milieu verbeteren, met het oog op de opstelling van de monitoringprogramma’s en de maatregelenprogramma’s voorzien in Richtlijn 2008/56/EG, overeenkomstig de in die richtlijn vastgestelde verplichtingen.
2. De salariskosten van het personeel van nationale diensten worden niet beschouwd als subsidiabele operationele kosten.
TITEL VI
ONDER DIRECT BEHEER GEFINANCIERDE MAATREGELEN
HOOFDSTUK I
Geïntegreerd maritiem beleid
Artikel 81
Geografisch toepassingsgebied
In afwijking van artikel 2 is dit hoofdstuk tevens van toepassing op concrete acties die buiten het grondgebied van de Unie worden uitgevoerd.
Artikel 82
Toepassingsgebied en doelstellingen
De op grond van dit hoofdstuk verleende steun draagt bij tot de versterking van de ontwikkeling en uitvoering van het GMB van de Unie. De steun heeft ten doel:
a)
de ontwikkeling en de tenuitvoerlegging van een geïntegreerd bestuur inzake maritieme en kustgerelateerde zaken te bevorderen, in het bijzonder door:
i)
maatregelen te stimuleren om de lidstaten en hun regio’s aan te moedigen tot de ontwikkeling, invoering of uitvoering van een geïntegreerd maritiem bestuur;
ii)
de dialoog en de samenwerking met en tussen de bevoegde autoriteiten van de lidstaten en de belanghebbende partijen op het gebied van mariene en maritieme zaken te bevorderen, onder meer via de ontwikkeling en uitvoering van geïntegreerde zeegebiedstrategieën, daarbij rekening houdend met een evenwichtige aanpak in alle zeegebieden en met de kenmerken van de verschillende zeegebieden en onderzeegebieden, alsmede, in voorkomend geval, de toepasselijke macroregionale strategieën;
iii)
sectoroverschrijdende samenwerkingsplatforms en -netwerken te stimuleren, waaraan wordt deelgenomen door onder meer vertegenwoordigers van overheidsinstanties op nationaal, regionaal en plaatselijk niveau, de industrie, waaronder het toerisme, bij onderzoek betrokken partijen, burgers, organisaties van het maatschappelijk middenveld en de sociale partners;
iv)
de samenwerking tussen de lidstaten te verbeteren door uitwisseling van informatie en beste praktijken tussen hun bevoegde autoriteiten;
v)
de uitwisseling van beste praktijken en de dialoog op internationaal niveau, onder meer in de vorm van een bilaterale dialoog met derde landen, te stimuleren, waarbij rekening wordt gehouden met UNCLOS en de desbetreffende internationale verdragen die gebaseerd zijn op het UNCLOS, onverminderd andere overeenkomsten of regelingen tussen de Unie en de betrokken derde landen. Deze dialoog omvat in voorkomend geval een doeltreffende discussie over de ratificatie en uitvoering van UNCLOS;
vi)
de zichtbaarheid van de geïntegreerde benadering van maritieme zaken te vergroten en zowel de overheid en de particuliere sector als het grote publiek bewuster te maken van deze aanpak;
b)
bij te dragen tot de ontwikkeling van sectoroverschrijdende initiatieven ten bate van de maritieme sectoren en/of het sectorale beleid die rekening houden met en voortbouwen op bestaande instrumenten en initiatieven, in het bijzonder op het gebied van:
i)
het IMS, met als doel het veilige, beveiligde en duurzame gebruik van de maritieme ruimte te versterken, in het bijzonder door de efficiëntie en de doeltreffendheid via de sector- en grensoverschrijdende uitwisseling van informatie te verbeteren met inachtneming van bestaande en toekomstige samenwerkingsmechanismen en -systemen;
ii)
processen van maritieme ruimtelijke ordening en geïntegreerd beheer van kustgebieden;
iii)
de geleidelijke ontwikkeling van een alomvattende, openbaar toegankelijke en degelijke mariene gegevens- en kennisbasis om het delen, hergebruiken en verspreiden van die gegevens en deze kennis tussen verschillende gebruikersgroepen te vergemakkelijken, en zo overlappingen te voorkomen; daartoe dient zo goed mogelijk gebruik te worden gemaakt van bestaande programma’s van de Unie en van de lidstaten;
c)
duurzame economische groei, werkgelegenheid, innovatie en nieuwe technologieën in opkomende en toekomstgerichte maritieme sectoren en in kust- en eilandgebieden en ultraperifere regio’s van de Unie te ondersteunen op een manier die complementair is aan de bestaande sectorale en nationale activiteiten;
d)
de bescherming van het mariene milieu, in het bijzonder de biodiversiteit ervan alsmede beschermde mariene gebieden zoals de Natura 2000-gebieden, te bevorderen, het duurzame gebruik van de mariene en kusthulpbronnen te stimuleren en de grenzen van de duurzaamheid van menselijke activiteiten met een impact op het mariene milieu nader te omschrijven, overeenkomstig de doelstellingen inzake het bereiken of behouden van een goede milieutoestand, zoals vereist bij Richtlijn 2008/56/EG.
Artikel 83
Subsidiabele concrete acties
1. Uit het EFMZV kan steun worden verleend voor concrete acties die overeenstemmen met de in artikel 82 vastgestelde doelstellingen, zoals:
a)
studies;
b)
projecten, waaronder testprojecten en samenwerkingsprojecten;
c)
publieksvoorlichting, uitwisseling van beste praktijken, bewustmakingscampagnes en de bijbehorende communicatie- en verspreidingsactiviteiten zoals publiciteitscampagnes, evenementen, ontwikkeling en onderhoud van websites en platforms van belanghebbende partijen;
d)
conferenties, seminars, fora en workshops;
e)
coördinatieactiviteiten, met inbegrip van informatie-uitwisselingsnetwerken en ondersteuning van het ontwerpen van zeegebiedstrategieën;
f)
de ontwikkeling, de exploitatie en het onderhoud van IT-systemen en -netwerken voor het verzamelen, beheren, valideren, analyseren en uitwisselen van gegevens, voor het ontwikkelen van steekproefmethoden voor deze gegevens, en voor het tot stand brengen van een verbinding met sectoroverschrijdende gegevensuitwisselingssystemen;
g)
opleidingsprojecten voor de ontwikkeling van kennis, beroepskwalificaties en maatregelen gericht op de bevordering van de ontwikkeling op professioneel gebied in de maritieme sector.
2. Ter verwezenlijking van de in artikel 82, onder b), vastgestelde specifieke doelstellingen, namelijk de ontwikkeling van grens- en sectoroverschrijdende concrete acties, kan uit het EFMZV steun worden verleend voor:
a)
de ontwikkeling en de tenuitvoerlegging van technische instrumenten voor het IMS die in het bijzonder tot doel hebben het CISE te ontwikkelen, te exploiteren en te onderhouden, teneinde de uitwisseling van sectoroverschrijdende en grensoverschrijdende bewakingsinformatie die alle gebruikersgemeenschappen met elkaar verbindt te bevorderen, rekening houdend met de relevante ontwikkelingen van het sectorale beleid inzake bewaking en, in voorkomend geval, bijdragend tot de noodzakelijke ontwikkeling daarvan;
b)
activiteiten op het gebied van coördinatie en samenwerking tussen de lidstaten of regio’s, met als doel een maritieme ruimtelijk ordening en een geïntegreerd beheer van kustgebieden te ontwikkelen, met inbegrip van systemen en praktijken voor de uitwisseling en monitoring van gegevens, evaluatieactiviteiten, het opzetten en exploiteren van deskundigennetwerken en het opzetten van een programma om de capaciteit op te bouwen die de lidstaten met het oog op maritieme ruimtelijke ordening nodig hebben;
c)
initiatieven voor de medefinanciering, de aankoop en het onderhoud van mariene observatiesystemen en technische instrumenten voor het ontwerpen, opzetten en exploiteren van een operationeel Europees marien observatie- en datanetwerksysteem dat het via samenwerking tussen de lidstaten en/of betrokken internationale instellingen, gemakkelijker maakt mariene gegevens en kennis te verzamelen, te verwerven, samen te voegen, te verwerken, op kwaliteit te controleren, te hergebruiken en te verspreiden.
HOOFDSTUK II
Begeleidende maatregelen voor het GVB en het GMB onder direct beheer
Artikel 84
Geografisch toepassingsgebied
In afwijking van artikel 2 is dit hoofdstuk tevens van toepassing op concrete acties die buiten het grondgebied van de Unie worden uitgevoerd.
Artikel 85
Specifieke doelstellingen
De in dit hoofdstuk bedoelde maatregelen dragen bij tot de tenuitvoerlegging van het GVB en het GMB, in het bijzonder op het gebied van:
a)
het verzamelen, beheren en verspreiden van wetenschappelijk advies in het kader van het GVB;
b)
specifieke controle- en handhavingsmaatregelen in het kader van het GVB;
c)
vrijwillige bijdragen aan internationale organisaties;
d)
adviesraden;
e)
informatie over de markt;
f)
communicatieactiviteiten in het kader van het GVB en het GMB.
Artikel 86
Wetenschappelijk advies en wetenschappelijke kennis
1. Uit het EFMZV kan steun worden verleend voor de aanlevering van de wetenschappelijke informatie die nodig is voor een goede en doeltreffende besluitvorming op het gebied van het beheer van het GVB, in het bijzonder via projecten op het gebied van toegepast onderzoek die rechtstreeks verband houden met het beschikbaar stellen van wetenschappelijke en sociaaleconomische standpunten en adviezen.
2. In het bijzonder de volgende soorten concrete acties komen in aanmerking voor steun:
a)
studies en proefprojecten die nodig zijn voor de tenuitvoerlegging en de ontwikkeling van het GVB, onder meer op het gebied van alternatieve technieken voor een duurzaam beheer van visserij en aquacultuur, met inbegrip van adviesraden;
b)
de voorbereiding en verstrekking van wetenschappelijke standpunten en adviezen door wetenschappelijke instellingen, waaronder internationale adviesorganisaties die belast zijn met de beoordeling van de bestanden, door onafhankelijke deskundigen en door onderzoeksinstellingen;
c)
deelname van deskundigen aan vergaderingen van werkgroepen over wetenschappelijke en technische visserijaangelegenheden, zoals het WTECV, alsook aan internationale adviesorganisaties en aan vergaderingen waar een bijdrage van deskundigen op het gebied van visserij en aquacultuur vereist is;
d)
onderzoeksinspecties op zee, als bedoeld in artikel 12, lid 2, van Verordening (EG) nr. 199/2008, in gebieden waar vaartuigen uit de Unie hun activiteiten ontplooien in het kader van partnerschapsovereenkomsten inzake duurzame visserij, als bedoeld in artikel 31 van Verordening (EU) nr. 1380/2013;
e)
uitgaven die de Commissie doet voor diensten in verband met het verzamelen, beheren en gebruiken van gegevens, in verband met de organisatie en het beheer van deskundigenvergaderingen over visserij en het beheer van jaarlijkse werkprogramma’s betreffende visserijgerelateerde wetenschappelijke en technische expertise, in verband met de verwerking van dataoproepen en datareeksen, en in verband met de voorbereidingsfase die voorafgaat aan het verstrekken van wetenschappelijke standpunten en adviezen;
f)
samenwerking tussen de lidstaten op het gebied van gegevensverzameling, ook met de verschillende regionale belanghebbenden, inclusief het opzetten en exploiteren van geregionaliseerde databanken voor de opslag, het beheer en het gebruik van gegevens die bevorderlijk zijn voor de regionale samenwerking, de gegevensverzameling en het gegevensbeheer en de wetenschappelijke expertise ter ondersteuning van het visserijbeheer.
Artikel 87
Controle en handhaving
1. Uit het EFMZV kan steun worden verleend voor de tenuitvoerlegging van een Uniesysteem voor controle, inspectie en handhaving als bedoeld in artikel 36 van Verordening (EU) nr. 1380/2013 en nader omschreven in Verordening (EG) nr. 1224/2009.
2. In het bijzonder komen de volgende soorten concrete acties in aanmerking voor steun:
a)
gezamenlijke aankopen en/of huur van patrouillevaartuigen, -vliegtuigen en -helikopters door verschillende lidstaten uit hetzelfde geografische gebied, op voorwaarde dat deze ten minste 60 % van de totale gebruikstijd per jaar voor visserijcontroledoeleinden worden gebruikt;
b)
uitgaven in verband met de beoordeling en de ontwikkeling van nieuwe controletechnologieën, alsmede processen voor de uitwisseling van gegevens;
c)
alle operationele uitgaven in verband met de controle en evaluatie die de Commissie verricht op de uitvoering van het GVB, in het bijzonder de uitgaven voor de verificatie-, inspectie- en auditbezoeken, uitrusting en opleiding van functionarissen van de Commissie, de organisatie van of de deelname aan vergaderingen, met inbegrip van de uitwisseling tussen lidstaten van informatie en beste praktijken, studies, IT-diensten en -leveranciers en de huur of aanschaf door de Commissie van inspectiemiddelen zoals bedoeld in titels IX en X van Verordening (EG) nr. 1224/2009.
3. Teneinde de controles te versterken en te standaardiseren, kan uit het EFMZV steun worden verleend voor de uitvoering van transnationale projecten die gericht zijn op het ontwikkelen en testen van de interstatelijke controle-, inspectie- en handhavingsregelingen waarin is voorzien in artikel 36 van Verordening (EU) nr. 1380/2013 en die verder zijn vastgesteld in Verordening (EG) nr. 1224/2009.
4. Subsidiabele concrete acties kunnen, in het bijzonder, de volgende zijn:
a)
internationale opleidingsprogramma’s voor personeel dat verantwoordelijk is voor de monitoring, controle en bewaking van activiteiten op visserijgebied;
b)
initiatieven, met inbegrip van seminars en het gebruik van media-instrumenten, voor het standaardiseren van de interpretatie van verordeningen en daarmee gepaard gaande controles in de Unie.
5. Met betrekking tot de in lid 2, onder a), vermelde concrete acties wordt slechts één van de betrokken lidstaten als een begunstigde aangewezen.
Artikel 88
Vrijwillige financiële bijdragen aan internationale organisaties
Uit het EFMZV kan steun worden verleend voor de volgende soorten concrete acties op het gebied van internationale betrekkingen:
a)
financiële bijdragen aan de organisaties van de Verenigde Naties en vrijwillige financiële bijdragen aan andere organisaties die actief zijn op het gebied van het zeerecht;
b)
financiële bijdragen voor de voorbereiding van nieuwe internationale organisaties of internationale verdragen die van belang zijn voor de Unie;
c)
financiële bijdragen voor door internationale organisaties uitgevoerde werkzaamheden of programma’s die van bijzonder belang zijn voor de Unie;
d)
financiële bijdragen voor activiteiten (werk-, informele of buitengewone vergaderingen van de overeenkomstsluitende partijen) die de belangen van de Unie in internationale organisaties dienen en de samenwerking met haar partners in die organisaties versterken. Wanneer het in dat verband in het belang van de Unie is dat vertegenwoordigers van derde landen aanwezig zijn tijdens onderhandelingen en vergaderingen in internationale fora en organisaties, kunnen de kosten van de deelname van deze vertegenwoordigers uit het EFMZV worden betaald.
Artikel 89
Adviesraden
1. Uit het EFMZV wordt steun verleend voor de operationele kosten van de adviesraden die overeenkomstig artikel 43 van Verordening (EU) nr. 1380/2013 zijn opgericht.
2. Een adviesraad met rechtspersoonlijkheid kan in zijn hoedanigheid van organisatie die een doelstelling van algemeen Europees belang nastreeft, Uniesteun aanvragen.
Artikel 90
Informatie over de markt
Uit het EFMZV kan steun worden verleend voor activiteiten die de Commissie overeenkomstig artikel 42 van Verordening (EU) nr. 1379/2013 verricht op het gebied van de ontwikkeling en de verspreiding van informatie over de markt met betrekking tot visserij- en aquacultuurproducten.
Artikel 91
Communicatieactiviteiten in verband met het GVB en GMB
Uit het EFMZV kan steun worden verleend voor:
a)
de kosten van voorlichtings- en communicatieactiviteiten in verband met het GVB en het GMB, met inbegrip van:
i)
kosten in verband met het maken, vertalen en verspreiden van schriftelijk, audiovisueel en elektronisch materiaal dat is toegesneden op de specifieke behoeften van de verschillende doelgroepen;
ii)
kosten in verband met de voorbereiding en de organisatie van evenementen en vergaderingen waar informatie wordt verstrekt en de standpunten van de verschillende partijen die betrokken zijn bij het GVB en het GMB, worden ingewonnen;
b)
de reis- en verblijfskosten van deskundigen en vertegenwoordigers van belanghebbende partijen die door de Commissie voor haar vergaderingen worden uitgenodigd;
c)
de kosten in verband met de communicatie betreffende politieke prioriteiten van de Unie die betrekking hebben op de algemene doelstellingen van deze verordening.
HOOFDSTUK III
Technische bijstand
Artikel 92
Technische bijstand op initiatief van de Commissie
Uit het EFMZV kan op initiatief van de Commissie en ten bedrage van maximaal 1,1 % van het EFMZV steun worden verleend voor de volgende maatregelen:
a)
de voor de uitvoering van de onderhavige verordening vereiste maatregelen inzake technische bijstand als bedoeld in artikel 58 van Verordening (EU) nr. 1303/2013;
b)
de voorbereiding, de monitoring en de evaluatie van overeenkomsten inzake duurzame visserij en de deelname van de Unie in regionale organisaties voor visserijbeheer. De betrokken maatregelen omvatten studies, vergaderingen, bijdragen van deskundigen, de kosten van tijdelijk personeel, voorlichtingsactiviteiten en andere administratieve kosten of kosten die het gevolg zijn van door de Commissie verleende wetenschappelijke of technische bijstand;
c)
het opzetten van een Europees netwerk van plaatselijke actiegroepen visserij met het oog op capaciteitsopbouw, informatieverspreiding, uitwisseling van ervaring en van beste praktijken, en samenwerking tussen de FLAG’s. Dat netwerk werkt samen met in het kader van het EFRO, het ESF en het Elfpo opgezette organisaties voor plaatselijke ontwikkeling die actief zijn op het gebied van netwerkvorming en technische ondersteuning, in het bijzonder op het gebied van de activiteiten van deze organisaties met betrekking tot plaatselijke ontwikkeling en transnationale samenwerking.
TITEL VII
TENUITVOERLEGGING ONDER GEDEELD BEHEER
HOOFDSTUK I
Algemene bepalingen
Artikel 93
Toepassingsgebied
Deze titel is van toepassing op onder gedeeld beheer gefinancierde maatregelen als bedoeld in titel V.
HOOFDSTUK II
Uitvoeringsmechanisme
Afdeling 1
Steun uit het EFMZV
Artikel 94
Bepaling van de medefinancieringspercentages
1. Bij de vaststelling krachtens artikel 19 van uitvoeringshandelingen houdende goedkeuring van een operationeel programma bepaalt de Commissie de maximumbijdrage van het EFMZV aan dat programma.
2. De EFMZV-bijdrage wordt berekend op basis van het bedrag aan subsidiabele overheidsuitgaven.
In het operationele programma wordt vastgesteld welke procentuele bijdrage uit het EFMZV van toepassing is op de in artikel 6 gestelde Unieprioriteiten. De maximumbijdrage uit het EFMZV in procenten bedraagt 75 % en de minimumbijdrage in procenten uit het EFMZV bedraagt 20 % van de subsidiabele overheidsuitgaven.
3. In afwijking van lid 2 bedraagt de bijdrage uit het EFMZV:
a)
100 % van de subsidiabele overheidsuitgaven, wanneer het de opslagsteun betreft als bedoeld in artikel 67;
b)
100 % van de subsidiabele overheidsuitgaven, wanneer het de compensatieregeling betreft als bedoeld in artikel 70;
c)
50 % van de subsidiabele overheidsuitgaven, wanneer het steun betreft zoals bedoeld in artikel 33, artikel 34 en artikel 41, lid 2;
d)
70 % van de subsidiabele overheidsuitgaven, wanneer het steun betreft zoals bedoeld in artikel 76, lid 2 onder e);
e)
90 % van de subsidiabele overheidsuitgaven, wanneer het de steun betreft bedoeld in artikel 76, lid 2, onder a) tot en met d), en onder f) tot en met l);
f)
80 % van de subsidiabele uitgaven, wanneer het de in artikel 77 bedoelde steun betreft.
4. In afwijking van lid 2 wordt het maximumniveau van de EFMZV-bijdrage voor de specifieke doelstellingen in het kader van een Unieprioriteit met tien procentpunten verhoogd indien het in artikel 6, lid 4, gestelde geheel van Unieprioriteiten wordt bereikt aan de hand van een vanuit de gemeenschap geleide lokale ontwikkeling.
Artikel 95
Intensiteit van de overheidssteun
1. De lidstaten passen op de totale subsidiabele uitgaven voor de concrete actie een maximumintensiteit van overheidssteun van 50 % toe.
2. In afwijking van lid 1 kunnen de lidstaten een intensiteit van overheidssteun van 100 % van de subsidiabele overheidsuitgaven voor de concrete actie toepassen wanneer:
a)
de begunstigde een publiekrechtelijke instantie is of een onderneming die belast is met het beheer van diensten van algemeen economisch belang als bedoeld in artikel 106, lid 2, VWEU, wanneer de steun voor het beheer van dergelijke diensten wordt verleend;
b)
de concrete actie betrekking heeft op de opslagsteun bedoeld in artikel 67;
c)
de concrete actie betrekking heeft op de compensatieregeling bedoeld in artikel 70;
d)
de concrete actie betrekking heeft op de gegevensverzameling bedoeld in artikel 77.
e)
de concrete actie betrekking heeft op steun overeenkomstig de artikelen 33 of 34 en compensaties overeenkomstig de artikelen 54, 55 of 56.
f)
de concrete actie betrekking heeft op de in artikel 80 bedoelde maatregelen inzake het GMB.
3. In afwijking van lid 1 kunnen de lidstaten een intensiteit van overheidssteun tussen 50 % en 100 % van de totale subsidiabele uitgaven toepassen wanneer:
a)
de concrete actie wordt uitgevoerd in het kader van titel V, hoofdstukken I, II, of IV, en deze concrete actie voldoet aan elk van de volgende criteria.
i)
zij is van collectief belang;
ii)
zij heeft een collectieve begunstigde;
iii)
zij heeft innovatieve kenmerken, in voorkomend geval, op plaatselijk niveau;
b)
de concrete actie wordt uitgevoerd in het kader van titel V, hoofdstuk III, en deze concrete actie voldoet aan een van de in punten i), ii) en iii) van dit lid, onder a), bedoelde criteria en openbare toegang geeft tot de resultaten ervan.
4. In afwijking van lid 1 gelden aanvullende percentages voor de intensiteit van overheidssteun voor specifieke categorieën van acties als bedoeld in bijlage I.
5. De Commissie bepaalt, door middel van uitvoeringshandelingen, hoe de verschillende percentages voor de intensiteit van overheidssteun worden toegepast wanneer aan verschillende, in bijlage I vastgestelde voorwaarden is voldaan. Die uitvoeringshandelingen worden volgens de in artikel 127, lid 3, bedoelde onderzoeksprocedure vastgesteld.
Artikel 96
Berekening van extra kosten en gederfde inkomsten
Wanneer steun wordt verleend op basis van extra kosten of gederfde inkomsten, zorgen de lidstaten ervoor dat de betrokken berekeningen deugdelijk en nauwkeurig zijn en op voorhand zijn vastgesteld op basis van een eerlijke, evenwichtige en verifieerbare berekening.
HOOFDSTUK III
Beheer- en controlesystemen
Artikel 97
Managementautoriteit
1. Onverminderd de algemene voorschriften van artikel 125 van Verordening (EU) nr. 1303/2013 zorgt de managementautoriteit ervoor dat:
a)
de Commissie jaarlijks uiterlijk op 31 maart relevante cumulatieve gegevens ontvangt over de voor financiering geselecteerde concrete acties tot het einde van het vorige kalenderjaar, met inbegrip van de belangrijke kenmerken van de begunstigde en de concrete actie.
b)
bekendheid wordt gegeven aan het operationele programma door potentiële begunstigden, beroepsorganisaties, de economische en sociale partners, organisaties voor de bevordering van gelijke kansen voor mannen en vrouwen en de betrokken niet-gouvernementele organisaties, met inbegrip van milieuorganisaties, te informeren over de door het programma geboden mogelijkheden en over de wijze waarop gebruik kan worden gemaakt van de financiering in het kader van het programma;
c)
bekendheid wordt gegeven aan het operationele programma door de begunstigden van de bijdrage van de Unie en het brede publiek te informeren over de rol van de Unie in het programma.
2. De Commissie steltuitvoeringshandelingen vast houdende voorschriften voor de indiening van de in lid 1, onder a), bedoelde gegevens. Die uitvoeringshandelingen worden volgens de in artikel 127, lid 2, bedoelde raadplegingsprocedure vastgesteld.
Artikel 98
Indiening van financiële gegevens
1. De lidstaten zenden, uiterlijk op 31 januari en 31 juli, aan de Commissie, langs elektronische weg, een raming van het bedrag waarvoor zij verwachten betalingsaanvragen te zullen indienen voor het lopende en voor het volgende begrotingsjaar.
2. De Commissie stelt, een uitvoeringshandeling vast houdende het model dat voor de indiening van de financiële gegevens bij de Commissie moet worden gebruikt. Die uitvoeringshandeling wordt vastgesteld volgens de in artikel 127, lid 3, bedoelde onderzoeksprocedure.
HOOFDSTUK IV
Controle door de lidstaten
Artikel 99
Financiële correcties door de lidstaten
1. Naast de financiële correcties bedoeld in artikel 143 van Verordening (EU) nr. 1303/2013, passen de lidstaten financiële correcties toe indien de begunstigde de in artikel 10, lid 2, van deze verordening bedoelde verplichtingen niet nakomt.
2. In geval van financiële correcties als bedoeld in lid 1, bepalen de lidstaten het bedrag van de correctie, dat evenredig moet zijn, gezien de aard, de ernst en de duur van de inbreuk of het strafbaar feit en de eventuele herhaling ervan door de begunstigde, en het belang van de EFMZV-bijdrage voor de economische activiteit van de begunstigde.
HOOFDSTUK V
Controle door de Commissie
Afdeling 1
Onderbreking en schorsing van betalingen
Artikel 100
Onderbreking van de betalingstermijn
1. De gedelegeerde ordonnateur in de zin van het Verordening (EU, Euratom) nr. 966/2012 kan de termijn voor een aanvraag betreffende een tussentijdse betaling uitstellen in de in punten a), b) en c) van artikel 74, lid 1, van Verordening (EU) nr. 1303/2013 bedoelde gevallen en bovendien ook in geval van niet-naleving door een lidstaat van zijn verplichtingen in het kader van het GVB en deze niet-naleving van invloed kan zijn op de in een gecertificeerde uitgavenstaat opgenomen uitgaven waarvoor om een tussentijdse betaling is verzocht.
2. Voorafgaand aan de onderbreking van een betalingstermijn van een aanvraag tot tussentijdse betaling als bedoeld in lid 1 stelt de Commissie een uitvoeringshandeling vast waarin ter bevestiging dat er aanwijzingen zijn van niet-naleving van de verplichtingen in het kader van het GVB. Alvorens de Commissie een dergelijk uitvoeringshandeling vaststelt, stelt zij de betrokken lidstaat onverwijld in kennis van deze aanwijzingen of van de betrouwbare informatie en krijgt de lidstaat de gelegenheid om binnen een redelijke termijn zijn opmerkingen te presenteren.
3. De onderbreking van de tussentijdse betaling van alle in lid 1 bedoelde uitgaven die onder de betalingsaanvraag vallen of van een deel daarvan, is evenredig gezien de aard, de ernst, de duur en het zich al dan niet herhalen van de niet-naleving.
Artikel 101
Schorsing van betalingen
1. Naast het bepaalde in artikel 134 van Verordening (EU) nr. 1303/2013 kan de Commissie uitvoeringshandelingen vaststellen tot gehele of gedeeltelijk schorsing van de tussentijdse betalingen in verband met het operationele programma in geval van ernstige niet-naleving door een lidstaat van zijn verplichtingen op grond van het GVB indien dit van invloed kan zijn op de in een gecertificeerde uitgavenstaat opgenomen uitgaven waarvoor een aanvraag tot tussentijdse betaling is ingediend.
2. Voorafgaand aan de schorsing van een tussentijdse betaling als bedoeld in lid 1, stelt de Commissie een uitvoeringshandeling vast ter bevestiging dat een lidstaat zijn verplichtingen in het kader van het GVB niet is nagekomen. Alvorens de Commissie een dergelijk uitvoeringshandeling vaststelt, stelt zij de betrokken lidstaat onverwijld in kennis van deze vaststelling of van de betrouwbare informatie en krijgt de lidstaat de gelegenheid om zijn opmerkingen ter zake te presenteren.
3. De schorsing van betaling van alle of van een deel van de in lid 1 bedoelde uitgaven die onder de betalingsaanvraag vallen, is evenredig gezien de aard, de ernst, de duur en het zich al dan niet herhalen van de niet-naleving.
Artikel 102
Bevoegdheden van de Commissie
De Commissie is bevoegd om overeenkomstig artikel 126 gedelegeerde handelingen vast te stellen waarbij de in artikel 100 bedoelde gevallen van niet-naleving omschreven worden, evenals de in artikel 101, lid 1, bedoelde gevallen van ernstige niet-naleving die voortvloeien uit de relevante GVB-voorschriften die van essentieel belang zijn voor de instandhouding van de biologische rijkdommen van de zee.
Afdeling 2
Informatie-uitwisseling en financiële correcties
Artikel 103
Toegang tot informatie
Op verzoek van de Commissie delen de lidstaten haar de wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen mee die zij voor de tenuitvoerlegging van Uniehandelingen inzake het GVB hebben vastgesteld, voor zover deze handelingen financiële gevolgen hebben voor het EFMZV.
Artikel 104
Vertrouwelijkheid
1. De lidstaten en de Commissie zetten alle nodige stappen om de vertrouwelijkheid te waarborgen van de informatie die wordt verstrekt of verkregen in het kader van de controles ter plaatse of de goedkeuring van de rekeningen overeenkomstig deze verordening.
2. De beginselen bedoeld in artikel 8 van Verordening (Euratom, EG) nr. 2185/96 van de Raad (39) zijn van toepassing op de in lid 1 van dit artikel bedoelde gegevens.
Artikel 105
Financiële correctie door de Commissie
1. Naast de gevallen bedoeld in artikel 20, lid 7, artikel 77 en artikel 144, lid 1, van Verordening (EU) nr. 1303/2013, stelt de Commissie uitvoeringshandelingen vast houdende financiële correcties door de bijdrage van de Unie aan een operationeel programma geheel of gedeeltelijk in te trekken als zij, na het nodige onderzoek, tot de conclusie komt dat:
a)
de in een gecertificeerde uitgavenstaat opgenomen uitgaven worden beïnvloed door gevallen waarin de begunstigde wegens niet-nakoming van de in artikel 10, lid 2, van deze verordening bedoelde verplichtingen niet door de lidstaat is gecorrigeerd voordat de in dit lid bedoelde correctieprocedure werd ingeleid;
b)
de uitgaven in een gecertificeerde uitgavenstaat beïnvloed zijn door ernstige gevallen van niet-naleving van de GVB-voorschriften door de lidstaat, die hebben geleid tot schorsing van betaling op grond van artikel 101 van deze verordening en de betrokken lidstaat nog steeds niet aantoont dat de nodige corrigerende maatregelen zijn genomen om te garanderen dat de geldende regels in de toekomst zullen worden nageleefd en gehandhaafd.
2. Bij het bepalen van het bedrag van een correctie houdt de Commissie rekening met de aard, de ernst, de duur en het zich al dan niet herhalen van de ernstige vorm van niet-naleving van de GVB-voorschriften door de lidstaat of de begunstigde en met het belang van de EFMZV-bijdrage voor de economische activiteit van de betrokken begunstigde.
3. Wanneer het bedrag van de uitgaven die in verband staan met de niet-naleving van de GVB-voorschriften door de lidstaat, niet precies kan worden bepaald, past de Commissie een forfaitaire of een geëxtrapoleerde financiële correctie toe overeenkomstig lid 4.
4. De Commissie is bevoegd overeenkomstig artikel 126 bij gedelegeerde handeling de criteria vast te stellen om het niveau te bepalen van de toe te passen financiële correctie, alsmede om forfaitaire tarieven of geëxtrapoleerde financiële correcties toe te passen.
Artikel 106
Procedure
Als de Commissie een in artikel 105 bedoelde financiële correctie voorstelt, is artikel 145 van Verordening (EU) nr. 1303/2013 van overeenkomstige toepassing.
HOOFDSTUK VI
Monitoring, evaluatie, informatie en communicatie
Afdeling 1
Vaststelling van een gemeenschappelijk monitoring- en evaluatiesyteem en de doelstellingen van dat systeem
Artikel 107
Monitoring- en evaluatiesysteem
1. Om de prestatie van het EFMZV te kunnen meten, wordt een gemeenschappelijk monitoring- en evaluatiesysteem voor gedeeld beheerde concrete acties in het kader van het EFMZV opgezet. Met het oog op een effectieve meting van de prestatie, is de Commissie bevoegd om overeenkomstig artikel 126 gedelegeerde handelingen vast te stellen waarbij de inhoud en de opzet van dit systeem omschreven worden.
2. Het algemene effect van het EFMZV wordt getoetst aan de in artikel 6 gestelde Unieprioriteiten.
De Commissie kan uitvoeringshandelingen vaststellen tot bepaling van, de reeks indicatoren voor die Unieprioriteiten. Die uitvoeringshandelingen worden vastgesteld volgens de in artikel 127, lid 3, bedoelde onderzoeksprocedure.
3. De lidstaten verstrekken de Commissie alle informatie die nodig is voor de monitoring en de evaluatie van de betrokken maatregelen. De Commissie houdt rekening met de gegevensbehoeften en de synergie tussen potentiële gegevensbronnen, en in het bijzonder met het eventuele gebruik ervan voor statistische doeleinden. De Commissie stelt uitvoeringshandelingen vast houdende de voorschriften met betrekking tot de door de lidstaten te melden informatie en met betrekking tot de gegevensbehoeften en de synergie tussen potentiële gegevensbronnen. Die uitvoeringshandelingen worden vastgesteld volgens de in artikel 127, lid 3, bedoelde onderzoeksprocedure.
4. De Commissie brengt om de vier jaar verslag over de tenuitvoerlegging van dit artikel uit aan het Europees Parlement en aan de Raad. Het eerste verslag wordt uiterlijk op 31 december 2017 ingediend.
Artikel 108
Doelstellingen
Het gemeenschappelijk monitoring- en evaluatiesysteem heeft tot doel:
a)
de voortgang en de verwezenlijkingen van het GVB en het GMB aan te tonen, het algemene effect te belichten en de doeltreffendheid, efficiëntie en relevantie van de concrete acties in het kader van het EFMZV te evalueren;
b)
bij te dragen tot specifiekere gerichte steun voor het GVB en het GMB;
c)
een gemeenschappelijk leerproces met betrekking tot monitoring en evaluatie te ondersteunen;
d)
met het oog op het besluitvormingsproces degelijke, empirisch onderbouwde evaluaties van de concrete acties in het kader van het EFMZV te verstrekken.
Afdeling 2
Technische bepalingen
Artikel 109
Gemeenschappelijke indicatoren
1. Om aggregatie van gegevens op Unieniveau mogelijk te maken, wordt in het in artikel 107 bedoelde monitoring- en evaluatiesysteem een lijst van gemeenschappelijke indicatoren vastgesteld die op elk operationeel programma toepasbaar zijn en betrekking hebben op zowel de uitgangssituatie als de financiële uitvoering, de outputs en de resultaten van het operationele programma.
2. De gemeenschappelijke indicatoren staan in verband met de mijlpalen en streefdoelen die overeenkomstig de in artikel 6 gestelde Unieprioriteiten in de operationele programma’s zijn vastgesteld. Die gemeenschappelijke indicatoren worden gebruikt voor de in artikel 21, lid 1, van Verordening (EU) nr. 1303/2013 bedoelde prestatiebeoordeling en maken het mogelijk de voortgang, de doelmatigheid en de doeltreffendheid van de beleidsuitvoering te toetsen aan de doelstellingen en streefcijfers op Unie- en programmaniveau.
Artikel 110
Elektronisch informatiesysteem
1. Belangrijke informatie over de uitvoering van het operationele programma, over elke voor financiering geselecteerde concrete actie alsmede over voltooide concrete acties, die nodig is voor monitoring en evaluatie, met inbegrip van belangrijke kenmerken van de begunstigde en het project, wordt elektronisch geregistreerd en bijgehouden.
2. De Commissie zorgt ervoor dat er een geschikt beveiligd elektronisch systeem voor het registreren, bijhouden en beheren van belangrijke informatie is en brengt verslag uit over monitoring en evaluatie.
Artikel 111
Informatieverstrekking
Begunstigden van EFMZV-steun, met inbegrip van plaatselijke actiegroepen visserij, verbinden zich ertoe de managementautoriteit en/of de aangewezen evaluatoren of andere instanties die zijn aangewezen om namens haar functies uit te oefenen, alle nodige informatie te verstrekken om monitoring en evaluatie van het operationele programma mogelijk te maken, in het bijzonder met betrekking tot het halen van specifieke doelstellingen en prioriteiten.
Afdeling 3
Monitoring
Artikel 112
Monitoringprocedures
1. De in artikel 97 bedoelde managementautoriteit en het in artikel 47 van Verordening (EU) nr. 1303/2013 bedoelde monitoringcomité monitoren de kwaliteit van uitvoering van de programma’s.
2. De managementautoriteit en het monitoringcomité monitoren de operationele programma’s aan de hand van financiële, output- en resultaatsindicatoren.
Artikel 113
Functies van het monitoringcomité
Het monitoringcomité vervult de in artikel 49 van Verordening (EU) nr. 1303/2013 bedoelde functies en controleert bovendien de prestatie van het operationele programma en de doeltreffendheid van de uitvoering ervan. Daartoe vervult het monitoringcomité de volgende functies:
a)
binnen zes maanden na het besluit tot goedkeuring van het programma wordt het geraadpleegd over en hecht het zijn goedkeuring aan de criteria voor de selectie van de gefinancierde concrete acties; de selectiecriteria worden herzien naargelang van de behoeften inzake programmering;
b)
het onderzoekt de activiteiten en outputs met betrekking tot het evaluatieplan van het programma;
c)
het onderzoekt acties in het programma met betrekking tot de naleving van specifieke ex-antevoorwaarden;
d)
het onderzoekt de jaarlijkse uitvoeringsverslagen en keurt deze goed voordat ze aan de Commissie worden toegezonden;
e)
het onderzoekt acties om gelijkheid van mannen en vrouwen, gelijke kansen en non-discriminatie, met inbegrip van toegankelijkheid voor mensen met een handicap, te bevorderen.
Het monitoringcomité wordt niet geraadpleegd over de in artikel 21 bedoelde werkprogramma’s voor gegevensverzameling.
Artikel 114
Jaarlijks uitvoeringsverslag
1. Uiterlijk op 31 mei 2016, en uiterlijk op 31 mei van elk daaropvolgend jaar tot en met 2023, dienen de lidstaten bij de Commissie een jaarlijks uitvoeringsverslag in over de uitvoering van het operationele programma in het vorige kalenderjaar. Het in 2016 ingediende verslag heeft betrekking op de kalenderjaren 2014 en 2015.
2. Naast de bepalingen in artikel 50 van Verordening (EU) nr. 1303/2013 bedoelde elementen, bevat het uitvoeringsverslag:
a)
informatie over vastleggingen en uitgaven, uitgesplitst naar maatregel;
b)
een samenvatting van de activiteiten die verricht zijn in verband met het evaluatieplan;
c)
informatie over de genomen maatregelen in gevallen van ernstige inbreuken als bedoeld in artikel 10, lid 1, van deze verordening, en van niet-naleving van de in artikel 10, lid 2, van deze verordening neergelegde voorwaarden, alsook over corrigerende maatregelen;
d)
informatie over de genomen maatregelen ter naleving van artikel 41, lid 10, van deze verordening;
e)
informatie over de maatregelen die zijn genomen om de bekendmaking van begunstigden overeenkomstig bijlage V bij deze verordening te waarborgen, waar het natuurlijke personen betreft overeenkomstig het nationaal recht, met inbegrip van eventueel toepasselijke drempels.
3. De Commissie stelt uitvoeringshandelingen vast houdende voorschriften met betrekking tot de vormen de presentatie van de jaarlijkse uitvoeringsverslagen. Die uitvoeringshandelingen worden vastgesteld volgens de in artikel 127, lid 3, bedoelde onderzoeksprocedure.
Afdeling 4
Evaluatie
Artikel 115
Algemene bepalingen
1. De Commissie stelt uitvoeringshandelingen vast tot bepaling van de elementen die moeten worden opgenomen in de verslagen van de in artikel 55 van Verordening (EU) nr. 1303/2013 bedoelde ex-ante-evaluaties en tot vaststelling van de minimumeisen voor het in artikel 56 van die verordening bedoelde evaluatieplan. Die uitvoeringshandelingen worden vastgesteld volgens de in artikel 127, lid 3, van deze verordening bedoelde onderzoeksprocedure.
2. De lidstaten zorgen ervoor dat de evaluaties in overeenstemming zijn met het overeenkomstig artikel 107 overeengekomen gemeenschappelijke monitoring- en evaluatiesysteem, organiseren de productie en verzameling van de nodige gegevens en verstrekken de verschillende door het monitoringsysteem geproduceerde gegevens aan de evaluatoren.
3. De evaluatieverslagen worden door de lidstaten ter beschikking gesteld op internet en door de Commissie op de website van de Unie.
Artikel 116
Ex-ante-evaluatie
De lidstaten zorgen ervoor dat de evaluator die de ex-ante-evaluatie uitvoert, reeds in een vroeg stadium wordt betrokken bij het ontwikkelingsproces van het operationele programma, onder meer bij het ontwikkelen van de in artikel 18, lid 1, onder a), bedoelde analyse, het ontwerpen van de steunformule van het programma en het vaststellen van de streefcijfers van het programma.
Artikel 117
Ex-postevaluatie
Overeenkomstig artikel 57 van Verordening (EU) nr. 1303/2013 stelt de Commissie in nauw overleg met de lidstaten een verslag van de ex-postevaluatie op.
Artikel 118
Samenvatting van evaluaties
Onder de verantwoordelijkheid van de Commissie worden op het niveau van de Unie een samenvatting van de ex-ante-evaluaties opgesteld. De samenvatting van de evaluatieverslagen wordt uiterlijk op 31 december van het jaar na de indiening van de desbetreffende evaluaties voltooid.
Afdeling 5
Informatie en communicatie
Artikel 119
Informatie en publiciteit
1. Overeenkomstig artikel 97, lid 1, onder b), zorgt de managementautoriteit voor:
a)
het opzetten van één website of portaalsite die informatie over en toegang tot het operationele programma in die lidstaat geeft;
b)
de verstrekking van informatie aan potentiële begunstigden over de financieringsmogelijkheden in het kader van het operationele programma;
c)
het bij de burgers van de Unie onder de aandacht brengen van de rol en de verwezenlijkingen van het EFMZV door middel van voorlichtings- en communicatieacties betreffende de resultaten en het effect van partnerschapsovereenkomsten, operationele programma’s en concrete acties;
d)
het openbaar maken van een samenvatting van de maatregelen die gericht zijn op het waarborgen van de naleving van de GVB-regels, met inbegrip van gevallen van niet-naleving door lidstaten of begunstigden, alsmede van corrigerende maatregelen zoals financiële correcties.
2. Om transparantie met betrekking tot de steun uit het EFMZV te waarborgen, houden de lidstaten een lijst in CSV- of XML-formaat van de concrete acties bij, die via de website of portaalsite toegankelijk is en een lijst van acties en een samenvatting van het operationele programma bevat.
De lijst van concrete acties wordt ten minste elke zes maanden geactualiseerd.
In bijlage V wordt vastgesteld welke gegevens de lijst van concrete acties ten minste moet bevatten, met inbegrip van specifieke informatie betreffende concrete acties in het kader van de artikelen 26, 39, 47, 54 en 56.
3. In bijlage V zijn voorschriften vastgesteld betreffende de op het publiek gerichte voorlichtings- en publiciteitsmaatregelen en de op aanvragers en begunstigden gerichte voorlichtingsmaatregelen.
4. De Commissie stelt uitvoeringshandelingen vast houdende de technische kenmerken van voorlichtings- en publiciteitsmaatregelen voor concrete acties, instructies over de vormgeving van het embleem en een beschrijving van de genormaliseerde kleuren. Die uitvoeringshandelingen worden vastgesteld volgens de in artikel 127, lid 2, bedoelde adviesprocedure.
TITEL VIII
TENUITVOERLEGGING ONDER DIRECT BEHEER
HOOFDSTUK I
Algemene bepalingen
Artikel 120
Toepassingsgebied
Deze titel is van toepassing op onder direct beheer gefinancierde maatregelen zoals bedoeld in titel VI.
HOOFDSTUK II
Controle
Artikel 121
Bescherming van de financiële belangen van de Unie
1. De Commissie neemt de nodige maatregelen om ervoor te zorgen dat bij de uitvoering van op grond van deze verordening gefinancierde concrete acties, de financiële belangen van de Unie worden beschermd door het toepassen van preventieve maatregelen tegen fraude, corruptie en andere illegale activiteiten, door het verrichten van doeltreffende controles en, wanneer onregelmatigheden worden ontdekt, door het terugvorderen van onverschuldigd betaalde bedragen en, in voorkomend geval, door het opleggen van doeltreffende, evenredige en ontradende sancties.
2. De Commissie of haar vertegenwoordigers en de Rekenkamer zijn bevoegd om, zowel op basis van documenten als controles ter plaatse, audits van alle begunstigden, contractanten en subcontractanten die middelen van de Unie hebben ontvangen, te verrichten.
Het Europees Bureau voor fraudebestrijding (OLAF) kan, overeenkomstig de in Verordening (EU, Euratom) nr. 883/2013 van het Europees Parlement en de Raad (40) en in Verordening (Euratom, EG) nr. 2185/96 neergelegde procedures, controles en verificaties ter plaatse van direct of indirect bij de financiering betrokken marktdeelnemers uitvoeren, teneinde vast te stellen of er met betrekking tot een subsidieovereenkomst, een subsidiebesluit of een overeenkomst met betrekking tot Uniefinanciering fraude, corruptie of enige andere illegale activiteit heeft plaatsgevonden die de financiële belangen van de Unie hebben geschaad.
3. Onverminderd leden 1 en 2, worden de Commissie, de Rekenkamer en OLAF in samenwerkingsovereenkomsten met derde landen en internationale organisaties, in subsidieovereenkomsten en subsidiebesluiten en in overeenkomsten die voortvloeien uit de uitvoering van deze verordening, uitdrukkelijk gemachtigd tot het verrichten van in die leden bedoelde audits en controles en verificaties ter plaatse, overeenkomstig hun respectieve bevoegdheden.
Artikel 122
Audits
1. Ambtenaren van de Commissie en van de Rekenkamer of hun vertegenwoordigers mogen tot drie jaar na de eindbetaling door de Commissie audits ter plaatse van overeenkomstig deze verordening gefinancierde concrete acties verrichten op voorwaarde dat een dergelijke audit, behoudens dringende gevallen, ten minste tien werkdagen vooraf is aangekondigd.
2. Ambtenaren van de Commissie en van de Rekenkamer of hun vertegenwoordigers die naar behoren gemachtigd zijn tot het verrichten van audits ter plaatse, krijgen inzage in de boeken en alle andere documenten, inclusief in elektronische vorm opgetekende of ontvangen en vastgelegde documenten en metagegevens die betrekking hebben op uitgaven die gefinancierd zijn overeenkomstig deze verordening.
3. De in lid 2 bedoelde auditbevoegdheden doen niet af aan de toepassing van nationale bepalingen die bepaalde handelingen voorbehouden aan bij de nationale wetgeving specifiek aangewezen ambtenaren. In het bijzonder nemen ambtenaren van de Commissie en van de Rekenkamer of hun vertegenwoordigers niet deel aan huiszoekingen of aan de formele ondervraging van personen overeenkomstig de nationale wetgeving van de betrokken lidstaat. Wel hebben zij toegang tot de aldus verkregen informatie.
4. Indien op grond van deze verordening toegekende financiële steun van de Unie vervolgens wordt toegewezen aan een derde als eindbegunstigde, verstrekt de oorspronkelijke begunstigde, aangezien hij de ontvanger van de financiële steun van de Unie is, de Commissie alle relevante informatie over de identiteit van die eindbegunstigde.
Artikel 123
Schorsing van betalingen en verlaging en intrekking van de financiële bijdrage
1. Indien de Commissie van mening is dat financiële middelen van de Unie niet overeenkomstig de bij deze verordening of bij enige andere toepasselijke rechtshandeling van de Unie vastgestelde voorwaarden zijn gebruikt, meldt zij dit aan de begunstigden die vervolgens een maand vanaf de datum van die kennisgeving de tijd krijgen om hun opmerkingen aan de Commissie toe te zenden.
2. Indien de begunstigden niet binnen de in lid 1 van dit artikel bedoelde termijn antwoorden of de Commissie niet tevreden is met de door hen gemaakte opmerkingen, verlaagt de Commissie de toegekende financiële bijdrage, trekt zij deze in of schorst zij de betalingen. Elk onverschuldigd betaald bedrag moet aan de algemene begroting van de Unie worden terugbetaald. Op niet tijdig terugbetaalde bedragen wordt rente aangerekend onder de in Verordening (EU, Euratom) nr. 966/2012 neergelegde voorwaarden.
HOOFDSTUK III
Evaluatie en verslaglegging
Artikel 124
Evaluatie
1. De op grond van deze verordening gefinancierde concrete acties worden regelmatig gemonitord om de uitvoering ervan te kunnen volgen.
2. De Commissie draagt zorg voor een regelmatige onafhankelijke externe evaluatie van de gefinancierde concrete acties.
Artikel 125
Verslaglegging
De Commissie dient bij het Europees Parlement en de Raad de volgende documenten in:
a)
uiterlijk op 31 maart 2017, een verslag over de tussentijdse evaluatie dat betrekking heeft op de behaalde resultaten en de kwalitatieve en kwantitatieve aspecten van de uitvoering van de op grond van deze verordening gefinancierde concrete acties;
b)
uiterlijk op 31 augustus 2018, een mededeling over de voortzetting van de op grond van deze verordening gefinancierde concrete acties.
TITEL IX
PROCEDURELE BEPALINGEN
Artikel 126
Uitoefening van de bevoegdheidsdelegatie
1. De bevoegdheid om gedelegeerde handelingen vast te stellen, wordt aan de Commissie toegekend onder de in dit artikel neergelegde voorwaarden.
2. De in de artikelen 10, 14, 32, 40, 41, 72, 102, 105, 107 en 129 bedoelde bevoegdheid om gedelegeerde handelingen vast te stellen, wordt toegekend tot en met 31 december 2020.
3. De in de artikelen 10, 14, 32, 40, 41, 72, 102, 105, 107 en 129 bedoelde bevoegdheidsdelegatie kan door het Europees Parlement of de Raad te allen tijde worden ingetrokken. Het besluit tot intrekking beëindigt de delegatie van de in dat besluit genoemde bevoegdheid. Het wordt van kracht op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie of op een daarin genoemde latere datum. Het laat de geldigheid van de reeds van kracht zijnde gedelegeerde handelingen onverlet.
4. Zodra de Commissie een gedelegeerde handeling heeft vastgesteld, doet zij daarvan gelijktijdig kennisgeving aan het Europees Parlement en de Raad.
5. Een overeenkomstig de artikelen 10, 14, 32, 40, 41, 72, 102, 105, 107 en 129 vastgestelde gedelegeerde handeling treedt alleen in werking indien het Europees Parlement noch de Raad daartegen binnen een termijn van twee maanden na de kennisgeving van de handeling aan het Europees Parlement en de Raad bezwaar heeft gemaakt, of indien zowel het Europees Parlement als de Raad voor het verstrijken van die termijn de Commissie heeft medegedeeld dat zij daartegen geen bezwaar zullen maken. Die termijn wordt op initiatief van het Europees Parlement of de Raad met twee maanden verlengd.
Artikel 127
Comitéprocedure
1. De Commissie wordt bijgestaan door een Comité voor het Europees Fonds voor maritieme zaken en visserij. Dit comité is een comité in de zin van Verordening (EU) nr. 182/2011.
2. Wanneer naar dit lid wordt verwezen, is artikel 4 van Verordening (EU) nr. 182/2011 van toepassing.
3. Wanneer naar dit lid wordt verwezen, is artikel 5 van Verordening (EU) nr. 182/2011 van toepassing.
Indien het comité geen advies uitbrengt over een overeenkomstig artikel 95, lid 5, van deze verordening vast te stellen ontwerpuitvoeringshandeling, stelt de Commissie de ontwerpuitvoeringshandeling niet vast en is artikel 5, lid 4, derde alinea, van Verordening (EU) nr. 182/2011 van toepassing.
TITEL X
SLOTBEPALINGEN
Artikel 128
Intrekking
1. Onverminderd de bepalingen van artikel 129, lid 2, worden de Verordeningen (EG) nr. 2328/2003, (EG) nr. 861/2006, (EG) nr. 1198/2006, (EG) nr. 791/2007, (EU) nr. 1255/2011 en artikel 103 van Verordening (EG) nr. 1224/2009 met ingang van 1 januari 2014 ingetrokken.
2. Verwijzingen naar de ingetrokken verordeningen gelden als verwijzingen naar de onderhavige verordening.
Artikel 129
Overgangsregelingen
1. Om de overgang van de steunregelingen die zijn vastgesteld bij de Verordeningen (EG) nr. 861/2006, (EG) nr. 1198/2006, (EG) nr. 791/2007 en (EU) nr. 1255/2011, naar de bij de onderhavige verordening vastgestelde regeling te vergemakkelijken, is de Commissie bevoegd om overeenkomstig artikel 126, gedelegeerde handeling vast te stellen met daarin de voorwaarden voor het integreren van de steun die de Commissie op grond van die verordeningen goedkeurt, in de op grond van de onderhavige verordening verleende steun, onder meer op het gebied van technische bijstand en ex-postevaluaties.
2. Deze verordening doet geen afbreuk aan de voortzetting of de wijziging, met inbegrip van de gehele of gedeeltelijke annulering, van de betrokken projecten tot de afsluiting ervan of van de bijstand die de Commissie heeft goedgekeurd op grond van de Verordeningen (EG) nr. 2328/2003, (EG) nr. 861/2006, (EG) nr. 1198/2006, (EG) nr. 791/2007 en (EU) nr. 1255/2011 en artikel 103 van Verordening (EG) nr. 1224/2009 of van enige andere op 31 december 2013 op die bijstand toepasselijke regelgeving, die van toepassing zal blijven op dergelijke projecten of bijstand.
3. Aanvragen die op grond van Verordening (EG) nr. 1198/2006 zijn ingediend, blijven geldig.
Artikel 130
Inwerkingtreding en datum van toepassing
Deze verordening treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Zij is van toepassing met ingang van 1 januari 2014.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 15 mei 2014.