NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 715/2013
ze dne 25. července 2013,
kterým se stanoví kritéria vymezující, kdy měděný šrot přestává být odpadem ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (1), a zejména na čl. 6 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Z vyhodnocení některých toků odpadu vyplývá, že pro recyklační trhy s měděným šrotem by bylo přínosem, kdyby byla vypracována zvláštní kritéria stanovující, kdy měděný šrot získaný z odpadu přestává být odpadem. Tato kritéria by měla zajistit vysokou úroveň ochrany životního prostředí. Neměla by mít vliv na klasifikaci využitelného měděného šrotu jako odpadu platnou ve třetích zemích.
(2)
Podle zpráv Společného výzkumného střediska Evropské komise existuje trh a poptávka po měděném šrotu, který lze použít jako surovinu pro výrobu neželezných kovů. Měděný šrot by proto měl být dostatečně čistý a měl by splňovat příslušné normy nebo specifikace vyžadované hutnictvím neželezných kovů.
(3)
Kritéria stanovující, kdy měděný šrot přestává být odpadem, by měla zajistit, aby měděný šrot získaný procesem využití odpadů splňoval technické požadavky pro hutnictví neželezných kovů, byl v souladu s platnými právními předpisy a normami pro výrobky a neměl celkově nepříznivé dopady na životní prostředí nebo lidské zdraví. Podle zpráv Společného výzkumného střediska Evropské komise navržená kritéria týkající se odpadů používaných jako vstupní materiál pro proces využití, postupů a technik zpracování, jakož i měděného šrotu získaného procesem využití odpadů tyto cíle splňují, protože by měla vést k produkci měděného šrotu bez nebezpečných vlastností a dostatečně prostého složek jiných než měď a nekovových příměsí.
(4)
Za účelem zajištění souladu s těmito kritérii je vhodné stanovit, aby byly vydány informace o měděném šrotu, který přestal být odpadem, a aby byl zaveden systém řízení.
(5)
Budou-li na základě sledování vývoje situace na trhu s měděným šrotem zaznamenány nepříznivé účinky na recyklační trhy s měděným šrotem, zejména pokud jde o dostupnost tohoto šrotu a přístup k němu, může dojít k tomu, že bude nutno tato kritéria přezkoumat.
(6)
S ohledem na to, aby se provozovatelé mohli přizpůsobit těmto kritériím, která stanoví, kdy měděný šrot přestává být odpadem, je vhodné stanovit, aby se toto nařízení použilo až po uplynutí přiměřeně dlouhého období.
(7)
Výbor zřízený podle článku 39 směrnice 2008/98/ES nevydal k opatřením stanoveným tímto nařízením žádné stanovisko, a Komise proto předložila Radě návrh opatření, která mají být přijata, a předala jej Evropskému parlamentu. Rada během dvouměsíční lhůty stanovené článkem 5a rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (2) nerozhodla, a Komise proto návrh bez prodlení předložila Evropskému parlamentu. Evropský parlament proti opatření nevznesl během čtyř měsíců od výše uvedeného předání námitku,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví kritéria určující, kdy měděný šrot přestává být odpadem.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice stanovené směrnicí 2008/98/ES.
Kromě toho se použijí tyto definice:
1)
„měděným šrotem“ se rozumí kovový šrot obsahující převážně měď a slitiny mědi;
2)
„držitelem“ se rozumí fyzická nebo právnická osoba, která je vlastníkem měděného šrotu;
3)
„výrobcem“ se rozumí držitel, který jako první předává měděný šrot jinému držiteli ve stavu, kdy tento měděný šrot přestal být odpadem;
4)
„dovozcem“ se rozumí jakákoliv fyzická či právnická osoba usazená v Unii, která dováží na celní území Unie měděný šrot, který přestal být odpadem;
5)
„kvalifikovanými zaměstnanci“ se rozumí zaměstnanci, kteří jsou na základě svých zkušeností či odborné přípravy kvalifikováni k monitorování a posuzování vlastností měděného šrotu;
6)
„vizuální prohlídkou“ se rozumí prohlídka všech částí dodávky měděného šrotu lidskými smysly nebo za použití jakéhokoli nespecializovaného vybavení;
7)
„dodávkou“ se rozumí určité množství měděného šrotu určeného k přepravě od původce k dalšímu držiteli, které může být uloženo v jedné nebo více přepravních jednotkách, například v kontejnerech.
Článek 3
Kritéria pro měděný šrot
Měděný šrot přestává být odpadem, jsou-li při jeho přepravě od výrobce k dalšímu držiteli splněny všechny tyto podmínky:
1)
měděný šrot získaný procesem využití splňuje kritéria uvedená v oddílu 1 přílohy I;
2)
odpad používaný jako vstupní materiál pro proces využití splňuje kritéria uvedená v oddílu 2 přílohy I;
3)
odpad používaný jako vstupní materiál pro proces využití byl zpracován v souladu s kritérii, která jsou uvedena v oddílu 3 přílohy I;
4)
výrobce vyhověl požadavkům uvedeným v článcích 4 a 5.
Článek 4
Prohlášení o shodě
1. Výrobce nebo dovozce vydají ke každé dodávce měděného šrotu prohlášení o shodě podle vzoru uvedeného v příloze II.
2. Výrobce nebo dovozce předají toto prohlášení o shodě dalšímu držiteli dodávky měděného šrotu. Ponechají si kopii tohoto prohlášení o shodě nejméně jeden rok od data jeho vystavení a na požádání ji předloží příslušným orgánům.
3. Prohlášení o shodě může být v elektronické podobě.
Článek 5
Systém řízení
1. Výrobce zavede vhodný systém řízení umožňující prokázání shody s kritérii, na něž se odkazuje v článku 3.
2. Systém řízení zahrnuje řadu dokumentovaných postupů, které se týkají všech těchto aspektů:
a)
monitorování kvality měděného šrotu získaného procesem využití podle ustanovení oddílu 1 přílohy I (včetně odběru a rozboru vzorků);
b)
účinnosti monitorování záření podle oddílu 1.5 přílohy I;
c)
vstupní kontroly odpadu používaného jako vstupní materiál pro proces využití podle oddílu 2 přílohy I;
d)
monitorování postupů a technik zpracování popsaných v oddíle 3.3 přílohy I;
e)
zpětné vazby od zákazníků, pokud jde o dodržení požadavků na kvalitu měděného šrotu;
f)
vedení záznamů o výsledcích monitorování prováděného podle písmen a) až d);
g)
přezkumu a zlepšování systému řízení;
h)
odborné přípravy zaměstnanců.
3. Systém řízení předepisuje pro každé z kritérií zvláštní monitorovací požadavky, které jsou uvedeny v příloze I.
4. Pokud některý z postupů zpracování uvedených v oddíle 3.3 přílohy I provádí předchozí držitel, zajistí výrobce, aby dodavatel zavedl systém řízení, který je v souladu s požadavky tohoto článku.
5. Subjekt posuzování shody ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 (3), který získal akreditaci v souladu s uvedeným nařízením, nebo environmentální ověřovatel ve smyslu čl. 2 odst. 20 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1221/2009 (4), který je akreditovaný nebo licencovaný v souladu s tímto nařízením, ověří, že systém řízení je ve shodě s požadavky tohoto článku. Toto ověření se provádí vždy jednou za tři roky.
Za ověřovatele s dostatečnou specifickou zkušeností pro výkon ověřování uvedeného v tomto nařízení se považují pouze ověřovatelé s tímto rozsahem akreditace nebo licence podle kódů NACE daných nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1893/2006 (5):
a)
* kód NACE 38 (Shromažďování, zpracování a likvidace odpadu; zpracování odpadu k dalšímu využití) nebo
b)
* kód NACE 24 (Výroba základních kovů), zejména pak kód 24.44 (Výroba mědi).
6. Dovozce od svých dodavatelů požaduje, aby zavedli systém řízení, který splňuje požadavky odstavců 1, 2 a 3 a který ověří nezávislý externí ověřovatel.
Systém řízení u dodavatele musí být certifikován subjektem posuzování shody, který je akreditován jedním z těchto způsobů:
a)
akreditačním subjektem, který pro výkon této činnosti úspěšně prošel vzájemným hodnocením provedeným orgánem uznaným podle článku 14 nařízení (ES) č. 765/2008;
b)
environmentálním ověřovatelem, který získal akreditaci nebo licenci od akreditačního nebo licenčního orgánu v souladu s nařízením (ES) č. 1221/2009, který také podléhá vzájemnému hodnocení podle článku 31 uvedeného nařízení.
Ověřovatelé, kteří chtějí působit ve třetích zemích, musí získat zvláštní akreditaci nebo licenci, a to v souladu se specifikacemi stanovenými v nařízení (ES) č. 765/2008 nebo nařízení (ES) č. 1221/2009, a zároveň v rozhodnutí Komise 2011/832/EU (6).
7. Výrobce svůj systém řízení na požádání zpřístupní příslušným orgánům.
Článek 6
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 25. července 2013.
VERORDENING (EU) Nr. 715/2013 VAN DE COMMISSIE
van 25 juli 2013
tot vaststelling van criteria die bepalen wanneer koperschroot overeenkomstig Richtlijn 2008/98/EG van het Europees Parlement en de Raad niet langer als afval wordt aangemerkt
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Richtlijn 2008/98/EG van het Europees Parlement en de Raad van 19 november 2008 betreffende afvalstoffen en tot intrekking van een aantal richtlijnen (1), en met name artikel 6, lid 2,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Uit een evaluatie van diverse afvalstromen blijkt dat de recyclingmarkten voor koperschroot baat zouden hebben bij de opstelling van specifieke criteria die omschrijven wanneer uit afval verkregen koperschroot niet langer als afval moet worden aangemerkt. Die criteria moeten een hoge mate van milieubescherming waarborgen. Zij dienen de indeling van teruggewonnen koperschroot als afval door derde landen onverlet te laten.
(2)
Rapporten van het Gemeenschappelijk Centrum voor onderzoek van de Europese Commissie hebben het bestaan aangetoond van een markt voor en een vraag naar koperschroot als grondstof in de non-ferrometaalproductie-industrie. Koperschroot moet daarom voldoende zuiver zijn en voldoen aan de ter zake in de non-ferrometaalproductie-industrie geldende normen of specificaties.
(3)
De criteria die bepalen wanneer koperschroot niet langer als afval is aan te merken, moeten ervoor zorgen dat koperschroot dat werd verkregen uit terugwinningsactiviteiten, voldoet aan de technische vereisten van de non-ferrometaalproductie-industrie en aan bestaande productwetgeving en -normen en dat er al met al geen negatieve gevolgen zijn voor het milieu of de volksgezondheid. Uit rapporten van het Gemeenschappelijk Centrum voor onderzoek van de Europese Commissie is gebleken dat de voorgestelde criteria ten aanzien van afvalstoffen die als input worden gebruikt voor terugwinningsactiviteiten, ten aanzien van de relevante verwerkingsprocessen en -technieken en ten aanzien van het koperschroot dat voortkomt uit de terugwinning, aan deze doelstellingen voldoen, aangezien zij moeten resulteren in de productie van koperschroot zonder gevaarlijke eigenschappen dat voldoende vrij is van niet-metallische verbindingen en van andere metalen dan koper.
(4)
Om de naleving van deze criteria te waarborgen, is het passend ervoor te zorgen dat informatie wordt verstrekt over koperschroot dat niet langer als afval wordt aangemerkt, en dat er een beheersysteem wordt toegepast.
(5)
Toetsing van de criteria kan noodzakelijk blijken wanneer bij monitoring van de marktontwikkelingen voor koperschroot nadelige effecten op de recyclingmarkten voor koperschroot worden waargenomen, vooral met betrekking tot de beschikbaarheid van en de toegang tot dergelijk schroot.
(6)
Om het voor marktpartijen mogelijk te maken zich aan te passen aan de criteria die bepalen wanneer koperschroot niet langer afval is, is het passend een redelijke termijn vast te stellen alvorens deze verordening van toepassing wordt.
(7)
Het bij artikel 39 van Richtlijn 2008/98/EG ingestelde comité heeft geen advies uitgebracht over de in deze verordening vervatte maatregelen; de Commissie heeft bijgevolg een voorstel betreffende deze maatregelen ingediend bij de Raad en voorgelegd aan het Europees Parlement. De Raad heeft niet gehandeld binnen de periode van twee maanden als bepaald in artikel 5 bis van Besluit 1999/468/EG van de Raad van 28 juni 1999 tot vaststelling van de voorwaarden voor de uitoefening van de aan de Commissie verleende uitvoeringsbevoegdheden (2), en de Commissie heeft het voorstel dan ook onverwijld bij het Europees Parlement ingediend. Het Europees Parlement heeft zich niet binnen vier maanden na bovenvermelde indiening tegen de maatregel verzet.
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Onderwerp
In deze verordening worden criteria vastgesteld die bepalen wanneer koperschroot niet langer afval is.
Artikel 2
Definities
In het kader van deze verordening zijn de definities van Richtlijn 2008/98/EG van toepassing.
Daarnaast zijn de volgende definities van toepassing:
1. „koperschroot”: metaalschroot dat voornamelijk bestaat uit koper en koperlegeringen;
2. „houder”: de natuurlijke of rechtspersoon die in het bezit is van koperschroot;
3. „producent”: de houder die voor de eerste keer koperschroot dat niet langer afval is, overdraagt aan een andere houder;
4. „importeur”: een binnen de Unie gevestigde natuurlijke of rechtspersoon die koperschroot dat niet langer afval is, in het douanegebied van de Unie binnenbrengt;
5. „gekwalificeerd personeel”: personeel dat door ervaring of opleiding gekwalificeerd is om de eigenschappen van koperschroot te bewaken en te evalueren;
6. „visuele controle”: de controle van koperschroot die alle onderdelen van een zending omvat en waarbij gebruik wordt gemaakt van menselijke zintuigen of niet-gespecialiseerde apparatuur;
7. „zending”: een partij koperschroot die bestemd is voor levering van een producent aan een andere houder en die kan zijn ingesloten in hetzij één, hetzij meerdere vervoerseenheden, zoals containers.
Artikel 3
Criteria voor koperschroot
Koperschroot geldt niet langer als afval wanneer bij overdracht door de producent aan een andere houder aan alle hierna volgende voorwaarden is voldaan:
1.
het door terugwinning verkregen koperschroot voldoet aan de criteria van bijlage I, afdeling 1;
2.
de als input voor terugwinning gebruikte afvalstoffen voldoen aan de criteria van bijlage I, afdeling 2;
3.
de als input voor terugwinning gebruikte afvalstoffen zijn verwerkt overeenkomstig de criteria van bijlage I, afdeling 3;
4.
de producent heeft voldaan aan de voorschriften van de artikelen 4 en 5.
Artikel 4
Conformiteitsverklaring
1. De producent of de importeur geeft voor elke zending koperschroot een conformiteitsverklaring af overeenkomstig het in bijlage II opgenomen model.
2. De producent of importeur draagt de conformiteitsverklaring over aan de volgende houder van de zending koperschroot. De producent of importeur houdt een afschrift van de conformiteitsverklaring tot ten minste één jaar na de datum van afgifte in zijn bezit en stelt het op verzoek ter beschikking aan de bevoegde instanties.
3. De conformiteitsverklaring mag in elektronische vorm zijn opgesteld.
Artikel 5
Beheersysteem
1. De producent past een beheersysteem toe waarmee kan worden aangetoond dat aan de criteria van artikel 3 is voldaan.
2. Het beheersysteem omvat een reeks gedocumenteerde procedures met betrekking tot elk van de volgende aspecten:
a)
bewaking van de kwaliteit van het door terugwinning verkregen koperschroot, zoals vastgelegd in bijlage I, afdeling 1 (inclusief bemonstering en analyse);
b)
doeltreffendheid van de stralingsbewaking zoals vastgelegd in bijlage I, punt 1.5;
c)
acceptatiecontrole van afvalstoffen die worden gebruikt als input voor de terugwinningsactiviteit overeenkomstig bijlage I, afdeling 2;
d)
bewaking van de in bijlage I, punt 3.3, beschreven verwerkingsprocessen en -technieken;
e)
feedback van klanten met betrekking tot het behalen van de vereiste kwaliteit van koperschroot;
f)
bijhouden van registers met de resultaten van de krachtens de punten a) tot en met d) verrichte bewaking;
g)
toetsing en verbetering van het beheersysteem;
h)
opleiding van personeel.
3. Het beheersysteem schrijft ook de in bijlage I voor elk criterium vastgestelde specifieke bewakingseisen voor.
4. In de gevallen waarin een vroegere houder een van de in bijlage I, punt 3.3, bedoelde verwerkingen verricht, zorgt de producent ervoor dat de leverancier een beheersysteem toepast dat voldoet aan de eisen van dit artikel.
5. Een conformiteitsbeoordelingsinstantie als gedefinieerd in Verordening (EG) nr. 765/2008 van het Europees Parlement en de Raad (3) die een accreditatie heeft verkregen overeenkomstig die verordening, of een milieuverificateur als gedefinieerd in artikel 2, punt 20, onder b), van Verordening (EG) nr. 1221/2009 van het Europees Parlement en de Raad (4) die een accreditatie of vergunning heeft verkregen overeenkomstig die verordening, verifieert of het beheersysteem voldoet aan de eisen van dit artikel. Deze verificatie vindt om de drie jaar plaats.
Alleen verificateurs van wie de accreditatie of vergunning betrekking heeft op de hierna genoemde gebieden en NACE-codes, als omschreven in Verordening (EG) nr. 1893/2006 van het Europees Parlement en de Raad (5), worden geacht over voldoende specifieke ervaring te beschikken om de in deze verordening bedoelde verificatie te verrichten:
a)
* NACE-code 38 (inzameling, verwerking en verwijdering van afval; terugwinning), of
b)
* NACE-code 24 (vervaardiging van metalen in primaire vorm), in het bijzonder met inbegrip van subcode 24.44 (productie van koper).
6. De importeur verlangt van zijn leveranciers dat zij een beheersysteem toepassen dat voldoet aan de eisen van de leden 1, 2 en 3 en dat is gecontroleerd door een onafhankelijke externe verificateur.
Het beheersysteem van de leverancier wordt gecertificeerd door een conformiteitsbeoordelingsinstantie die is geaccrediteerd door een van de hierna genoemde instanties:
a)
een accreditatie-instantie die voor deze activiteit met goed gevolg de collegiale toetsing door de overeenkomstig artikel 14 van Verordening (EG) nr. 765/2008 erkende instantie heeft doorstaan;
b)
een milieuverificateur die een accreditatie of vergunning heeft verkregen van een accreditatie- of vergunningsinstantie overeenkomstig Verordening (EG) nr. 1221/2009 die tevens is onderworpen aan collegiale toetsing overeenkomstig artikel 31 van die verordening.
Verificateurs die activiteiten in derde landen wensen te ontplooien, dienen een specifieke accreditatie of vergunning te verkrijgen overeenkomstig het bepaalde in Verordening (EG) nr. 765/2008 of Verordening (EG) nr. 1221/2009 in samenhang met Besluit 2011/832/EU van de Commissie (6).
7. De producent geeft de bevoegde instanties op hun verzoek toegang tot het beheersysteem.
Artikel 6
Inwerkingtreding
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Zij is van toepassing met ingang van 1 januari 2014.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 25 juli 2013.