PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 471/2014
ze dne 13. května 2014
o uložení konečného vyrovnávacího cla na dovoz solárního skla pocházejícího z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení řízení
(1)
Dne 27. dubna 2013 Evropská komise (dále jen „Komise“) zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie oznámení (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) (2), kterým informovala o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu solárního skla pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „Čína“) do Evropské unie.
(2)
Řízení zahájila Komise na základě podnětu, který podala dne 14. března 2013 společnost EU ProSun Glass (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby solárního skla v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování solárního skla a o tím způsobené podstatné újmě, což Komise považovala za dostačující pro zahájení šetření.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 nařízení (ES) č. 597/2009 (dále jen „základní nařízení“) Komise před zahájením řízení oznámila vládě Čínské lidové republiky (dále jen „čínská vláda“), že obdržela podnět s náležitými podklady, podle nějž subvencovaný dovoz solárního skla pocházejícího z ČLR způsobuje výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Komise vyzvala čínskou vládu ke konzultacím s cílem vyjasnit situaci ohledně obsahu podnětu a dosáhnout řešení na základě vzájemní dohody.
(4)
Čínská vláda přijala nabídku ke konzultacím, jež pak následně proběhly. Řešení na základě vzájemné dohody se v rámci těchto konzultací nedosáhlo. Komise však řádně přihlédla ke stanoviskům, jež čínská vláda předložila ohledně režimů uvedených v podnětu. V návaznosti na konzultace byla obdržena podání ze strany čínské vlády.
2. Souběžné antidumpingové řízení
(5)
Dne 28. února 2013 Komise zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie oznámení (3), kterým informovala o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu solárního skla pocházejícího z ČLR.
(6)
Dne 27. listopadu 2013 Komise nařízením Komise (EU) č. 1205/2013 (4) uložila prozatímní antidumpingové clo na dovoz solárního skla pocházejícího z ČLR.
(7)
Analýza újmy provedená v rámci tohoto antisubvenčního šetření a analýza újmy provedená v rámci souběžně probíhajícího antidumpingového šetření vycházejí ze stejné definice výrobního odvětví Unie, stejných reprezentativních výrobců v Unii a stejného období šetření a přinášejí stejné závěry, není-li uvedeno jinak. Tento přístup byl považován za vhodný pro zefektivnění analýzy újmy a dosažení odpovídajícího zjištění v obou řízeních. Z tohoto důvodu byly stanoviska týkající se aspektů újmy předložená v jednom z těchto řízení zohledněna v obou řízeních.
3. Strany dotčené řízením
(8)
O zahájení šetření Komise oficiálně informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR, známé dovozce, dodavatele, distributory, uživatele a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich šetření týká, jakož i orgány ČLR. V oznámení o zahájení řízení byly všechny strany, jichž se šetření týkalo, vyzvány, aby se obrátily na Komisi a přihlásily se.
(9)
Účastníci řízení měli možnost písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(10)
Žadatelé, vyvážející výrobci v ČLR, dovozci a orgány ČLR předložili svá stanoviska. Všichni účastníci řízení, kteří o to požádali a kteří prokázali, že mají konkrétní důvody ke slyšení, byli vyslechnuti.
3.1 Výběr vzorku
(11)
Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že by mohla omezit řízení na přiměřený počet vyvážejících výrobců v ČLR, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, jichž se bude šetření týkat, a to prostřednictvím výběru vzorku v souladu s článkem 27 základního nařízení.
3.2 Výběr vzorku výrobců v Unii
(12)
Komise sestavila vzorek pěti společností z osmi výrobců, kteří se přihlásili, na základě největšího reprezentativního objemu prodeje obdobného výrobku v průběhu období šetření.
(13)
Po inspekcích na místě se Komise rozhodla vyjmout jednu z pěti společností zařazených do vzorku, neboť tato společnost nebyla shledána reprezentativní pro výrobní odvětví Unie, jelikož to byl jediný z osmi výrobců, jež se přihlásili, který byl v zahajovací fázi. Z tohoto důvodu spatřovala Komise nebezpečí v tom, že v případě jeho zahrnutí by ukazatele újmy, zejména pokud jde o ziskovost, nemusely poskytovat věrohodný obrázek o situaci výrobního odvětví Unie.
(14)
V důsledku toho zahrnoval konečný vzorek čtyři výrobce v Unii. Jejich výroba představovala 79 % objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie v průběhu období šetření. Vzorek byl tudíž považován za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
(15)
Na základě článku 29 základního nařízení tři výrobci v Unii požádali, aby jejich totožnost nebyla odhalena. Tvrdili, že odhalení totožnosti by mohlo vést k vážným nepříznivým důsledkům pro jejich podnikatelskou činnost. Komise prozkoumala předložené důvody a jejich žádosti vyhověla. Vzhledem k omezenému počtu výrobců v Unii nebyla v obecném informačním dokumentu zveřejněna žádná další jména, jelikož by to umožnilo identifikaci společností požadujících zachování anonymity.
(16)
Totožnost společnosti Interfloat Corporation/GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (dále jen „GMB/IF“) však již byla veřejně známá, poněvadž tato společnost prohlásila, že je jednou ze společností, které podnět podporují. V obecném informačním dokumentu proto byla tato společnost jmenována.
(17)
V nedůvěrné verzi svých stanovisek k poskytnutým informacím také žadatel jmenoval tři výrobce v Unii, kteří ukončili činnost (Guardian, AGC a Centrosolar Glass), a čtvrtou společnost, která výrazně omezila výrobu (Saint Gobain).
3.3 Výběr vzorku vyvážejících výrobců v ČLR
(18)
V oznámení o zahájení řízení byli všichni vyvážející výrobci v ČLR požádáni, aby se Komisi přihlásili a v dané lhůtě poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(19)
Devět vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců poskytlo požadované informace a souhlasilo se svým zařazením do vzorku. Spolupracující společnosti zahrnovaly téměř 100 % vykázaného vývozu solárního skla do Unie v průběhu roku 2012.
(20)
Podle článku 27 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců založený na největším reprezentativním objemu vývozu dotčeného výrobku, který mohl být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vybraný vzorek představoval 76 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie v období šetření.
(21)
Komise v souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení informovala všechny dotčené strany o vybraném vzorku a vyzvala je, aby se s němu vyjádřily. Komise žádná stanoviska neobdržela.
3.4 Individuální zjišťování
(22)
Žádný vyvážející výrobce v ČLR nepožádal o individuální zjišťování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení.
3.5 Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, a uživatelů
(23)
Na formulář pro výběr vzorku, který byl přiložen k oznámení o zahájení řízení, odpověděli čtyři dovozci, kteří nejsou ve spojení, a na dotazník odpověděli dva dovozci a dvanáct uživatelů. Vzhledem k nízkému počtu spolupracujících dovozců nebyl výběr vzorku nutný.
4. Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(24)
Dotazníky byly zaslány čínské vládě, vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, všem dovozcům, kteří se přihlásili, a všem uživatelům, kteří se přihlásili. Čínské vládě byl také zaslán dodatek k dotazníku, který jí byl zaslán, a čínská vláda byla požádána, aby jej předala komerčním bankám ve státním vlastnictví v ČLR, které v průběhu období šetření půjčily prostředky společnostem zařazených do vzorku. Čínská vláda uvedla, že dodatek dotčeným bankám předala, avšak zatím žádné odpovědi neobdržela.
(25)
Odpovědi na dotazníky došly od čtyř čínských vyvážejících výrobců, od všech výrobců v Unii zařazených do vzorku, od dvou dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, a od 12 uživatelů.
(26)
Komise si zjistila a ověřila všechny informace, které účastníci řízení poskytli a které považovala za nezbytné pro konečné zjištění subvencování, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě byly provedeny takto:
a)
vyvážející výrobci v ČLR:
-
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd, Flat Solar Glass Group Co., Ltd, Shanghai Flat Glass Co., Ltd, Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd. („Flat Solar Group“),
-
Henan Yuhua Photovoltaic New Material Co., Ltd,
-
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd. („Xinyi PV“);
b)
vláda ČLR:
-
ministerstvo obchodu, Peking,
-
čínská komise pro bankovní dohled, Peking;
c)
výrobci v Unii:
-
GMB/IF, Německo,
-
[důvěrné],
-
[důvěrné],
-
[důvěrné],
-
[důvěrné];
d)
dovozci, kteří nejsou ve spojení
-
Vetrad NV, Nizozemsko,
e)
uživatelé:
-
Sunerg Solar SRL, Itálie,
-
Viessmann Faulquemont SAS, Francie.
(27)
Všem účastníkům řízení byl zaslán informační dokument, který obsahoval základní skutečnosti a úvahy, na jejichž základě Komise navrhla uložit vyrovnávací cla na solární sklo pocházející z Čínské lidové republiky. Všem stranám byla sdělena lhůta, během níž se mohly k poskytnutým informacím vyjádřit.
(28)
Stanoviska předložená účastníky řízení byla zvážena a případně vzata v úvahu.
(29)
Čínská vláda tvrdila, že tento informační dokument nesplňoval normy stanovené v článcích 22.3 a 22.5 Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, protože neobsahoval dostatečně podrobná zjištění a závěry vyšetřujícího orgánu. Čínská vláda však neposkytla žádný konkrétní příklad tohoto údajného selhání. Komise dokument důkladně přezkoumala a domnívá se, že obsahuje dostatečné informace k tomu, aby čínská vláda mohla uplatňovat svá práva na obhajobu.
(30)
Některé informace nemohly být v informačním dokumentu zahrnuty, jelikož se jednalo důvěrné obchodní informace, a proto byly poskytnuty pouze dotčeným vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku. Vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku byly zaslány důvěrné konkrétní informace obsahující výpočty a údaje týkající se jednotlivých vyrovnávaných režimů a výhod, a byla jim dána 25denní lhůta k poskytnutí stanovisek.
5. Období šetření
(31)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(32)
Výrobkem, který je předmětem šetření, je solární sklo složené z tvrzeného plochého sodnovápenatého skla s obsahem železa menším než 300 ppm, solární propustností větší než 88 % (měřeno podle AM1,5 300-2 500 nm), protitepelnou odolností až do 250 °C (měřeno dle EN 12150), odolností proti teplotním šokům z Δ 150 K (měřeno podle normy EN 12150) a minimální mechanickou pevností 90 N/mm2 nebo vyšší (měřeno podle normy EN 1288-3) (dále jen „dotčený výrobek“, běžně označovaný jako „solární sklo“). Dotčený výrobek spadá v současnosti pod kód KN ex 7007 19 80.
2. Obdobný výrobek
(33)
Z šetření vyplynulo, že dotčený výrobek, tedy výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu ČLR, a výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie mají podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a použití. Proto se považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. Definice výrobku
(34)
Jeden dovozce, který není ve spojení, požádal o vyloučení zahradnického skla používaného na stavbu skleníků z působnosti šetření, přičemž argumentoval tím, že k takovým stavbám jsou zapotřebí skleněné tabule mnoha různých velikostí, zatímco solární sklo se vyrábí pouze v určitých přesně stanovených velikostech. Tento dovozce také předložil osvědčení o tom, že část jeho dovozu tvoří sklo s obsahem železa vyšším než 300 ppm. V důsledku toho tento dovoz nespadá do definice výrobku. Pokud jde o zbývající část jeho dovozu, Komise je toho názoru, že navzdory rozdílu ve velikosti mohou být uvedené skleněné tabule použity také jako solární sklo. Dovozci by za účelem obcházení cla mohli objednat větší skleněné tabule, než potřebují, a pak sklo oříznout až v Unii. Zahradnické sklo s obsahem železa nižším než 300 ppm proto spadá do definice dotčeného výrobku.
(35)
Další dovozce, který není ve spojení, tvrdil, že jím dovážené sklo pro nábytkářský průmysl (používané pro skleněné poličky, výplně, stolní desky, posuvné dveře, svrchní díly výrobků atd.) má stejné nebo velmi podobné technické vlastnosti jako solární sklo, ale požádal o jeho vyloučení z působnosti šetření, protože má odlišné konečné užití.
(36)
Na základě poskytnutých důkazů se však zdá, že většina skla dováženého uvedeným výrobcem, který není ve spojení, nemá všechny technické vlastnosti solárního skla, jak jsou uvedeny výše. Konkrétně šest typů dováženého skla má obsah železa mnohem vyšší než 300 ppm a jeden druh dováženého skla má obsah železa nižší než 300 ppm, ale propustnost sluneční energie je u nich výrazně nižší než minimálních 88 % nutných k tomu, aby sklo bylo definováno jako solární.
(37)
Dovozce namítal, že i když tyto typy skla nesplňují jednu z technických vlastností solárního skla, jak jsou uvedeny výše, jsou přesto v souladu s primární klasifikací solárního skla, tj. „tvrzené ploché sodnovápenaté sklo“. Komise však zastává názor, že pouze ty druhy skla, které splňují všechny technické vlastnosti solárního skla, spadají do působnosti tohoto šetření. Všechny výše uvedené typy skla dovážené tímto konkrétním dovozcem jsou proto mimo oblast působnosti tohoto šetření.
(38)
Z důvodu právní jistoty je třeba objasnit, že jakýkoli typ zahradnického a nábytkářského skla, které splňuje technické vlastnosti uvedené v 32. bodě odůvodnění, spadá i nadále do definice dotčeného výrobku, neboť může být používáno jako solární sklo.
(39)
Po poskytnutí informací tentýž dovozce namítal, že jelikož solární sklo, které lze též použít jako nábytkářské sklo, nebylo z působnosti vyloučeno, znamená to pro společnosti administrativní zátěž a zpoždění. To je údajně způsobeno skutečností, že společnosti jsou povinny zasílat zkušební protokoly celním orgánům v Unii pokaždé, když se celní orgány dotazují, zda se na dovážené zboží vztahují opatření.
(40)
Komise se domnívá, že tyto druhy skla by neměly být vyloučeny z oblasti působnosti šetření, protože solární sklo lze potenciálně používat i v zahradnictví a nábytkářství. K zajištění náležité ochrany výrobního odvětví Unie proti poškozujícímu účinku subvencí, které jsou vyrovnávány, je třeba zabránit mezerám, které mohou umožnit obcházení. Pozitivní účinek odpovídající ochrany převažuje nad negativním účinkem dodatečné administrativní zátěže pravděpodobně způsobené dotčenému dovozci.
(41)
Tentýž dovozce rovněž tvrdil, že z definice dotčeného výrobku by mělo být vyloučeno plavené sklo, protože proces jeho výroby se liší od výrobního procesu válcovaného skla, které dovozce chápe jako jediný typ solárního skla. Dovozce uvedl, že výrobky z plaveného skla určené pro bytové zařízení nelze použít jako solární sklo, a proto by měly být vyloučeny z působnosti šetření. Plavené sklo však nemůže být vyloučeno z působnosti šetření, neboť splňuje všechny technické vlastnosti uvedené výše. Z důvěrných dokumentů, které Komisi poskytli během šetření účastníci řízení, vyplývá, že plavené sklo lze použít jako solární sklo a vyrábí jej jak výrobní odvětví v Unii, tak čínští vývozci. Tuto skutečnost potvrzují informace veřejně dostupné na internetu (5). Plavené sklo proto zůstává v působnosti šetření.
C. SUBVENCE
1. Úvod
(42)
Žadatel uvedl, že ČLR subvencuje své odvětví výroby solárního skla. Podnět obsahuje důkazy prima facie týkající se několika praktik subvencování zahrnutých jak v právních předpisech, tak i v řadě politických a plánovacích dokumentů, na nichž je státní podpora v daném odvětví založena.
(43)
Komise přezkoumala a analyzovala dokumenty uvedené v podnětu, jakož i další dokumenty předložené v průběhu šetření čínskou vládou a vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a zjistila, že mnoho z těchto dokumentů skutečně dokazuje, že odvětví výroby solárního skla v ČLR využívá v mnoha oblastech preferenčního zacházení.
(44)
Čínská vláda zahrnula odvětví výroby solárního skla mezi „klíčová“ výrobní odvětví ve svém 12. pětiletém plánu (6). Čínská vláda rovněž vydala zvláštní politický dokument „12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví“, ve kterém se klade důraz na sklo jako hlavní pomocný materiál pro fotovoltaické odvětví, u něhož je vyžadována domácí výroba. V souladu s tímto plánem má vláda podporovat průmyslový vývoj a technologické inovace a přilákat finanční prostředky pro toto odvětví.
(45)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila způsob, jakým Komise citovala z 12. pětiletého plánu v kontextu solárního skla. To bylo zamítnuto, jelikož uvedený plán konkrétně zmiňuje solární sklo, a to v kapitole 9 sloupci 6 týkajícím se „Klíčových oblastí rozvoje výroby“. 12. pětiletý plán jasně stanoví priority čínské vlády pro období, na které se vztahuje, přičemž jednou z těchto priorit je výroba solárního skla.
(46)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila způsob, jakým Komise interpretovala „12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví“, přičemž uvedla, že se závěry Komise nesouhlasí. Nicméně tato výhrada byla odmítnuta, neboť jasně odporuje informacím obdrženým od jiných orgánů čínské vlády. Během návštěvy u čínské vlády ministerstvo průmyslu a informačních technologií vysvětlilo, že solární sklo je zahrnuto v tomto plánu, který se silně zaměřuje na zvyšování kvality, jelikož dobrá kvalita solárního skla je nezbytná k podpoře solárního fotovoltaického odvětví.
(47)
O významu inovací a nových materiálů obecně pojednává dokument „12. pětiletý program průmyslových technologických inovací“ (7), který je určen k provádění pětiletého plánu a také „dlouhodobého plánu vědeckotechnického rozvoje“ (8). Jeho silné zaměření na technologické inovace zahrnuje vývoj nových materiálů. V této souvislosti se také konkrétně zmiňuje solární sklo.
(48)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila závěry Komise, přičemž uvedla, že v žádném z uvedených dokumentů nebylo solární sklo zmíněno. Komise konstatuje, že oba tyto dokumenty jsou určeny k tomu, aby poskytovaly zvláštní pomoc technologicky vyspělým podnikům, jak je uvedeno v 401. a 402. bodě odůvodnění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1239/2013 (dále jen „nařízení o solárních panelech“), kde čínská vláda uvedla tytéž argumenty. (9) Oba dokumenty provádějí 12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví a pomáhají technologicky vyspělým podnikům, které zahrnují mnoho výrobců solárního skla.
(49)
„Rozhodnutí Státní rady č. 40 o vyhlášení a provedení „dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace““, (které se společně s přiloženými „dočasnými pravidly o podpoře průmyslové restrukturalizace“ označuje jako „rozhodnutí č. 40“) uvádí, že čínská vláda bude aktivně podporovat rozvoj nových odvětví energetiky a urychlí rozvoj odvětví solární energie (10); vyzývá všechny finanční instituce, aby poskytly úvěrovou pomoc pouze podporovaným projektům (kategorie, do níž patří projekty týkající se solárního skla) a slibuje provádění „dalších preferenčních politik na podporované projekty“ (11).
(50)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila výklad Komise, pokud jde o článek 5 a článek 17 „dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace“. Čínská vláda uvedla, že článek 5 nezmiňuje solární sklo. Jelikož však zmiňuje podporu solární energetiky, k níž je solární sklo zapotřebí, Komise je toho názoru, že solární sklo spadá do oblasti působnosti dočasných pravidel.
(51)
Čínská vláda pak zpochybnila výklad Komise, pokud jde o článek 17, který sice stanoví, že pouze podporovaná odvětví by měla obdržet úvěrovou pomoc, avšak nařizuje, aby se tak dělo spíše „podle úvěrových zásad“ než na preferenčním základě.
(52)
Při kontrole společností zařazených do vzorku ani při návštěvě u čínské vlády nebyly zjištěny žádné důkazy, že toto ustanovení bylo dodržováno. Dotčené banky při šetření nespolupracovaly tak, aby bylo možné toto ustanovení vyzkoušet nebo ověřit. Šetření ve skutečnosti ukázalo, že některé podniky preferenční úvěrové politiky využívají. Komise proto odmítá tvrzení čínské vlády, že poskytování úvěrů odvětví výroby solárního skla bylo prováděno „podle úvěrových zásad“. Klíčovým bodem zůstává, že všechny finanční instituce poskytují úvěry podporovaným odvětvím, která zahrnují výrobu solárního skla, a že tato podpora je poskytována de facto za preferenčních podmínek.
(53)
Národní komise pro rozvoj a reformy v roce 2011 vydala Státní radě doporučení, aby přezkoumala program v rozhodnutí č. 40. Státní rada vydala „Rozhodnutí Státní rady č. 9 o vyhlášení a provedení katalogu pokynů pro průmyslovou restrukturalizaci“ (dále jen „rozhodnutí č. 9“). Tento dokument „aktivně vyzývá“ čínskou vládu a veřejné orgány, aby „vedly rozvoj příslušných odvětví a optimalizovaly průmyslovou restrukturalizaci“. Ustanovení čl. 12 odst. 2 rozhodnutí č. 9 konkrétně zmiňuje podporu výroby „ultra čirého plaveného skla pro odvětví solární energie“.
(54)
Národní plán pro střednědobý a dlouhodobý rozvoj v oblasti vědy a technologie (2006-2020), přijatý čínskou vládou, slibuje, že „politika financování bude na prvním místě“, že „podpoří finanční instituce, aby poskytovaly preferenční úvěrovou pomoc hlavním národním projektům v oblasti vědecké a technologické industrializace“, „podpoří finanční instituce, aby zlepšily a posílily finanční služby poskytované podnikům působícím v oblasti špičkových technologií“ a „zavede preferenční daňovou politiku v zájmu rozvoje podniků působících v oblasti špičkových technologií“.
(55)
Výroba solárního skla spadá pod popis technologicky vyspělého podniku, jak dokazuje řada výrobců se statusem podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií, a je novým odvětvím jak v Číně, tak i v Unii. V této souvislosti Komise rovněž poznamenává, že jedna ze společností zařazených do vzorku obdržela zvláštní grant od Národní komise pro rozvoj a reformy jako ocenění za její inovace v oblasti solárního skla, což jednoznačně dokazuje zájem čínské vlády v tomto odvětví vyspělých technologií.
(56)
Žadatel uvedl, že údajné subvence sestávaly z režimů uvedených v oddílu C bodě 2. Po kontrole společností zařazených do vzorku v ČLR a návštěvě u čínské vlády Komise tyto režimy analyzovala, pokud z nich společnosti zařazené do vzorku získaly výhodu v průběhu období šetření.
2. Další zjištěné režimy subvencí
(57)
Během kontroly společností zařazených do vzorku vyšly při analýze jejich vnitřních záznamů najevo subvence od správních orgánů na úrovni provincií, měst, obvodů nebo okresů. Tyto subvence žadatel ve svém podnětu konkrétně neuváděl. Na základě informací, které má Komise k dispozici, není jasné, zda se jedná o subvence ad hoc nebo o místní subvenční programy. Nicméně v důsledku místní povahy těchto režimů nelze očekávat, že by žadatelé byli o podrobnostech uvedených subvencí informováni, a proto nejsou uvedené subvence v podnětu přímo zmíněny.
(58)
Komise nabídla další konzultace s čínskou vládou týkající se těchto jiných subvencí, které jsou specifické pro určité společnosti nebo umístění, jež byly zjištěny v záznamech společností zařazených do vzorku v průběhu inspekcí na místě a nebyly zmíněny v podnětu. Tyto konzultace Komise nabídla za účelem zajištění náležitého postupu v průběhu šetření. Čínská vláda tuto nabídku odmítla, přičemž uvedla, že by taková nabídka nebyla v souladu s Dohodou o subvencích a vyrovnávacích opatřeních.
(59)
Komise se domnívá, že tyto jiné subvence jsou úzce spojeny s druhy opatření a postupů, o kterých pojednává podnět a oznámení o zahájení řízení. Tato opatření zahrnují stejný druh finančního příspěvku a výhod, pokud jde o dotčený výrobek, a proto se na ně vztahuje definice „subvenční praktiky nebo praktik, které mají být předmětem šetření“, jež mají být podle čl. 22 odst. 2 písm. iii) Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních uvedeny v oznámení o zahájení řízení. Seznam režimů uvedených v oznámení o zahájení řízení není vyčerpávající, což je patrné z formulace „Subvence spočívají mimo jiné v...“ v oddílu 3. Komise proto dospěla k závěru, že tyto další subvence spadají do oblasti působnosti tohoto řízení.
(60)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila výklad Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních ze strany Komise a uvedla, že podle jejího názoru neměla Komise žádný právní základ pro vyrovnávání zvláštní subvence poskytnuté jednomu z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, i kdyby tato subvence byla přímo spojena se subvenční praktikou zjištěnou žadateli. Komise nesouhlasí s výkladem Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních ze strany čínské vlády v tomto bodě. Pokud žadatelé zjistili subvenční praktiku a v rámci stejné subvenční praktiky jsou společně s příklady vnitrostátních režimů zjištěny místní výhody, Komise má za to, že má právo vyrovnávat veškeré zjištěné výhody. To platí zejména v případě, kdy jsou působení, povaha a účinky zjištěných výhod stejné jako u jiných režimů, které jsou již uvedeny v podnětu i oznámení o zahájení řízení.
3. Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů
(61)
Komise oznámila čínské vládě dne 18. prosince 2013, že zváží použití dostupných údajů, a to v důsledku nedostatečné reakce komerčních bank ve státním vlastnictví, kterým čínská vláda zaslala dodatek, který jí byl poskytnut.
(62)
Dne 26. prosince 2013 čínská vláda odpověděla a vyjádřila nesouhlas s navrhovaným použitím článku 28 proti „údajně státem vlastněným bankám“, avšak nezpochybnila skutečnost, že banky odpověď na dotazník nepředložily. Čínská vláda rovněž nezpochybnila skutečnost, že jsou uvedené banky ve vlastnictví státu. Proto neměla Komise jinou možnost, než využít nejlepší dostupné údaje, pokud jde o údaje, které měly poskytnout komerční banky ve státním vlastnictví.
(63)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila použití článku 28 pro nahrazení informací, které byly požadovány v dodatku zaslaném komerčním bankám ve státním vlastnictví. Komise nepopírá, že čínská vláda předložila v tomto šetření informace, které Komise analyzovala a v nezbytné míře zohlednila. Jelikož však ani čínská vláda, ani komerční banky ve státním vlastnictví nebyly schopny poskytnout některé informace, například o úvěruschopnosti, musela Komise využít „dostupné údaje“ podle článku 28 základního nařízení.
(64)
Pokud jde o jiné subvence, které nebyly výslovně uvedeny v oznámení o zahájení řízení s odkazem na konkrétní program a byly zjištěny během inspekcí na místě u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, Komise k dosažení svých závěrů využila veškeré důkazy, které měla k dispozici. Tyto zjištěné subvence náležely k typům opatření a postupů popsaným v oznámení o zahájení řízení a Komise nabídla čínské vládě další konzultace ohledně těchto subvencí, nicméně tato nabídka nebyla přijata. Komise se domnívá, že uvedené subvence jsou úzce spojeny s druhy opatření a postupů, o kterých pojednává podnět a oznámení o zahájení řízení.
(65)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila závěry Komise, pokud jde o subvence zjištěné v průběhu kontrol provedených u společností zařazených do vzorku a všechny ostatní body týkající se režimů subvencí. Komise by ráda objasnila, že v těchto případech článek 28 nepoužila. V případě, že byla spolupráce dobrá, avšak informace jednoduše nebylo možné poskytnout - například pokud jde o přesný právní základ pro jednorázovou platbu subvence - byly důkazy poskytnuté dotčenou společností použity pro dosažení závěru, zda se jednalo o napadnutelnou subvenci či nikoli.
(66)
Čínská vláda též tvrdila, že Komise neposkytla dostatečné informace, když použila nejlepší dostupné údaje podle článku 28 základního nařízení. Toto tvrzení se ve skutečnosti týká použití závěrů z předchozích šetření, kdy byla šetřena tatáž subvence. V takových případech Komise odkazuje na příslušné body odůvodnění dotčeného nařízení a shrnuje zjištěné argumenty.
(67)
Čínská vláda poznamenává, že informační dokument nepopisuje podrobně u společností zařazených do vzorku žádné zjištěné konkrétní jednorázové subvence. Takto bylo učiněno výslovně za účelem ochrany důvěrných obchodních informací poskytnutých Komisi společnostmi zařazenými do vzorku a žádný další výtah, který nemá důvěrnou povahu, není možný. Úplné důvěrné informace byly poskytnuty každému jednotlivému vyvážejícímu výrobci zařazenému do vzorku. Pokud právní základ poskytl vyvážející výrobce zařazený do vzorku, pak to bylo poznamenáno v informacích, které byly poskytnuty zpět společnosti. V každém případě, když byly čínské vládě v souvislosti s uvedenými subvencemi nabídnuty konzultace, byla jí rovněž dána příležitost poskytnout další podstatné informace, což neučinila.
4. Šetřené režimy
(68)
Komise zaslala čínské vládě a vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku dotazník a vyžádala si informace týkající se těchto režimů, v jejichž rámci byly údajně poskytovány subvence odvětví výroby solárního skla:
-
preferenční úvěry odvětví výroby solárního skla:
-
úvěrové linky a půjčky se zvýhodněnou úrokovou sazbou poskytnuté komerčními bankami ve státním vlastnictví a veřejnými rozvojovými bankami (12),
-
subvenční programy vývozních úvěrů,
-
vývozní záruky,
-
státem financované pojištění pro zelené technologie („Green express“),
-
finanční výhody z poskytnutí přístupu k offshore holdingovým společnostem,
-
splátky úvěru vládou;
-
grantové programy:
-
subvence „známých značek“ a programu „China World Top Brands“,
-
fondy pro vnější expanzi průmyslu v provincii Guandong;
-
dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou:
-
poskytování antimonu,
-
dodávání elektrické energie,
-
poskytování práv k užívání pozemků;
-
programy osvobození od přímých daní a jejich snížení:
-
programy osvobození od přímých daní nebo jejich snížení v rámci programu „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“
-
snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy,
-
osvobození od daně a snížení daně z příjmů pro „produktivní podniky se zahraničními investicemi“,
-
snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně,
-
zápočet daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi,
-
preferenční daň z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které jsou uznávány jako podniky využívající nejnovější a špičkové technologie,
-
snížení daní pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií a zapojené v určených projektech,
-
preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu,
-
daňové programy v provincii Guandong,
-
osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky,
-
programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla:
-
osvobození od DPH při využívání dovezeného zařízení,
-
odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně,
-
osvobození od DPH a od cla na nákupy fixních aktiv rámci programu na rozvoj zahraničního obchodu
-
jiné subvence a jiné subvenční programy (včetně programů správních orgánů na úrovni provincií, měst, obvodů nebo okresů).
5. Politika preferenčních úvěrů, jiné financování, záruky a pojištění
5.1 Zvýhodněné úvěry
a) Úvod
(69)
Komise zaslala čínské vládě dodatek, který měl být předán komerčním bankám ve státním vlastnictví, veřejným rozvojovým bankám a soukromým finančním institucím, které půjčily v průběhu období šetření finanční prostředky společnostem zařazeným do vzorku. Čínská vláda sdělila Komisi, že tak učinila, avšak zatím žádné odpovědi neobdržela. Jak bylo uvedeno výše, Komise proto oznámila čínské vládě, že kvůli této nedostatečné spolupráci použije článek 28 a k dosažení závěrů ohledně tohoto bodu využije dostupné údaje.
b) Právní základ
(70)
Preferenční úvěry v Číně upravují tyto právní předpisy: Zákon ČLR o komerčním bankovnictví (dále jen „zákon o bankovnictví“), obecná pravidla týkající se půjček vyhlášená Čínskou lidovou bankou dne 28. června 1996 a rozhodnutí č. 40 Státní rady, jak je uvedeno výše.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(71)
Předchozí antisubvenční šetření proti ČLR dospěla k závěru, že v bankovním systému v Číně převládají banky vlastněné státem nebo banky, ve kterých má stát vliv prostřednictvím držby akcií. Obojí se souhrnně označuje jako „komerční banky ve státním vlastnictví“. Komise rovněž zjistila, že komerční banky ve státním vlastnictví vykonávají vládní moc. Komise neshledala žádné důkazy, že se situace změnila. Jak je uvedeno ve 161. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, které se týká posledního šetření v této záležitosti, pět největších komerčních bank ve státním vlastnictví (Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank, Bank of Communications a ICBC) představuje více než 50 % bankovního sektoru z hlediska bilanční sumy.
(72)
Na základě využití dostupných údajů, včetně skutečností stanovených v nařízení o solárních panelech, platí i nadále závěr, že komerční banky ve státním vlastnictví jsou veřejnoprávní subjekty ve smyslu čl. 2 písm. b) základního nařízení, jak bylo podrobně uvedeno ve 158. až 168. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech.
(73)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila tento závěr, přičemž uvedla, že Komise neuvedla důvody, proč považovala komerční banky ve státním vlastnictví za veřejnoprávní subjekty. Komise toto tvrzení odmítá, jelikož důvody, proč jsou komerční banky ve státním vlastnictví veřejnoprávními subjekty, jsou uvedeny ve 158. až 168. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech a čínská vláda neposkytla žádné informace, které by byly s uvedenými nejlepšími dostupnými údaji v rozporu. Zde je jejich shrnutí:
a)
komerční banky ve státním vlastnictví drží největší tržní podíl a jsou převládajícími aktéry na trhu v ČLR;
b)
z dostupných údajů vyplývá, že komerční banky ve státním vlastnictví podléhají vládnímu dozoru prostřednictvím vlastnictví a správní kontroly jejich obchodního chování, včetně mezí pro úrokové sazby, které mohou nabízet;
c)
zákon o bankovnictví a ostatní právní předpisy vyžadují, aby banky půjčovaly v souladu s potřebami národního hospodářství, poskytovaly úvěrovou pomoc podporovaným projektům a upřednostňovaly podniky působící v oblasti nových a špičkových technologií.
(74)
Závěry v těchto bodech odůvodnění jsou nedávné, jelikož byly zveřejněny až na konci roku 2013, a byly zveřejněny s plným vědomím změny, která v červenci 2013 nastala v oblasti politiky týkající se spodních hranic pro úrokové sazby v Číně.
(75)
Stejně jako v předchozích šetřeních se Komise pokusila ověřit úlohu, kterou sehrává čínská vláda a zejména centrální banka, Čínská lidová banka, na finančních trzích a v bankovním sektoru, pokud jde o poskytování úvěrů pro odvětví výroby solárního skla. Zatímco spolupráce ze strany čínské vlády a Čínské lidové banky byla obecně uspokojivá, Čínská lidová banka neposkytla úplné znění „oběžníku Čínské lidové banky o otázkách úpravy úrokových sazeb u vkladů a úvěrů“ (YinFa (2004) 251), který stanoví spodní hranice a stropy úrokových sazeb pro úvěry a vklady. Pro úvěry komerčních bank (komerční banky ve státním vlastnictví i soukromé komerční banky) a úvěry veřejných rozvojových bank oběžník pouze stanovuje spodní hranici. V případě preferenčních úvěrů a úvěrů, pro něž čínská vláda přijala zvláštní předpisy, oběžník stanoví, že se úrokové sazby nesmějí pohybovat směrem nahoru. Přesná horní mez pro uvedené úvěry se stanoví ve zvláštních předpisech.
(76)
V průběhu inspekce Komise na místě Čínská lidová banka uvedla, že zmíněný dokument nelze poskytnout, jelikož nebyl veřejně k dispozici na jejích internetových stránkách. Vyhledáváním na internetu však byla nalezena kopie oběžníku a jeho překlad do angličtiny, a to v balíčku dokumentů, které čínská vláda před několika lety poskytla australským orgánům. (13) Vzhledem k neexistenci úřední kopie přímo od čínské vlády považovala Komise tuto verzi za pravdivou a úplnou kopii dotčeného oběžníku.
(77)
Z oběžníku vyplývá, že Čínská lidová banka ovlivňovala stanovování úrokových sazeb pro úvěry, které v období šetření v ČLR poskytovaly komerční banky ve státním vlastnictví. Čínská vláda vysvětlila, že v červenci 2013 Čínská lidová banka zrušila jak spodní hranici, tak strop pro úrokové sazby úvěrů. Tato skutečnost byla vzata na vědomí, nicméně jelikož k ní došlo po konci období šetření, nemá vliv na zde uvedené závěry. V každém případě spodní hranice pro úrokové sazby, která byla běžná v průběhu období šetření, není jediným argumentem, proč Komise považuje komerční banky ve státním vlastnictví za veřejnoprávní subjekty. Bez ohledu na to závěry uvedené v 158. až 168. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech stále platí.
(78)
Po poskytnutí informací čínská vláda učinila několik připomínek týkajících se oběžníku „YinFa (2004) 251“, aniž by poskytla vysvětlení, proč úplné znění tohoto oběžníku nebylo Komisi poskytnuto a aniž by potvrdila, zda je znění, které bylo poskytnuto australským orgánům a které Komise nalezla, správné. Jak bylo dříve zjištěno v šetření týkajícím se solárních panelů, tento oběžník jasně stanoví pokyny Čínské lidové banky ohledně poskytování úvěrů určené bankám. Jak bylo uvedeno v předchozích šetřeních, obsah tohoto oběžníku je důležitý pro porozumění toho, jakou úlohu čínská vláda a Čínská lidová banka sehrávají ve směřování bank a poskytování úvěrů.
(79)
I nadále platí závěr Komise, který byl již uveden v nařízení o solárních panelech, totiž že zaprvé článek 34 zákona o bankovnictví ukládá bankám povinnost vykonávat svou úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství. Potřeby národního hospodářství jsou stanoveny v 12. pětiletém plánu.
(80)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila výklad článku 34 zákona o bankovnictví ze strany Komise, přičemž uvedla, že „tato věta je nejednoznačná a nedává bankám žádný výslovný pokyn, aby jednaly určitým způsobem. Žádný dokument nepopisuje potřeby národního hospodářství, ať se jedná o 12. pětiletý plán nebo jiné nařízení/rozhodnutí“.
(81)
To se odlišuje od výkladu článku 34 ze strany čínské vlády v šetření týkajícím se solárních panelů, kde byl popsán jako „neutrální“. Komise s tímto posouzením ze strany čínské vlády nesouhlasí. Komise je toho názoru, že politiky týkající se národního hospodářství jsou stanovené v 12. pětiletém plánu a zvláštním plánu pro fotovoltaické odvětví a že finanční ústavy jsou vyzývány k poskytování úvěrů podporovaným odvětvím, jako je odvětví výroby solárního skla, a čínská vláda neprokázala, že tomu tak není.
(82)
Čínská vláda upozornila Komisi na jiné články zákona o bankovnictví, zejména na články 4, 5 a 7, které by měly zajistit, aby byly úvěry poskytovány bez zásahů a po příslušném posouzení. Komise uznává, že tyto články existují, avšak poznamenává, že čínská vláda, banky a také dotčené společnosti zařazené do vzorku nebyly schopny prokázat, že úvěry byly poskytnuty bez zásahů - vzhledem k preferenčním úvěrům pro odvětví výroby solárního skla - a s posouzením úvěru -, jelikož navzdory žádostem nebyly žádné úvěrové dohody ani posouzení rizik, včetně úvěrových ratingů, poskytnuty jako věcné důkazy, ani nebylo shledáno jejich spojení s jakýmkoli úvěrem poskytnutým jakémukoli vyvážejícímu výrobci zařazenému do vzorku.
(83)
Zadruhé se od bank vyžaduje, aby poskytovaly úvěrovou pomoc podporovaným odvětvím podle rozhodnutí č. 40 a č. 9, které mají právní sílu zákona. Čínská vláda potvrdila během kontroly na ministerstvu obchodu, že solární sklo je podporovaným odvětvím. To je v souladu s katalogem pokynů pro průmyslovou restrukturalizaci z roku 2011, který poskytla čínská vláda ve své odpovědi na dotazník, a v němž je solární sklo klasifikováno v podporované kategorii.
(84)
Rozhodnutí č. 40 stanoví instrukce pro všechny finanční instituce v podobě závazných pokynů ohledně propagace a pomoci týkající se podporovaných odvětví, přičemž odvětví výroby solárního skla je podporovaným odvětvím.
(85)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila posouzení Komise, pokud jde o dopad rozhodnutí č. 40 a připojených nařízení, a rozhodnutí č. 9. Komise potvrzuje, že podle jejího posouzení jak rozhodnutí č. 40, tak připojená nařízení stanoví potřeny národního hospodářství. Stanoví strategii pro vládu a pro finanční sektor a zejména stanoví poskytování přímých úvěrů podporovaným odvětvím, jako je odvětví výroby solárního skla.
(86)
Čínská vláda byla požádána, aby objasnila právní status rozhodnutí Státní rady, jako je rozhodnutí č. 40. Ta však pouze odpověděla, že se jedná o nařízení vydané Státní radou, které není součástí čínských právních předpisů. Na podporu tohoto tvrzení však neposkytla žádné důkazy. Postoj, který čínská vláda zaujala, je v rozporu s veřejně dostupnými informacemi, které popisují Státní radu jako nejvyšší správní orgán, který má správní legislativní pravomoc. Podle těchto zdrojů jsou rozhodnutí Státní rady právně závaznými předpisy. (14) Na základě dostupných údajů Komise tedy zastává názor, že rozhodnutí č. 40 a prováděcí rozhodnutí připojená k uvedenému rozhodnutí, jako například rozhodnutí č. 9, jsou správní předpisy, a proto jsou součástí čínských právních předpisů.
(87)
Komise proto potvrzuje analýzu uvedenou ve 191. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, v němž dospěla k závěru, rozhodnutí č. 40 a rozhodnutí č. 9 jsou právně závazná pro ostatní veřejnoprávní a hospodářské subjekty.
(88)
Komise rovněž zjišťovala, zda jsou soukromé banky v Číně pověřeny a/nebo řízeny čínskou vládou, aby výrobcům solárního skla nabízely preferenční úvěry ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(89)
Článek 34 zákona o bankovnictví je použitelný také pro soukromé banky v Číně. Čínská vláda a účastníci řízení nepředložili žádný důkaz, že závěr týkající se právní situace, jehož bylo dosaženo ve 174. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, totiž že jim čínská vláda dává pokyny stejně jako bankám ve vlastnictví státu, přestává platit. Článek 34 zákona o bankovnictví stanoví, že je bankám nařízeno „vykonávat úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a sociálního rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky“ (15). Za těchto okolností, jak je uvedeno v 188. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, o strategii komerčních bank ve státním vlastnictví i soukromých bank, pokud jde o poskytování úvěrů jak, rozhoduje čínská vláda.
(90)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila závěr, že pověřuje nebo řídí soukromé banky v ČLR a napadla zejména váhu, jakou Komise přikládá článku 34 zákona o bankovnictví, přičemž uvedla, že „pokud jde o“„potřeby národního hospodářství“, lze je vykládat různě a výklad se evidentně liší v závislosti na osobě/subjektu, která/který uvedené ustanovení zkoumá“.
(91)
Je pozoruhodné, že čínská vláda vyjádřila nesouhlas s výkladem Komise, nicméně nepředložila vlastní výklad vlastního právního předpisu.
(92)
Komisi však postačí odkázat na zjištění z předchozích šetření a v tomto případě na dostupné údaje, aby zopakovala závěr, že potřeby národního hospodářství jsou stanoveny v plánech a nařízeních vydaných ČLR a že článek 34 vyžaduje, aby banky poskytovaly úvěry v souladu s těmito popisy národního hospodářství, což zahrnuje podporu výroby solárního skla.
(93)
Zjištění, že čínská vláda pověřuje a řídí soukromé banky, aby v souladu s článkem 34 zákona o bankovnictví poskytovaly úvěry podporovaným odvětvím, proto zůstává zachováno.
(94)
Komise proto dospěla k závěru, že v případě úvěrů poskytnutých komerčními bankami ve státním vlastnictví v ČLR se jedná o finanční příspěvek výrobcům solárního skla ve formě přímého převodu peněžních prostředků vládou ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení.
(95)
Stejné důkazy také ukazují, že komerční banky ve státním vlastnictví (jakož i soukromé banky) jsou pověřeny nebo řízeny vládou, což v důsledku znamená, že existuje finanční příspěvek stanovený v čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(96)
Pokud jde o specifičnost, Komise poznamenává, že čínská vláda nařizuje poskytovat preferenční úvěry omezenému počtu odvětví a že odvětví výroby solárního skla, jakožto součást fotovoltaického odvětví, je jedním z nich, jak je podrobně uvedeno v 172. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech. Čínská vláda zahrnula odvětví výroby solárního skla mezi „klíčová“ výrobní odvětví ve svém 12. pětiletém plánu. Rozhodnutí č. 40 uvádí, že čínská vláda aktivně podpoří rozvoj nových odvětví energetiky a urychlí rozvoj odvětví solární energie. Všem finančním institucím je dán pokyn, aby poskytly úvěrovou pomoc pouze podporovaným projektům, což je kategorie, do níž patří projekty týkající se solárního skla. Rozhodnutí rovněž slibuje provádění „dalších preferenčních politik na podporované projekty“.
(97)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila zjištění o specifičnosti a zejména způsob, jakým Komise interpretovala 12. pětiletý plán, přičemž uvedla, že „nemá žádnou právní hodnotu a není závazným dokumentem“. Komise nesouhlasí s tímto prohlášením, a poznamenává, že čínská vláda uvedla v předchozích šetřeních stejná tvrzení, která rovněž nebyla přijata. 12. pětiletý plán uvádí, že byl „projednán a schválen Všečínským shromážděním lidových zástupců a má sílu zákona.“
(98)
Komise proto dospěla k závěru, že subvence v podobě preferenčních úvěrů nejsou poskytovány obecně, a jsou tudíž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení.
(99)
V míře, v níž jsou vládní půjčky nebo půjčky od soukromých subjektů pověřených nebo řízených vládou poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu, je těmto poskytována výhoda.
(100)
Stejně jako v předchozích šetřeních se Komise pokusila ověřit posouzení úvěrového rizika vypracovaná bankami, které v průběhu období šetření půjčily finanční prostředky společnostem zařazeným do vzorku. Společnosti nepředložily žádné důkazy týkající se jejich úvěrového ratingu a banky při šetření nespolupracovaly. Komise proto neměla k dispozici žádný důkaz, že úvěry pro společnosti v odvětví výroby solárního skla byly založeny na posouzení rizik a že stanovená úroková sazba je výsledkem tohoto posouzení.
(101)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda, vyvážející výrobci ani banky neposkytly žádné informace, Komise využila dostupných údajů ke stanovení, zda preferenční úvěry v ČLR ve skutečnosti přinesly výhody vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, kteří měly úvěry od bank v ČLR.
(102)
Komise, stejně jako v šetření týkajícím se solárních panelů, začala s úředně zveřejněnými úrokovými sazbami centrální banky z Čínské lidové banky pro úvěry v juan renminbi („CNY“). Průměrná úroková sazba za období šetření činila 6,26 %.
(103)
Komise poté upravila úrokovou sazbu Čínské lidové banky s ohledem na úvěrové riziko dotčených společností. Ty však neposkytly žádné nezávislé úvěrové ratingy ani podobné informace, které by Komisi umožnily výpočet úvěrového ratingu. Komise nicméně v předchozích šetřeních zjistila, že úvěrové ratingy čínských firem jsou narušené vládní podporou a že neexistují žádné důkazy o jakémkoli smysluplném posouzení rizika příjemců úvěrů. Komise proto použila stejnou metodiku jako v šetření týkajícím se solárních panelů a považovala všechny dotčené společnosti za společnosti s neinvestičním stupněm „BB“, jak je definuje úvěrová ratingová společnost Bloomberg.
(104)
Prémie u dluhopisů vydávaných společnostmi s ratingy BB proti dluhopisům vydávaným společnostmi s ratingy AAA (které má ČLR u dluhopisů), jak ji zaznamenala společnost Bloomberg, pak byla přičtena k průměrné úvěrové úrokové sazbě Čínské lidové banky v průběhu období šetření. Výsledkem byla referenční úroková sazba pro období šetření za úvěry poskytnuté společnostem zařazeným do vzorku v CNY, ve výši 10,37 %.
(105)
Srovnáním této referenční úrokové sazby se skutečnou úrokovou sazbou účtovanou během období šetření dotčeným společnostem Komise dospěla k závěru, že úvěry byly odvětví výroby solárního skla poskytnuty za podmínek, které jsou příznivější než tržní podmínky.
(106)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila volbu referenční hodnoty ze strany Komise a závěry, které Komise učinila na základě srovnání referenční hodnoty a skutečně placeného úroku.
(107)
Srovnání mezi referenčním a skutečně zaplaceným úrokem jasně ukazuje, že vyvážející výrobci, kteří si půjčovali od čínských bank, v CNY, platili méně, než běžné komerční úrokové sazby pro společnosti v jejich finančním postavení.
(108)
Za druhé, Komise si byla vědoma toho, že Čínská lidová banka v červenci 2013 zrušila spodní hranici, a tuto skutečnost uvedla v informačním dokumentu. To však nic nemění na závěru, že čínská vláda zasahuje do chování bank v Číně, pokud jde o poskytování úvěrů, zejména prováděním rozhodnutí č. 40 a přiložených nařízení, a ustanovení článku 34 zákona o bankovnictví.
(109)
Za třetí Komise vypočítala referenční hodnotu pouze pro úvěry poskytnuté v CNY, jelikož vyvážející výrobci zařazení do vzorku neměli u čínských bank úvěry v EUR nebo USD.
(110)
Čínská vláda dále požadovala podrobnější informace o tom, proč Komise měla za to, že vyvážející výrobci zařazení do vzorku by měli mít úvěrový rating BB. Důvodem, proč byl zvolen rating BB, byla skutečnost, že Komise neobdržela žádné důkazy, že byl úvěrový rating vypočten pro kteréhokoli vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku z důvodu nespolupráce dotčených bank. Úvěrový rating BB navíc není nepříznivý úsudek a ve skutečnosti je pro společnosti zařazené do vzorku výhodný, jelikož je nejlepším neinvestičním stupněm na finančních trzích.
(111)
Podle článku 28 musela Komise využít nejlepších dostupných údajů, které byly převzaty ze závěrů nařízení o solárních panelech, kde byl pro společnosti zařazené do vzorku v uvedeném nařízení použit úvěrový rating BB. To bylo v tomto případě považováno za přiměřené a po poskytnutí informací nebyly obdrženy žádné důkazy, že by společnostem zařazeným do vzorku udělily dotčené banky jiný úvěrový rating.
d) Závěr
(112)
Na základě zjištění v rámci šetření dospěla Komise k závěru, že odvětví výroby solárního skla v Číně byly v průběhu období šetření poskytovány preferenční úvěry, a to jak ze strany bank ve vlastnictví státu, tak ze strany soukromých bank. Financování odvětví výroby solárního skla je subvencí ve smyslu základního nařízení, jelikož
a)
existuje finanční příspěvek vlády podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i);
b)
existuje pověření a řízení vládou podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) a
c)
a je tím příjemci poskytnuta výhoda, jak vyžaduje čl. 3 odst. 2.
(113)
Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhodě vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti by tato subvence měla být pokládána za napadnutelnou.
(114)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila použití zjištění z předchozích šetření za účelem dosažení závěrů ohledně subvencování v tomto případě, a zejména tvrdila, že Komise příliš spoléhala na zjištění v nařízení o solárních panelech.
(115)
Toto tvrzení bylo odmítnuto. Jak již bylo poznamenáno výše, vzhledem k nespolupráci ze strany bank v ČLR byla Komise nucena použít ustanovení článku 28 a využít nejlepší dostupné údaje. Šetření v oblasti solárních panelů je nejnovější a obsahuje nejaktuálnější zjištění o subvencování v Číně. Solární panely nejsou stejný výrobek jako solární sklo, ale oba tyto výrobky se používají v témže novém energetické odvětví a vztahují se na ně tytéž plánovací dokumenty vlády. Vzhledem k tomu, že jiné informace nebyly k dispozici, je využití zjištění uvedených v nařízení o solárních panelech jakožto „nejlepších dostupných údajů“ vhodné. Čínská vláda dále tvrdila, že mezi šetřením týkajícím se solárních panelů a tímto šetřením došlo k významným změnám, zejména ke zrušení spodní hranice úrokových sazeb Čínskou lidovou bankou v červenci 2013. Toto tvrzení bylo odmítnuto, neboť závěry z šetření týkajícího se solárních panelů odkazují na uvedené období šetření, stejně jako toto šetření odkazuje na své vlastní období šetření. V obou případech se zrušení spodní hranice uskutečnilo po skončení období šetření, a proto nemá vliv na použití článku 28 a zjištění z šetření týkajícího se solárních panelů jakožto nejlepších dostupných údajů.
(116)
Všem společnostem zařazeným do vzorku, kromě jedné, poskytly úvěry komerční banky ve státním vlastnictví a soukromé banky. Jedna společnost byla financována výhradně prostřednictvím své offshore mateřské společnosti a žádné úvěry od bank se sídlem v ČLR nezískala.
(117)
Po poskytnutí informací jedna ze společností zařazených do vzorku zpochybnila závěr Komise, a uvedla, že ji Komise nepožádala, aby poskytla svůj nezávislý úvěrový rating. Komise však uvedenou společnost požádala, aby poskytla veškeré informace týkající se úvěrů, které získala, avšak společnost neposkytla nezávislý úvěrový rating. Pokud společnost tyto informace měla, pak je vzhledem k tvrzením uvedeným v podnětu a informacím požadovaným v dotazníku měla poskytnout. A zejména vzhledem k informacím v informačním dokumentu, pokud měla nezávislý úvěrový rating, měla jej poskytnout neprodleně. Tento argument se proto odmítá.
e) Výpočet výše subvence
(118)
Ustanovení čl. 6 písm. b) základního nařízení stanoví, že výhoda u preferenčních půjček by se měla vypočítat jako rozdíl mezi částkou zaplacených úroků a částkou, která by byla zaplacena za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by společnost mohla získat na trhu. Jak již bylo uvedeno, vzhledem k neexistenci smysluplného posouzení rizik Komise pro srovnatelné obchodní půjčky vytvořila tržní referenční hodnotu.
(119)
Výhoda byla vypočtena pro období šetření jako rozdíl mezi úroky skutečně placenými v průběhu období šetření a úrokem, který by byl zaplacen při použití referenční hodnoty.
(120)
Subvenční rozpětí vypočtená pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku, založená na této metodice, jsou:
Preferenční půjčky
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
6,2 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,5 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
4,8 %
5.2 Další režimy preferenčních půjček
(121)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku nezískali v průběhu období šetření žádné výhody na základě subvenčních programů vývozních úvěrů, úvěrových linek, vývozních záruk, programu „Green Express“ nebo jako výhody prostřednictvím poskytnutí přístupu k offshore holdingovým společnostem.
6. Grantové programy
(122)
Společnosti zařazené do vzorku nezískaly v průběhu období šetření žádné výhody z programů „známé značky“ nebo „China World Top Brands“.
6.1 Zvláštní grantové programy a granty
a) Úvod
(123)
Společnosti zařazené do vzorku obdržely značné jednorázové granty od různých vládních orgánů na mnoha úrovních, v důsledku čehož získaly v průběhu období šetření výhodu. Tyto skutečnosti byly zjištěny v průběhu inspekcí dotčených společností a nebyly uvedeny v odpovědích na dotazník dotčených společností ani nebyly uvedeny v odpovědi čínské vlády na dotazník, jak bylo požadováno. Žadatel tvrdil, že výrobci solárního skla obdrželi uvedené jednorázové granty od orgánů správy provincie nebo místní samosprávy a že tyto granty přinesly výhodu, protože byly finanční prostředky obdrženy bez odpovídajícího zohlednění. (16) Oznámení o zahájení řízení rovněž stanoví, že „grantové programy“ jsou subvence používané na podporu odvětví výroby solárního skla.
b) Právní základ
(124)
Tyto granty společnostem poskytly orgány na úrovni provincií, měst, správních obvodů nebo okresů a všechny se zdály být specifické pro dotčené společnosti nebo specifické, pokud jde o umístění a druh výrobního odvětví. Úroveň právní podrobnosti pro příslušný zákon, na jehož základě byly tyto výhody uděleny, pokud pro ně vůbec nějaký právní základ existoval, obvykle nebyla Komisi sdělena, přestože byla Komisi často, ne však vždy, předána kopie dokumentu vydaného vládním orgánem, který udělení finančních prostředků doprovázel.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(125)
Jedna společnost zařazená do vzorku obdržela v průběhu období šetření granty od zóny hospodářského rozvoje, v níž se nacházela. Uvedené granty vypočítala zóna hospodářského rozvoje na úrovni 20 % veškerých daní, které společnost odvedla místním daňovým orgánům a které zahrnovaly mimo jiné daň z příjmu právnických osob, daň z užívání pozemků a daň z výnosů z dividend.
(126)
Další společnost zařazená do vzorku obdržela v období šetření velký grant od místní samosprávy na pokrytí poplatků potřebných k připojení společnosti k elektrické síti, které by jinak společnost musela zaplatit sama. Ten byl udělen společnosti „na podporu velkých společností sídlících v regionu“.
(127)
Další společnost zařazená do vzorku obdržela přímý grant ve výši 25 milionů CNY z fondu pro přizpůsobování průmyslu pro výrobu technicky vyspělého solárního skla Národní komise pro rozvoj a reformy. Tento přímý grant od státu byl obdržen v roce 2006 a uvedená společnost si jej rovnoměrně rozdělila po 10 % na následujících 10 let. Za výhodu v průběhu období šetření bylo tedy považováno 2,5 milionu CNY.
(128)
Tatáž společnost rovněž zaevidovala ve svém účetnictví za rok 2012 další granty od místních finančních úřadů a jiných vládních subjektů. Společnost uvedla, že většina těchto grantů nebyly ve skutečnosti přímé převody finančních prostředků od uvedených subjektů určené uvedené společnosti, nýbrž náhrady částek, které uvedená společnost předtím zaplatila vládě. Jelikož nebyl poskytnut žádný uspokojivý důkaz, nemůže Komise toto vysvětlení přijmout.
(129)
Jiná společnost zařazená do vzorku obdržela přímý grant ve výši 15 milionů CNY před obdobím šetření od místní vlády a tato společnost si jej rovnoměrně rozdělila po 10 % na následujících 10 let. Grant byl vyplacen společnosti na vývoj fotovoltaického odvětví (jež zahrnuje odvětví výroby solárního skla), urychlené vybudování pokročilé výrobní základny v místní průmyslové zóně a bezproblémové provádění velkých projektů.
(130)
Stejná společnost rovněž obdržela několik dalších grantů před obdobím šetření, a určitý podíl grantu si přidělila do období šetření. Společnost však neposkytla žádné podrobné údaje o povaze uvedených grantů a vhledem k tomu, že tyto informace nebyly k dispozici, byly k dosažení závěrů využity dostupné údaje. Komise dospěla k závěru, že vzhledem k tomu, že jiné dostupné údaje nebyly k dispozici, jsou uvedené granty specifické pro uvedenou společnost a že výše grantu přiděleného v období šetření by měla být považována za výhodu.
d) Závěr
(131)
Čínská vláda byla vyzvána, aby podala další informace a zahájila konzultace ohledně těchto grantů, což však odmítla. Na základě shromážděných důkazů ohledně obdržení těchto grantů společnostmi zařazenými do vzorku a vzhledem k tomu, že žádné jiné informace nebyly k dispozici, má Komise za to, že uvedené granty jsou subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jelikož čínská vláda převedla finanční prostředky v podobě grantů výrobcům dotčeného výrobku, a že tím byla příjemci poskytnuta výhoda.
(132)
Tyto granty jsou rovněž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 3 základního nařízení, jelikož se zdají být omezeny na některé společnosti nebo specifické projekty v určitých regionech a jsou udělovány ke splnění jednorázových požadavků společností zařazených do vzorku. Tyto granty nesplňují požadavky čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení týkající se nespecifičnosti, jelikož podmínky pro vznik nároku a skutečná výběrová kritéria pro podniky nejsou transparentní, nejsou objektivní a nepoužijí se automaticky. Kromě toho neexistují žádné důkazy, že uvedené granty patří do zastřešujícího subvenčního programu.
(133)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila pravomoc Komise vyšetřovat uvedené granty a analýzu Komise týkající se částečných informací, které měla k dispozici. Komise však pečlivě analyzovala důvěrné obchodní informace poskytnuté dotčenými společnostmi, a pokud existují důkazy, že se jedná o výhodu a že grant je specifický, byla ve vztahu k uvedenému grantu uplatněna vyrovnávací opatření.
(134)
Ve všech případech společnosti poskytly informace ohledně výše grantu, a informace o tom, kdo grant poskytl, i když v některých případech neměla daná společnost žádný dokument, kterým by prokázala právní základ, z něhož subjekt udělující grant vycházel. Dotčené společnosti rovněž většinou tento příjem zaznamenávaly ve svém účetnictví jako „příjem ze subvencí“, přičemž toto účetnictví bylo ověřeno nezávislým auditem. Tato skutečnost byla považována za skutečný důkaz subvence, která přinesla napadnutelnou výhodu.
(135)
Jedna společnost zařazená do vzorku ze stejných důvodů rovněž zpochybnila pravomoc Komise vyšetřovat a vyrovnávat uvedené granty specifické pro jednotlivé společnosti. Ze stejných důvodů Komise odmítá jejich argument a opakuje svůj postoj, že má pravomoc vyšetřovat tyto granty a vyrovnávat je, pokud je to vhodné.
e) Výpočet výše subvence
(136)
Níže uvedená tabulka obsahuje výpočet výhody pro tyto výše uvedené granty, přičemž se za výhodu považuje částka obdržená v průběhu období šetření nebo zaúčtovaná v uvedeném období, pokud byla uvedená částka dotčenou společností odepisována.
Ostatní grantové programy
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
1,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
2,9 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
1,1 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
3,0 %
7. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
7.1 Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ pro podniky se zahraničními investicemi
a) Úvod
(137)
Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ opravňuje podniky se zahraničními investicemi k tomu, aby první dva roky neplatily žádnou daň z příjmu právnických osob a tři následující roky platily pouze 12,5 % místo 25 %.
b) Právní základ
(138)
Právním základem tohoto programu je článek 8 zákona Čínské lidové republiky o dani z příjmů podniků se zahraničními investicemi a zahraničních podniků (dále jen „zákon o dani týkající se podniků se zahraničními investicemi“) a článek 72 prováděcích pravidel k zákonu Čínské lidové republiky o dani z příjmů podniků se zahraničními investicemi a zahraničních podniků. Podle čínské vlády byl tento program ukončen podle článku 57 zákona o dani z příjmů podniků z roku 2008 s přechodným obdobím do konce roku 2012. Uvedený zákon tedy objasňuje, že v rámci tohoto režimu bude existovat výhoda v daňovém roce 2012.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(139)
Uvedený režim „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ přinesl výhody podnikům v průběhu účetního roku 2012, načež byl podle čínské vlády uvedený režim zrušen.
(140)
Jedna ze společností zařazených do vzorku byla podnikem se zahraničním vlastníkem, který uvedený daňový režim využíval v průběhu období šetření. Uvedená společnost získala místo plné sazby ve výši 25 % sazbu daně z příjmu právnických osob ve výši 12,5 %, což bylo uvedeno v jejím přiznání k dani z příjmu právnických osob za rok 2012 a v její roční účetní závěrce.
(141)
Komise o těchto zjištěních informovala účastníky řízení a obdržela stanoviska čínské vlády, která uvedla, že podle oznámení o přechodu (17) budou všechny výhody z tohoto režimu ukončeny v roce 2012. Čínská vláda uvedla, že v případě, že budou uložena vyrovnávací cla, nelze je uložit v případě výhody získané z tohoto režimu jednou společností zařazenou do vzorku v průběhu období šetření. Uvedené tvrzení se přijímá, jelikož pro tuto společnost zařazenou do vzorku, za zvláštních okolností tohoto případu, nemá Komise důkazy o žádné trvající výhodě.
d) Závěr
(142)
Ačkoliv byl režim „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ v předchozích nařízeních vyrovnáván, Komise pro tuto jednu společnost zařazenou do vzorku neukládá clo na vyrovnání výhody zjištěné v průběhu období šetření, jelikož nemá žádné důkazy o tom, že pro tuto jednu společnost zařazenou do vzorku byl ke dni uložení cel v platnosti uvedený režim nebo jakákoli jeho varianta.
7.2 Podniky využívající nejnovější a špičkové technologie
a) Úvod
(143)
Na základě tohoto programu mohou společnosti, které jsou schopny prokázat splnění určitého souboru kritérií k získání statusu „podniku využívajícího nejnovější a špičkové technologie“, využívat sníženou sazbu u daně z příjmů právnických osob ve výši 15 % v porovnání s běžnou sazbou 25 %.
b) Právní základ
(144)
Právní základ tohoto programu je čl. 28 odst. 2 zákona o dani z příjmů podniků z roku 2008 (dále jen „zákon o dani z příjmů podniků“), společně se „správními opatřeními pro označení podniků využívajících nejnovější a špičkové technologie“ (Guo Ke Fa Huo [2008] No. 172) a článek 93 nařízení, kterými se provádí zákon o dani z příjmu podniků, společně s Oznámením státní daňové správy o otázkách úhrady daně z příjmů podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií (Guo Shui Han [2008] č. 985).
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(145)
Tento režim se použije pro podniky, které byly za podniky využívající nejnovější a špičkové technologie uznány čínskou vládou. Aby byly podniky pro tento režim způsobilé, musí mít základní nezávislá práva duševního vlastnictví a musí splňovat následující požadavky, které jsou stanoveny v uvedeném právním základě a shrnují se takto:
a)
jejich výroba je zahrnuta do oblasti působnosti výrobků v „odvětvích špičkových technologií s klíčovou státní podporou“;
b)
jejich celkové výdaje na výzkum a vývoj tvoří 3-6 % celkového příjmu z prodeje;
c)
jejich příjem z výrobků v oblasti špičkových a nových technologií činí více než 60 % celkového příjmu z prodeje;
d)
pracovníci zapojení do výzkumu a vývoje představují 10 % z celkového počtu zaměstnanců;
e)
ostatní požadavky stanovené „správními opatřeními pro podniky využívající špičkové a nové technologie z roku 2008“ jsou splněny.
(146)
Bylo zjištěno, že některé, nikoli však všechny, společnosti zařazené do vzorku tento režim využívají, a tedy platí daň z příjmu právnických osob pouze ve výši 15 % a nikoli 25 %. Tyto společnosti požádaly o status podniků využívajících nové a špičkové technologie a obdržely úřední oznámení, že splnily kritéria režimu, a proto byly způsobilé k tomu, aby svá přiznání k dani právnických osob vyplnily odpovídajícím způsobem.
d) Závěr
(147)
Stejně jako v 322. až 326. bodě odůvodnění šetření týkajícího se solárních panelů je Komise toho názoru, že tento režim je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů čínské vlády, čímž získávají dotčené společnosti výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře.
(148)
Tato subvence je specifická, jak je definováno v čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož je omezena na podniky, které získaly osvědčení podniků využívajících špičkové a nové technologie a splňujících všechny požadavky správních opatření z roku 2008. Společnosti zařazené do vzorku toto osvědčení získaly. Způsobilost není automatická a právní předpisy ani orgán poskytující subvenci nestanovily žádná objektivní kritéria.
(149)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila závěry Komise, přičemž tvrdila, že kritéria způsobilosti byla objektivní a platila stejně pro všechny společnosti v ČLR. Komise nesouhlasí s výkladem zákonů a prováděcích opatření ze strany čínské vlády, ze kterých vyplývá, že je uvedený program omezen na některá odvětví a podniky podporované čínskou vládou na základě kritérií, které se nezdají být objektivní či neutrální, jako například, že je jejich výroba zahrnuta v rozsahu výrobků v „oblasti špičkových technologií s klíčovou státní podporou“.
(150)
Způsobilost rovněž není automatická, ale závisí na udělení osvědčení podniku působícímu v oblasti špičkových a nových technologií, které vydá příslušný orgán na základě vlastního uvážení.
(151)
Komise proto tuto subvenci považuje za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(152)
Komise vypočítala výši napadnutelné subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně placené v průběhu období šetření a výší daně, kterou v období šetření skutečně zaplatily dotčené společnosti.
Podniky využívající nejnovější a špičkové technologie
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,4 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
1,8 %
7.3 Osvobození od daně z výnosů z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
a) Úvod
(153)
Podnět uváděl, že vyvážející výrobci solárního skla dostávali subvence z jiného režimu přímého osvobození od daně, totiž osvobození od daně z výnosů z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky (18). To spadá pod obecné subvenční praktiky osvobození od přímé daně z příjmu a/nebo jejího snížení, jak stanoví oznámení o zahájení řízení.
b) Právní základ
(154)
Právní základy těchto osvobození od daně z výnosů z dividend jsou články 25-26 zákona o dani z příjmu podniků a článek 83 nařízení, kterými se provádí zákon o dani z příjmu podniků.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(155)
Komise zjistila, že jedna společnost zařazená do vzorku získala osvobození od daně z výnosu z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky. Tato společnost požádala přímo místní finanční úřad o odečtení dividend získaných z kapitálových investic ze zdanitelného příjmu.
d) Závěr
(156)
Komise je toho názoru, že se jedná o subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů čínské vlády, čímž získává dotčená společnost výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře.
(157)
V informačním dokumentu Komise uvedla, že je tento režim subvencí specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož právní předpisy omezují přístup k tomuto režimu na určité podniky, které sídlí v Čínské lidové republice a které investovaly do jiných tuzemských podniků.
(158)
Po poskytnutí informací čínská vláda tyto závěry zpochybnila, přičemž uvedla, že osvobození od daně z výnosů z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky nelze považovat za specifické, jelikož čl. 26 odst. 3 zákona o dani z příjmů podniků stanoví, že uvedené osvobození od daně z výnosů z dividend je k dispozici i jiným než tuzemským podnikům. Kromě toho čínská vláda uvádí, že kritéria způsobilosti jsou objektivní a vztahují se na všechny tuzemské podniky bez ohledu na odvětví, výrobek nebo zeměpisnou polohu.
(159)
Třebaže je pravdou, že zákon o dani z příjmů podniků předložený čínskou vládou v předchozím řízení ve svém čl. 26 odst. 3 stanoví, že uvedené osvobození od daně z výnosů z dividend je k dispozici i jiným než tuzemským podnikům, Komise je i nadále toho názoru, že je tento režim subvencí specifický. Článek 25 zákona o dani z příjmů podniků totiž potvrzuje, že toto osvobození od daně je vyhrazeno odvětvím a projektům, které podporuje stát. Přístup k tomuto režimu mají proto pouze podporovaná odvětví a projekty. Jak je vysvětleno v oddíle 5.1 písm. c), je odvětví výroby solárního skla podporovaným odvětvím.
e) Výpočet výše subvence
(160)
Komise vypočítala výši subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně vybírané v průběhu období šetření a výší daně, kterou skutečně zaplatila dotčená společnost.
Režimy daně z výnosů z dividend
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
5,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
7.4 Jiné režimy osvobození od přímých daní a programy jejich snížení
a) Úvod
(161)
Kromě režimů posuzovaných v bodech 7.1-7.3 neshledala Komise žádné důkazy, že by společnostem zařazeným do vzorku byla poskytnuta výhoda prostřednictvím jiných režimů osvobození od přímých daní a programů jejich snížení uvedených výše v oddílu C bodě 4. Nicméně během svých kontrol Komise zjistila dva další režimy daně z příjmů právnických osob, které byly zahrnuty v účetnictví jedné ze společností zařazených do vzorku, konkrétně zápočet výdajů na výzkumné a vývojové činnosti a vracení daně z nemovitostí a daně z užívání pozemků. Ty také spadají pod „režimy osvobození od přímých daní a jejich snížení“ uvedené v oznámení o zahájení řízení, jakožto opatření, prostřednictvím kterých daňový orgán snížil placenou daň z příjmu právnických osob nebo vrátil daň z příjmu právnických osob, která již byla zaplacena. Zápočet daňových výdajů na výzkumné a vývojové činnosti je také spojen s „zápočtem daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi“ uvedeným v oddílu C bodě 4.
b) Právní základ
(162)
Právním základem pro zápočet daňových výdajů na výzkumné a vývojové činnosti je článek 30 čínského zákona o dani z příjmů podniků.
(163)
Komisi nebyl sdělen konkrétní zákon pro vracení daně z nemovitostí a daně z užívání pozemků, nicméně byla Komisi poskytnuta kopie oběžníku vydaného správním orgánem provincie, který osvobození od daně doprovázel.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(164)
Komise zjistila, že jedné společnosti zařazené do vzorku byly započteny výdaje a vrácena daň z nemovitostí a daň z užívání pozemků. Dokument vydaný správním orgánem provincie omezuje vracení na podniky využívající špičkové a nové technologie.
d) Závěr
(165)
Pokud jde o zápočet výdajů na výzkumné a vývojové činnosti, Komise se domnívá, že je tento subvenční režim specifický, jelikož článek 30 je nutno vykládat společně s článkem 25 zákona o dani z příjmů podniků, v němž se uvádí, že toto osvobození od daně je vyhrazeno odvětvím a projektům, které podporuje stát. Přístup k tomuto režimu mají proto pouze podporovaná odvětví a projekty. Jak je vysvětleno v oddíle 5.1 písm. c), je odvětví výroby solárního skla podporovaným odvětvím.
(166)
Vrácení daně z nemovitostí a daně z užívání pozemků bylo specifické z hlediska umístění nebo druhu odvětví. Čínská vláda byla vyzvána, aby poskytla více informací o těchto daňových režimech v žádosti o další konzultace, což však odmítla. Komise proto postupovala na základě shromážděných důkazů, pokud jde o uplatňování uvedených režimů pro společnost zařazenou do vzorku, a také proto, že žádné další údaje nebyly k dispozici.
(167)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila zjištění Komise, přičemž uvedla, že Komise neuvedla v informačním dokumentu žádné skutečné důkazy ohledně specifičnosti těchto režimů. Podrobné informace o specifičnosti těchto režimů byly poskytnuty pouze uvedené společnosti a od uvedené společnosti nebyla obdržena žádná stanoviska. Komise též uvedla další informace o specifičnosti uvedených režimů ve výše uvedených bodech odůvodnění.
(168)
Komise je toho názoru, že tyto režimy jsou subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů čínské vlády, čímž získává dotčená společnost výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře.
e) Výpočet výše subvence
(169)
Komise vypočítala výši subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně vybírané v průběhu období šetření a výší daně, kterou skutečně zaplatila dotčená společnost.
Režimy daně z příjmu právnických osob
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,7 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
8. Programy nepřímých daní a dovozního cla
(170)
Komise nezjistila žádnou výhodu, kterou by získala jakákoli společnost zařazená do vzorku v rámci programů nepřímých daní a dovozního cla uvedených v oddílu C bodě 4.
9. Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
9.1 Poskytování antimonu, dodávání elektřiny
(171)
Nebyla zjištěna žádná výhoda spojená s nákupem antimonu nebo elektřiny, kterou by společnosti zařazené do vzorku získaly v průběhu období šetření.
9.2 Poskytování práv k užívání pozemků
a) Úvod
(172)
Jak je rovněž uvedeno v 354. až 370. bodu odůvodnění nařízení o solárních panelech, společnosti nemohou v ČLR přímo nakupovat pozemky, nýbrž pouze od místních orgánů kupují právo k užívání pozemků.
b) Právní základ
(173)
Zákon o správě půdy ČLR uvádí, že veškerá půda patří lidu a nelze ji kupovat či prodávat, ale stanoví podmínky, za kterých lze prodávat práva k užívání pozemků podnikům, a to na základě výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(174)
Systém dražby by v zásadě umožnil trhu posoudit cenu konkrétního práva k užívaní pozemků, a cena by tedy byla stanovena nezávisle. Nicméně v průběhu návštěvy Komise čínská vláda uvedla, že v každém případě stanoví spodní hranice cen pro každý stupeň pozemku (pozemky jsou ohodnoceny stupněm od 1 do 15 na základě kvality parcely), pod které nemůže cena práva k užívání pozemku klesnout.
(175)
Čínská vláda rovněž řídí nabídku pozemků tím, že stanoví kvótu, omezuje plochu, pro kterou lze prodávat práva k užívání pozemků pro průmyslové účely nebo pro účely bydlení, pro jednotlivé provincie a jednotlivé roky.
(176)
V každém případě, u žádného nákupu práva k užívání pozemku vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku Komise neshledala žádné důkazy dražebního procesu, který by nezávisle stanovil cenu práva k užívání pozemků. Společnost, která pozemky získala, buď nabídla vyvolávací cenu, nebo o 5 CNY za metr čtvereční více, než činila vyvolávací cena, a jelikož byla jediným zájemcem, právo k užívání pozemku získala.
(177)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila zjištění Komise a prohlásila, že práva k užívání pozemků byla výrobním odvětvím v ČLR prodávána skutečným dražebním postupem.
(178)
Čínská vláda nejprve tvrdila, že existoval skutečný dražební systém, protože jediné, co vláda dělala, bylo, stejně jako u každého dražitele, stanovení vyvolávací ceny. Tento argument je odmítnut, jelikož dražba obvykle zahrnuje stanovení vyvolávací ceny nezávislým dražebníkem po nezávislém ocenění, k čemuž v tomto případě nedošlo, jelikož vlastník práva k užívání pozemků je rovněž dražebníkem.
(179)
Čínská vláda poté uvedla, že spodní hranice cen se obvykle používají k zajištění toho, aby konečná cena neklesla pod „základní tržní hodnotu“ práva k užívání pozemků. Žádný důkaz nebyl poskytnut na podporu tohoto argumentu, protože se jedná o argumentaci kruhem, jelikož částka zaplacená za právo k užívání pozemků (kterou vláda stanovila) má být tržní cena (na základě které se pak stanoví spodní hranice).
(180)
Čínská vláda pak uvedla, že skutečnost, že žádní další uchazeči se dražby neúčastnili, „nemůže být základem pro předpoklad, že právo k užívání pozemků nebylo ve skutečnosti vydraženo“. Závěr založený na tomto důkazu je ve skutečnosti přesně opačný. Čínská vláda, navzdory žádostem, neposkytla důkaz jediného práva k užívání pozemků, jehož cena by byla stanovena soutěžní dražbou, a proto je důsledkem tohoto postupu skutečnost, že vláda stanoví cenu a tuto cenu pak společnost zaplatí. Větší počet uchazečů sice nemusí být v každém jednotlivém případě absolutním požadavkem nezbytným pro zajištění existence tržního systému, avšak naprostá neexistence většího počtu uchazečů, která byly zjištěna v případě všech společností zařazených do vzorku, je jasným důkazem neexistence skutečných tržních cen.
(181)
V případě, kdy jedna společnost zařazená do vzorku zaplatila o 5 CNY za metr čtvereční více, než činila cena stanovena vládou, společnost Komisi sdělila, že jim příslušný orgán jednoduše sdělil, že tak mají učinit, aby vznikl dojem, že k dražbě došlo. Komise tudíž nemůže přijmout tuto skutečnost za skutečný důkaz, že v ČLR existuje trh pro prodej práv k užívání pozemků.
(182)
Ve skutečnosti tedy společnosti zařazené do vzorku zaplatily cenu stanovenou čínskou vládou. Jak též uvádí nařízení o solárních panelech (v 361. až 370. bodě odůvodnění), právo k užívání pozemků se poskytuje za cenu nižší než přiměřenou v porovnání s referenční tržní hodnotou, která je uvedena v písmeni e) níže.
d) Závěr
(183)
Komise dospěla k závěru, že poskytování práv k užívání pozemků čínskou vládou je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě dodání zboží, kterým získávají společnosti výhodu. Jelikož šetření neprokázalo existenci fungujícího trhu pro prodej práv k užívání pozemků v ČLR, použití vnější referenční hodnoty (viz písmeno e) níže) ukazuje, že částka, kterou vývozci zařazení do vzorku zaplatili za práva k užívání pozemků, je nižší než tržní sazba.
(184)
Subvence je specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. a) a c) základního nařízení, protože rozhodnutí Státní rady č. 40 ukládá veřejným orgánům povinnost zajistit, aby byly pozemky poskytovány podporovaným odvětvím, k nimž patří i odvětví solárního skla. Článek 18 rozhodnutí č. 40 objasňuje, že odvětví, která jsou „omezená“, nebudou mít k právům k užívání pozemků přístup.
(185)
Situaci týkající se pozemků v ČLR rozebírá rovněž pracovní dokument MMF, který potvrzuje, že při poskytování práv k užívání pozemků čínským podnikům nejsou dodržovány tržní podmínky (19).
(186)
Čínská vláda zpochybnila zjištění o specifičnosti, přičemž uvedla, že omezení v rozhodnutí č. 40 nemohou být použita k prokázání specifického poskytnutí výhody. Tento argument se odmítá, jelikož se v důsledku rozhodnutí č. 40 poskytují práva k užívání pozemků podporovaným odvětvím. Výroba solárního skla je podporovaným odvětvím, a proto je poskytování práv k užívání pozemků pro výrobce solárního skla zahrnuto v ustanoveních rozhodnutí č. 40.
(187)
Jedna společnost zařazená do vzorku rovněž zpochybnila zjištění Komise, a uvedla, že v Číně existuje fungující trh s právy k užívání pozemků. Nicméně její posouzení postupu týkajícího se práv k užívání pozemků v Číně nevede k uvedenému závěru. Společnost nebyla stále schopna prokázat, že práva k užívání pozemků jsou nezávisle oceněna, že se prodávají prostřednictvím nezávislé dražby, že cena práva k užívání pozemků je výsledkem postupu podávání konkurenčních nabídek a že žádná cena není narušena podporou ze strany vlády.
(188)
Společnost zařazená do vzorku poté prohlásila, že navzdory skutečnosti, že Komise měla shledat, že trh funguje, a že tedy neexistují žádné subvence, Komise by měla porovnat cenu práva k užívání pozemku dané společnosti s referenční hodnotou, konkrétně s cenami práva k užívání pozemků v provincii, ve které se společnost nachází. Vzhledem k tomu, že Komise zjistila, že v uvedené provincii neexistuje žádná vhodná tržní referenční hodnota, byl tento argument odmítnut.
e) Výpočet subvenčního rozpětí
(189)
Výhodu tedy představuje rozdíl mezi cenou zaplacenou za právo k využívání pozemků a vhodnou vnější referenční hodnotou. Stejně jako v nařízení o solárních panelech je touto referenční hodnotou tržní cena za pozemky v samostatném celním územím Tchaj-wan, Penghu, Kinmen a Matsu (dále jen „Čínská Tchaj-pej“).
(190)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila použití Čínské Tchaj-peje jako referenční hodnoty a požadovala další informace o tom, proč je Čínská Tchaj-pej vhodná. Jak bylo vysvětleno v 467. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, Komise považuje Čínskou Tchaj-pej za vhodný referenční základ z těchto důvodů:
a)
srovnatelná úroveň hospodářského rozvoje, HDP a hospodářské struktury v Čínské Tchaj-peji a většině provincií a měst v ČLR, kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci zařazení do vzorku;
b)
fyzická blízkost ČLR a Čínské Tchaj-peje;
c)
vysoký stupeň rozvoje průmyslové infrastruktury v Čínské Tchaj-peji i v mnoha provinciích v ČLR;
d)
silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Čínskou Tchaj-pejí a ČLR;
e)
vysoká hustota obyvatelstva v mnoha provinciích ČLR a v Čínské Tchaj-peji;
f)
podobný typ pozemků a obchodních transakcí použitých pro stanovení relevantního referenčního základu Čínské Tchaj-peji a v ČLR a
g)
společné demografické, jazykové a kulturní charakteristiky Čínské Tchaj-peje a ČLR.
(191)
Vzhledem ke všem těmto faktorům dospěla Komise k závěru, že ceny práv k užívání pozemků v ČLR, pokud by na trhu převládaly tržní podmínky, by pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku byly velmi podobné cenám pozemků v Čínské Tchaj-peji.
(192)
Jedna společnost uvedla, že pokud je třeba použít vnější referenční základ, pak by měl být vzat v úvahu HDP provincie, v níž se společnost nachází, a referenčním základem by měly být „současné ceny pozemků v Egyptě, Arménii, Guatemale, Kongu, Mongolsku nebo Indonésii“, jelikož tyto země mají „podobný stupeň rozvoje“. Tento argument byl odmítnut z těchto důvodů:
a)
úroveň hospodářského rozvoje není jediným výše uvedeným faktorem, proč je Čínská Tchaj-pej vhodným referenčním základem;
b)
společnost odkazovala na provincii, ve které se nachází, a ne na město, které má mnohem vyšší HDP na obyvatele než uvedená provincie, které je obklopuje, a
c)
nepředložila žádné argumenty jiné než HDP, proč by byl kterýkoli z jiných vnějších referenčních základů vhodnější než Čínská Tchaj-pej.
(193)
Další společnost zařazená do vzorku po poskytnutí informací uvedla, že Čínská Tchaj-pej není vhodná s ohledem na hospodářské podmínky v dané provincii, ve které se společnost nachází, nicméně nenavrhla žádné jiné řešení. Vzhledem k tomu, že jiné návrhy řešení referenční hodnoty nebyly předloženy, použití Čínské Tchaj-peje se potvrzuje.
(194)
Průměrné ceny pozemků v Čínské Tchaj-peji pro rok 2012 byly převzaty z odboru průmyslu ministerstva hospodářství a upraveny zpětně o inflaci a růst HDP za účelem stanovení referenční ceny pro pozemky v každém kalendářním roce. Vzhledem k tomu, že práva k užívání pozemků platí 50 let a odepisují se na tomto základě, výhoda v období šetření bude 1/50 rozdílu mezi referenční cenou a skutečně hrazenou cenou.
(195)
Subvenční sazba zjištěná pro poskytování pozemků za cenu nižší než přiměřenou je:
Poskytování půdy za cenu nižší než přiměřenou
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
2,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
8,0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,3 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
7,1 %
10. Závěr ohledně subvencování
(196)
Komise vypočítala výše napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního nařízení u šetřených společností pro jednotlivé režimy, a sečtením těchto údajů vypočítala celkovou výši subvence pro celou společnost za období šetření.
(197)
Pro výpočet níže uvedených celkových subvenčních rozpětí Komise nejprve vypočítala procento subvencování, což je podíl výše subvence na celkovém obratu společnosti. Tato procentuální hodnota pak byla použita k výpočtu subvence přiřazené k vývozu dotčeného výrobku do Unie v období šetření.
(198)
Dále byla vypočítána výše subvence na metr čtvereční dotčeného výrobku vyváženého do Unie v průběhu období šetření a níže uvedená rozpětí byla vypočítána jako procento hodnoty CIF stejného dovozu na metr čtvereční.
(199)
Po poskytnutí informací čínská vláda uvedla, že Komise při zveřejňování subvenčních rozpětí v době poskytnutí informací nevzala v úvahu dumpingová rozpětí vypočítaná v souběžném antidumpingovém řízení a že Komise se při výpočtu cla, jež má být uloženo, zabývala pouze otázkou „dvojího započítání“.
(200)
Čínská vláda žádala, aby v případě zjištění, že subvencování způsobilo dumping, byla tato skutečnost zohledněna při výpočtech rozpětí, jakož i při výpočtech cla.
(201)
Jelikož v tomto případě jsou opatření omezena rozpětím újmy, takový zásah by skutečná uložená cla nezměnil. Komise proto nepovažovala za nezbytné zabývat se obsahem těchto tvrzení.
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroba v Unii
(202)
Po zahájení řízení se přihlásilo osm výrobců, kteří vyráběli v Unii obdobný výrobek v průběhu období šetření. Komisi není znám žádný jiný výrobce obdobného výrobku v Unii. Komise se proto domnívá, že těchto osm výrobců představuje výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení, a proto budou uvedení výrobci označováni jako „výrobní odvětví Unie“.
(203)
K určení celkové výroby v Unii během období šetření byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací poskytnutých žadatelem, makroekonomické údaje poskytnuté sdružením výrobního odvětví Unie (Glass for Europe) a odpovědi na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Údaje týkající se výrobců v Unii zařazených do vzorku byly porovnány s odpověďmi na dotazník. Na tomto základě bylo odhadnuto, že celková výroba v Unii činila během období šetření asi 21 734 000 metrů čtverečních.
(204)
Po poskytnutí informací si čínská vláda povšimla rozdílů mezi údaji uvedenými v informačním dokumentu a údaji obsaženými v podnětu, které se týkaly odvětví Unie. Dále uvedla, že to svědčí o neexistenci objektivních a věrohodných důkazů a zpochybňuje závěry, k nimž Komise dospěla.
(205)
Rozdíly mezi údaji uvedenými v podnětu a v informačním dokumentu zjištěné čínskou vládou jsou způsobeny tím, že všechny údaje týkající se výrobců v Unii zařazených do vzorku byly ověřeny na místě a v případě potřeby aktualizovány. Jelikož vzorek představuje 79 % celkového prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie, Komise nemůže přijmout argument, že použité důkazy nebyly objektivním a věrohodným základem pro závěry, k nimž dospěla.
2. Určení příslušného trhu Unie
(206)
Výroba žádného výrobce v Unii zařazeného do vzorku nebyla určena pro vlastní spotřebu. Proto nebylo nutné provést zvláštní analýzu závislého prodeje.
3. Spotřeba v Unii
(207)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemu celkového prodeje všech výrobců v Unii na trhu Unie po odečtení jejich vývozu a přičtení dovozu z ČLR a z dalších třetích zemí. Stanovení spotřeby v Unii bylo založeno na údajích poskytnutých žadatelem a sdružením Glass for Europe, které byly pokud možno porovnány s odpověďmi na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(208)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka č. 1
Spotřeba v Unii (1 000 m2)
2009
2010
2011
Období šetření
Celková spotřeba v Unii
16 596
28 239
33 993
27 412
Index
100
170
205
165
Zdroj: Glass for Europe, žadatel a odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(209)
V posuzovaném období mezi roky 2009 a 2011 se celková spotřeba v Unii zvýšila o 65 %, ale v období šetření se oproti roku 2011 snížila. Spotřeba v roce 2012 však zůstala výrazně nad úrovní z roku 2009. Bylo to způsobeno především vyšší spotřebou konečných produktů, zejména solárních modulů (viz oddíl E bod 2.3).
4. Dovoz z dotčené země
4.1 Objem a podíl subvencovaného dovozu z dotčené země na trhu
(210)
Jelikož se solární sklo dováží do Unie pod kódem KN 7007 19 80 - Ostatní - Vrstvené bezpečnostní sklo, jež zahrnuje i jiné výrobky, které nejsou předmětem tohoto šetření, nemohly být k určení objemu dovozu a hodnoty použity údaje Eurostatu. Objem a hodnota dovozu vycházely z údajů, které poskytli žadatel a Glass for Europe. Subvencovaný dovoz z dotčené země do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka č. 2
Objem dovozu (1 000 m2) a podíl na trhu
2009
2010
2011
Období šetření
Objem dovozu z ČLR (1 000 m2)
1 200
2 050
6 150
8 350
Index
100
171
513
696
Podíl na trhu
7,2 %
7,3 %
18,1 %
30,5 %
Index
100
100
250
421
Zdroj: Glass for Europe a podnět.
(211)
Objem subvencovaného dovozu dotčeného výrobku do Unie v posuzovaném období výrazně vzrostl o 596 %. To vedlo k významnému zvýšení tržního podíl dovozu dotčeného výrobku z ČLR na trhu Unie (zvýšení z 7,2 % na 30,5 %).
(212)
Spotřeba v Unii se rovněž zvýšila do roku 2012. V roce 2012, když se trh Unie zmenšil, dokázali čínští vyvážející výrobci přesto zvýšit svůj celkový objem dovozu.
(213)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že Komise použila značně přehnané údaje, zatímco čínské statistiky vývozu pravděpodobně vykázaly mnohem nižší vývoz v období šetření ve srovnání s objemem dovozu podle informačního dokumentu a požádala o vysvětlení, jak tyto objemy byly vypočteny.
(214)
Komise nejprve poznamenává, že vývozní statistiky předložené čínskou vládou - včetně všech druhů z tvrzeného skla - jsou více než 2,5krát nižší než statistiky Eurostatu pro celý kód KN ex 7007 19 80 pro rok 2012. V důsledku toho je nelze považovat za dostatečně spolehlivé.
(215)
Komise své výpočty založila na informacích, které poskytli žadatel a sdružení Glass for Europe. Tyto údaje jsou k dispozici v nedůvěrném spisu. Komise tyto informace porovnala s ověřenými údaji, které poskytli vyvážející výrobci zařazení do vzorku a ostatní spolupracující vyvážející výrobci. Jako je uvedeno v oddíle A bodě 3.3, spolupracující vyvážející výrobci zahrnovali téměř 100 % vykázaného vývozu solárního skla do Unie v průběhu roku 2012. Komise proto nemá důvod se domnívat, že informace, na nichž se její zjištění zakládá, jsou nesprávné. Kromě toho čínská vláda neposkytla na podporu svého tvrzení žádné důkazy.
4.2 Ceny subvencovaného dovozu z dotčené země a cenové podbízení
(216)
Průměrná cena subvencovaného dovozu z dotčené země do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka č. 3
Dovozní ceny (EUR/m2)
2009
2010
2011
Období šetření
ČLR
6,02
6,10
4,96
4,38
Index
100
101
82
73
Zdroj: žadatel a odpovědi čínských vyvážejících výrobců na dotazník.
(217)
Průměrná dovozní cena dotčeného výrobku v posuzovaném období klesla. Průměrná dovozní cena poklesla o 27,2 % z 6,02 EUR/m2 v roce 2009 na 4,38 EUR/m2 v období šetření.
(218)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření byly porovnány vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku, účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, a upravené na úroveň cen ze závodu s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dovozu čínských výrobců zařazených do vzorku, účtovaných prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, zjištěné na základě cen CIF s příslušnou úpravou směrem nahoru, tj. o náklady na celní odbavení, manipulaci a nakládku ve výši 0,40 EUR/m2 a dovozní clo 3 %. Tyto úpravy zvýšily cenu o 7 až 15 %, tj. o vážený průměr 11 %, v závislosti na kontrolním čísle výrobku.
(219)
Porovnání cen bylo provedeno podle typu výrobku u transakcí na stejné úrovni obchodní činnosti s náležitou úpravou, jak je uvedeno v bodě odůvodnění výše, a po odečtení rabatů a slev. Výsledkem porovnání vyjádřeném v procentech obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření bylo vážené průměrné rozpětí cenového podbízení na společnost mezi 10,6 % a 26,7 % cen výrobců v Unii zařazených do vzorku ze subvencovaného dovozu dotčeného výrobku.
5. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(220)
V souladu s čl. 8 odst. 5 základního nařízení byly v rámci posouzení účinků subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie posouzeny všechny hospodářské činitele a ukazatele, které v posuzovaném období ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie.
(221)
Jak je vysvětleno v oddílu A bodu 3.2, byl za účelem posouzení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku.
(222)
Pro účely analýzy újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise analyzovala makroekonomické ukazatele za posuzované období na základě údajů poskytnutých sdružením Glass for Europe a žadatelem a vztahujících se na všechny výrobce v Unii. Mikroekonomické ukazatele analyzovala Komise na základě odpovědí na dotazník, které zaslali výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(223)
Za účelem tohoto šetření byly posouzeny tyto makroekonomické ukazatele: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, velikost subvenčního rozpětí a překonání účinků dřívější subvence.
(224)
Rovněž byly posouzeny tyto mikroekonomické ukazatele: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.
(225)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že Komise neprovedla analýzu újmy v souladu s čl. 8 odst. 1 a 4 základního nařízení, protože analýzu újmy provedla na základě dvou samostatných a údajně rozporuplných souborů údajů, a to makroekonomických a mikroekonomických ukazatelů újmy. Dále tvrdí, že údajná rozporuplnost analýzy založené na dvou souborech údajů vyvolává vážné pochybnosti o vhodnosti, spravedlivosti a objektivitě celkového obrazu o újmě.
(226)
Tentýž účastník citoval řadu předchozích šetření, kde orgány Unie údajně definovaly nejednotným způsobem různé soubory údajů jako makroekonomické nebo mikroekonomické údaje.
(227)
Komise nemůže toto tvrzení přijmout. Jedná se o metodiku, jež se používá v případech výběru vzorku za účelem analýzy situace ve výrobním odvětví unie a s ohledem na vývoj, který vykazuje nejen vzorek, nýbrž i výrobní odvětví Unie jako celek. Při analýze byly zohledněny všechny činitele uvedené v čl. 8 odst. 4 základního nařízení. Závěr o újmě je též vypracován na základě všech těchto činitelů. Analýza újmy byla tedy provedena v souladu s čl. 8 odst. 1 a 4 základního nařízení.
6. Makroekonomické ukazatele
6.1 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(228)
Celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka č. 4
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2009
2010
2011
Období šetření
Výrobní kapacita (1 000 m2)
39 000
44 611
48 511
54 615
Index 2009
100
114
124
140
objem výroby (1 000 m2)
17 540
29 245
31 245
21 734
Index
100
167
178
124
Využití kapacity
45 %
66 %
64 %
40 %
Index
100
146
143
88
Zdroj: žadatel a odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(229)
Výroba výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období zvyšovala v souladu se spotřebou. Již na začátku posuzovaného období mělo výrobní odvětví Unie nadbytečnou výrobní kapacitu. V důsledku rychlého růstu spotřeby v Unii uvedená nadbytečná kapacita klesala do roku 2011, neboť výrobní kapacita v Unii sice rostla, nicméně pomaleji než spotřeba v Unii. Výrobní kapacita v roce 2012 dále rostla, avšak spotřeba v Unii klesala. Výroba rostla od roku 2009 do roku 2011 a poté v období šetření klesla o 30 %. V důsledku stávajících kapacit bylo výrobní odvětví Unie schopno rozšířit výrobu, aby vycházelo vstříc silnému růstu poptávky v Unii do roku 2011. V reakci na růst pozorovaný od roku 2009 do roku 2011 výrobní odvětví Unie zároveň přidalo další kapacitu, která začala vyrábět částečně až v období šetření. To vedlo k prudkému poklesu využití kapacity v období šetření ve srovnání s předchozími roky.
(230)
Ačkoli v posuzovaném období výrobní odvětví Unie rozšířilo svou kapacitu v reakci na zvýšenou spotřebu, úroveň výroby výrobního odvětví Unie narostla méně než spotřeba a využití kapacity po značném nárůstu v prvních třech letech posuzovaného období klesalo během období šetření, což se časově shodovalo s růstem podílu na trhu subvencovaného dovozu z dotčené země a nekalou soutěží, se kterou se setkávali hlavní odběratelé výrobního odvětví Unie v sektoru solárních panelů v důsledku čínského dumpingu a také zjištěného subvencování v uvedeném odvětví.
6.2 Objem prodeje a podíl na trhu
(231)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka č. 5
Objem prodeje a podíl na trhu
2009
2010
2011
Období šetření
Objem prodeje (1 000 m2)
14 696
25 303
26 556
18 039
Index
100
172
181
123
Podíl na trhu
88,6 %
89,6 %
78,1 %
65,8 %
Index
100
101
88
74
Zdroj: Glass for Europe, žadatel a odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(232)
Během posuzovaného období vzrostl objem prodeje výrobního odvětví Unie o 22,7 %. V souvislosti s růstem spotřeby v Unii o 65 % se to však projevilo poklesem podílu výrobního odvětví Unie na trhu z 88,6 % v roce 2009 na 65,8 % v období šetření, tj. poklesem o 25,7 % v posuzovaném období. Prodej výrobního odvětví Unie se zvýšil mnohem méně než subvencovaný dovoz z dotčené země. Z toho vyplývá, že výrobci v Unii nebyli s to plně využít rostoucí spotřeby, a jejich podíl na trhu se proto v průběhu posuzovaného období snížil.
6.3 Růst
(233)
Růst výrobního odvětví Unie se odráží v objemových ukazatelích, jako je výroba, prodej, a v jeho podílu na trhu ve srovnání s vývojem spotřeby. I přes vzrůst spotřeby během posuzovaného období nerostl podíl výrobců v Unii na trhu v souladu se spotřebou. Podíl výrobního odvětví Unie na trhu v posuzovaném období klesal. Ve stejném období se podíl dovozu z ČLR zvýšil o 321 %. Skutečnost, že výrobní odvětví Unie nemohlo růst v souladu s růstem trhu, měla celkový nepříznivý dopad na jeho hospodářskou situaci.
6.4 Zaměstnanost a produktivita
(234)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 6
Zaměstnanost a produktivita
2009
2010
2011
Období šetření
Zaměstnanost - ekvivalent plného úvazku (FTE)
565
792
932
857
Index
100
140
165
152
Produktivita (1 000 m2/FTE)
31
37
34
25
Index
100
119
108
82
Zdroj: žadatel a odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(235)
Od roku 2009 do období šetření se zaměstnanost celkově zvýšila o 52 %. Ke zvýšení však došlo v období do roku 2011, kdy dosáhla nejvyšší hodnoty ve výši 932 plných úvazků (FTE) a následně poklesla na 857 FTE během období šetření. Produktivita se v letech 2010 a 2011 ve srovnání s rokem 2009 zvýšila pouze mírně. Částečně to bylo způsobeno tím, že výroba obdobného výrobku je vysoce automatizovaná a vyžaduje malý počet pracovních sil. V období šetření ovšem klesla o 24,4 % oproti roku 2011. Příčinou byl pokles výroby během stejného období o přibližně 30 %, což nepříznivě ovlivnilo míru využití kapacity.
(236)
Zaměstnanost tedy během období šetření poklesla, reagujíc tak na vývoj výroby obdobného výrobku v Unii během období šetření.
6.5 Velikost subvenčního rozpětí a překonání účinků dřívější subvence
(237)
Všechna subvenční rozpětí jsou podstatně vyšší než nepatrná. S ohledem na objem a ceny dovozu z dotčené země lze dopad skutečných subvenčních rozpětí tohoto rozměru na výrobní odvětví Unie považovat za podstatný.
(238)
Jelikož se jedná o první antisubvenční šetření ohledně dotčeného výrobku, není překonání účinků dřívější subvence pro toto posouzení relevantní.
7. Mikroekonomické ukazatele
(239)
Jak je uvedeno výše, mikroekonomické ukazatele byly analyzovány na základě odpovědí na dotazník, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku. Většina výrobců v Unii zařazených do vzorku učinila počáteční investice a zahájila výrobu obdobného výrobku v roce 2009. Ačkoli se většina výrobců v Unii zařazených do vzorku již obchodování se sklem věnovala dříve, musely všechny společnosti investovat do specializovaných zařízení pro solární sklo, která jsou zcela nezávislá na výrobě běžného skla, jelikož čistota skla a obsah železa ve skle se velmi liší, stejně jako jeho celková kvalita. Kromě toho musí být solární sklo tvrzeno, což se u obyčejného skla neprovádí. Dále se také na sklo nanáší povlak. Proto jsou všechny níže analyzované ukazatele výrazně ovlivněny touto počáteční fázi v roce 2009. Aby se ukázal vývoj bez rušivého vlivu počáteční fáze společností zařazených do vzorku, jsou i indexy prezentovány od roku 2010.
7.1 Ceny a faktory ovlivňující ceny
(240)
Průměrné prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka č. 7
Průměrné prodejní ceny v Unii
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná prodejní jednotková cena na trhu Unie (EUR/m2)
10,64
9,07
8,91
8,20
Index 2009
100
85
84
77
Index 2010
117
100
98
90
Jednotkové výrobní náklady (EUR/m2)
13,13
8,38
8,44
9,34
Index 2009
100
64
64
71
Index 2010
157
100
101
112
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(241)
Po celé posuzované období prodejní jednotkové ceny klesaly, ale pád cen byl nejvýraznější v období šetření, kdy se snížily o 7,9 % oproti roku 2011, o 9,5 % ve srovnání s rokem 2010 a o 23 % proti roku 2009. Pokles prodejních cen výrobců v Unii byl pomalejší než trend pozorovaný u prodejních cen dovážených výrobků z dotčené země. Například pokles čínských cen mezi roky 2011 a 2012 činil 11 %, zatímco ceny v Unii klesly během stejného období o 8 %.
(242)
Navzdory velkému rozdílu mezi průměrnou prodejní jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie a cenou čínského dovozu (jak je vysvětleno v oddílu D bodě 4.2) bylo skutečné cenové podbízení v období šetření na základě porovnání jednotlivých typů výrobku mnohem menší, tj. mezi 10,6 % a 26,7 %. To je způsobeno tím, že ne všechny typy výrobku, které byly vyráběny výrobním odvětvím Unie, vyváželi čínští výrobci zařazení do vzorku.
(243)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že Komise nevzala při posuzování průměrných čínských cen v úvahu rozdíl mezi typy výrobku vyváženými čínskými vyvážejícími výrobci a typy výrobku prodávanými výrobci v Unii. Zmínka o tom, že mezi průměrnou prodejní cenou výrobního odvětví v Unii a průměrnou prodejní cenou čínských vyvážejících výrobců byl velký rozdíl, údajně vedla ke zkreslené prezentaci skutečností z důvodu rozdílu mezi prodejními cenami v Unii a čínskými dovozními cenami.
(244)
Jak je uvedeno výše, Komise provedla podrobné srovnání u jednotlivých typů výrobku pro účely cenového podbízení, což je nepopiratelně součástí analýzy újmy. Navíc jasně označila příčinu uvedených rozdílů - skutečnost, že ne všechny typy výrobku, které byly vyráběny výrobním odvětvím Unie, vyráběli čínští vyvážející výrobci. V důsledku toho nelze tvrdit, že Komise prezentovala skutečnosti zavádějícím a zkreslujícím způsobem.
(245)
Jednotkové výrobní náklady se mezi rokem 2011 a obdobím šetření zvýšily o více než 10 %, zatímco mezi roky 2010 a 2011 zůstaly relativně stabilní. Výrobní náklady obecně sledovaly trend prodejních cen mezi roky 2009 a 2011. Zvýšení jednotkových výrobních nákladů v roce 2012 bylo způsobeno snížením objemu výroby.
(246)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že snížení průměrné jednotkové prodejní ceny během posuzovaného období bylo způsobeno mimo jiné zvýšením efektivity výroby. Zvýšení jednotkových výrobních nákladů v roce 2012 navíc pravděpodobně nebylo způsobeno snížením objemu výroby, ale zvýšením výrobní kapacity.
(247)
Zvýšení efektivity v období 2009-2011 vedlo ke snížení jednotkových výrobních nákladů, a tím přispělo ke snížení jednotkové prodejní ceny. Komise však zjistila, že v průběhu období šetření průměrná prodejní cena klesla výrazně pod úroveň průměrných jednotkových výrobních nákladů, a tudíž pokrývala pouze 88 % těchto nákladů. Zvýšení výrobní kapacity společností zařazených do vzorku nemohlo ve stejnou dobu způsobit zvýšení jejich jednotkových výrobních nákladů. Jejich výrobní kapacita se mezi roky 2011 a 2012 zvýšila pouze o 2,6 %, zatímco jejich průměrné jednotkové výrobní náklady se během stejného období zvýšily o 10,6 %. Tato tvrzení byla proto odmítnuta.
7.2 Náklady práce
(248)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka č. 8
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrné náklady na zaměstnance (v EUR)
45 232
44 503
48 288
50 615
Index 2009
100
98
107
112
Index 2010
102
100
109
114
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(249)
Mezi rokem 2009 a obdobím šetření průměrné náklady práce na zaměstnance průběžně vzrostly celkem o 12 %. Nicméně mezi rokem 2011 a obdobím šetření došlo ke značnému nárůstu, a to o 4,8 %. Celkový nárůst nákladů práce lze částečně vysvětlit náklady vynaloženými některými výrobci v Unii v souvislosti s nevyužitím kapacity závodů mezi rokem 2011 a obdobím šetření, jinak řečeno nutností platit zaměstnance bez ohledu na to, že ve skutečnosti nepracovali.
7.3 Zásoby
(250)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka č. 9
Zásoby
2009
2010
2011
Období šetření
Stav zásob na konci období (1 000 m2)
1 540
1 875
1 657
1 778
Index 2009
100
122
108
115
Index 2010
82
100
88
95
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(251)
Mezi rokem 2011 a obdobím šetření se zásoby zvýšily o 7,3 % a mezi rokem 2009 a obdobím šetření vzrostly o 15 %, zatímco v období 2010-2011 meziročně klesly o 11,6 %.
(252)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že trendy týkající se zásob nejsou relevantní, jelikož jejich nárůst v absolutních a relativních hodnotách byl velmi nízký.
(253)
Vzhledem ke zjištěnému cenovému vývoji, není pro výrobce racionální udržovat velké zásoby, protože jejich hodnota rychle klesá. Proto by bylo možno očekávat, že výrobci v Unii budou udržovat omezené zásoby obdobného výrobku. Růst zásob obdobného výrobku mezi roky 2011 a obdobím šetření je proto sice omezeným, nicméně významným ukazatelem pro určení toho, zda byla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma. Na vysoký objem zásob v absolutních hodnotách v roce 2010 je třeba nahlížet v kontextu prodeje, který byl v uvedeném roce mnohem větší v než v období šetření.
7.4 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(254)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka č. 10
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2009
2010
2011
Období šetření
Ziskovost
-20,3 %
8,3 %
8,2 %
-14,5 %
Index 2009
100
241
240
129
Index 2010
- 244
100
99
- 174
Peněžní tok (v tis. EUR)
-21 550
29 574
33 425
6 200
Index 2009
100
337
355
229
Index 2010
-73
100
113
21
Investice (v tis. EUR)
46 087
18 230
7 633
10 712
Index 2009
100
40
17
23
Index 2010
253
100
42
59
Návratnost investic
-6,9 %
9,6 %
13,3 %
-11,5 %
Index 2009
100
339
393
66
Index 2010
-72
100
139
- 120
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(255)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku byla stanovena tak, že čistý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, před zdaněním, byl vyjádřen jako procentní podíl na obratu tohoto prodeje.
(256)
Jak je vysvětleno v oddílu D bodě 7, v roce 2009 zaznamenala většina výrobců v Unii zařazených do vzorku ztráty způsobené zejména tím, že v té době zahajovala výrobu obdobného výrobku. Již v roce 2010 však průměrný zisk činil 8,31 %. Následně ziskovost v roce 2011 mírně klesla, když se začal zvyšovat subvencovaný dovoz. A konečně, toto odvětví utrpělo značné ztráty během období šetření, zejména pokles o 276,6 % v porovnání s rokem 2011.
(257)
Vývoj čistého peněžního toku, což je schopnost výrobců v Unii zařazených do vzorku samofinancovat svoji činnost, zaznamenal mezi rokem 2011 a obdobím šetření výrazný propad o 81 %. Od roku 2010 postupně rostl a za posuzované období se celkově zvýšil.
(258)
Návratnost investic byla vyjádřena jako zisk v procentech vztažený k čisté účetní hodnotě investic.
(259)
Z tabulky 10 vyplývá, že po počáteční fázi v roce 2009, kdy výrobní odvětví značně investovalo do obdobného výrobku, investice v letech 2009 až 2011 postupně klesaly a poté se v období šetření zvýšily. V období šetření však investice zůstaly na nízké úrovni ve srovnání s rokem 2009. Investice učiněné v období šetření směřovaly hlavně do výzkumu a vývoje a do zlepšování a údržby výrobní technologie a výrobního procesu s cílem zlepšit efektivitu. Výrobní odvětví ve stejném období investovalo zejména do nových typů výrobku, které se z ČLR nedováží, a které jsou náročné na výzkum a inovace.
(260)
Naopak návratnost investic v letech 2009 až 2012 klesla o 34 %. Před obdobím šetření však neustále rostla, a to v letech 2009 až 2011 o 293 %, ale v období šetření klesla ve srovnání s rokem 2011 o 186 %. Propad v roce 2012 je logickým důsledkem skutečnosti, že výrobní odvětví Unie utrpělo v průběhu období šetření ztrátu.
(261)
Co se týče schopnosti opatřit si kapitál, byla zjištěna trvale klesající schopnost výrobního odvětví Unie vytvářet hotovost pro výrobu obdobného výrobku, a v důsledku toho zhoršování jeho finanční situace.
8. Závěr ohledně újmy
(262)
Analýza situace ve výrobním odvětví Unie odhalila u většiny ukazatelů újmy jednoznačně klesající vývoj. Díky celkově rostoucí spotřebě celková výroba v posuzovaném období vzrostla. Ačkoli se objem prodeje zvýšil, podíl výrobního odvětví Unie na trhu se v posuzovaném období v důsledku silnějšího růstu spotřeby během uvedeného období zmenšil. Průměrná prodejní cena během posuzovaného období prudce klesala, což mělo nepříznivý vliv na všechny ukazatele finanční výkonnosti, jako je ziskovost, peněžní tok, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.
(263)
V posuzovaném období se zvýšil celkový objem prodeje výrobního odvětví Unie. Růst objemu prodeje výrobního odvětví Unie však byl doprovázen výrazným snížením průměrné prodejní ceny, jakož i zmenšením podílu výrobního odvětví Unie na trhu.
(264)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti šetření zejména potvrdilo, že prodejní ceny výrobního odvětví Unie nedosahují ani výrobních nákladů v průběhu období šetření, což se nepříznivě projevuje na ziskovosti výrobního odvětví Unie, která během období šetření vykazovala výrazně záporné hodnoty.
(265)
Výrobní kapacita se však mezi rokem 2009 a obdobím šetření vyvíjela příznivě. Kromě toho, ačkoli investice mezi rokem 2009 a obdobím šetření klesly, od roku 2011 do období šetření se opět zvýšily. Jak je vysvětleno v oddíle D bodě 7.4, příčina je v tom, že společnosti zařazené do vzorku i nadále investovaly do obdobného výrobku a přitom se zaměřily mimo jiné na ty typy výrobku, které vyplňovaly mezery na trhu, kam se ještě nedostal vývoz těchto konkrétních typů výrobku z dotčené země, které byly náročné na výzkum a inovace. Zároveň je zřejmé, že výrobní odvětví Unie musí být rovněž schopno vyrábět a prodávat vysoké objemy více základních typů výrobku (které v současnosti soutěží se subvencovaným dovozem z ČLR), aby se tak více rozptýlily fixní náklady a mohlo být dosahováno úspor z rozsahu.
(266)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že v posouzení ze strany Komise je určitý rozpor, jelikož v něm bylo uvedeno, že se investice týkaly zejména výzkumu a vývoje, a zároveň se v něm tvrdí, že kapacita byla v období šetření navýšena v očekávání zvýšené poptávky. Tato tvrzení nejsou v rozporu, nýbrž se vzájemně doplňují - investice do nových typů výrobku v průběhu stejného období nutně vedou také ke zvýšení kapacity. Přestože se uvedené investice náklady výrobního odvětví Unie zvyšují, jsou navíc také důležitým ukazatelem toho, že odvětví činí vše, co je v jeho silách, aby zůstalo konkurenceschopné.
(267)
Proto lze dospět k závěru, že výrobnímu odvětví Unie během období šetření byla nejen způsobena podstatná újma, ale toto odvětví také aktivně hledalo způsoby, jak oslabit vliv subvencovaného dovozu dotčeného výrobku, a to vývojem inovovaných výrobků, jež se z dotčené země zatím nedovážejí.
(268)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újmu ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(269)
V souladu s čl. 8 odst. 6 a 7 základního nařízení bylo zkoumáno, zda subvencovaný dovoz z dotčené země způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, kterou lze považovat za podstatnou. Byly zkoumány i jiné známé činitele, které by mohly vedle subvencovaného dovozu současně způsobovat újmu výrobnímu odvětví Unie, aby se zajistilo, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude přičítána subvencovanému dovozu.
1. Účinek subvencovaného dovozu
(270)
Ze šetření vyplynulo, že subvencovaný dovoz v posuzovaném období vzrostl, přičemž se jeho objem zvýšil o 596 % a jeho podíl na trhu o 366 %. Je proto potvrzeno, že objem i podíl dovozu dotčeného výrobku na trhu během posuzovaného období výrazně vzrostl. Mezi nárůstem subvencovaného dovozu a ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu existuje zjevná časová souvislost. Jinak řečeno, dovoz rostl podstatně rychleji než trh Unie a výrobci v Unii ztráceli podíl na trhu v důsledku čínského subvencovaného dovozu. Šetření rovněž prokázalo, že - jak je uvedeno v oddílu D bodě 4.2 - ceny subvencovaného dovozu během období šetření byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie.
(271)
Šetření ukázalo, že ceny subvencovaného dovozu se během posuzovaného období snížily o 27,2 %, což vedlo k ještě větším rozdílům mezi cenami výrobců v Unii a cenami vyvážejících výrobců. Výrobní odvětví Unie kvůli tomuto extrémnímu cenovému tlaku vyvinulo značné úsilí zaměřené na snížení výrobních nákladů. I přes toto úsilí však mimořádně nízká úroveň čínských dovozních cen donutila výrobní odvětví Unie k dalšímu snižování jeho prodejní ceny, a to až na neziskovou úroveň. Po počáteční fázi v roce 2009 výrobci v Unii dosáhli stabilní úrovně zisku v letech 2010 a 2011. V průběhu období šetření však výrobci v Unii zaznamenali značné ztráty.
(272)
Po poskytnutí informací několik účastníků řízení napadlo závěr Komise, že mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem z ČLR je příčinná souvislost. Účastníci tvrdili, že mezi újmou a zvýšeným dovozem z dotčené země není žádná časová souvislost. Důvodem je skutečnost, že mezi roky 2009 a 2011 se čínský dovoz výrazně zvýšil. Kromě toho průměrná cena čínského dovozu v roce 2011 činila 4,96 EUR/m2, což je částka, která se blíží částce v roce 2012 (4,38 EUR/m2).
(273)
Titíž účastníci tvrdili, že závěr, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie by měla být přičítána čínskému dovozu v roce 2012, je v rozporu s jeho zjištěním, že čínský dovoz údajně neměl žádný nepříznivý dopad o rok dříve, přestože průměrná dovozní cena byla velmi podobná.
(274)
Účastníci také tvrdili, že časovou souvislost mezi způsobenou podstatnou újmou a subvencovaným čínským dovozem nelze posuzovat na základě celého posuzovaného období od roku 2009 do konce období šetření, bez ohledu na trendy, které nastaly během tohoto období.
(275)
Od počátku posuzovaného období do konce období šetření dovozy vzrostly o 596 %, přičemž jejich podíl na trhu se zvýšil o 321 %. V průběhu posuzovaného období klesla dovozní cena o 27,2 %.
(276)
Je pravdou, že ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie v roce 2011 bylo jen mírně nižší než v roce 2010, a to navzdory vysokému růstu dovozu z ČLR již v roce 2011. V průběhu roku 2011 však spotřeba solárního skla v Unii výrazně vzrostla, konkrétně o 20,4 % mezi roky 2010 a 2011, zatímco dovoz z ČLR se během stejného období zvýšil o 150 %. V období šetření sice spotřeba skutečně klesla o něco více než 19 %, avšak objem čínského dovozu se dále zvýšil o více než 35 %. To jasně ukazuje časovou souvislost mezi podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie v období šetření, a silným růstem čínského subvencovaného dovozu. Rovněž je logické, že trvá určitou dobu, než některé nepříznivé účinky zvýšených subvencovaných dovozů (například ztrátu klientů, ztráty, snížení návratnosti investic a peněžního toku atd.) pocítí výrobci v Unii. Toto tvrzení se proto odmítá.
(277)
Komise také analyzovala trendy, které nastaly během posuzovaného období. Skutečnost, že v roce 2011 bylo výrobní odvětví Unie ještě ziskové, i když čínský dovoz vzrostl již v uvedeném roce, neovlivňuje závěr, že v období šetření existovala časová souvislost mezi újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, a pokračujícím růstem subvencovaného čínského dovozu.
(278)
Přestože spotřeba v období šetření poklesla o něco více než 19 %, čínští vyvážející výrobci v témže období:
a)
zvýšili svůj podíl na trhu e srovnání s rokem 2011 o 12,4 procentních bodů, zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu se snížil o 12,3 procentních bodů;
b)
zvýšili objem čínského dovozu o více než 35 %, přičemž prodej výrobního odvětví Unie poklesl o 32 %, a
c)
dále snížili své již tak velmi nízké vývozní ceny o více než 10 % a jejich ceny byly až o 26,7 % nižší než ceny výrobního odvětví Unie, čímž přispívali ke ztrátám způsobeným výrobnímu odvětví Unie v období šetření.
(279)
Na základě výše uvedené analýzy dospěla Komise k závěru, že subvencovaný dovoz a značný nárůst jeho podílu na trhu za ceny, které se trvale podbízejí vůči cenám výrobního odvětví Unie, způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
2. Účinky jiných činitelů
2.1 Dovoz ze třetích zemí
(280)
Objem dovozu z dalších třetích zemí se během posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka č. 11
Dovoz z třetích zemí (1 000 m2)
Třetí země
2009
2010
2011
Období šetření
Objem (m2)
700
886
1 287
1 023
Index
100
127
184
146
Podíl na trhu
4,2 %
3,1 %
3,8 %
3,7 %
Index
100
74
90
88
Průměrná cena v EUR/m2
10,50
10,09
9,60
8,40
Index
100
96
91
80
Zdroj: Glass for Europe a žadatel.
(281)
Objem dovozu z dalších třetích zemí v posuzovaném období vzrostl o 46 %, což je v souladu s nárůstem spotřeby v Unii. Jeho podíl na trhu se mírně snížil během období šetření ve srovnání s rokem 2011 (3,7 %), ale celkově zůstal během posuzovaného období stabilní. Druhým největším vývozcem po ČLR je Turecko následované Indií.
(282)
Z dostupných informací o dovozu ze všech třetích zemí vyplývá, že průměrná dovozní cena byla vyšší než průměrná čínská dovozní cena. Totéž platí i pro jednotkovou cenu za určité typy dotčeného výrobku. Na druhé straně byla průměrná dovozní cena třetích zemí podobná nebo vyšší než průměrná cena výrobního odvětví Unie.
(283)
S ohledem na celkové objemy dovozu z třetích zemí a jejich podíl na trhu a s ohledem na úroveň jejich cen, Komise dospěla k závěru, že dovoz ze třetích zemí nenarušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
2.2 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(284)
Objem vývozu výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka č. 12
Vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku
2009
2010
2011
IP
Hodnota prodeje na vývoz (1 000 EUR)
19 313
19 814
27 419
7 001
Index
100
103
142
36
Objem prodeje na vývoz (1 000 m2)
1 460
1 713
2 708
760
Index
100
117
185
52
Průměrná cena v EUR/m2
13,22
11,56
10,12
9,21
Index
100
87
77
70
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(285)
Prodej na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku se v letech 2009 až 2011 zvýšil, ale v období šetření náhle klesl o 74 % z hlediska hodnoty a o 71,9 % z hlediska objemu. Na základě odpovědí čínských vývozců zařazených do vzorku se zdá, že to způsobily velmi nízké ceny čínského vývozu do zemí, kam především mířil vývoz výrobního odvětví Unie (zejména USA, Kanada).
(286)
Prodej na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku tvořil 20 % objemu jejich celkového prodeje v roce 2009 (v zahajovací fázi), v roce 2010 to bylo 11 % a v nejlepším roce 2011 jen 14 %. V roce 2012 došlo k dalšímu poklesu na 5 %.
(287)
Pro výrobní odvětví Unie je hlavním trhem trh Unie, který je jedním z největších na světě, a nikoliv trhy třetích zemí. Skutečnost, že solární sklo je poměrně těžké a křehké, také způsobuje dodatečné náklady při dálkové přepravě (z důvodu rozbití a koroze). Šetření rovněž potvrdilo, že snížená vývozní výkonnost je především důsledkem soutěžení s levným čínským vývozem také na trzích třetích zemí. Proto Komise nemůže učinit závěr, že zhoršená vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku narušuje příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(288)
Po poskytnutí informací někteří účastníci zpochybnili zjištění Komise, že pokles prodeje na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku v průběhu období šetření byl s největší pravděpodobností způsoben velmi nízkými cenami čínského vývozu do hlavních míst určení vývozu Unie (zejména USA, Kanada). Domnívali se, že je tento závěr neodůvodněný, jelikož k čínskému vývozu docházelo také v roce 2011, a proto neexistuje žádný důvod, proč by se měl dopad projevit pouze v roce 2012. Byli rovněž toho názoru, že skutečným důvodem jejich nízkého prodeje na vývoz byla skutečnost, že výrobní odvětví Unie nebylo konkurenceschopné, a jakmile ceny na světových trzích poklesly, výrobní odvětví Unie si nedokázalo konkurenceschopnost udržet. V důsledku toho účastníci tvrdili, že k způsobené újmě dále přispěl pokles prodeje na vývoz výrobního odvětví Unie v průběhu období šetření.
(289)
Komise tato tvrzení odmítá, a to z následujících důvodů. Pro výrobní odvětví Unie je stále hlavním trhem trh Unie, nikoli trhy třetích zemí. Dodatečné náklady vynaložené při dálkové přepravě (z důvodu rozbití a koroze) lze kompenzovat pouze tehdy, pokud je úroveň cen ve třetích zemích dostatečně vysoká. Zdá se, že tomu tak není. Na základě informací, které má Komise k dispozici z odpovědí na dotazník vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, byly ceny čínského vývozu do hlavních míst určení vývozu Unie skutečně velmi nízké a v porovnání s rokem 2011 v průběhu období šetření ještě více poklesly. Z toho vyplývá, že snížená vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie je způsobena zejména stále nižšími ceny čínského vývozu na trzích třetích zemí, jak bylo potvrzeno v průběhu šetření.
(290)
Titíž účastníci rovněž tvrdili, že se šetření týkalo trhu Unie a neposuzovalo žádné údajné nekalé cenové praktiky na trzích třetích zemí.
(291)
Kromě toho zjištění ze strany orgánů EU, a to i za předpokladu, že byla správná, údajně připisovala subvencovanému dovozu do Unie újmu způsobenou jinými činiteli. Údajný levný nebo subvencovaný čínský vývoz do třetích zemí tedy nebyl subvencovaným dovozem do EU, a jako takový se považuje za jiný činitel, jehož poškozující účinky nelze připisovat subvencovanému dovozu.
(292)
Výše uvedené tvrzení Komise odmítá. Komise nešetřila, zda jsou ceny dovozu z ČLR do třetích zemí dumpingové a/nebo subvencované. Pouze na základě vývozních cen do třetích zemí, které předložili vyvážející výrobci zařazení do vzorku, stanovila, že se tyto ceny v posledních letech neustále snižují.
(293)
Ve stejném duchu Komise analyzovala snížení cen dovozu z ČLR do třetích zemí jako samostatný činitel a nepřipisovala jej subvencovanému dovozu do Unie. Tato skutečnost byla pouze použita jako možné vysvětlení snížení objemu vývozu Unie do jeho hlavních míst určení ve třetích zemích v souvislosti s tím, že uvedené trhy nejsou a nikdy nebyly hlavními trhy pro výrobní odvětví Unie. I v nejlepších letech 2010 a 2011 se více než 85 % prodeje výrobního odvětví Unie uskutečnilo na trhu Unie.
(294)
Proto Komise dospěla k závěru, že zhoršená vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku nemůže narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
2.3 Vývoj spotřeby a kapacity
(295)
Jak bylo uvedeno v oddílu D bodě 3, mezi rokem 2009 a obdobím šetření vzrostla spotřeba v Unii o 65 %. Vrcholila v roce 2011, kdy vzrostla o 105 % v porovnání s rokem 2009. Výrobní odvětví Unie však z rostoucí spotřeby nemohlo plně těžit. Jeho celkový prodej se do roku 2011 významně zvyšoval, ale rostl pomaleji než trh. Poté v průběhu období šetření celkově klesal. V posuzovaném období totiž jeho podíl na trhu neustále klesal až o 25,7 % ve srovnání s rokem 2009 (-15,8 % oproti roku 2011). Naopak, čínský podíl na trhu i prodej výrazně vzrostl, i když se spotřeba mezi rokem 2011 a obdobím šetření snížila, mezi rokem 2011 a obdobím šetření dosáhl růst 68,4 % a celkově se za celé období zvýšil o 321 %. Během posuzovaného období došlo k nárůstu čínského dovozu o 596 %.
(296)
Vzhledem k tomu, že spotřeba v Unii v posuzovaném období rostla, její vývoj jen zesiluje příčinnou souvislost mezi rostoucím subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie, ale není sama o sobě příčinou této újmy. Kromě toho i v období šetření, kdy spotřeba klesla, subvencovaný dovoz z ČLR dále zvýšil svůj podíl na trhu na úkor výrobního odvětví Unie.
(297)
Po poskytnutí informací několik účastníků tvrdilo, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie byla zapříčiněna poklesem spotřeby Unie. To je údajně jediný činitel, který zřejmě klesl poprvé v roce 2012 a se kterým může být přiměřeně spojována újma, zatímco čínský dovoz začal již v roce 2011, a to za ceny srovnatelné s cenami v roce 2012.
(298)
V roce 2012 spotřeba ve srovnání s předchozími roky opravdu poklesla. Analýza Komise však probíhá od počátku posuzovaného období v roce 2009 do konce období šetření a v tomto období se spotřeba v Unii zvýšila celkem o 65 %. Během posuzovaného období se podíl výrobního odvětví Unie na trhu neustále a značně snižoval, a to celkem o 25,7 %, zatímco podíl čínského dovozu na trhu se zvýšil o 321 %. Během posuzovaného období došlo k nárůstu čínského dovozu o 596 %.
(299)
Kromě toho byla spotřeba v Unii v období šetření stále na srovnatelné úrovni jako v roce 2010, zatímco, jak je uvedeno výše v tabulce 10, rok 2010 byl rokem, kdy výrobní odvětví Unie dosáhlo přiměřeného zisku. Proto nemohl pokles spotřeby v Unii v průběhu období šetření sám o sobě vést ke ztrátám způsobeným výrobnímu odvětví Unie v období šetření. Kromě toho podíl výrobního odvětví Unie na trhu mezi roky 2010 a 2012 klesl o 26,6 %, zatímco podíl čínského dovozu na trhu v průběhu téhož období vzrostl o 318 %. A dále, jestliže měl pokles spotřeby v průběhu období šetření výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu, potom měl mít uvedený pokles také dopad na čínský dovoz. To se však zřejmě nestalo. Čínský dovoz v průběhu období šetření naopak výrazně vzrostl, a to jak z hlediska objemu, tak i co se týče podílu na trhu.
(300)
S ohledem na výše uvedené úvahy Komise toto tvrzení odmítá. Komise tudíž dospěla k závěru, že pokles spotřeby během období šetření nemohl narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(301)
Pokud jde o výrobní kapacitu výrobního odvětví Unie, jak je uvedena výše v tabulce 4, její zvýšení jasně sledovalo trend ve zvyšování spotřeby v Unii do konce roku 2011. Šetření ukázalo, že hlavním důvodem ke zvýšení výrobní kapacity mezi rokem 2011 a obdobím šetření o 12,5 % byl vstup jedné společnosti na trh se solárním sklem. Výrobní kapacita všech ostatních společností na trhu v průběhu téhož období mírně klesla. V důsledku toho celkový trend ve vývoji kapacity výrobního odvětví Unie sledoval trend ve spotřebě v Unii. Komise se tedy domnívá, že vysoká výrobní kapacita výrobního odvětví Unie, která byla vysoká již na začátku posuzovaného období a zůstala vysoká v průběhu období šetření, nemohla narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
(302)
Po poskytnutí informací někteří účastníci tvrdili, že Komise nezohlednila údajnou nadměrnou kapacitu jako důležitou příčinou újmy. Během posuzovaného období zvýšení kapacity nebylo údajně odůvodněno zvýšením spotřeby, jelikož výrobní odvětví Unie má neustále velký rozdíl mezi výrobní kapacitou a spotřebou, což nebylo dle jejich názoru ekonomicky udržitelné. Dále tvrdili, že skutečnost, že mezi rokem 2011 a koncem období šetření vstoupil na trh nový subjekt, přispěla ke způsobené újmě, neboť zvýšila domácí konkurenci.
(303)
Smluvní strany také tvrdily, že snižující se spotřeba v Unii, zvyšující se výrobní kapacita ve spojení s poklesem prodeje na vývoz vedla k nízké míře využití kapacity. Důsledkem této nízké míry využití byly vysoké fixní náklady, které podle nich měly vážný dopad na unijní odvětví výroby solárního skla.
(304)
Komise poznamenává, že úroveň kapacity celého výrobního odvětví Unie byla v průběhu celého posuzovaného období neustále vyšší než celková spotřeba v Unii. To však nezabránilo společnostem ve výrobním odvětví Unie zařazeným do vzorku dosáhnout v průběhu dvou let před obdobím šetření zisku, zatímco významné ztráty ve výši -14,5 % zaznamenaly pouze v období šetření.
(305)
Kromě toho kapacita výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostla mezi lety 2010 a 2011 pouze o 4 % a mezi rokem 2011 a obdobím šetření o 2,6 %, což vedlo k mírnému celkové zvýšení mezi rokem 2010 a obdobím šetření o 6,7 %.
(306)
V důsledku toho, rozdílem mezi spotřebou a kapacitou, který existoval během celého posuzovaného období, přestože byl mírně vyšší v období šetření, nelze vysvětlit značné ztráty, které utrpěly společnosti zařazené do vzorku v období šetření. V důsledku toho Komise odmítá tvrzení, že úroveň kapacity výrobního odvětví Unie není ekonomicky udržitelná.
(307)
Pokud jde o tvrzení, že nový subjekt na trhu v roce 2012 přispěl k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, Komise poznamenává, že tento nový subjekt, přestože zavedl vysokou kapacitu, měl velmi omezený objem výroby a prodeje, přibližně 2 % z celkového prodeje v EU v období šetření. V důsledku toho neměl jeho vstup téměř žádný dopad na výkonnost výrobního odvětví Unie jako celku, kromě výrazného zvýšení jeho kapacity a údajů o využití kapacity. Bez údajů týkajících se této společnosti by kapacita všech ostatních výrobců v Unii mezi lety 2011 a 2012 skutečně poklesla.
(308)
Vyšetřování rovněž nepotvrdilo, že na odvětví výroby solárního skla mají značný dopad fixní náklady. Ve skutečnosti se průměrné fixní náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku v průběhu období šetření pohybovaly v rozmezí 25-35 % celkových nákladů. V předchozích letech 2010 a 2011 byl procentní podíl fixních nákladů mírně nižší, avšak stále ve stejném rozsahu. To jasně ukazuje, že vysoká kapacita v období šetření samozřejmě měla dopad na výrobní náklady, avšak její dopad nebyl významný a nemůže vysvětlovat vysoké ztráty v období šetření, zejména ve srovnání se zisky dosaženými v předchozích letech. Kromě toho míra využití kapacity výrobců v Unii zařazených do vzorku v porovnání s předchozími roky klesla, nicméně v období šetření byla stále na úrovni 65 %.
(309)
Komise se ve své analýze dále zohlednila, že instalovanou kapacitu je možné přizpůsobit pro výrobu jiných typů skla, které nepatří do oblasti působnosti tohoto šetření. Proto také Komise i z tohoto důvodu nesouhlasí s názorem účastníka řízení, že vysoká instalovaná kapacita je z ekonomického hlediska neudržitelná.
(310)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem Komise odmítá tvrzení předložená účastníky řízení a opakuje, že vývoj spotřeby, kapacity a využití kapacity v průběhu posuzovaného období, a to jak při oddělené, tak i kumulativní analýze, nejsou takové povahy, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem.
2.4 Vývoj v oblasti solárních modulů
(311)
Podle informací, které má Komise k dispozici (20), se přibližně 80-85 % solárního skla prodává výrobcům solárních modulů (krystalické křemíkové fotovoltaické moduly a fotovoltaické moduly s tenkým filmem) a přibližně 15-20 % se prodává výrobcům solárních fototermických kolektorů na ohřev vody. Proto mají trendy pozorované v odvětví solárních modulů významný dopad na spotřebu solárního skla.
(312)
Po poskytnutí informací dva účastníci tvrdili, že kromě vývoje spotřeby dotčeného výrobku byla újma způsobená výrobnímu odvětví Unie zapříčiněna také poklesem spotřeby solárních modulů a ztrátami, které toto výrobní odvětví utrpělo na konci roku 2011 a začátkem roku 2012. Dopad finančních potíží výrobců solárních panelů na trh se solárním sklem se údajně začal projevovat koncem roku 2011 a v roce 2012, a to v důsledku nezbytné časové prodlevy mezi těmito dvěma událostmi.
(313)
Ve stejném období, tj. 2009-2012, se spotřeba solárních modulů neustále zvyšovala, a ačkoli v roce 2012 došlo k poklesu, úroveň spotřeby zůstala o 221 % vyšší než v roce 2009 a o 44 % vyšší než v roce 2010 (21). Kromě toho bylo zjištěno, že i když poptávku po modulech v Unii původně vytvořily režimy finanční podpory, hlavně zaručené výkupní ceny, nelze dospět k závěru, že škrty v těchto cenách (na konci roku 2011 a na počátku roku 2012) narušily příčinnou souvislost mezi subvencovanými dovozy a újmou (22). Důvodem byla skutečnost, že poptávka po solárních modulech zůstala ve stejném období let 2009-2012 relativně vysoká.
(314)
Během posuzovaného období proto zůstala úroveň spotřeby solárních modulů, a v důsledku toho i poptávka po solárním skle, vysoká. Její mírný pokles v roce 2012 nemůže být sám o sobě považován za tak silný faktor, aby narušil zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(315)
Podobně, vzhledem k tomu, že poptávka po solárních modulech zůstala v období 2009-2012 poměrně vysoká a poptávka po solárním skle se ve stejném období zvýšila o 65 %, nelze dopad zhoršené finanční situace výrobců solárních modulů na konci roku 2011/začátkem roku 2012 na spotřebu solárního skla sám o sobě považovat za tak silný faktor, aby narušil zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem solárního skla z ČLR a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
(316)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti Komise potvrzuje, že vývoj spotřeby solárních modulů nemůže být sám o sobě považován za tak silný faktor, aby narušil zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
3. Závěr
(317)
Šetření prokázalo příčinnou souvislost mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem z ČLR. Komise analyzovala další možné příčiny újmy, jako je dovoz z jiných třetích zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, změny struktury spotřeby a výrobní kapacity nebo tržní situaci některých uživatelů dotčeného výrobku. U žádné z nich, ať byla analyzována jednotlivě nebo souhrnně, nabylo zjištěno, že by mohla narušit zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(318)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků subvencovaného dovozu způsobujícího újmu, se vyvozuje závěr, že subvencovaný dovoz z dotčené země způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 6 základního nařízení.
(319)
Po období šetření několik výrobců solárního skla v Unii veřejně oznámilo ukončení výrobní činnosti, v důsledku čehož se značná provozní kapacita nevyhnutelně přesunula do nevyužité kapacity. To dále posiluje výše stanovenou příčinnou souvislost a prokazuje zničující účinek subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie.
F. ZÁJEM UNIE
(320)
V souladu s článkem 31 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory závěru o subvenci působící újmu nebylo v tomto případě jednoznačně v zájmu Unie přijímat opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců, dodavatelů surovin a uživatelů dotčeného výrobku.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(321)
Výrobní odvětví Unie v období šetření přímo zaměstnávalo ve výrobě a prodeji obdobného výrobku přibližně 860 osob. Šetření prokázalo, že výrobnímu odvětví Unie byla v období šetření způsobena podstatná újma zapříčiněná subvencovaným dovozem z dotčené země. Někteří výrobci v Unii již byli nuceni uzavřít svá výrobní zařízení a někteří jiní se potýkali s platební neschopností (23). Pokud by opatření nebyla uložena, jeví se další zhoršení situace výrobního odvětví Unie jako velmi pravděpodobné.
(322)
Očekává se, že uložení antisubvenčních cel odstraní účinky subvence působící újmu, která spočívají v narušení obchodu, a obnoví účinnou hospodářskou soutěž na trhu Unie a výrobnímu odvětví Unie umožní přizpůsobit ceny obdobného výrobku tak, aby zohledňovaly výrobní náklady, což zlepší jeho ziskovost. Lze rovněž očekávat, že uložení opatření umožní výrobnímu odvětví Unie získat zpět alespoň část podílu na trhu, o nějž přišlo v průběhu posuzovaného období, což bude mít kladný dopad na jeho celkovou finanční situaci.
(323)
Výrobní odvětví Unie by navíc mělo mít lepší přístup ke kapitálu a mělo by být schopno dalších investic do výzkumu, vývoje a inovací na trhu se solárním sklem.
(324)
A konečně je pravděpodobné, že výrobci v Unii, kteří byli nuceni zastavit výrobu v důsledku tlaku čínského subvencovaného dovozu, by mohli znovu zahájit své podnikání. Celkově by podle tohoto scénáře byla zajištěna nejen stávající pracovní místa ve výrobním odvětví Unie, ale existovaly by i reálné vyhlídky na další rozšíření výroby a zvýšení zaměstnanosti.
(325)
Pokud by opatření přijata nebyla, lze očekávat, že dojde k další ztrátě podílu na trhu s dalším zhoršením ziskovosti výrobního odvětví Unie. To by bylo z krátkodobého až střednědobého hlediska neudržitelné. V důsledku toho by kromě velkého počtu výrobců v Unii, kteří byli již z trhu vytlačeni, mohla platební neschopnost hrozit také dalším výrobcům, což by v krátkodobém až střednědobém výhledu vedlo k pravděpodobnému zániku výrobního odvětví Unie s následným závažným dopadem na stávající pracovní místa.
(326)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení antisubvenčních cel by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců a obchodníků, kteří nejsou ve spojení
(327)
Hlavní předmět podnikání dvou spolupracujících dovozců tvořilo obchodování s dotčeným výrobkem. Oba diverzifikovali zdroje dotčeného výrobku, jinak řečeno. neodebírali jej jen z ČLR, ale také z Unie a z třetích zemí.
(328)
Bylo předloženo tvrzení, že přijetí opatření týkajících se dotčeného výrobku by nepříznivě ovlivnilo podnikatelskou činnost dovozců. Za prvé by uložení cel nevedlo k vyloučení veškerého dovozu z ČLR. Zadruhé, i když lze očekávat, že uložení opatření se může nepříznivě odrazit na finanční situaci dovozců dovážejících pouze nebo hlavně z ČLR, vzhledem k možnosti odebírat dotčený výrobek z třetích zemí lze předpokládat, že dovozci pružně změní zdroje svých dodávek, bude-li to nutné.
(329)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení opatření na navržené úrovni může mít určitý nepříznivý dopad na situaci dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení, ale i to, že jejich dopad zmírňuje skutečnost, že dovozci a obchodníci mohou využít jiné zdroje dodávek, jak z třetích zemí, tak z odvětví Unie, které má kapacitu zvýšit svou výrobu, a v každém případě uložená opatření nepřeváží nad pozitivním dopadem pro ostatní strany.
3. Zájem dodavatelů surovin
(330)
Při šetření nespolupracoval žádný dodavatel surovin. Jelikož nebyly dostupné údaje od těchto dodavatelů, nebyly k dispozici ani žádné důkazy o tom, že by uložení opatření bylo proti zájmu uvedených účastníků.
4. Zájem uživatelů
(331)
Všichni uživatelé, kteří odpověděli, jsou výrobci solárních modulů a/nebo fototermických kolektorů. Tři uživatelé se vyslovili pro uložení antisubvenčních cel s tím, že výrobní odvětví Unie vyrábí lepší solární sklo, které čínské společnosti nemohou vždy dodat. Tři další uživatelé byli naopak proti uložení antisubvenčních opatření. Tito uživatelé očekávají, že uložení antisubvenčních cel by mělo nepříznivý dopad na jejich obchodní činnost. Předpokládají, že nejsou schopni přenést zvýšení cen na konečného spotřebitele vzhledem k tíživé situaci, v níž se odvětví solárních modulů nachází.
(332)
Podle informací od uživatelů představuje solární sklo pouze asi 6-8 % celkových nákladů na solární moduly. Solární sklo tedy tvoří pouze omezenou část nákladů a konečné hodnoty fotovoltaických modulů. Kromě toho lze předpokládat, že pokud budou uložena antisubvenční cla na solární sklo dovážené z ČLR, dopad na celkové náklady solárních modulů by měl být nižší než 1 %. Je to způsobeno hlavně tím, že spolupracující uživatelé nakupují významné množství solárního skla od výrobců v Unii.
(333)
Možné zavedení antisubvenčních cel, ve srovnání s opačným scénářem bez uložení cel, proto sice pravděpodobně způsobí mírný nárůst cen vstupů pro solární moduly, neočekává se však, že bude mít závažný nepříznivý dopad na náklady a na konečné ceny solárních modulů od výrobního odvětví Unie.
(334)
Kromě toho někteří uživatelé již odebírají z jiných zdrojů dodávek, např. z Turecka a Indie, a ti by neměli být nepříznivě ovlivněni uložením antisubvenčních cel. Ostatní uživatelé se mohou také přeorientovat na jiné zdroje dodávek, a to buď z třetích zemí, nebo od výrobního odvětví Unie.
(335)
Vzhledem k výše uvedenému Komise odmítá námitky, které někteří uživatelé vznesli proti uložení opatření.
5. Aspekty hospodářské soutěže
(336)
Jeden dovozce tvrdil, že někteří výrobci v Unii jsou účastníky celosvětového kartelu výrobců plochého skla (které zahrnuje i solární sklo) a Evropská komise jim v roce 2007 uložila pokutu, a proto využívají antisubvenční nástroj k tomu, aby si od členů kartelu vynahradili ztráty, jež jim vznikly z pokut za kartel a ze ztráty podílu na trhu v Unii. Kromě toho, má-li být přístup na trh Unie omezen pomocí antisubvenčních cel, budou výrobci v Unii více motivováni k tomu, aby uzavřeli kartel nebo zahájili jiné jednání narušující hospodářskou soutěž v souvislosti s takovým zbožím, jako je bytové zařízení, kde mají v Unii jen slabou schopnost dosahovat pákového efektu.
(337)
Tato tvrzení by měla být odmítnuta. Za prvé, Komise konstatuje, že kartel přestal fungovat v roce 2007. Účinky kartelu v minulosti proto neměly žádný dopad na odvětví během posuzovaného období. Za druhé, žádný z výrobců zařazených do vzorku výrobců v Unii a žádný ze současných výrobců v Unii s nejvyšším objemem prodeje se na kartelu nepodílel. Zatřetí se neočekává, že eventuální uložení antisubvenčních cel bude mít dopad na soutěžní chování výrobního odvětví Unie, jelikož na jedné straně nedojde ke změně struktury trhu Unie, a na druhé straně mají podniky obecnou povinnost dodržovat platné předpisy Unie a vnitrostátní předpisy upravující hospodářskou soutěž bez ohledu na to, zda jsou cla uložena či nikoli.
(338)
Jeden dovozce vznesl rovněž námitku, že uložení cel by mělo nepříznivý dopad na trh s anitreflexním povlakem solárního skla v Unii. Tento trh, který daný dovozce definoval jako související trh, údajně ovládají výrobci v Unii a uložení opatření by posílilo jejich postavení na úkor konkurenčních dodavatelů antireflexního povlaku. Kromě toho bylo uvedeno, že dovozci mají potíže se získáváním zakázek od výrobců v Unii nebo s dodávkou takových zakázek v přiměřených lhůtách a za rozumné ceny.
(339)
Trh s antireflexním povlakem je součástí šetření, nikoli souvisejícím trhem. Šetřením bylo prokázáno, že výrobci v Unii v průběhu období šetření zůstali v tomto segmentu trhu stále konkurenceschopní navzdory relativně vyšším cenám, které si účtují z důvodu, že trh považuje jejich výrobky s povlakem za výrobky s kvalitativní výhodou. Nebyly však poskytnuty žádné důkazy o tom, že by výrobní odvětví Unie nebylo schopno uspokojit případnou vyšší poptávku po solárním skle s antireflexním povlakem. Tento argument by proto měl být odmítnut.
(340)
Pokud jde o tvrzení, že výrobci v Unii odmítali zakázky nebo včasné dodávky za rozumné ceny, je pouze na každém výrobci, jakou obchodní strategii si zvolí, pokud tento výrobce nebo výrobci nemají samostatně nebo společně dominantní postavení na relevantním trhu. Na trhu Unie existuje dostatečná hospodářská soutěž, aby bylo možno měnit a/nebo diverzifikovat dodavatele. Tento argument by proto také měl být odmítnut.
6. Závěr ohledně zájmu Unie
(341)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se vyvozuje závěr, že na základě posouzení všech různých zájmů jako celku, je v zájmu Unie uložit konečná opatření vůči dovozu solárního skla pocházejícího z ČLR.
G. VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
(342)
Vzhledem k závěrům, pokud jde o subvencování, újmu, příčinné souvislosti a zájem Unie, by měla být zavedena konečná vyrovnávací opatření, aby se zabránilo působení další újmy výrobnímu odvětví Unie subvencovaným dovozem.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(343)
Ke stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná subvenční rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, která byla způsobena výrobcům v Unii, aniž by přitom bylo překročeno zjištěné subvenční rozpětí.
(344)
Při výpočtu výše cla nezbytného k odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého může přiměřeně dosáhnout toto výrobní odvětví u prodeje obdobného výrobku v Unii za běžných podmínek hospodářské soutěže, tedy bez subvencovaného dovozu.
(345)
Za přiměřené minimum, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie pravděpodobně dosáhnout, pokud by neexistoval subvencovaný dovoz působící újmu, lze považovat ziskové rozpětí 8,3 % z obratu. Toto ziskové rozpětí vychází z průměrného zisku dosahovaného výrobci v Unii zařazenými do vzorku v roce 2010, kdy dovoz dotčeného výrobku byl ještě malý, a proto zatím nemohl narušit běžné podmínky hospodářské soutěže.
(346)
Na tomto základě byla vypočtena také cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobnímu odvětví Unie. Cena nepůsobící újmu byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí 8,3 % k výrobním nákladům výrobců v Unii zařazených do vzorku během období šetření.
(347)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, náležitě upravené o náklady na dovoz a celní poplatky, s váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného výrobci z Unie zařazenými do vzorku na trhu Unie v období šetření nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty CIF dovozu.
(348)
Po poskytnutí informací jeden účastník zpochybnil ziskové rozpětí použité jako cílový zisk. Uvedl, že Komise měla zohlednit všechny ostatní činitele které ovlivnily ziskovost v období šetření. Tvrdil, že přiměřený cílový zisk nemůže být vyšší než 5 %.
(349)
Komise tato tvrzení z následujících důvodů odmítá. Použitý výpočet cílového zisku není založen na odhadu, ale na skutečném zisku, jehož dosáhlo výrobní odvětví Unie před narušením hospodářské soutěže způsobeným čínským subvencovaným dovozem. Komise to považuje za přiměřený zisk a rovněž vzala v úvahu, že se situace na trhu neodlišuje výrazně od období šetření, ponecháme-li stranou dopady čínského subvencovaného dovozu. Prohlášení účastníka v tomto ohledu, že spotřeba v roce 2010 byla mnohem vyšší než v roce 2012, je věcně nesprávné. Jak je uvedeno v oddíle E bodě 2.3, spotřeba v roce 2010 byla na podobné úrovni jako v roce 2012. V roce 2010 také výrobní odvětví Unie s ohledem na očekávaný silný růst poptávky zvyšovalo kapacitu, což nepříznivě ovlivnilo jeho zisk v uvedeném roce. Navrhovaný cílový zisk ve výši 5 % je dále neodůvodněný, jelikož není založen na žádných údajích nebo skutečných výpočtech, a proto se zamítá.
2. Opatření
(350)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s článkem 15 základního nařízení by mělo být uloženo konečné vyrovnávací clo na dovoz solárního skla pocházejícího z ČLR, a to na úrovni nižší z hodnot zjištěného subvenčního rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných subvenčních rozpětí.
(351)
Vzhledem k vysoké úrovni spolupráce vyvážejících výrobců z ČLR bylo clo pro „všechny ostatní společnosti“ stanoveno na úrovni nejvyššího cla, jež má být uloženo společnostem, které byly buď zařazeny do vzorku, nebo během šetření spolupracovaly. Clo pro všechny ostatní společnosti bude použito na společnosti, které v rámci šetření nespolupracovaly.
(352)
Pro spolupracující čínské společnosti nezařazené do vzorku, které jsou uvedeny v příloze, je konečná celní sazba stanovena jako vážený průměr sazeb pro společnosti zařazené do vzorku.
(353)
Na základě výše uvedených skutečností se sazby, podle nichž se tato cla ukládají, stanovují takto:
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Vyrovnávací clo
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
39,3 %
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
26,2 %
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
42,1 %
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
17,1 %
16,7 %
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
12,4 %
33,2 %
12,4 %
Všechny ostatní společnosti
17,1 %
42,1 %
17,1 %
(354)
Výše uvedená vyrovnávací opatření se stanoví ve formě valorických cel, což znamená v poměru k hodnotě dovozu.
(355)
Individuální sazby vyrovnávacího cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Proto odrážejí situaci zjištěnou v průběhu šetření, pokud jde o uvedené společnosti vybrané do vzorku, přičemž pro spolupracující společnosti nevybrané do vzorku se použijí průměrné celní sazby.
(356)
Uvedené celní sazby se tedy (na rozdíl od celostátního cla platného pro „všechny ostatní společnosti“) vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených těmito společnostmi, a tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není jmenovitě uvedena v článku 1, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(357)
Každou žádost o použití individuální vyrovnávací celní sazby pro jednotlivé společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Je-li to na místě, nařízení se poté pozmění tak, že se aktualizuje seznam společností využívajících individuální celní sazby.
(358)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie, kromě těch, kteří při šetření spolupracovali.
(359)
Po poskytnutí informací žadatel tvrdil, že valorická antidumpingová a vyrovnávací cla jsou neúčinná a požádal Komisi o uložení opatření v podobě minimální dovozní ceny. Minimální dovozní cenu navíc navrhlo i několik uživatelů. Důvody předložené účastníky řízení a příčiny, proč Komise tyto žádosti zamítla, jsou uvedeny v 144. až 168. bodě prováděcího nařízení Komise (EU) č. 470/2014 (24) (dále jen „konečné antidumpingové nařízení“).
(360)
Po poskytnutí informací nabídli tři vyvážející výrobci zařazení do vzorku a společnost Henan Yuhua cenové závazky ve formě minimálních dovozních cel. Komise navržené závazky zamítla z důvodů uvedených ve 172. až 179. bodě odůvodnění nařízení o uložení konečného antidumpingového cla.
(361)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 25 odst. 1 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz solárního skla složeného z tvrzeného plochého sodnovápenatého skla s obsahem železa menším než 300 ppm, solární propustností větší než 88 % (měřeno podle AM1,5 300-2 500 nm), protitepelnou odolností až do 250 °C (měřeno dle EN 12150), odolností proti teplotním šokům Δ 150 K (měřeno podle normy EN 12150) a minimální mechanickou pevností 90 N/mm2 nebo vyšší (měřeno podle normy EN 1288-3) v současnosti kódu KN ex 7007 19 80 pocházejícího z Čínské lidové republiky. Solární sklo s povlakem (jednostranným nebo oboustranným) spadá pod kód TARIC 7007198019 a solární sklo bez povlaku spadá pod kód TARIC 7007198011.
2. Sazby vyrovnávacího cla použitelné na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený společnostmi uvedenými v tabulce se stanoví takto:
Společnost
Vyrovnávací clo
Doplňkový kód TARIC
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
B943
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
B944
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
B945
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
B946
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
12,4 %
Všechny ostatní společnosti
17,1 %
B999
3. Uplatnění individuálních sazeb vyrovnávacího cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která musí splňovat požadavky stanovené v příloze II, celním orgánům členských států. V případě nepředložení takové faktury se použije celní sazba vztahující se na „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Pokud případný nový vyvážející výrobce v Čínské lidové republice poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
-
v průběhu období šetření (od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012) nevyvážel do Unie výrobek popsaný v čl. 1 odst. 1,
-
není ve spojení s žádným vývozcem nebo výrobcem v Čínské lidové republice, na které se vztahují opatření uložená tímto nařízením,
-
po skončení období šetření, na němž jsou založena tato opatření, buď vyvezl dotčený výrobek do Unie, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt značné množství dotčeného výrobku do Unie,
ustanovení čl. 1 odst. 2 mohou být změněna zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na něž se tudíž vztahuje vážená průměrná celní sazba ve výši 12,4 %.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. května 2014.
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 471/2014 VAN DE COMMISSIE
van 13 mei 2014
tot instelling van definitieve compenserende rechten op zonneglas van oorsprong uit de Volksrepubliek China
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 597/2009 van de Raad van 11 juni 2009 betreffende bescherming tegen invoer met subsidiëring uit landen die geen lid van de Europese Gemeenschap zijn (1), en met name artikel 15,
Overwegende hetgeen volgt:
A. DE PROCEDURE
1. Inleiding van de procedure
(1)
Op 27 april 2013 heeft de Europese Commissie („de Commissie”) met een bericht in het Publicatieblad van de Europese Unie de inleiding aangekondigd van een antisubsidieprocedure betreffende de invoer in de Europese Unie van zonneglas van oorsprong uit de Volksrepubliek China („de VRC” of „China”) („het bericht van inleiding”) (2).
(2)
De procedure werd ingeleid naar aanleiding van een klacht die op 14 maart 2013 door EU ProSun Glass („de klager”) werd ingediend namens producenten die samen meer dan 25 % van de totale productie van zonneglas in de Unie voor hun rekening nemen. De Commissie achtte het bij de klacht gevoegde voorlopige bewijsmateriaal over subsidiëring van zonneglas en de aanmerkelijke schade als gevolg daarvan voldoende om een onderzoek te openen.
(3)
Overeenkomstig artikel 10, lid 7, van Verordening (EG) nr. 597/2009 („de basisverordening”) heeft de Commissie de regering van de Volksrepubliek China („GOC” - Government of the People’s Republic of China) er vóór de inleiding van de procedure van in kennis gesteld dat zij een naar behoren gedocumenteerde klacht had ontvangen dat met subsidiëring ingevoerd zonneglas van oorsprong uit de VRC de bedrijfstak van de Unie aanmerkelijke schade zou toebrengen. De Commissie heeft de GOC uitgenodigd voor overleg teneinde de in de klacht omschreven situatie op te helderen en overeenstemming te bereiken over een oplossing.
(4)
De GOC aanvaardde de uitnodiging voor het overleg, dat vervolgens plaatsvond. Daarbij kon geen overeenstemming worden bereikt. De Commissie heeft echter nota genomen van de opmerkingen van de GOC inzake de in de klacht vermelde regelingen. Na het overleg heeft de GOC opmerkingen ingediend.
2. Parallelle antidumpingprocedure
(5)
Op 28 februari 2013 heeft de Commissie met een bericht in het Publicatieblad van de Europese Unie de inleiding aangekondigd van een antidumpingprocedure betreffende de invoer in de Europese Unie van zonneglas van oorsprong uit de Volksrepubliek China (3).
(6)
Op 27 november 2013 heeft de Commissie bij Verordening (EU) nr. 1205/2013 (4) een voorlopig antidumpingrecht ingesteld op zonneglas van oorsprong uit de VRC.
(7)
De schadeanalyses die in het onderhavige antisubsidie- en het parallelle antidumpingonderzoek werden uitgevoerd, zijn gebaseerd op dezelfde omschrijving van de bedrijfstak van de Unie, dezelfde representatieve producenten in de Unie en hetzelfde onderzoektijdvak, en hebben (tenzij anders aangegeven) tot identieke conclusies geleid. Dit werd passend geacht om de analyse van de schade te stroomlijnen en in beide procedures tot consistente bevindingen te komen. Daarom wordt in beide procedures rekening gehouden met opmerkingen inzake schadeaspecten die in het kader van één van deze procedures worden gemaakt.
3. Bij de procedure betrokken partijen
(8)
De Commissie heeft de klagers, de andere bekende producenten in de Unie, de bekende producenten-exporteurs in de VRC, de bekende importeurs, leveranciers, distributeurs, gebruikers en bekende belanghebbende verenigingen, en de autoriteiten van de VRC officieel van de opening van het onderzoek in kennis gesteld. In het bericht van inleiding van de antidumpingprocedure werden alle bij het onderzoek betrokken partijen verzocht zich in verbinding te stellen met de Commissie en zich kenbaar te maken.
(9)
Belanghebbenden werden in de gelegenheid gesteld om binnen de in het bericht van inleiding vermelde termijn hun standpunt schriftelijk kenbaar te maken en te verzoeken te worden gehoord.
(10)
De klagers, producenten-exporteurs in de VRC, importeurs en de autoriteiten van de VRC hebben hun standpunten bekendgemaakt. Alle belanghebbenden die daar met opgave van redenen om hadden verzocht, werden gehoord.
3.1. Steekproeven
(11)
In het bericht van inleiding heeft de Commissie aangekondigd dat zij de producenten-exporteurs in de VRC, de niet-verbonden importeurs en de producenten in de Unie die zullen worden onderzocht misschien tot een redelijk aantal zou beperken door overeenkomstig artikel 27 van de basisverordening een steekproef samen te stellen.
3.2. Steekproef van producenten in de Unie
(12)
De Commissie heeft op basis van het grootste representatieve verkoopvolume van het soortgelijke product in het onderzoektijdvak („OT”) een steekproef samengesteld met vijf van de acht producenten die zich kenbaar hebben gemaakt.
(13)
Na de controlebezoeken heeft de Commissie besloten één van de vijf ondernemingen uit de steekproef te verwijderen, aangezien was gebleken dat die onderneming niet representatief was voor de bedrijfstak van de Unie omdat zij zich, als enige van de acht producenten die zich kenbaar hebben gemaakt, in een opstartfase bevond. De Commissie was zich bewust van het risico dat de schade-indicatoren, met name de winstgevendheid, de situatie van de bedrijfstak van de Unie niet correct zouden hebben weergegeven indien deze onderneming in de steekproef werd opgenomen.
(14)
De uiteindelijke steekproef bestond bijgevolg uit vier producenten in de Unie. Hun productie vertegenwoordigde 79 % van de verkoop van de bedrijfstak van de Unie op de markt van de Unie in het OT. De steekproef werd derhalve als representatief voor de bedrijfstak van de Unie beschouwd.
(15)
Drie producenten in de Unie verzochten om geheimhouding van hun identiteit op grond van artikel 29 van de basisverordening. Zij stelden dat de bekendmaking van hun identiteit aanzienlijke nadelige gevolgen voor hun zakelijke activiteiten zou kunnen hebben. De Commissie heeft de aangevoerde redenen onderzocht en met hun verzoek ingestemd. Gezien het beperkte aantal producenten in de Unie werden in het algemene informatiedocument geen andere namen bekendgemaakt, aangezien de ondernemingen die om anonimiteit hebben verzocht anders zouden kunnen worden geïdentificeerd.
(16)
De identiteit van de onderneming Interfloat Corporation/GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH („GMB/IF”) was echter reeds publiekelijk bekend, aangezien zij heeft verklaard een van de ondernemingen te zijn die de klacht steunen. De onderneming werd in het algemene informatiedocument dan ook genoemd.
(17)
In de niet-vertrouwelijke versie van zijn opmerkingen na de bekendmaking van de feiten en overwegingen heeft de klager bovendien drie producenten in de Unie genoemd die failliet waren gegaan (Guardian, AGC en Centrosolar Glass), en een vierde onderneming die de productie aanzienlijk had verminderd (Saint Gobain).
3.3. Steekproef van producenten-exporteurs in de VRC
(18)
In het bericht van inleiding werd alle producenten-exporteurs in de VRC verzocht zich bij de Commissie kenbaar te maken en de in het bericht gespecificeerde informatie binnen een vastgestelde termijn te verstrekken.
(19)
Negen producenten-exporteurs of groepen producenten-exporteurs verstrekten de verlangde informatie en stemden ermee in te worden opgenomen in de steekproef. De medewerkende ondernemingen vertegenwoordigden bijna 100 % van de gemelde uitvoer van zonneglas naar de Unie in 2012.
(20)
Overeenkomstig artikel 27 van de basisverordening heeft de Commissie een steekproef van vier producenten-exporteurs of groepen producenten-exporteurs samengesteld op basis van het grootste representatieve uitvoervolume van het betrokken product dat binnen de beschikbare tijd redelijkerwijs kon worden onderzocht. De samengestelde steekproef was goed voor 76 % van het totale volume van de uitvoer naar de Unie van het betrokken product tijdens het onderzoektijdvak.
(21)
Overeenkomstig artikel 27, lid 2, van de basisverordening heeft de Commissie alle belanghebbenden van de samenstelling van de steekproef in kennis gesteld en hen in de gelegenheid gesteld opmerkingen te maken. De Commissie heeft geen opmerkingen ontvangen.
3.4. Individueel onderzoek
(22)
Geen enkele producent-exporteur in de VRC heeft op grond van artikel 27, lid 3, van de basisverordening om een individueel onderzoek verzocht.
3.5. Steekproef van niet-verbonden importeurs en gebruikers
(23)
Vier niet-verbonden importeurs hebben het bij het bericht van inleiding gevoegde formulier voor de samenstelling van de steekproef ingevuld, terwijl twee importeurs en twaalf gebruikers de vragenlijst hebben beantwoord. Gezien het kleine aantal medewerkende importeurs was een steekproef niet nodig.
4. Antwoorden op de vragenlijst en controlebezoeken
(24)
Er werden vragenlijsten toegestuurd aan de GOC, de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs, de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie, en alle importeurs en gebruikers die zich kenbaar hadden gemaakt. De GOC kreeg ook een aanhangsel bij de vragenlijst toegestuurd en werd verzocht dit door te sturen naar handelsbanken in staatsbezit („SOCB’s” - state-owned commercial banks) in de VRC die in het onderzoektijdvak leningen hadden verstrekt aan de in de steekproef opgenomen ondernemingen. De GOC verklaarde dat zij het aanhangsel naar de betrokken banken had doorgestuurd, maar geen antwoord had ontvangen.
(25)
Er werden ingevulde vragenlijsten ontvangen van de vier in de steekproef opgenomen Chinese producenten-exporteurs, van alle in de steekproef opgenomen producenten in de Unie, van twee niet-verbonden importeurs in de Unie en van twaalf gebruikers.
(26)
De Commissie heeft alle gegevens van de belanghebbenden die zij voor de definitieve vaststelling van subsidiëring, de daaruit voortvloeiende schade en het belang van de Unie nodig achtte, verzameld en gecontroleerd. De volgende controlebezoeken werden verricht:
a)
producenten-exporteurs in de VRC:
-
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd; Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd („Flat Solar Group”),
-
Henan Yuhua Photovoltaic New Material Co., Ltd,
-
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd („Xinyi PV”);
b)
Chinese overheid:
-
Ministerie van Handel, Peking,
-
China Banking Regulatory Commission, Peking;
c)
producenten in de Unie:
-
GMB/IF, Duitsland,
-
[Vertrouwelijk],
-
[Vertrouwelijk],
-
[Vertrouwelijk],
-
[Vertrouwelijk];
d)
niet-verbonden importeurs:
-
Vetrad NV, Nederland;
e)
gebruikers:
-
Sunerg Solar SRL, Italië,
-
Viessmann Faulquemont SAS, Frankrijk.
(27)
Aan alle belanghebbenden werd een informatiedocument toegestuurd dat de belangrijkste feiten en overwegingen bevatte op basis waarvan de Commissie voorstelde om op zonneglas van oorsprong uit de VRC compenserende rechten in te stellen. Alle partijen werden in kennis gesteld van de termijn waarbinnen zij opmerkingen konden maken over de mededeling van feiten en overwegingen.
(28)
De opmerkingen van belanghebbenden werden onderzocht en in voorkomend geval in aanmerking genomen.
(29)
De GOC voerde aan dat dit informatiedocument niet beantwoordde aan de normen van de artikelen 22.3 en 22.5 van de Overeenkomst inzake subsidies en compenserende maatregelen („ASCM” - Agreement on Subsidies and Countervailing Measures), aangezien het de bevindingen en conclusies van de onderzoekende autoriteit niet voldoende gedetailleerd toelichtte. De GOC heeft echter geen specifiek voorbeeld van deze beweerde tekortkoming gegeven. Na het document zorgvuldig te hebben herbekeken, is de Commissie van oordeel dat het voldoende informatie bevat om de GOC in staat te stellen haar rechten van verdediging uit te oefenen.
(30)
Bepaalde informatie kon in de mededeling van feiten en overwegingen niet worden verstrekt omdat het vertrouwelijke zakelijke informatie was; deze informatie werd alleen aan de betrokken in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs meegedeeld. Aan de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs werd een vertrouwelijke specifieke mededeling van feiten en overwegingen toegestuurd, die berekeningen en informatie bevatte over elke regeling en elk voordeel ten aanzien waarvan compenserende maatregelen werden genomen; zij kregen 25 dagen om opmerkingen te formuleren.
5. Onderzoektijdvak
(31)
Het onderzoek naar de subsidiëring en schade had betrekking op de periode van 1 januari 2012 tot en met 31 december 2012 („onderzoektijdvak” of „OT”). Het onderzoek naar de ontwikkelingen die relevant zijn voor de schadebeoordeling had betrekking op de periode van 1 januari 2009 tot het eind van het onderzoektijdvak („de beoordelingsperiode”).
B. BETROKKEN PRODUCT EN SOORTGELIJK PRODUCT
1. Betrokken product
(32)
Het onderzoek betreft zonneglas dat bestaat uit gehard natronkalkvlakglas, met een ijzergehalte van minder dan 300 ppm, een doorlaatbaarheid van zonlicht van meer dan 88 % (gemeten volgens AM1,5 300-2 500 nm), een warmtebestendigheid tot 250 °C (gemeten volgens EN 12150), een temperatuurwisselbestendigheid van Δ 150 K (gemeten volgens EN 12150) en een mechanische sterkte van 90 N/mm2 of meer (gemeten volgens EN 1288-3) („het betrokken product”, gewoonlijk „zonneglas” genoemd). Het betrokken product is momenteel ingedeeld onder GN-code ex 7007 19 80).
2. Soortgelijk product
(33)
Het onderzoek heeft aangetoond dat het betrokken product, het product dat wordt geproduceerd en verkocht op de binnenlandse markt van de VRC, en het product dat wordt geproduceerd en verkocht in de Unie door de bedrijfstak van de Unie vergelijkbare fysische, chemische en technische basiseigenschappen en hetzelfde gebruik hebben. Het zijn derhalve soortgelijke producten in de zin van artikel 2, onder c), van de basisverordening.
3. Productomschrijving
(34)
Een niet-verbonden importeur verzocht erom tuinbouwglas voor de bouw van broeikassen van het onderzoek uit te zonderen, met het argument dat voor dergelijke constructies glasplaten van zeer uiteenlopende afmetingen worden gebruikt, terwijl zonneglas voor zonnepanelen slechts in bepaalde standaardformaten wordt geproduceerd. Tevens heeft de importeur een certificaat overgelegd waaruit blijkt dat een deel van het door hem ingevoerde glas een ijzergehalte van meer dan 300 ppm heeft. Deze invoer valt bijgevolg buiten de productomschrijving. Wat het resterende deel van de invoer van deze importeur betreft, is de Commissie van oordeel dat deze glasplaten, ondanks het verschil in formaat, ook als zonneglas kunnen worden gebruikt. Om het recht te ontwijken, zouden importeurs bijvoorbeeld grotere glasplaten kunnen bestellen dan zij nodig hebben, en dat glas vervolgens pas in de Unie versnijden. Bijgevolg behoort tuinbouwglas met een ijzergehalte van minder dan 300 ppm tot het betrokken product.
(35)
Een andere niet-verbonden importeur gaf te kennen dat het door hem ingevoerde meubelglas (dat wordt gebruikt voor vitrines, glazen panelen, tafelbladen, schuifdeuren, glazen afdekbladen enz.) weliswaar dezelfde of sterk gelijkende technische kenmerken heeft als zonneglas, maar vroeg desondanks om uitsluiting van dit glas van het onderzoek, aangezien het een ander eindgebruik heeft.
(36)
Het verstrekte bewijsmateriaal lijkt er echter op te duiden dat het grootste deel van het glas dat door deze niet-verbonden importeur wordt ingevoerd, niet alle technische kenmerken van zonneglas heeft zoals die hierboven zijn beschreven. Zo is het ijzergehalte van zes van deze ingevoerde glassoorten veel hoger dan 300 ppm, terwijl één ingevoerde glassoort weliswaar een ijzergehalte van minder dan 300 ppm heeft, maar een lichtdoorlaatbaarheid vertoont die duidelijk onder het minimum van 88 % ligt dat volgens de definitie voor zonneglas geldt.
(37)
De importeur voerde aan dat deze glassoorten niet aan alle hierboven omschreven technische kenmerken van zonneglas voldoen, maar wel onder de algemene classificatie van zonneglas als „gehard natronkalkvlakglas” vallen. De Commissie is evenwel van oordeel dat alleen glassoorten die aan alle technische kenmerken van zonneglas voldoen, binnen het kader van dit onderzoek vallen. Bijgevolg vallen de hierboven bedoelde, door deze specifieke importeur ingevoerde glassoorten buiten het kader van dit onderzoek.
(38)
Met het oog op de rechtszekerheid zij erop gewezen dat alle soorten tuinbouw- en meubelglas die aan de in overweging 32 beschreven technische kenmerken voldoen, onder de omschrijving van het betrokken product vallen, aangezien deze als zonneglas kunnen worden gebruikt.
(39)
Na de bekendmaking van feiten en overwegingen argumenteerde dezelfde importeur dat aangezien zonneglas dat ook als meubelglas kan worden gebruikt niet van de omschrijving werd uitgesloten, dit resulteert in een administratieve belasting en vertragingen voor de ondernemingen. Dat komt doordat ondernemingen de douaneautoriteiten in de Unie testverslagen moeten sturen telkens wanneer de douaneautoriteiten twijfelen of de maatregelen van toepassing zijn op de ingevoerde goederen.
(40)
De Commissie vindt dat deze soorten glas niet van het onderzoek mogen worden uitgesloten omdat zonneglas ook in de tuinbouw en voor meubels kan worden gebruikt. Teneinde de bedrijfstak van de Unie naar behoren te beschermen tegen het schadelijke effect van de subsidies ten aanzien waarvan compenserende maatregelen worden getroffen, moeten achterpoortjes waardoor de maatregelen kunnen worden ontweken, worden vermeden. Het negatieve effect van de extra administratieve belasting die de betrokken importeur beweert te ondervinden, weegt niet op tegen het positieve effect van een goede bescherming.
(41)
Dezelfde importeur voerde tevens aan dat floatglas van de productomschrijving moet worden uitgesloten, omdat het volgens een ander procedé wordt vervaardigd dan gegoten glas, dat naar mening van de importeur de enig beschikbare vorm van zonneglas is. De importeur stelde dat uit floatglas vervaardigde huisinrichtingsproducten niet als zonneglas kunnen worden gebruikt en daarom van het onderzoek moeten worden uitgesloten. Floatglas kan echter niet van het onderzoek worden uitgesloten, aangezien het aan alle hierboven beschreven technische kenmerken voldoet. Uit door belanghebbenden tijdens het onderzoek verstrekte vertrouwelijke documenten is gebleken dat floatglas als zonneglas kan worden gebruikt en dat het zowel door de bedrijfstak van de Unie als door de Chinese exporteurs wordt geproduceerd. Dit wordt bevestigd door publiekelijk beschikbare informatie op internet (5). Floatglas wordt bijgevolg niet van het onderzoek uitgesloten.
C. SUBSIDIE
1. Inleiding
(42)
Volgens de klager subsidieert de VRC haar zonneglasindustrie. De klacht bevat voorlopig bewijsmateriaal voor verschillende subsidiepraktijken, die zowel zijn opgenomen in de wetgeving als in een aantal beleids- en planningsdocumenten die de basis vormen voor staatssteun aan de sector.
(43)
De Commissie heeft de in de klacht vermelde documenten, alsmede aanvullende documenten die de GOC en de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs tijdens het onderzoek hebben ingediend, gecontroleerd en geanalyseerd, waarbij zij heeft vastgesteld dat uit veel van deze documenten blijkt dat de zonneglassector in de VRC op veel vlakken een voorkeursbehandeling krijgt.
(44)
De GOC heeft de zonneglassector als één van de „sleutelsectoren” in het twaalfde vijfjarenplan (6) opgenomen. De GOC heeft eveneens een specifiek beleidsdocument gepubliceerd, „Het twaalfde vijfjarenplan voor de fotovoltaïsche zonne-energiesector”, waarin glas wordt beschouwd als een zeer belangrijk toeleveringsproduct voor de fotovoltaïsche sector („PV-sector”), dat in het land moet worden geproduceerd. Volgens het plan zal de regering de ontwikkeling van de sector en de technologische innovatie steunen, en voor de sector financiële middelen aantrekken.
(45)
Na de mededeling van feiten en overwegingen betwistte de GOC het citaat van de Commissie uit het twaalfde vijfjarenplan in de context van zonneglas. Dit werd afgewezen aangezien zonneglas in dat plan uitdrukkelijk wordt vermeld in hoofdstuk 9, kolom 6, „Sleutelgebieden voor de ontwikkeling van de productie”. In het twaalfde vijfjarenplan worden de prioriteiten van de GOC voor de desbetreffende periode duidelijk uiteengezet, en één van die prioriteiten is de productie van zonneglas.
(46)
Na de mededeling van de feiten en overwegingen heeft de GOC de interpretatie van „Het twaalfde vijfjarenplan voor de fotovoltaïsche zonne-energiesector” door de Commissie betwist, met het argument dat dit vijfjarenplan de conclusies van de Commissie niet onderbouwt. Dit werd echter afgewezen, aangezien het duidelijk in strijd is met de informatie die de Commissie van andere departementen van de GOC heeft ontvangen. Tijdens het bezoek aan de GOC heeft het Ministerie van Industrie en Informatietechnologie („MIIT”) zelf uitgelegd dat zonneglas onder dit plan valt, dat sterk de nadruk legt op een verbetering van de kwaliteit, aangezien zonneglas van goede kwaliteit van vitaal belang was voor de stimulering van de fotovoltaïsche zonne-energiesector.
(47)
Op het belang van innovatie en nieuwe materialen in het algemeen wordt gewezen in het „Twaalfde vijfjarenprogramma voor technologische innovatie in de industrie” (7), dat het vijfjarenplan en het „Plan voor wetenschappelijke en technologische ontwikkeling op lange termijn” (8) ten uitvoer moet leggen. De sterke nadruk die het legt op technologische innovatie betreft eveneens de ontwikkeling van nieuwe materialen. In die context wordt ook specifiek verwezen naar zonneglas.
(48)
Na de mededeling van feiten en overwegingen betwistte de GOC de conclusies van de Commissie met het argument dat zonneglas in geen enkel van deze documenten vermeld werd. De Commissie merkt op dat beide documenten tot doel hebben speciale steun te verlenen aan ondernemingen die in hightech gespecialiseerd zijn, zoals reeds besproken in de overwegingen 401 en 402 van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 1239/2013 van de Raad (9) („de zonnepanelenverordening”), waar de GOC dezelfde argumenten had aangevoerd. Beide documenten implementeren het twaalfde vijfjarenplan en het plan voor de fotovoltaïsche zonne-energiesector, en steunen ondernemingen die in hightech en in nieuwe technologie gespecialiseerd zijn, een categorie waartoe de zonneglasproducenten behoren.
(49)
In „Besluit nr. 40 van de Staatsraad („State Council”) tot afkondiging en implementatie van de tijdelijke bepalingen inzake de bevordering van de aanpassing van de industriële structuur” (hierna wordt met „Besluit nr. 40” verwezen naar dat Besluit nr. 40 met de bij dat besluit gevoegde „Tijdelijke bepalingen inzake de bevordering van de aanpassing van de industriële structuur”) staat te lezen dat de GOC de ontwikkeling van de sector nieuwe energiebronnen actief zal ondersteunen en de ontwikkeling van zonne-energie zal bespoedigen (10), wordt alle financiële instellingen opgedragen uitsluitend bevorderde projecten (de categorie waartoe de zonneglasprojecten behoren) met kredieten te ondersteunen, en wordt tenuitvoerlegging beloofd van „andere preferentiële beleidsmaatregelen met betrekking tot de bevorderde projecten” (11).
(50)
Na de mededeling van feiten en overwegingen betwistte de GOC de interpretatie door de Commissie van zowel artikel 5 als artikel 17 van de „Tijdelijke bepalingen inzake de bevordering van de aanpassing van de industriële structuur”. De GOC beweerde dat zonneglas in artikel 5 niet wordt vermeld. Aangezien echter de stimulering van zonne-energie wordt vermeld, waarvoor zonneglas nodig is, gaat de Commissie ervan uit dat zonneglas onder de tijdelijke bepalingen valt.
(51)
De GOC betwistte vervolgens de interpretatie door de Commissie van artikel 17, waarin staat dat hoewel uitsluitend bevorderde sectoren kredietondersteuning mogen ontvangen, dit moet gebeuren „volgens de beginselen van de kredietverlening” en niet op preferentiële basis.
(52)
Noch tijdens het onderzoek van de in de steekproef opgenomen ondernemingen, noch tijdens het bezoek aan de GOC heeft de Commissie bewijzen gevonden waaruit blijkt dat deze bepaling wordt toegepast. De betrokken banken hebben niet aan het onderzoek meegewerkt, waardoor deze bepaling niet kon worden getest of gecontroleerd. Het onderzoek heeft in feite uitgewezen dat bepaalde ondernemingen van het beleid inzake preferentiële leningen profiteren. De Commissie verwerpt bijgevolg de bewering van de GOC dat de leningen aan de zonneglassector „volgens de beginselen van de kredietverlening” werden toegekend. De kern van de zaak blijft dat alle financiële instellingen krediet moeten verstrekken aan bevorderde sectoren, waartoe de productie van zonneglas behoort, en dat die steun de facto preferentieel is.
(53)
In 2011 heeft de Nationale Ontwikkelings- en hervormingscommissie („NDRC” - National Development and Reform Commission) de Staatsraad aanbevolen het programma in Besluit nr. 40 te herzien. De Staatsraad heeft „Besluit nr. 9 van de Staatsraad tot afkondiging en implementering van de Gids voor de aanpassing van de industriële structuur” („Besluit nr. 9”) vastgesteld. Dit document „moedigt” de GOC en overheidsinstellingen „er actief toe aan de ontwikkeling van belangrijke sectoren in goede banen te leiden en de verbetering van de industriële structuur te optimaliseren.” Punt 12, lid 2, van Besluit nr. 9 verwijst uitdrukkelijk naar het bevorderen van de productie van „ultratransparant floatglas voor de zonne-energiesector”.
(54)
In de door de GOC vastgestelde nationale leidraad voor wetenschappelijke en technologische ontwikkeling op middellange en lange termijn (2006-2020) staat de belofte om „in de eerste plaats aandacht te besteden aan beleidsfinanciering”, „financiële instellingen aan te moedigen tot preferentiële kredietondersteuning voor belangrijke nationale projecten voor wetenschappelijke en technologische industrialisatie”, om „financiële instellingen aan te moedigen de financiële dienstverlening voor hightechbedrijven te verbeteren en te versterken” en „preferentiële fiscale beleidsmaatregelen uit te voeren om de ontwikkeling van hightechbedrijven te stimuleren”.
(55)
De productie van zonneglas valt onder de beschrijving van een in hightech gespecialiseerde onderneming, zoals blijkt uit het aantal producenten dat beschikt over het statuut van in hightech en in nieuwe technologie gespecialiseerde onderneming, en is zowel in China als in de Unie een nieuwe sector. In dit kader wijst de Commissie er ook op dat één van de in de steekproef opgenomen ondernemingen van de Nationale Ontwikkelings- en Hervormingscommissie („NDRC” - National Development and Reform Commission) een specifieke subsidie heeft ontvangen om haar te belonen voor haar innovatie op het gebied van zonneglas, waaruit de interesse van de GOC voor deze hightechsector duidelijk blijkt.
(56)
De klager voerde aan dat de veronderstelde subsidies bestaan uit de in punt 2 van deel C vermelde regelingen. Na onderzoek van de in de steekproef opgenomen ondernemingen in de VRC en een bezoek aan de GOC, heeft de Commissie deze regelingen onderzocht wanneer in de steekproef opgenomen ondernemingen in het onderzoektijdvak een voordeel hebben ontvangen.
2. Andere vastgestelde subsidieregelingen
(57)
Tijdens het onderzoek van de in de steekproef opgenomen ondernemingen heeft de analyse van hun interne boekhouding subsidies van provinciale, stedelijke, gewestelijke of districtsautoriteiten aan het licht gebracht. Deze subsidies werden niet specifiek in de klacht vermeld. Op basis van de informatie waarover de Commissie beschikt, is niet duidelijk of dit ad-hocsubsidies zijn, dan wel plaatselijke subsidieprogramma’s. Dat het om plaatselijke regelingen gaat, betekent echter dat van de klagers niet redelijkerwijs kon worden verwacht dat zij op de hoogte waren van de details van deze subsidies; deze subsidies worden in de klacht dan ook niet rechtstreeks vermeld.
(58)
De Commissie heeft de GOC aanvullend overleg aangeboden over deze andere subsidies die specifiek zijn voor de onderneming of de locatie, die tijdens de controlebezoeken werden aangetroffen in de boekhouding van de in de steekproef opgenomen ondernemingen en die niet in de klacht waren vermeld. De Commissie bood de GOC deze gelegenheid tot overleg om te garanderen dat de procedures tijdens het onderzoek naar behoren worden toegepast. De GOC heeft dit aanbod afgewezen met het argument dat een dergelijk aanbod niet in overeenstemming zou zijn met de ASCM.
(59)
De Commissie is van oordeel dat deze andere subsidies nauw verband houden met de soorten maatregelen en praktijken die in de klacht en het bericht van inleiding onder de aandacht werden gebracht: deze maatregelen houden met name dezelfde soort financiële bijdragen en voordelen in ten gunste van het betrokken product en vallen bijgevolg onder de definitie van „te onderzoeken subsidiepraktijk of -praktijken”, die overeenkomstig artikel 22.2, onder iii), van de ASCM in het bericht van inleiding moeten worden gespecificeerd. De in het bericht van inleiding vermelde regelingen zijn niet exhaustief; dat blijkt uit de formulering „De subsidies zouden onder meer […] omvatten …” in punt 3. Bijgevolg heeft de Commissie geconcludeerd dat deze procedure eveneens betrekking heeft op deze extra subsidies.
(60)
Na de mededeling van feiten en overwegingen betwistte de GOC de interpretatie die de Commissie aan de ASCM heeft gegeven en verklaarde dat de Commissie naar haar mening over geen rechtsgrondslag beschikte om compenserende maatregelen te nemen ten aanzien van een specifieke subsidie aan één in de steekproef opgenomen onderneming, ook al hield die subsidie rechtstreeks verband met de door de klagers vastgestelde subsidiepraktijk. De Commissie is het niet eens met de interpretatie die de GOC op dit punt aan de ASCM geeft. De Commissie is van oordeel dat zij het recht heeft om compenserende maatregelen te nemen ten aanzien van geconstateerde voordelen wanneer de klagers een subsidiepraktijk hebben vastgesteld, en er binnen dezelfde subsidiepraktijk niet alleen voorbeelden van nationale regelingen, maar ook plaatselijke voordelen worden aangetroffen. Dit geldt met name wanneer de werking, de aard en de gevolgen van de vastgestelde voordelen gelijk zijn aan die van andere regelingen die in de klacht en het bericht van inleiding reeds zijn vastgesteld.
3. Niet-medewerking en gebruik van de beschikbare gegevens
(61)
Op 18 december 2013 heeft de Commissie de GOC ervan in kennis gesteld dat zij zou overwegen gebruik te maken van de beschikbare gegevens bij gebrek aan antwoord van de SOCB’s waaraan de GOC het aanhangsel van de vragenlijst heeft doorgestuurd.
(62)
De GOC heeft op 26 december 2013 geantwoord en was het niet eens met de voorgestelde toepassing van artikel 28 ten aanzien van de „banken die zogenoemd in staatsbezit zijn”; zij betwistte echter niet het feit dat de banken de vragenlijst niet hadden beantwoord. De GOC betwistte evenmin het feit dat deze banken in staatsbezit waren. De Commissie bleef dan ook geen andere keuze dan gebruik te maken van de beste beschikbare gegevens wat de informatie betreft die de SOCB’s verondersteld waren te verstrekken.
(63)
Na de mededeling van feiten en overwegingen betwistte de GOC de toepassing van artikel 28 om de informatie te vervangen waarom werd verzocht in het aanhangsel van de vragenlijst dat naar de SOCB’s werd doorgestuurd. De Commissie betwist niet dat de GOC in het kader van dit onderzoek informatie heeft verstrekt, en de Commissie heeft die informatie ook geanalyseerd en er waar nodig rekening mee gehouden. Wanneer echter noch de GOC, noch de SOCB’s, noch de ondernemingen informatie konden verstrekken, bijvoorbeeld over kredietwaardigheid, zag de Commissie zich genoopt gebruik te maken van „beschikbare gegevens” overeenkomstig artikel 28 van de basisverordening.
(64)
Wat de andere subsidies betreft die in het bericht van inleiding niet specifiek met een verwijzing naar een bepaald programma werden vermeld, en die tijdens controlebezoeken aan de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs werden vastgesteld, heeft de Commissie gebruikgemaakt van al het beschikbare bewijsmateriaal om tot haar conclusies te komen. Deze subsidies bleken te behoren tot de soorten maatregelen en praktijken die in het bericht van inleiding waren beschreven, en de Commissie heeft de GOC verder overleg over deze subsidies voorgesteld, maar de GOC is niet op dit aanbod ingegaan. De Commissie is van oordeel dat deze andere subsidies nauw verband houden met de soorten maatregelen en praktijken die in de klacht en het bericht van inleiding onder de aandacht werden gebracht.
(65)
Na de mededeling van feiten en overwegingen betwistte de GOC de conclusies van de Commissie inzake de subsidies die tijdens het controlebezoek aan de in de steekproef opgenomen ondernemingen werden vastgesteld, alsook haar conclusies inzake andere punten met betrekking tot subsidieregelingen. De Commissie verduidelijkt dat zij artikel 28 in deze gevallen niet heeft toegepast. Wanneer goede medewerking werd verleend maar de informatie gewoonweg niet kon worden verstrekt - bijvoorbeeld de exacte rechtsgrondslag voor de betaling van een eenmalige subsidie -, werd het bewijsmateriaal dat de betrokken onderneming heeft verstrekt, gebruikt om tot een conclusie te komen over het feit of het al dan niet een tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie betrof.
(66)
De GOC voert tevens aan dat de Commissie in de mededeling van feiten en overwegingen onvoldoende duidelijk heeft vermeld in welke gevallen zij op grond van artikel 28 van de basisverordening gebruik heeft gemaakt van beschikbare gegevens. Dit argument verwijst in feite naar het gebruik van de conclusies van eerdere onderzoeken waarin dezelfde subsidie werd onderzocht. Waar dat het geval was, heeft de Commissie verwezen naar de exacte overwegingen van de betrokken verordening, en de argumenten samengevat.
(67)
De GOC merkt op dat het informatiedocument geen gedetailleerde beschrijving bevat van specifieke eenmalige subsidies die bij de in de steekproef opgenomen ondernemingen werden vastgesteld. De keuze is bewijst gemaakt om de vertrouwelijke zakelijke informatie te beschermen die de in de steekproef opgenomen ondernemingen aan de Commissie hebben verstrekt; een verdere niet-vertrouwelijke samenvatting is niet mogelijk. Aan elke individuele in de steekproef opgenomen producent-exporteur werd een volledige vertrouwelijke mededeling van feiten en overwegingen gedaan. Wanneer de in de steekproef opgenomen producent-exporteur de rechtsgrondslag had vermeld, werd deze vervolgens opgenomen in de latere mededeling van feiten en overwegingen aan die onderneming. Toen de Commissie de GOC aanvullend overleg over deze subsidies heeft aangeboden, kreeg de GOC in ieder geval ook de gelegenheid om aanvullende relevante informatie te verstrekken, maar zij zag daarvan af.
4. Onderzochte regelingen
(68)
De Commissie heeft vragenlijsten toegestuurd aan de GOC en de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs, teneinde informatie in te winnen over de onderstaande regelingen in het kader waarvan aan de zonneglassector subsidies zouden worden toegekend:
-
preferentiële leningen aan de zonneglassector:
-
door SOCB’s en publieke ontwikkelingsbanken (12) verstrekte kredietlijnen en laagrentende programmaleningen,
-
programma’s voor de subsidiëring van uitvoerkredieten,
-
uitvoergaranties,
-
door de staat gefinancierde verzekering voor groene technologieën („Green express”),
-
financiële voordelen door het verlenen van toegang tot offshoreholdings,
-
terugbetaling van leningen door de regering;
-
subsidieprogramma’s:
-
de subsidies „Famous Brands” en „China World Top Brands”,
-
fondsen voor de ontwikkeling van de uitvoer van bedrijfstakken in de provincie Guangdong;
-
verstrekking van goederen en diensten door de overheid voor een ontoereikende prijs:
-
verstrekking van antimoon,
-
verstrekking van elektriciteit,
-
verlening van grondgebruiksrechten;
-
programma’s voor vrijstelling en vermindering van directe belastingen:
-
vrijstellingen of vermindering van vennootschapsbelasting in het kader van het „two free/three half”-programma,
-
vermindering van vennootschapsbelasting voor met buitenlands kapitaal gefinancierde ondernemingen (FIE’s - Foreign Invested Enterprises) op basis van de geografische ligging,
-
plaatselijke vrijstellingen en verminderingen van vennootschapsbelasting voor „productieve FIE’s”,
-
verminderingen van vennootschapsbelasting voor FIE’s die in China vervaardigde apparatuur aankopen,
-
belastingverrekening voor O&O in FIE’s,
-
preferentiële vennootschapsbelasting voor FIE’s die als in hoogtechnologische en nieuwe technologieën gespecialiseerde bedrijfstakken zijn erkend,
-
belastingverminderingen voor in hoogtechnologische en nieuwe technologieën gespecialiseerde ondernemingen die bij aangewezen projecten betrokken zijn,
-
preferentiële vennootschapsbelasting voor ondernemingen in de noordoostelijke regio,
-
belastingprogramma’s van de provincie Guangdong,
-
vrijstelling van dividend tussen gekwalificeerde ingezeten ondernemingen;
-
programma’s met betrekking tot indirecte belastingen en invoerrechten:
-
btw-vrijstellingen voor het gebruik van ingevoerde apparatuur,
-
btw-aftrek op aankopen van in China vervaardigde apparatuur door FIE’s,
-
vrijstelling van btw en van rechten voor aankopen van vaste activa in het kader van het programma voor de ontwikkeling van de buitenlandse handel („Foreign Trade Development Programme”);
-
andere subsidies en andere subsidieprogramma’s (waaronder programma’s van provinciale, stedelijke, gewestelijke of districtsautoriteiten).
5. Beleidsgestuurde preferentiële leningen, andere vormen van financiering, garanties en verzekeringen
5.1. Preferentiële leningen
a) Inleiding
(69)
De Commissie heeft de GOC een aanhangsel van de vragenlijst toegestuurd met het verzoek deze door te sturen naar de SOCB’s, publieke ontwikkelingsbanken en particuliere financiële instellingen die in het onderzoektijdvak geld hebben geleend aan de in de steekproef opgenomen ondernemingen. De GOC heeft de Commissie laten weten dat zij de vragenlijsten heeft doorgestuurd, maar geen antwoord heeft gekregen. Zoals hierboven uiteengezet, heeft de Commissie de GOC er dan ook van in kennis gesteld dat zij gezien dit gebrek aan medewerking artikel 28 zal toepassen en gebruik zal maken van de beschikbare gegevens om op dit punt tot een conclusie te komen.
b) Rechtsgrondslag
(70)
De volgende wettelijke bepalingen vormen in China de grondslag voor preferentiële leningen: de Chinese Wet inzake handelsbanken („de bankenwet”), de op 28 juni 1996 door de People’s Bank of China („PBOC”) afgekondigde Algemene regels voor leningen, en het hierboven vermelde Besluit nr. 40 van de Staatsraad.
c) Bevindingen van het onderzoek
(71)
In het kader van eerdere antisubsidieonderzoeken ten aanzien van de VRC werd geconcludeerd dat het bankensysteem in China wordt gedomineerd door banken in staatsbezit of banken waar de staat meerderheidsaandeelhouder is. Beide worden hierna „SOCB’s” genoemd. De Commissie heeft eveneens vastgesteld dat SOCB’s overheidsgezag uitoefenen. De Commissie heeft geen bewijzen gevonden waaruit blijkt dat deze situatie veranderd is. Zoals vermeld in overweging 161 van de zonnepanelenverordening (het recentste onderzoek hieromtrent) vertegenwoordigen de vijf grootste SOCB’s (Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank, Bank of Communications en ICBC) meer dan 50 % van het totaal van de balans van de banksector.
(72)
Gebruikmakend van de beschikbare gegevens, inclusief de in de zonnepanelenverordening vastgestelde feiten, blijft de Commissie bij haar conclusie dat SOCB’s, zoals in detail uiteengezet in de overwegingen 158 tot en met 168 van de zonnepanelenverordening, overheidsinstanties zijn in de zin van artikel 2, onder b), van de basisverordening.
(73)
Na de mededeling van feiten en overwegingen betwistte de GOC deze conclusie met het argument dat de Commissie niet had vermeld om welke redenen zij van oordeel was dat SOCB’s overheidsinstanties zijn. De Commissie verwerpt dit argument, aangezien de redenen waarom SOCB’s overheidsinstanties zijn, werden uiteengezet in de overwegingen 158 tot en met 168 van de zonnepanelenverordening, en de GOC geen informatie heeft verstrekt die in strijd is met deze beste beschikbare gegevens. Kort samengevat:
a)
SOCB’s hebben het grootste marktaandeel en overheersen de markt in de VRC;
b)
volgens de beschikbare gegevens oefent de regering zeggenschap uit over de SOCB’s door middel van eigendom en administratieve controle over hun commercieel optreden, inclusief het vaststellen van limieten voor de rentevoeten die zij mogen aanbieden;
c)
volgens de bankenwet en andere wet- en regelgeving moeten banken leningen toekennen volgens de behoeften van de nationale economie, kredietondersteuning verlenen aan bevorderde projecten, en prioriteit geven aan in hightech en in nieuwe technologie gespecialiseerde ondernemingen.
(74)
De conclusies in deze overwegingen zijn recent, aangezien zij pas eind 2013 werden gepubliceerd; bij de publicatie was de Commissie op de hoogte van de wijziging van het beleid inzake bodemrentevoeten in China, die zich in juli 2013 had voorgedaan.
(75)
Net als bij eerdere onderzoeken heeft de Commissie gepoogd de rol van de GOC en met name die van de centrale bank, de People’s Bank of China („PBOC”), op de financiële markten en in de banksector te achterhalen wat de leningen aan de zonneglassector betreft. De medewerking van de GOC en de PBOC was over het algemeen toereikend, maar de PBOC heeft niet de volledige tekst verstrekt van de „Circulaire betreffende aangelegenheden in verband met de aanpassing van rentetarieven voor deposito’s en leningen” (Circular on the issues about adjusting interest rates on deposits and loans) (YinFa (2004) 251), waarin de bodem- en de plafondrente voor leningen en deposito’s worden vastgesteld. Voor leningen door handelsbanken (zowel SOCB’s als particuliere handelsbanken) en leningen door publieke ontwikkelingsbanken wordt in de circulaire alleen een bodemrente vastgesteld. Voor preferentiële leningen en voor leningen waarvoor de GOC specifieke regelingen heeft vastgesteld, bepaalt de circulaire dat de rentetarieven niet opwaarts mogen schommelen. De exacte bovengrens is vastgesteld in de specifieke regelingen die op die leningen van toepassing zijn.
(76)
Tijdens het controlebezoek van de Commissie heeft de PBOC verklaard dat het document niet kon worden verstrekt aangezien het niet publiekelijk beschikbaar was op hun website. Op internet heeft de Commissie echter een kopie gevonden van de circulaire, met een vertaling in het Engels, in een pakket documenten dat de GOC een aantal jaar geleden aan de Australische autoriteiten had verstrekt (13). Bij gebrek aan een rechtstreeks door de GOC verstrekte officiële kopie heeft de Commissie deze versie beschouwd als een waarheidsgetrouwe en volledige kopie van de betrokken circulaire.
(77)
Uit de circulaire blijkt dat de PBOC invloed heeft uitgeoefend op de vaststelling van rentetarieven voor leningen die SOCB’s in het OT in de VRC hebben toegekend. De GOC heeft uitgelegd dat de PBOC in juli 2013 zowel de bodem- als de plafondrente voor leningen heeft afgeschaft. Daar werd nota van genomen, maar aangezien die afschaffing plaatsvond na het eind van het onderzoektijdvak, heeft dit geen gevolgen voor deze conclusie. De bodemrentevoeten die tijdens het OT golden, zijn in elk geval niet de enige reden waarom de Commissie SOCB’s als overheidsinstanties beschouwt. De conclusies in de overwegingen 158 tot en met 168 van de zonnepanelenverordening blijven hoe dan ook gelden.
(78)
Na de mededeling van feiten en overwegingen heeft de GOC verschillende opmerkingen geformuleerd over de circulaire „YinFa (2004) 251”; zij gaf daarbij echter geen verklaring waarom zij de Commissie niet de volledige tekst van deze circulaire heeft verstrekt, en zij bevestigde evenmin of de tekst die zij aan de Australische autoriteiten had verstrekt en die de Commissie heeft gevonden, correct was. Zoals reeds eerder werd vastgesteld in het zonnepanelenonderzoek bevat de circulaire wat leningen betreft duidelijke instructies van de PBOC aan de banken. Zoals vermeld in eerdere onderzoeken is de inhoud van deze circulaire belangrijk om de rol van de GOC en de PBOC in het sturen van banken en leningen te begrijpen.
(79)
De Commissie blijft bij de conclusie waartoe zij eerder in de zonnepanelenverordening was gekomen, namelijk in de eerste plaats dat banken in de VRC overeenkomstig artikel 34 van de bankenwet leningen moeten toekennen volgens de behoeften van de nationale economie. De behoeften van de nationale economie zijn vastgesteld in het twaalfde vijfjarenplan.
(80)
Na de mededeling van feiten en overwegingen betwistte de GOC de interpretatie die de Commissie heeft gegeven aan artikel 34 van de bankenwet, met het argument dat „deze zin dubbelzinnig is en de banken geen expliciete richtsnoeren geeft om op een bepaalde manier te handelen. Geen enkel document beschrijft de behoeften van de nationale economie: noch het twaalfde vijfjarenplan, noch enige andere regelgeving of enig ander besluit”.
(81)
Dit verschilt van de interpretatie die de GOC aan artikel 34 geeft in het zonnepanelenonderzoek, waar het als „neutraal” wordt beschreven. De Commissie is het niet eens met de beoordeling van de GOC. De Commissie is van oordeel, en de GOC heeft dit niet met bewijsmiddelen ontkracht, dat het beleid met betrekking tot de nationale economie is uitgestippeld in het twaalfde vijfjarenplan en het specifieke plan voor de PV-sector, en dat financiële instellingen ertoe worden aangemoedigd leningen te verstrekken aan bevorderde sectoren zoals de zonneglassector.
(82)
De GOC heeft de aandacht van de Commissie gevestigd op andere artikelen van de bankenwet, namelijk de artikelen 4, 5 en 7, die moeten garanderen dat leningen worden verstrekt zonder inmenging en na een beoordeling van de kredietwaardigheid. De Commissie erkent dat deze artikelen bestaan, maar merkt op dat noch de GOC, noch de banken, noch de betrokken in de steekproef opgenomen ondernemingen konden aantonen dat leningen werden toegekend zonder inmenging (gezien de preferentiële leningen aan de zonneglassector) en na een beoordeling van de kredietwaardigheid; aan de Commissie werden namelijk, ondanks haar verzoeken daartoe, geen leenovereenkomsten of risicobeoordelingen (inclusief kredietratings) als bewijsmateriaal verstrekt, en de Commissie heeft deze ook voor geen enkele lening aan een in de steekproef opgenomen producent-exporteur aangetroffen.
(83)
In de tweede plaats moeten banken overeenkomstig Besluit nr. 40 en Besluit nr. 9, die kracht van wet hebben, kredietondersteuning verstrekken aan bevorderde sectoren. Tijdens het bezoek aan het Ministerie van Handel heeft de GOC bevestigd dat zonneglas een bevorderde sector is. Dit strookt met de Gids voor de aanpassing van de industriële structuur uit 2011, die de GOC bij zijn antwoorden op de vragenlijst heeft verstrekt en die de zonneglassector in de categorie van bevorderde sectoren opneemt.
(84)
Besluit nr. 40 is een leidraad voor alle financiële instellingen en bevat bindende instructies voor de stimulering en ondersteuning van bevorderde sectoren, en de zonneglassector is een bevorderde sector.
(85)
Na de mededeling van feiten en overwegingen betwistte de GOC de beoordeling door de Commissie van het effect van Besluit nr. 40 en de met dat besluit verband houdende regelgeving, alsook van Besluit nr. 9. De Commissie herhaalt dat haar beoordeling van Besluit nr. 40 en de met dat besluit verband houdende regelgeving luidt dat deze de behoeften van de nationale economie bepalen. Zij zetten een strategie uit voor de overheid en de financiële sector en concentreren met name de leningen door financiële instellingen op bevorderde sectoren zoals de zonneglassector.
(86)
De Commissie heeft de GOC gevraagd wat de wettelijke status is van een besluit van de Staatsraad zoals Besluit nr. 40. De GOC heeft daar alleen op geantwoord dat het een regeling is die door de Staatsraad wordt gepubliceerd en dat deze geen deel uitmaakt van de Chinese wetgeving. Er werd evenwel geen bewijsmateriaal verstrekt om dat argument te staven. Het door de GOC ingenomen standpunt is in strijd met publiekelijk beschikbare informatie, waarin de Staatsraad wordt beschreven als de hoogste administratieve autoriteit met regelgevende bevoegdheid. Volgens die bronnen zijn besluiten van de Staatsraad wettelijk bindend (14). Op basis van de beschikbare gegevens concludeert de Commissie bijgevolg dat Besluit nr. 40 en de besluiten tot uitvoering ervan, zoals Besluit nr. 9, administratieve regelingen zijn en bijgevolg deel uitmaken van de Chinese wetgeving.
(87)
De Commissie bevestigt dan ook de analyse in overweging 191 van de zonnepanelenverordening, waar wordt geconcludeerd dat Besluit nr. 40 en Besluit nr. 9 wettelijk bindend zijn voor andere overheidsinstanties en de marktdeelnemers.
(88)
De Commissie heeft eveneens onderzocht of de GOC ook aan particuliere banken in China opdrachten of aanwijzingen geeft om preferentiële leningen te verstrekken aan de producenten van zonneglas, in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), iv), van de basisverordening.
(89)
Artikel 34 van de bankenwet is ook van toepassing op particuliere banken in China. De GOC en belanghebbenden hebben geen enkel bewijs geleverd dat de conclusie inzake de wettelijke situatie in overweging 174 van de zonnepanelenverordening, namelijk dat de GOC hen op dezelfde manier als de banken in staatsbezit instructies geeft, niet meer geldt. Overeenkomstig artikel 34 van de bankenwet worden banken gelast „hun leenactiviteiten uit te voeren in overeenstemming met de behoeften van de nationale economie en de maatschappelijke ontwikkeling en in de geest van het industriebeleid van de staat” (15). In deze omstandigheden en zoals uiteengezet in overweging 188 van de zonnepanelenverordening beslist de GOC over de leenstrategie van zowel de SOCB’s als de particuliere banken.
(90)
Na de mededeling van feiten en overwegingen betwistte de GOC de conclusie dat zij particuliere banken in de VRC opdrachten of aanwijzingen geeft, en in het bijzonder het gewicht dat de Commissie heeft gegeven aan artikel 34 van de bankenwet; volgens de GOC „staan „de behoeften van de nationale economie” open voor interpretatie, die vanzelfsprekend verschilt naar gelang van de persoon/het orgaan die/dat de bepaling in detail onderzoekt”.
(91)
Het is merkwaardig dat de GOC het niet eens is met de interpretatie van de Commissie, maar toch niet haar eigen interpretatie van haar eigen wet geeft.
(92)
De Commissie hoeft echter alleen naar de bevindingen van eerdere onderzoeken en de beschikbare gegevens in dit onderzoek te verwijzen om de conclusie te bevestigen dat de behoeften van de nationale economie zijn vastgesteld in de door de VRC gepubliceerde plannen en regelgevingen, en dat banken krachtens artikel 34 leningen moeten toekennen overeenkomstig deze beschrijvingen van de nationale economie, die de stimulering van de productie van zonneglas omvatten.
(93)
De bevinding blijft bijgevolg dat de GOC particuliere banken opdrachten of aanwijzingen geeft om overeenkomstig artikel 34 van de bankenwet leningen te verstrekken aan bevorderde sectoren.
(94)
Bijgevolg concludeert de Commissie dat er in het geval van in de VRC door SOCB’s verstrekte leningen sprake is van een financiële bijdrage aan de producenten van zonneglas in de vorm van een rechtstreekse overdracht van middelen door de regering, zoals uiteengezet in artikel 3, lid 1, onder a), i), van de basisverordening.
(95)
Uit hetzelfde bewijsmateriaal blijkt eveneens dat de regering handelsbanken in staatseigendom (en ook particuliere banken) opdrachten of aanwijzingen geeft, wat betekent dat er sprake is van een financiële bijdrage zoals uiteengezet in artikel 3, lid 1, onder a), iv), van de basisverordening.
(96)
Wat de specificiteit betreft, stelt de Commissie vast dat de GOC preferentiële leningen concentreert op een beperkt aantal sectoren; als onderdeel van de fotovoltaïsche sector is de zonneglassector één van die sectoren, zoals in detail wordt uiteengezet in overweging 172 van de zonnepanelenverordening. De GOC heeft de zonneglassector als één van de „sleutelsectoren” in het twaalfde vijfjarenplan opgenomen. In Besluit nr. 40 staat te lezen dat de GOC de ontwikkeling van de sector nieuwe energiebronnen actief zal ondersteunen en de ontwikkeling van zonne-energie zal bespoedigen Alle financiële instellingen hebben de instructie gekregen om alleen kredietondersteuning te verstrekken aan bevorderde sectoren, de categorie waartoe zonneglas behoort. Dat besluit belooft ook de tenuitvoerlegging van „andere preferentiële beleidsmaatregelen met betrekking tot de bevorderde projecten”.
(97)
Na de mededeling van feiten en overwegingen heeft de GOC de bevinding inzake specificiteit betwist, en met name de interpretatie die de Commissie aan het twaalfde vijfjarenplan heeft gegeven, met het argument dat het „geen juridische waarde heeft, aangezien het geen bindend document is”. De Commissie is het hiermee oneens en merkt op dat de GOC in eerdere onderzoeken dezelfde argumenten heeft aangevoerd, die toen evenmin werden aanvaard. In het twaalfde vijfjarenplan staat dat het „is besproken en goedgekeurd door het nationale volkscongres, en dat het kracht van wet heeft.”
(98)
De Commissie concludeert bijgevolg dat de subsidies in de vorm van preferentiële leningen niet algemeen beschikbaar zijn en bijgevolg specifiek zijn in de zin van artikel 4, lid 2, onder a), van de basisverordening.
(99)
Er is sprake van een voordeel in de zin dat overheidsleningen of leningen van particuliere instanties die van de overheid opdrachten of aanwijzingen hebben gekregen, worden verstrekt tegen voorwaarden die voordeliger zijn dan de ontvanger normaliter op de markt zou kunnen krijgen.
(100)
Net als bij eerdere onderzoeken heeft de Commissie gepoogd te verifiëren welke kredietrisicobeoordeling de banken hebben uitgevoerd die in het OT geld aan de in de steekproef opgenomen ondernemingen hebben geleend. De ondernemingen hebben geen bewijsmateriaal verstrekt over hun kredietrating, en de banken hebben niet aan het onderzoek meegewerkt. De Commissie beschikte dan ook over geen enkel bewijs waaruit bleek dat leningen aan zonneglasondernemingen gebaseerd waren op een risicobeoordeling, en de rentevoet op basis van het resultaat daarvan werd vastgesteld.
(101)
Bij gebrek aan informatie van de GOC, de producenten-exporteurs of de banken, heeft de Commissie zich op de beschikbare gegevens gebaseerd om vast te stellen of in het kader van de preferentiële leningen in de VRC een voordeel werd toegekend aan de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs die van banken in de VRC leningen hebben gekregen.
(102)
Net als in het zonnepanelenonderzoek heeft de Commissie eerst de officieel gepubliceerde rentevoeten van de centrale bank, de PBOC, voor leningen in Chinese renminbi yuan („CNY”) onderzocht. De gemiddelde rentevoet in het onderzoektijdvak bedroeg 6,26 %.
(103)
De Commissie heeft vervolgens de rentevoet van de PBOC aangepast om rekening te houden met het kredietrisico van de betrokken ondernemingen. Deze hebben evenwel geen onafhankelijke kredietratings verstrekt, noch vergelijkbare informatie op basis waarvan de Commissie een kredietrating zou kunnen berekenen. In ieder geval heeft de Commissie in eerdere onderzoeken vastgesteld dat kredietratings van Chinese ondernemingen door overheidssteun verstoord zijn en dat er geen bewijzen zijn dat ondernemingen waaraan leningen worden toegekend aan een zinvolle risicobeoordeling werden onderworpen. De Commissie heeft bijgevolg dezelfde methode toegepast als in het zonnepanelenonderzoek en heeft alle betrokken ondernemingen beschouwd als ondernemingen met een BB-rating („non-investment grade” bij Bloomberg).
(104)
De toeslag op obligaties die worden uitgegeven door ondernemingen met een BB-rating ten opzichte van obligaties die worden uitgegeven door ondernemingen met een AAA-rating (de rating die geldt voor de obligaties van de VRC), zoals geregistreerd door Bloomberg, werd vervolgens toegevoegd aan de gemiddelde rentevoet van de PBOC in het OT. Het resultaat was een benchmarkrentevoet voor het OT voor leningen aan de in de steekproef opgenomen ondernemingen in CNY van 10,37 %.
(105)
Door deze benchmarkrentevoet te vergelijken met de werkelijke rentevoet die in het OT aan de betrokken ondernemingen werd aangerekend, heeft de Commissie geconcludeerd dat aan de zonneglassector leningen worden toegekend tegen voorwaarden die beter zijn dan de marktvoorwaarden.
(106)
Na de mededeling van feiten en overwegingen heeft de GOC de benchmarkkeuze van de Commissie betwist, alsook de conclusies die de Commissie heeft getrokken uit de vergelijking van de benchmark met de werkelijk betaalde rente.
(107)
Uit de vergelijking van de benchmark met de werkelijk betaalde rente blijkt duidelijk dat de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs die bij Chinese banken leningen in CNY hebben gesloten, minder hebben betaald dan de normale commerciële rentevoeten voor ondernemingen in hun financiële positie.
(108)
In de tweede plaats was de Commissie zich er wel degelijk van bewust dat de PBOC de ondergrens voor leningtarieven in juli 2013 heeft afgeschaft; zij heeft dat in het informatiedocument vermeld. Dit verandert echter niets aan de conclusie dat de GOC zich mengt in het leengedrag van banken in China, met name door de toepassing van Besluit nr. 40 en de met dat besluit verband houdende regelgeving, alsook van artikel 34 van de bankenwet.
(109)
Ten derde heeft de Commissie alleen een benchmark berekend voor leningen in CNY, aangezien de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs bij Chinese banken geen leningen in EUR of USD hadden gesloten.
(110)
Tot slot vroeg de GOC op welke grond de Commissie had geoordeeld dat de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs een BB-kredietrating zouden hebben. De Commissie heeft voor een BB-kredietrating gekozen omdat zij door het gebrek aan medewerking van de betrokken banken geen bewijsmateriaal had ontvangen waaruit bleek dat voor een in de steekproef opgenomen producent-exporteur een kredietrating werd berekend. De BB-kredietrating is ook geen negatieve conclusie: in feite werkt zij in het voordeel van de betrokken in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs, aangezien het de beste non-investment grade op de financiële markten is.
(111)
Krachtens artikel 28 was de Commissie verplicht om de beste beschikbare gegevens te gebruiken; zij heeft die gegevens geput uit de conclusies van de zonnepanelenverordening, die voor de in de steekproef van dat onderzoek opgenomen ondernemingen een BB-kredietrating heeft gebruikt. Dit werd in dit geval redelijk geacht, en na de mededeling van feiten en overwegingen heeft de Commissie geen bewijzen ontvangen waaruit bleek dat de betrokken banken aan de in de steekproef opgenomen ondernemingen een andere kredietrating hadden toegekend.
d) Conclusie
(112)
Op basis van de bevindingen van het onderzoek concludeert de Commissie dat de zonneglassector in China in het OT zowel van banken in staatsbezit als van particuliere banken preferentiële leningen heeft gekregen. De financiering van de zonneglassector is een subsidie in de zin van de basisverordening aangezien
a)
er een financiële bijdrage is van de regering zoals uiteengezet in artikel 3, lid 1, onder a), i);
b)
de regering aan een particulier lichaam functies toevertrouwt en dat lichaam daarmee belast zoals uiteengezet in artikel 3, lid 1, onder a), iv), en
c)
er een voordeel wordt toegekend zoals vereist bij artikel 3, lid 2.
(113)
Gezien de financiële bijdrage, het voordeel voor de producenten-exporteurs en de specificiteit moet deze subsidie worden beschouwd als een tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie.
(114)
Na de mededeling van feiten en overwegingen betwistte de GOC het gebruik van bevindingen van eerdere onderzoeken om in dit geval tot conclusies over subsidiëring te komen; zij argumenteerde met name dat de Commissie te veel vertrouwde op de bevindingen van de zonnepanelenverordening.
(115)
Deze stelling werd verworpen. Zoals eerder opgemerkt, was de Commissie door het gebrek aan medewerking van de banken in de VRC gedwongen overeenkomstig artikel 28 gebruik te maken van de beste beschikbare gegevens. Het zonnepanelenonderzoek is het recentste en bevat de actueelste bevindingen inzake subsidiëring in China. Zonnepanelen en zonneglas zijn niet hetzelfde product, maar behoren beide tot dezelfde nieuwe-energiesector en vallen onder dezelfde planningsdocumenten van de regering. Bij gebrek aan andere informatie wordt het gebruik van de bevindingen in het zonnepanelenonderzoek als „beste beschikbare gegevens” dan ook passend geacht. De GOC voerde ook aan dat zich tussen het zonnepanelenonderzoek en dit onderzoek aanzienlijke veranderingen hadden voorgedaan, met name het feit dat de PBOC in juli 2013 de bodemrentevoeten heeft afgeschaft. Deze bewering werd verworpen omdat de conclusies van het zonnepanelenonderzoek betrekking hebben op dat onderzoektijdvak, net zoals dit onderzoek betrekking heeft op het eigen onderzoektijdvak. In beide gevallen werd de bodemrentevoet afgeschaft na het eind van het onderzoektijdvak en had dit daarom geen gevolgen voor de toepassing van artikel 28 en het gebruik van de bevindingen van het zonnepanelenonderzoek als beste beschikbare gegevens.
(116)
Op één na hebben alle in de steekproef opgenomen ondernemingen leningen gekregen van zowel SOCB’s als particuliere banken. Eén onderneming werd uitsluitend gefinancierd via haar offshoremoedermaatschappij en niet met leningen van in de VRC gevestigde banken.
(117)
Na de mededeling van feiten en overwegingen betwistte één in de steekproef opgenomen onderneming de conclusie van de Commissie en verklaarde dat de Commissie de onderneming niet om haar onafhankelijke kredietrating heeft gevraagd. De Commissie heeft de onderneming echter gevraagd alle informatie te verstrekken in verband met de leningen die zij ontving, maar de onderneming heeft geen onafhankelijke kredietrating verstrekt. Indien de onderneming over dergelijke informatie beschikte, had zij die moeten verstrekken gezien de beweringen in de klacht en de informatie waarom in de vragenlijst werd verzocht. Met name gezien de informatie in het informatiedocument had de onderneming haar onafhankelijke kredietrating, indien zij die had, onmiddellijk moeten meedelen. Dit argument wordt derhalve afgewezen.
e) Berekening van het subsidiebedrag
(118)
Overeenkomstig artikel 6, onder b), van de basisverordening moet het voordeel van preferentiële leningen worden berekend als het verschil tussen de betaalde rente en de rente die zou worden betaald voor een vergelijkbare commerciële lening die de onderneming daadwerkelijk op de markt zou kunnen verkrijgen. Zoals reeds vermeld, heeft de Commissie bij gebrek aan een zinvolle risicobeoordeling een marktbenchmark voor vergelijkbare commerciële leningen vastgesteld.
(119)
Het voordeel in het OT werd berekend als het verschil tussen de in het OT werkelijk betaalde rente en de rente die volgens de benchmark had moeten worden betaald.
(120)
Met deze methode werden voor de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs de volgende subsidiemarges berekend:
Preferentiële leningen
Naam van de onderneming
Subsidiemarge
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
6,2 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,5 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
4,8 %
5.2. Andere regelingen voor preferentiële leningen
(121)
In het OT hebben de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs geen voordelen ontvangen in het kader van programma’s voor de subsidiëring van uitvoerkredieten, kredietlijnen, uitvoergaranties, het programma „Green Express” of door toegang tot offshoreholdings.
6. Subsidieprogramma’s
(122)
In het OT hebben de in de steekproef opgenomen ondernemingen geen voordelen ontvangen van de programma’s „Famous Brands” of „China World Top Brands”.
6.1. Specifieke subsidieprogramma’s en subsidies
a) Inleiding
(123)
De in de steekproef opgenomen ondernemingen hebben aanzienlijke eenmalige subsidies ontvangen van verschillende autoriteiten op tal van bestuursniveaus, waardoor zij in het OT een voordeel hebben genoten. Deze subsidies werden vastgesteld tijdens het bezoek ter plaatse van de betrokken ondernemingen; zij werden niet gemeld in de antwoorden van de betrokken ondernemingen op de vragenlijst, noch in de antwoorden van de GOC op de vragenlijst, terwijl daarom werd gevraagd. In de klacht werd vermeld dat producenten van zonneglas deze eenmalige subsidies van provinciale en plaatselijke overheidsorganen ontvingen en dat deze een voordeel inhielden aangezien de geldbedragen zonder grondig onderzoek werden toegekend (16). In het bericht van inleiding staat ook vermeld dat gebruik wordt gemaakt van „subsidieprogramma’s” om de zonneglassector te subsidiëren.
b) Rechtsgrondslag
(124)
Deze subsidies werden aan de ondernemingen toegekend door nationale, provinciale, stedelijke, gewestelijke of districtsautoriteiten en bleken allemaal specifiek te zijn voor de betrokken onderneming, dan wel specifiek voor de ligging van de onderneming of het soort sector. De precieze juridische referenties van de specifieke wet waaronder deze voordelen werden toegekend, indien er al een juridische basis voor was, werden gewoonlijk niet bekendgemaakt, hoewel de Commissie vaak maar niet altijd een kopie ontving van een door een overheidsinstantie afgegeven document dat de subsidie begeleidde.
c) Bevindingen van het onderzoek
(125)
Eén in de steekproef opgenomen onderneming heeft in het OT subsidies ontvangen van de economische-ontwikkelingszone waarin zij gevestigd is. Die subsidies werden door de economische-ontwikkelingszone vastgesteld op 20 % van alle belastingen die de onderneming betaalde aan plaatselijke belastingautoriteiten, en betroffen onder meer de vennootschapsbelasting, de belasting op grondgebruik, en de belasting op inkomsten uit dividenden.
(126)
Een andere in de steekproef opgenomen onderneming heeft in het OT van de plaatselijke overheid een grote subsidie ontvangen ter dekking van de vergoedingen die moeten worden betaald om op het elektriciteitsnet te worden aangesloten en die de onderneming anders zelf zou hebben betaald. Deze subsidie werd toegekend „om grote ondernemingen die in de regio gevestigd zijn, te helpen”.
(127)
Een andere in de steekproef opgenomen onderneming heeft een rechtstreekse subsidie van 25 miljoen CNY ontvangen van het fonds van de Nationale Ontwikkelings- en hervormingscommissie („NDRC” - National Development and Reform Commission) voor de industriële aanpassing voor de productie van hoogtechnologisch zonneglas. De onderneming heeft deze rechtstreekse subsidie in 2006 van de staat ontvangen en heeft de subsidie naar rato van 10 % per jaar over de volgende tien jaar gespreid. Bijgevolg werd gerekend met een voordeel van 2,5 miljoen CNY in het OT.
(128)
Dezelfde onderneming had in haar rekeningen voor 2012 ook andere subsidies van de plaatselijke belastingkantoren en andere plaatselijke overheidsinstanties geboekt. De onderneming verklaarde dat deze subsidies in feite meestal geen rechtstreekse geldtransfers van die instanties naar de onderneming waren, maar terugbetalingen van bedragen die de onderneming eerder aan de regering had betaald. Aangezien geen afdoende bewijzen konden worden verstrekt, kan de Commissie deze uitleg niet aanvaarden.
(129)
Een andere in de steekproef opgenomen onderneming heeft vóór het OT van de plaatselijke overheid een rechtstreekse subsidie van 15 miljoen CNY ontvangen, die zij naar rato van 10 % per jaar over de volgende tien jaar heeft gespreid. De onderneming heeft de subsidie gekregen voor de ontwikkeling van de fotovoltaïsche sector (waartoe de zonneglassector behoort), de versnelde bouw van de geavanceerde-productiebasis in de plaatselijke industriezone, en de vlotte uitvoering van grote projecten.
(130)
Dezelfde onderneming heeft vóór het OT ook verschillende andere subsidies ontvangen en reserveerde een deel van de subsidie voor het OT. De onderneming heeft echter geen details verstrekt over de aard van deze subsidies, en bij gebrek aan dergelijke informatie werden de beschikbare gegevens gebruikt om tot een conclusie te komen. Bij gebrek aan andere beschikbare feiten heeft de Commissie geconcludeerd dat deze subsidies specifiek zijn voor deze onderneming en dat het voor het OT gereserveerde bedrag als een voordeel moet worden beschouwd.
d) Conclusie
(131)
De GOC werd verzocht extra informatie te verstrekken en in overleg te treden over deze subsidies, maar ging niet in op deze verzoeken. Op grond van de verzamelde bewijzen voor de subsidies die de in de steekproef opgenomen ondernemingen hebben ontvangen en bij gebrek aan andere informatie heeft de Commissie deze subsidies beschouwd als subsidies in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), i), en lid 2, van de basisverordening, met name als een overdracht van financiële middelen van de GOC in de vorm van subsidies aan de producenten van het betrokken product, waardoor een voordeel wordt toegekend.
(132)
Deze subsidies zijn ook specifiek in de zin van artikel 4, lid 2, onder a), en lid 3, van de basisverordening, aangezien deze blijkbaar beperkt zijn tot bepaalde ondernemingen of specifieke projecten in specifieke regio’s, en worden toegekend om aan eenmalige behoeften van de in de steekproef opgenomen ondernemingen te voldoen. Deze subsidies voldoen niet aan de eisen voor niet-specifieke subsidies die zijn vastgesteld in artikel 4, lid 2, onder b), van de basisverordening, aangezien de criteria om in aanmerking te komen en de werkelijke selectiecriteria voor ondernemingen niet transparant en niet objectief zijn en evenmin automatisch gelden. Voorts zijn er geen bewijzen waaruit blijkt dat de subsidies afkomstig zijn uit een overkoepelend subsidieprogramma.
(133)
Na de mededeling van feiten en overwegingen betwistte de GOC de bevoegdheid van de Commissie om deze subsidies te onderzoeken, alsook de analyse van de Commissie van de gedeeltelijke informatie waarover zij beschikte. De Commissie heeft de vertrouwelijke zakelijke informatie die de betrokken ondernemingen ter beschikking hadden gesteld echter zorgvuldig geanalyseerd, en daar waar er bewijzen voor waren dat een voordeel werd toegekend én dat de subsidie specifiek was, werden ten aanzien van die subsidie compenserende maatregelen genomen.
(134)
In alle gevallen hebben de ondernemingen informatie verstrekt over het bedrag van de subsidie en over de instantie die de subsidie had verleend, ook al beschikte de onderneming in bepaalde gevallen niet over een document om de rechtsgrondslag aan te tonen op basis waarvan de instantie de subsidie had verleend. De betrokken ondernemingen boekten deze inkomsten in hun rekeningen ook meestal onder de rubriek „inkomsten uit subsidies” en hebben die rekeningen door een onafhankelijke instantie laten controleren. Dit werd beschouwd als een positief bewijs van het bestaan van een subsidie waardoor een tot compenserende maatregelen aanleiding gevend voordeel werd toegekend.
(135)
Eén in de steekproef opgenomen onderneming betwistte om dezelfde redenen eveneens de bevoegdheid van de Commissie deze ondernemingsspecifieke subsidies te onderzoeken en aan compenserende maatregelen te onderwerpen. Om dezelfde redenen verwerpt de Commissie het argument van de onderneming en bevestigt zij haar standpunt dat zij bevoegd is om deze subsidies te onderzoeken en in voorkomend geval aan compenserende maatregelen te onderwerpen.
e) Berekening van het subsidiebedrag
(136)
Onderstaande tabel bevat de berekening van het voordeel voor deze subsidies zoals hierboven uiteengezet; daarbij is het genoten voordeel gelijk aan het in het OT ontvangen bedrag, dan wel aan het voor het OT geboekte bedrag wanneer de betrokken onderneming het bedrag heeft gespreid.
Andere subsidieprogramma’s
Naam van de onderneming
Subsidiemarge
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
1,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
2,9 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
1,1 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
3,0 %
7. Programma’s voor vrijstelling en vermindering van directe belastingen
7.1. Het „two free, three half”-programma voor met buitenlands kapitaal gefinancierde ondernemingen
a) Inleiding
(137)
In het kader van het „two free, three half”-programma betalen met buitenlands kapitaal gefinancierde ondernemingen (FIE’s - Foreign Invested Enterprises) geen vennootschapsbelasting tijdens de eerste twee jaar, en slechts 12,5 % in de plaats van 25 % voor de volgende drie jaar.
b) Rechtsgrondslag
(138)
De rechtsgrondslag van dit programma is artikel 8 van de wet op de vennootschapsbelasting van de Volksrepubliek China voor met buitenlands kapitaal gefinancierde ondernemingen en buitenlandse ondernemingen (Income Tax Law of the People’s Republic of China for Enterprises with Foreign Investment and Foreign Enterprises - „FIE Tax Law”) en artikel 72 van de Uitvoeringsregels voor de wet op de vennootschapsbelasting van de Volksrepubliek China voor met buitenlands kapitaal gefinancierde ondernemingen en buitenlandse ondernemingen. Volgens de GOC werd dit programma stopgezet bij artikel 57 van de wet inzake vennootschapsbelasting („Enterprise Income Tax Law” of „EIT-wet”) van 2008, met een overgangsperiode tot eind 2012. Uit de wet blijkt dus duidelijk dat er in het kader van dit programma een voordeel zou worden toegekend in het belastingjaar 2012.
c) Bevindingen van het onderzoek
(139)
Ondernemingen hebben in het boekjaar 2012 voordelen ontvangen in het kader van het „two free, three half”-programma; volgens de GOC is het programma daarna opgeheven.
(140)
Eén van de in de steekproef opgenomen ondernemingen was een onderneming in buitenlandse handen, die in het OT gebruik heeft gemaakt van dit programma. De onderneming moest slechts 12,5 % vennootschapsbelasting betalen in plaats van de volle 25 %; dat werd vermeld in hun aangifte voor de vennootschapsbelasting voor 2012 en in hun jaarrekeningen.
(141)
De Commissie heeft deze bevindingen aan de belanghebbenden meegedeeld en heeft opmerkingen ontvangen van de GOC waarin staat dat alle voordelen in het kader van deze regeling overeenkomstig het bericht inzake de overgangsregeling (17) in 2012 zouden worden stopgezet. De GOC verklaarde dat indien compenserende rechten werden ingesteld, geen rechten konden worden ingesteld ten aanzien van de voordelen die één in de steekproef opgenomen onderneming in het OT in het kader van deze regeling heeft ontvangen. Dit argument wordt aanvaard, aangezien de Commissie voor deze in de steekproef opgenomen onderneming in de specifieke omstandigheden van dit onderzoek over geen bewijzen beschikt dat de onderneming een voordeel is blijven ontvangen.
d) Conclusie
(142)
Hoewel ten aanzien van de regeling „two free, three half” in eerdere verordeningen compenserende maatregelen werden getroffen, zal de Commissie voor deze ene in de steekproef opgenomen onderneming geen recht instellen ter compensatie van het in het OT ontvangen voordeel, aangezien de Commissie over geen bewijzen beschikt dat de regeling of enige variant daarvan voor deze ene in de steekproef opgenomen onderneming zou gelden op de datum waarop de rechten worden ingesteld.
7.2. In hoogtechnologische en nieuwe technologieën gespecialiseerde ondernemingen
a) Inleiding
(143)
In het kader van dit programma hoeven ondernemingen die kunnen aantonen dat zij voldoen aan een bepaalde reeks criteria om als een „In hoogtechnologische en nieuwe technologieën gespecialiseerde onderneming” te worden erkend slechts 15 % vennootschapsbelasting te betalen in plaats van het standaardtarief van 25 %.
b) Rechtsgrondslag
(144)
De rechtsgrondslag voor dit programma wordt gevormd door artikel 28, lid 2, van de wet op de vennootschapsbelasting van 2008 (de „EIT-wet”), de Administratieve maatregelen om te bepalen welke ondernemingen hoogtechnologische en in nieuwe technologieën gespecialiseerde ondernemingen zijn (Guo Ke Fa Huo [2008] nr. 172), artikel 93 van de Uitvoeringsregeling vennootschapsbelasting, alsmede de Kennisgeving van de belastingdienst over aangelegenheden betreffende de betaling van vennootschapsbelasting door hoogtechnologische en in nieuwe technologieën gespecialiseerde ondernemingen (Guo Shui Han [2008] nr. 985).
c) Bevindingen van het onderzoek
(145)
Deze regeling is van toepassing op door de GOC als zodanig erkende in hoogtechnologische en nieuwe technologieën gespecialiseerde onderneming. Om voor deze regeling in aanmerking te komen, moeten ondernemingen beschikken over belangrijke onafhankelijke intellectuele-eigendomsrechten en moeten zij voldoen aan de vereisten die in de rechtsgrondslag zijn vastgesteld en als volgt kunnen worden samengevat:
a)
hun productie behoort tot de producten op de hightechgebieden die de staat prioritair steunt;
b)
hun totale uitgaven voor O&O vertegenwoordigen 3-6 % van hun totale inkomsten uit verkoop;
c)
hun inkomsten uit hoogtechnologische en nieuwe-technologieproducten maken meer dan 60 % van hun totale inkomsten uit verkoop uit;
d)
10 % van het totale personeelsbestand doet aan O&O;
e)
aan de andere vereisten van de Administratieve maatregelen van 2008 om te bepalen welke ondernemingen in hightechsectoren en in nieuwe technologie gespecialiseerd zijn, wordt voldaan.
(146)
Er werd vastgesteld dat enkele maar niet alle in de steekproef opgenomen ondernemingen van deze regeling gebruik maakten en bijgevolg slechts 15 % vennootschapsbelasting betaalden in de plaats van 25 %. Deze ondernemingen hadden een aanvraag ingediend om te worden erkend als ondernemingen die in hightech en in nieuwe technologie gespecialiseerd zijn en hebben officieel bericht ontvangen dat zij aan de criteria voor de regeling voldoen en hun belastingaangifte bijgevolg dienovereenkomstig mochten invullen.
d) Conclusie
(147)
Net als in de overwegingen 322 tot en met 326 van het eerdere onderzoek naar zonnepanelen is de Commissie van oordeel dat deze regeling een subsidie is in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), ii), en lid 2, van de basisverordening omdat er sprake is van een financiële bijdrage in de vorm van een derving van inkomsten door de GOC, waardoor een voordeel wordt toegekend aan de betrokken ondernemingen. Het voordeel voor de ontvangers is gelijk aan de belastingbesparing.
(148)
Deze subsidie is specifiek in de zin van artikel 4, lid 2, onder a), van de basisverordening omdat ze beperkt is tot ondernemingen met het certificaat van in hoogtechnologische en in nieuwe technologieën gespecialiseerde ondernemingen die aan alle andere voorwaarden van de administratieve maatregelen van 2008 voldoen. De betrokken in de steekproef opgenomen ondernemingen hebben een dergelijk certificaat ontvangen. De ondernemingen komen niet automatisch in aanmerking, en noch in de wet, noch door de subsidieverlenende instantie werden objectieve criteria vastgesteld.
(149)
Na de mededeling van feiten en overwegingen heeft de GOC de conclusies van de Commissie betwist en bleef zij bij haar standpunt dat de criteria om voor de regeling in aanmerking te komen objectief waren en op dezelfde wijze van toepassing waren op alle ondernemingen in de VRC. De Commissie is het niet eens met de interpretatie die de GOC aan de wetten en uitvoeringsmaatregelen geeft, omdat uit die wetten en uitvoeringsmaatregelen blijkt dat het programma beperkt is tot bepaalde sectoren en ondernemingen die door de GOC worden gesteund, en dat criteria worden gehanteerd die niet objectief of neutraal lijken (hun productie moet bijvoorbeeld behoren tot de producten op de „hightechgebieden die de staat prioritair steunt”).
(150)
De ondernemingen komen ook niet automatisch in aanmerking: zij moeten beschikken over een certificaat van een in hoogtechnologische en in nieuwe technologieën gespecialiseerde onderneming, dat wordt afgegeven na een willekeurige procedure van de bevoegde autoriteit.
(151)
De Commissie is derhalve van oordeel dat deze subsidie aanleiding geeft tot compenserende maatregelen.
e) Berekening van het subsidiebedrag
(152)
De Commissie heeft het bedrag van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie berekend als het verschil tussen het bedrag aan belastingen dat in het OT normaal gezien had moeten worden betaald en het door de betrokken ondernemingen in het OT werkelijk betaalde bedrag aan belastingen.
In hoogtechnologische en nieuwe technologieën gespecialiseerde ondernemingen
Naam van de onderneming
Subsidiemarge
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,4 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
1,8 %
7.3. Belastingvrijstelling van inkomsten uit dividenden tussen gekwalificeerde ingezeten ondernemingen
a) Inleiding
(153)
Volgens de klacht ontvingen producenten-exporteurs van zonneglas subsidies uit een andere regeling voor vrijstelling van directe belastingen, namelijk een belastingvrijstelling van inkomsten uit dividenden tussen gekwalificeerde ingezeten ondernemingen (18). Deze regeling valt onder de algemene subsidiepraktijken van vrijstellingen en/of verminderingen van directe vennootschapsbelastingen zoals uiteengezet in het bericht van inleiding.
b) Rechtsgrondslag
(154)
De artikelen 25 en 26 van de EIT-wet en artikel 83 van de Uitvoeringsregels voor de wet vennootschapsbelasting vormen de rechtsgrondslag van een dergelijke belastingvrijstelling van inkomsten uit dividenden.
c) Bevindingen van het onderzoek
(155)
De Commissie heeft vastgesteld dat één in de steekproef opgenomen onderneming belastingvrijstelling heeft gekregen van inkomsten uit dividenden tussen gekwalificeerde ingezeten ondernemingen. Deze onderneming heeft het plaatselijke belastingkantoor rechtstreeks verzocht de uit het verwerven van participaties verkregen dividenden van het belastbare inkomen te mogen aftrekken.
d) Conclusie
(156)
De Commissie van oordeel dat dit een subsidie is in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), ii), en lid 2, van de basisverordening omdat er sprake is van een financiële bijdrage in de vorm van een derving van inkomsten door de GOC, waardoor een voordeel wordt toegekend aan de betrokken onderneming. Het voordeel voor de ontvanger is gelijk aan de belastingbesparing.
(157)
In het informatiedocument had de Commissie verklaard dat deze subsidieregeling specifiek is in de zin van artikel 4, lid 2, onder a), van de basisverordening aangezien de wetgeving de toegang tot deze regeling beperkt tot ondernemingen die in de Volksrepubliek China gevestigd zijn en in andere ingezeten ondernemingen hebben geïnvesteerd.
(158)
Na de mededeling van feiten en overwegingen heeft de GOC deze conclusies betwist met het argument dat de belastingvrijstelling van inkomsten uit dividenden tussen gekwalificeerde ingezeten ondernemingen niet als specifiek kan worden beschouwd aangezien artikel 26, lid 3, van de EIT-wet bepaalt dat een dergelijke belastingvrijstelling van inkomsten uit dividenden ook voor niet-ingezeten ondernemingen beschikbaar is. De GOC verklaart bovendien dat de criteria om in aanmerking te komen objectief zijn en gelden voor alle ingezeten ondernemingen, ongeacht de sector, het product of de geografische ligging.
(159)
Hoewel artikel 26, lid 3, van de EIT-wet die de GOC in het kader van deze procedure heeft ingediend inderdaad vermeldt dat deze belastingvrijstelling van inkomsten uit dividenden ook beschikbaar is voor niet-ingezeten ondernemingen, blijft de Commissie desalniettemin de mening toegedaan dat deze subsidieregeling specifiek is. Artikel 25 van de EIT-wet bevestigt namelijk dat deze belastingvrijstelling voorbehouden is voor door de staat bevorderde sectoren en projecten. Bijgevolg hebben alleen bevorderde sectoren en projecten toegang tot deze regeling. Zoals uitgelegd in punt 5.1, onder c), is de zonneglassector een bevorderde sector.
e) Berekening van de hoogte van de subsidie
(160)
De Commissie heeft het bedrag van de subsidie berekend als het verschil tussen het bedrag aan belastingen dat in het OT normaal gezien wordt geïnd en het door de betrokken onderneming werkelijk betaalde bedrag aan belastingen.
Belastingregelingen voor inkomsten uit dividenden
Naam van de onderneming
Subsidiemarge
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
5,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
7.4. Andere regelingen voor vrijstelling en programma’s voor vermindering van directe belastingen
a) Inleiding
(161)
Afgezien van de regelingen die in de punten 7.1, 7.2 en 7.3 werden beoordeeld, heeft de Commissie geen bewijzen gevonden voor voordelen die aan de in de steekproef opgenomen ondernemingen werden toegekend in het kader van andere in punt 4 van deel C genoemde regelingen voor vrijstelling en programma’s voor vermindering van directe belastingen. Tijdens haar controlebezoeken heeft de Commissie in de rekeningen van één in de steekproef opgenomen onderneming echter twee andere vennootschapsbelastingsregelingen aangetroffen, namelijk compensaties voor uitgaven voor O&O en terugbetalingen van belastingen op eigendom van woningen en grondgebruik. Zoals uiteengezet in het bericht van inleiding zijn dit ook „regelingen voor vrijstelling en vermindering van directe belastingen”; het gaat bijvoorbeeld om regelingen waarbij de belastingautoriteit het te betalen bedrag aan vennootschapsbelasting heeft verlaagd, dan wel reeds betaalde vennootschapsbelasting heeft terugbetaald. De belastingverrekening voor O&O-uitgaven houdt ook verband met de in punt 4 van deel C vermelde „belastingverrekening voor O&O in FIE’s”.
b) Rechtsgrondslag
(162)
De rechtsgrondslag voor de belastingverrekening voor O&O-uitgaven is artikel 30 van de Chinese EIT-wet.
(163)
Wat de terugbetalingen van belastingen op eigendom van woningen en grondgebruik betreft, werden de precieze juridische referenties van de specifieke wet waaronder deze voordelen werden toegekend, niet bekendgemaakt, hoewel de Commissie een kopie ontving van een door de provinciale autoriteit afgegeven circulaire die de vrijstelling begeleidde.
c) Bevindingen van het onderzoek
(164)
De Commissie heeft vastgesteld dat één in de steekproef opgenomen onderneming compensatie voor uitgaven voor O&O en terugbetalingen van belastingen op eigendom van woningen en grondgebruik heeft ontvangen. Het door de provinciale autoriteit afgegeven document beperkt de terugbetalingen tot pas opgerichte in hoogtechnologische en nieuwe technologieën gespecialiseerde ondernemingen.
d) Conclusie
(165)
De Commissie is van oordeel dat de compensatie voor uitgaven voor O&O een specifieke subsidieregeling is omdat artikel 30 moet worden gelezen juncto artikel 25 van de EIT-wet, dat bepaalt dat deze belastingvrijstelling voorbehouden is aan door de staat bevorderde sectoren en projecten. Bijgevolg hebben alleen bevorderde sectoren en projecten toegang tot deze regeling. Zoals uitgelegd in punt 5.1, onder c), is de zonneglassector een bevorderde sector.
(166)
De terugbetalingen van belastingen op eigendom van woningen en grondgebruik waren specifiek wat de ligging en het soort sector betrof. In het verzoek om nader overleg werd de GOC gevraagd meer informatie over deze belastingregelingen te verstrekken, maar de GOC gaf hieraan geen gevolg. Bijgevolg en bij gebrek aan andere informatie heeft de Commissie zich gebaseerd op het bewijsmateriaal dat zij met betrekking tot de toepassing van deze andere regelingen op de in de steekproef opgenomen onderneming had verzameld.
(167)
Na de mededeling van feiten en overwegingen heeft de GOC de bevindingen van de Commissie betwist met het argument dat de Commissie in het informatiedocument geen positieve bewijzen had opgenomen met betrekking tot de specificiteit van deze regelingen. Alleen aan die ondernemingen werd een mededeling van feiten en overwegingen toegestuurd met gedetailleerde informatie over de specificiteit van die regelingen, en de Commissie heeft van die onderneming geen opmerkingen ontvangen. De Commissie heeft ook in de overwegingen hierboven meer informatie over de specificiteit van deze regelingen opgenomen.
(168)
De Commissie van oordeel dat deze regelingen subsidies zijn in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), ii), en lid 2, van de basisverordening omdat er sprake is van een financiële bijdrage in de vorm van een derving van inkomsten door de GOC, waardoor een voordeel wordt toegekend aan de betrokken onderneming. Het voordeel voor de ontvanger is gelijk aan de belastingbesparing.
e) Berekening van de hoogte van de subsidie
(169)
De Commissie heeft het bedrag van de subsidie berekend als het verschil tussen het bedrag aan belastingen dat in het OT normaal gezien wordt geïnd en het door de betrokken onderneming werkelijk betaalde bedrag aan belastingen.
Vennootschapsbelastingsregelingen
Naam van de onderneming
Subsidiemarge
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,7 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
8. Programma’s met betrekking tot indirecte belastingen en invoerrechten
(170)
De Commissie heeft geen voordelen aangetroffen die aan een in de steekproef opgenomen onderneming werden toegekend voor de in punt 4 van deel C vermelde programma’s met betrekking tot indirecte belastingen en invoerrechten.
9. Verstrekking van goederen en diensten door de overheid voor een ontoereikende prijs („Less than Adequate Remuneration” of „LTAR”)
9.1. Verstrekking van antimoon; verstrekking van elektriciteit
(171)
De Commissie heeft geen voordelen aangetroffen die verband hielden met de aankoop in het OT van antimoon of elektriciteit door de in de steekproef opgenomen ondernemingen.
9.2. Verlening van grondgebruiksrechten
a) Inleiding
(172)
Zoals eveneens werd uiteengezet in de overwegingen 354 tot en met 370 van de zonnepanelenverordening, kunnen ondernemingen in de VRC niet gewoon grond kopen: zij kunnen van de plaatselijke autoriteiten alleen grondgebruiksrechten kopen.
b) Rechtsgrondslag
(173)
De Wet op het grondbeheer van de VRC bepaalt dat alle grond eigendom is van het volk en niet kan worden ge- of verkocht, maar stelt de voorwaarden vast volgens welke grondgebruiksrechten bij opbod, prijsopgave of veiling aan bedrijven kunnen worden verkocht.
c) Bevindingen van het onderzoek
(174)
In principe zou de markt via een veilingsysteem de prijs van een specifiek grondgebruiksrecht kunnen bepalen, waardoor de prijs onafhankelijk zou worden vastgesteld. Tijdens het bezoek van de Commissie heeft de GOC echter verklaard dat zij in ieder geval voor elke categorie grond (grond wordt op basis van de kwaliteit van het perceel ingedeeld in de categorieën 1 tot en met 15) de bodemprijzen vaststelt, waaronder de prijzen voor het grondgebruiksrecht niet kunnen zakken.
(175)
De GOC reguleert ook het aanbod van grond door per provincie en per jaar door middel van quota de oppervlakte grond waarvoor voor industriële of residentiële doeleinden grondgebruiksrechten kunnen worden verkocht, te beperken.
(176)
In ieder geval heeft de Commissie voor geen enkele aankoop van grondgebruiksrechten door de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs bewijzen aangetroffen dat er een veilingproces had plaatsgevonden dat de prijs van het grondgebruiksrecht onafhankelijk had bepaald. De onderneming waaraan de grond momenteel is toegekend, heeft ofwel de openingsprijs geboden, ofwel 5 CNY per m2 meer dan de openingsprijs, was de enige bieder en kreeg bijgevolg het grondgebruiksrecht.
(177)
Na de mededeling van feiten en overwegingen betwistte de GOC de bevindingen van de Commissie met het argument dat er voor de verkoop van grondgebruiksrechten aan bedrijfssectoren in de VRC een echte veilingprocedure heeft plaatsgevonden.
(178)
De GOC voerde eerst aan dat er een echt veilingsysteem bestond, aangezien de regering alleen de openingsprijs vaststelde, zoals elke andere veilingmeester. Dit argument wordt verworpen, aangezien de openingsprijs bij een veiling gewoonlijk na een onafhankelijke schatting door een onafhankelijke veilingmeester wordt vastgesteld, wat hier niet het geval is omdat de eigenaar van het grondgebruiksrecht ook de veilingmeester is.
(179)
De GOC verklaarde vervolgens dat de bodemprijzen moeten verhinderen dat de uiteindelijke prijs onder de „basismarktwaarde” voor het grondgebruiksrecht ligt. Er werd geen bewijsmateriaal verstrekt ter staving van deze verklaring, die op zich een cirkelredenering is, aangezien het geldbedrag dat voor het grondgebruiksrecht wordt betaald (en dat de regering heeft vastgesteld) wordt geacht de marktprijs te zijn (waarop de bodemprijs vervolgens gebaseerd wordt).
(180)
De GOC heeft vervolgens verklaard dat het feit dat er geen andere bieders waren op de veiling „niet de basis kan zijn voor de veronderstelling dat het grondgebruiksrecht in werkelijkheid niet werd geveild”. In feite wordt uit dit bewijsmateriaal exact de tegenovergestelde conclusie getrokken. Hoewel zij daar herhaaldelijk toe werd verzocht, heeft de GOC geen bewijzen verstrekt waaruit bleek dat de prijs voor ook maar één grondgebruiksrecht door een concurrerende veiling werd vastgesteld; bijgevolg is het effect van de procedure dat de regering de prijs vaststelt en dat de onderneming deze prijs betaalt. Hoewel verschillende bieders niet altijd een absoluut vereiste zijn om het bestaan van een marktgebaseerd systeem vast te stellen, wijst het feit dat er nooit meer dan één bieder is, wat voor alle in de steekproef opgenomen ondernemingen het geval bleek te zijn, er sterk op dat er geen echte marktprijzen zijn.
(181)
In het geval waar één in de steekproef opgenomen onderneming 5 CNY per m2 boven de door de regering vastgestelde prijs had betaald, heeft de onderneming aan de Commissie verklaard dat de bevoegde autoriteit hen dat had bevolen om de indruk te wekken dat er een veiling had plaatsgevonden. De Commissie kan dit feit bijgevolg niet aanvaarden als positief bewijsmateriaal voor het bestaan van een markt voor de verkoop van grondgebruiksrechten in de VRC.
(182)
In feite betaalden de in de steekproef opgenomen ondernemingen daarom de door de GOC vastgestelde prijs. Zoals ook uiteengezet in de overwegingen 361 tot en met 370 van de zonnepanelenverordening wordt het grondgebruiksrecht ook ter beschikking gesteld voor een ontoereikende prijs vergeleken met de onder e) uiteengezette marktbenchmark.
d) Conclusie
(183)
De Commissie concludeert dat de verlening van grondgebruiksrechten door de GOC moet worden aangemerkt als een subsidie in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), iii), en lid 2, van de basisverordening in de vorm van de levering van goederen, waardoor de ondernemingen een voordeel hebben verkregen. Aangezien het onderzoek niet heeft aangetoond dat er in de VRC een functionerende markt is voor de verkoop van grondgebruiksrechten, werd gebruikgemaakt van een externe benchmark, en daarbij is gebleken (zie onder e)) dat het bedrag dat de in de steekproef opgenomen exporteurs voor grondgebruiksrechten hebben betaald, onder de marktwaarde ligt.
(184)
De subsidie is specifiek in de zin van artikel 4, lid 2, onder a) en c), van de basisverordening omdat Besluit nr. 40 van de Staatsraad voorschrijft dat overheidsinstanties erop toezien dat grond ter beschikking wordt gesteld van bevorderde sectoren, waartoe de zonneglassector behoort. Uit artikel 18 van Besluit nr. 40 blijkt dat sectoren die „beperkt” zijn, geen toegang zullen hebben tot grondgebruiksrechten.
(185)
De situatie met betrekking tot grond in de VRC wordt ook beschreven in het IMF-werkdocument dat bevestigt dat de verlening van grondgebruiksrechten aan Chinese sectoren de marktprincipes niet respecteert (19).
(186)
De GOC betwistte de bevinding inzake specificiteit met het argument dat de beperkingen in Besluit nr. 40 niet kunnen worden aangewend om te bewijzen dat de toekenning van een voordeel specifiek is. Dit argument wordt verworpen, aangezien het effect van Besluit nr. 40 is dat grondgebruiksrechten worden toegekend aan bevorderde sectoren. De zonneglasproductie is een bevorderde sector en bijgevolg is de verstrekking van grondgebruiksrechten aan zonneglasproducenten opgenomen in de bepalingen van Besluit nr. 40.
(187)
Ook één in de steekproef opgenomen onderneming betwistte de bevindingen van de Commissie met het argument dat er in China een functionerende markt voor grondgebruiksrechten bestond. Haar conclusie is echter niet het resultaat van haar beoordeling van de grondgebruiksrechtenprocedure in China. Zij kon nog steeds niet aantonen dat de waarde van de grondgebruiksrechten onafhankelijk wordt bepaald, dat de grondgebruiksrechten op een onafhankelijke veiling worden verkocht, dat de prijs van het grondgebruiksrecht door de markt wordt bepaald na een concurrerend biedingsproces, en dat de prijzen niet door overheidssteun worden verstoord.
(188)
De in de steekproef opgenomen onderneming verklaarde vervolgens dat de Commissie, ondanks het feit dat zij had moeten vaststellen dat er een functionerende markt was, en bijgevolg geen subsidiëring, de prijs van het grondgebruiksrecht van de onderneming zou moeten vergelijken met een benchmark, namelijk de prijzen van de grondgebruiksrechten in de provincie waar de onderneming gevestigd is. Aangezien de Commissie heeft vastgesteld dat er in die provincie geen geschikte marktbenchmark is, werd dit argument verworpen.
e) Berekening van de subsidiemarge
(189)
Het voordeel is gelijk aan het verschil tussen de voor het grondgebruiksrecht betaalde prijs en een geschikte externe benchmark. NET als in de zonnepanelenverordening is deze externe benchmark de marktprijs voor grond in het Afzonderlijke douanegebied Taiwan, Penghu, Kinmen en Matsu („Chinees Taipei”).
(190)
Na de mededeling van feiten en overwegingen betwistte de GOC het gebruik van Chinees Taipei als benchmark en verzocht zij om meer informatie over de redenen waarom Chinees Taipei geschikt was. Zoals uiteengezet in overweging 467 van de zonnepanelenverordening vindt de Commissie Chinees Taipei om de volgende redenen geschikt as externe benchmark:
a)
het vergelijkbare niveau van economische ontwikkeling en bbp en de vergelijkbare economische structuur in Chinees Taipei en de grote meerderheid van de Chinese provincies en steden waarin de medewerkende producenten-exporteurs gevestigd zijn;
b)
de fysieke nabijheid van de VRC en Chinees Taipei;
c)
de hoge graad van industriële infrastructuur waarover zowel Chinees Taipei als veel Chinese provincies beschikken;
d)
de sterke economische banden en grensoverschrijdende handel tussen Chinees Taipei en de VRC;
e)
de hoge bevolkingsdichtheid in veel Chinese provincies en in Chinees Taipei;
f)
de gelijkenis tussen het soort grond en de transacties om tot een relevante benchmark te komen in Chinees Taipei en in de VRC, en
g)
de gemeenschappelijke demografische, linguïstische en culturele kenmerken van Chinees Taipei en de VRC.
(191)
Rekening houdend met al deze factoren heeft de Commissie geconcludeerd dat de prijzen van de grondgebruiksrechten in de VRC, indien marktvoorwaarden zouden gelden, sterk vergelijkbaar zouden zijn met de grondprijzen in Chinees Taipei.
(192)
Eén in de steekproef opgenomen onderneming stelde voor dat indien een externe benchmark noodzakelijk was, rekening moest worden gehouden met het bbp van de provincie waar de ondernemingen gevestigd waren, en dat de „huidige grondprijzen in Egypte, Armenië, Guatemala, Congo, Mongolië of Indonesië” als benchmark moesten dienen omdat deze landen „een vergelijkbare ontwikkelingsgraad hebben”. Dit argument werd om de volgende redenen verworpen.
a)
het niveau van economische ontwikkeling is niet de enige hierboven vermelde factor waarom Chinees Taipei als passende benchmark werd gekozen;
b)
de onderneming verwees naar de provincie waar zij gevestigd was, en niet naar de stad, die een veel hoger bbp per hoofd heeft dan de omringende provincie, en
c)
de onderneming heeft behalve het bbp geen andere argumenten aangevoerd om te staven waarom de andere externe benchmarks geschikter zouden zijn dan Chinees Taipei.
(193)
Na de mededeling van feiten en overwegingen voerde een andere in de steekproef opgenomen onderneming aan dat het gebruik van Chinees Taipei niet aangepast was aan de economische omstandigheden in de specifieke provincie waar die onderneming gevestigd was, maar zij stelde geen andere benchmark voor. Gezien het gebrek aan voorstellen voor andere benchmarks wordt het gebruik van Chinees Taipei bevestigd.
(194)
De gemiddelde grondprijzen in Chinees Taipei in 2012 zijn afkomstig van het Bureau voor de industrie van het ministerie van Economische Zaken en werden terugwerkend gecorrigeerd voor inflatie en bbp-groei om voor elk kalenderjaar een benchmarkprijs voor grond vast te stellen. Aangezien grondgebruiksrechten vijftig jaar gelden en op die basis worden afgeschreven, zal het voordeel in het OT 1/50 bedragen van het verschil tussen de benchmarkprijs en de werkelijk betaalde prijs.
(195)
Voor het verstrekken van grond voor een ontoereikende prijs („LTAR”) werd het volgende subsidiepercentage vastgesteld:
Verstrekking van grond voor een ontoereikende prijs
Naam van de onderneming
Subsidiemarge
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
2,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
8,0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,3 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
7,1 %
10. Conclusie over subsidiëring
(196)
De Commissie heeft bedragen van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidies voor de onderzochte ondernemingen regeling per regeling berekend overeenkomstig de bepalingen van de basisverordening, en heeft deze cijfers opgeteld om voor de hele onderneming in het OT het totale bedrag van de subsidie te berekenen.
(197)
Om de onderstaande totale subsidiemarges te berekenen, heeft de Commissie eerst het percentage van de subsidiëring berekend, dit is het subsidiebedrag gedeeld door de totale omzet van de onderneming. Dat percentage werd vervolgens gebruikt om de subsidie te berekenen die werd toegekend voor uitvoer van het betrokken product naar de Unie in het OT.
(198)
Het subsidiebedrag per m2 betrokken product die in het OT naar de Unie werd uitgevoerd, werd vervolgens berekend, alsook de onderstaande marges als percentage van de cif-waarde van dezelfde uitvoer per m2.
(199)
Na de mededeling van feiten en overwegingen heeft de GOC opgemerkt dat de Commissie bij de bekendmaking van de subsidiemarges bij de mededeling van feiten en overwegingen geen rekening heeft gehouden met de dumpingmarges die in de parallelle antidumpingprocedure werden berekend, en dat de Commissie alleen bij de berekening van het in te stellen recht „dubbeltelling” heeft vermeden.
(200)
De GOC vroeg dat indien werd vastgesteld dat subsidiëring dumping veroorzaakt, daar rekening mee zou worden gehouden bij de berekening van de marges en de rechten.
(201)
Aangezien de maatregelen in dit geval beperkt zijn tot de schademarge, zou een dergelijke ingreep niets veranderen aan de werkelijk ingestelde rechten. Derhalve achtte de Commissie het niet noodzakelijk inhoudelijk op deze argumenten te reageren.
Naam van de onderneming
Subsidiemarge
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
D. SCHADE
1. Definitie van de bedrijfstak van de Unie en de productie in de Unie
(202)
Acht producenten die het soortgelijke product in het OT in de Unie vervaardigden, hebben zich na de inleiding van de procedure kenbaar gemaakt. Bij de Commissie zijn geen andere producenten van het soortgelijke product in de Unie bekend. De Commissie gaat er dan ook van uit dat deze acht producenten de bedrijfstak van de Unie vormen in de zin van artikel 9, lid 1, van de basisverordening; naar die producenten zal worden verwezen als „bedrijfstak van de Unie”.
(203)
Om de totale productie in de Unie in het OT vast te stellen, werd gebruikgemaakt van alle beschikbare informatie over de bedrijfstak van de Unie, waaronder de door de klager verstrekte informatie, de door de sectororganisatie van de bedrijfstak van de Unie (Glass for Europe) verstrekte macro-economische gegevens en de antwoorden op de vragenlijst van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie. Voor de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie werden de gegevens gecontroleerd aan de hand van de antwoorden op de vragenlijst. Op deze basis werd de totale productie in de Unie in het OT geraamd op ongeveer 21 734 000 m2.
(204)
Na de mededeling van feiten en overwegingen wees de GOC op verschillen tussen de gegevens die in het informatiedocument werden vermeld en de gegevens betreffende de bedrijfstak van de Unie in de klacht. De GOC voerde voorts aan dat dit wijst op het gebrek aan objectieve en geloofwaardige bewijzen en de conclusies van de Commissie twijfelachtig maakt.
(205)
De verschillen die de GOC heeft vastgesteld tussen de gegevens in de klacht en in het informatiedocument zijn toe te schrijven aan het feit dat alle gegevens in verband met de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie ter plaatse werden gecontroleerd en in voorkomend geval werden geactualiseerd. Aangezien de steekproef 79 % van de totale verkoop van de bedrijfstak van de Unie op de markt van de Unie vertegenwoordigt, kan de Commissie het argument niet aanvaarden dat het gebruikte bewijsmateriaal geen objectieve en geloofwaardige basis was waarop de Commissie haar conclusies heeft gebaseerd.
2. Bepaling van de relevante markt van de Unie
(206)
De productie van geen enkele in de steekproef opgenomen producent in de Unie was voor intern gebruik bestemd. Er hoefde bijgevolg geen afzonderlijke analyse te worden gemaakt van de verkoop voor intern gebruik.
3. Verbruik in de Unie
(207)
Het verbruik in de Unie werd vastgesteld op basis van de omvang van de totale productie in de Unie op de markt van de Unie van alle producenten in de Unie, verminderd met hun uitvoer, plus de invoer uit de VRC en de invoer uit andere derde landen. Het verbruik in de Unie werd vastgesteld op basis van gegevens die zijn verstrekt door de klager en Glass for Europe, en waar mogelijk werden deze gegevens gecontroleerd aan de hand van de antwoorden van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie op de vragenlijst.
(208)
Het verbruik in de Unie heeft zich als volgt ontwikkeld:
Tabel 1
Verbruik in de Unie (1 000 m2)
2009
2010
2011
OT
Totaal verbruik in de Unie
16 596
28 239
33 993
27 412
Index
100
170
205
165
Bron: Glass for Europe, de klager en antwoorden op de vragenlijst van producenten in de Unie
(209)
In de beoordelingsperiode nam het totale verbruik in de Unie tussen 2009 en 2011 met 65 % toe, maar tijdens het OT daalde het ten opzichte van 2011. Het verbruik in 2012 bleef evenwel aanzienlijk hoger dan in 2009. Dit is vooral het gevolg van het gestegen verbruik van de eindproducten, in het bijzonder van zonnemodules (zie punt 2.3 van deel E).
4. Invoer uit het betrokken land
4.1. Omvang en marktaandeel van de invoer met subsidiëring uit het betrokken land
(210)
Daar zonneglas in de Unie wordt ingevoerd onder GN-code 7007 19 80„- ander - veiligheidsglas bestaande uit opeengekitte glasplaten”, waaronder ook andere producten vallen die niet het voorwerp zijn van dit onderzoek, kon geen beroep op Eurostat worden gedaan om de omvang en de waarde van de invoer te bepalen. De omvang en de waarde van de invoer werden vastgesteld aan de hand van gegevens die door de klager en Glass for Europe zijn verstrekt. De invoer met subsidiëring in de Unie vanuit het betrokken land heeft zich als volgt ontwikkeld:
Tabel 2
Omvang van de invoer (in 1 000 m2) en marktaandeel
2009
2010
2011
OT
Omvang van de invoer uit de VRC (in 1 000 m2)
1 200
2 050
6 150
8 350
Index
100
171
513
696
Marktaandeel
7,2 %
7,3 %
18,1 %
30,5 %
Index
100
100
250
421
Bron: Glass for Europe en klacht
(211)
Tijdens de beoordelingsperiode nam de met subsidiëring in de Unie ingevoerde hoeveelheid van het betrokken product aanzienlijk toe, namelijk met 596 %. Dit leidde tot een aanzienlijke toename van het marktaandeel van de ondernemingen die het betrokken product uit de VRC op de markt van de Unie invoerden (een stijging van 7,2 % tot 30,5 %).
(212)
Ook het verbruik in de Unie steeg tot 2012. In 2012 kromp de markt van de Unie, maar de Chinese producenten-exporteurs konden het totale volume van hun invoer toch nog vergroten.
(213)
Na de mededeling van feiten en overwegingen heeft de GOC geargumenteerd dat de Commissie sterk verhoogde cijfers heeft gebruikt, aangezien de Chinese uitvoerstatistieken in het OT ontegensprekelijk een veel lagere uitvoer laten zien dan de ingevoerde hoeveelheden die in het informatiedocument werden vermeld; de GOC verzocht de Commissie toe te lichten hoe deze hoeveelheden werden berekend.
(214)
In de eerste plaats merkt de Commissie op dat de door de GOC overgelegde uitvoerstatistieken - die alle soorten van gehard glas omvatten - meer dan 2,5 keer lager zijn dan wat naar voren komt uit de statistieken van Eurostat voor de hele GN-code ex 7007 19 80 voor 2012. De Commissie kan die statistieken bijgevolg niet als redelijk betrouwbaar beschouwen.
(215)
De Commissie heeft haar berekeningen gebaseerd op de door de klager en Glass for Europe verstrekte informatie. Deze gegevens zijn beschikbaar in het niet-vertrouwelijke dossier. De Commissie heeft deze informatie getoetst aan de gecontroleerde gegevens die de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs en de andere medewerkende producenten-exporteurs hebben verstrekt. Zoals vermeld in punt 3.3 van deel A vertegenwoordigden de medewerkende producenten-exporteurs bijna 100 % van de gemelde uitvoer van zonneglas naar de de Unie in 2012. De Commissie heeft dan ook geen redenen om te vermoeden dat de informatie waarop zij haar bevindingen heeft gebaseerd, niet correct is. Voorts heeft de GOC geen bewijzen verstrekt om haar argument te staven.
4.2. Prijs van de invoer met subsidiëring uit het betrokken land en prijsonderbieding
(216)
De gemiddelde prijzen van de invoer met subsidiëring in de Unie uit het betrokken land hebben zich als volgt ontwikkeld:
Tabel 3
Invoerprijzen (EUR/m2)
2009
2010
2011
OT
VRC
6,02
6,10
4,96
4,38
Index
100
101
82
73
Bron: Klager en antwoorden op de vragenlijst van de Chinese producenten-exporteurs
(217)
De gemiddelde invoerprijzen van het betrokken product namen tijdens de beoordelingsperiode af. De gemiddelde invoerprijs daalde met 27,2 %, namelijk van 6,02 EUR/m2 in 2009 naar 4,38 EUR/m2 in het OT.
(218)
Teneinde de prijsonderbieding in het OT te bepalen, werden de gewogen gemiddelde verkoopprijzen die de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie in rekening brengen aan niet-verbonden afnemers op de markt van de Unie, af fabriek, per productsoort, vergeleken met de overeenkomstige gewogen gemiddelde invoerprijzen per productsoort die de in de steekproef opgenomen Chinese producenten-exporteurs in rekening brengen aan de eerste onafhankelijke afnemer op de markt van de Unie, op cif-niveau, naar boven gecorrigeerd, namelijk met 0,40 EUR/m2 voor inklaringskosten en de kosten voor lading, overlading en lossing en met 3 % invoerrechten. Door deze correcties stijgt de prijs, afhankelijk van het productcontrolenummer, met 7 % tot 15 %, met andere woorden met een gewogen gemiddelde van 11 %.
(219)
De prijzen werden per productsoort vergeleken voor transacties in hetzelfde handelsstadium, zo nodig na correctie als omschreven in de overweging hierboven, en met aftrek van kortingen en rabatten. De vergelijking, uitgedrukt als percentage van de omzet van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie in het OT, gaf voor de invoer met subsidiëring van het betrokken product een gewogen gemiddelde prijsonderbiedingsmarge per onderneming van de prijzen van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie tussen 10,6 en 26,7 % te zien.
5. Economische situatie van de bedrijfstak van de Unie
(220)
Ingevolge artikel 8, lid 5, van de basisverordening omvatte het onderzoek naar de gevolgen van de invoer met subsidiëring voor de bedrijfstak van de Unie een beoordeling van alle economische factoren en indicatoren die van invloed zijn op de situatie van de bedrijfstak van de Unie in de beoordelingsperiode.
(221)
Zoals uiteengezet in punt 3.2 van deel A, werd voor het onderzoek naar mogelijke door de bedrijfstak van de Unie geleden schade gebruikgemaakt van een steekproef.
(222)
Voor de schadeanalyse heeft de Commissie onderscheid gemaakt tussen macro- en micro-economische schade-indicatoren. De Commissie heeft de macro-economische indicatoren voor de beoordelingsperiode geanalyseerd op basis van door Glass for Europe en de klager geleverde gegevens over alle producenten in de Unie. De Commissie heeft de micro-economische indicatoren geanalyseerd op basis van de antwoorden op de vragenlijst van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie.
(223)
Voor dit onderzoek werden de volgende macro-economische indicatoren beoordeeld: productie, productiecapaciteit, bezettingsgraad, verkoopvolume, marktaandeel, groei, werkgelegenheid, productiviteit, hoogte van de subsidiemarge en herstel van subsidiëring in het verleden.
(224)
De volgende micro-economische indicatoren werden beoordeeld: gemiddelde eenheidsprijzen, kosten per eenheid, arbeidskosten, voorraden, winstgevendheid, kasstroom, investeringen, rendement van investeringen en vermogen om kapitaal aan te trekken.
(225)
Eén producent-exporteur voerde aan dat de Commissie de schadeanalyse niet heeft uitgevoerd overeenkomstig artikel 8, leden 1 en 4, van de basisverordening, aangezien zij de schadeanalyse heeft uitgevoerd op basis van twee verschillende en volgens hem onverenigbare gegevensreeksen, namelijk de macro- en micro-economische schade-indicatoren. Hij stelt verder dat de beweerde incongruentie van de analyse die gebaseerd is op de twee reeksen gegevens ernstige twijfels doet rijzen over de geschiktheid, eerlijkheid en objectiviteit van het totale beeld van de schade.
(226)
Dezelfde partij citeerde een aantal eerdere onderzoeken waar de instellingen van de Unie verschillende reeksen gegevens naar haar mening op een inconsistente manier bij macro- of microgegevens heeft ondergebracht.
(227)
De Commissie kan dit argument niet onderschrijven. Dit is een methode die bij steekproeven wordt toegepast om de situatie van de bedrijfstak van de Unie te analyseren en niet alleen rekening te houden met de trends die de steekproef te zien geeft, maar ook met die van de bedrijfstak van de Unie als geheel. In de analyse is rekening gehouden met alle in artikel 8, lid 4, van de basisverordening vermelde factoren. Ook de conclusie inzake schade werd op al deze factoren gebaseerd. Bijgevolg werd de schadeanalyse uitgevoerd overeenkomstig artikel 8, leden 1 en 4, van de basisverordening.
6. Macro-economische indicatoren
6.1. Productie, productiecapaciteit en bezettingsgraad
(228)
De totale productie in de Unie, de productiecapaciteit en de bezettingsgraad lieten tijdens de beoordelingsperiode de volgende ontwikkeling zien:
Tabel 4
Productie, productiecapaciteit en bezettingsgraad
2009
2010
2011
OT
Productiecapaciteit (1 000 m2)
39 000
44 611
48 511
54 615
Index 2009
100
114
124
140
Productievolume (1 000 m2)
17 540
29 245
31 245
21 734
Index
100
167
178
124
Bezettingsgraad
45 %
66 %
64 %
40 %
Index
100
146
143
88
Bron: Klager en antwoorden van de producenten in de Unie op de vragenlijst
(229)
De productie van de bedrijfstak van de Unie in de beoordelingsperiode is evenredig met het verbruik toegenomen. Reeds bij het begin van de beoordelingsperiode beschikte de bedrijfstak van de Unie over een te grote productiecapaciteit. Door de snelle stijging van het verbruik in de Unie kromp die overcapaciteit tot 2011; de productiecapaciteit in de Unie groeide weliswaar, maar minder snel dan het verbruik in de Unie. In 2012 bleef de productiecapaciteit groeien, maar daalde het verbruik in de Unie. De productie groeide van 2009 tot 2011 en daalde vervolgens met 30 % in het OT. Dankzij de bestaande capaciteit kon de bedrijfstak van de Unie de productie snel opvoeren om tegemoet te komen aan de sterke stijging van het verbruik in de Unie tot 2011. Als reactie op deze stijging van 2009 tot 2011 breidde de bedrijfstak van de Unie de capaciteit tegelijkertijd verder uit; een deel van die extra capaciteit werd uitsluitend gebruikt in het OT. Dat resulteerde in een sterke daling van de bezettingsgraad in het OT in vergelijking met de jaren daarvoor.
(230)
Hoewel de bedrijfstak van de Unie zijn capaciteit in de beoordelingsperiode in reactie op een gestegen verbruik heeft uitgebreid, steeg de productie van de bedrijfstak van de Unie trager dan het verbruik en de bezettingsgraad; na een aanzienlijke stijging tijdens de eerste drie jaar van de beoordelingsperiode daalde de bezettingsgraad in het OT, wat samenging met een groter marktaandeel van de invoer met subsidiëring uit het betrokken land en de oneerlijke concurrentie die de belangrijkste afnemers van de bedrijfstak van de Unie in de zonnepanelensector ondervonden door de Chinese dumping en subsidiëring, die ook in die sector werd vastgesteld.
6.2. Verkoopvolume en marktaandeel
(231)
Het verkoopvolume en het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie hebben zich gedurende de beoordelingsperiode als volgt ontwikkeld:
Tabel 5
Verkoopvolume en marktaandeel
2009
2010
2011
OT
Verkoopvolume (1 000 m2)
14 696
25 303
26 556
18 039
Index
100
172
181
123
Marktaandeel
88,6 %
89,6 %
78,1 %
65,8 %
Index
100
101
88
74
Bron: Glass for Europe, de klager en antwoorden op de vragenlijst van producenten in de Unie
(232)
In de beoordelingsperiode steeg de door de bedrijfstak van de Unie verkochte hoeveelheid met 22,7 %. Tegen de achtergrond van een toename van het verbruik in de Unie met 65 % komt dit echter neer op een daling van het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie van 88,6 % in 2009 naar 65,8 % in het OT, d.w.z. een afname in de beoordelingsperiode met 25,7 %. De verkoop van de bedrijfstak van de Unie groeide veel minder sterk dan de invoer met subsidiëring uit het betrokken land. Bijgevolg konden de producenten in de Unie niet ten volle profiteren van het toenemende verbruik, zodat hun marktaandeel gedurende de beoordelingsperiode daalde.
6.3. Groei
(233)
De groei van de bedrijfstak van de Unie komt tot uiting in de volume-indicatoren, zoals productie, verkoop en marktaandeel, in vergelijking met de ontwikkeling van het verbruik. Ondanks een toename van het verbruik gedurende de beoordelingsperiode hield het marktaandeel van de producenten in de Unie geen gelijke tred met het verbruik. Het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie nam gedurende de beoordelingsperiode af. Tijdens dezelfde periode groeide het marktaandeel van de invoer uit de VRC met 321 %. Dat de bedrijfstak van de Unie niet in dezelfde mate kon groeien als de markt, had in het algemeen een negatieve invloed op zijn economische situatie.
6.4. Werkgelegenheid en productiviteit
(234)
De werkgelegenheid en de productiviteit lieten in de beoordelingsperiode de volgende ontwikkeling zien:
Tabel 6
Werkgelegenheid en productiviteit
2009
2010
2011
OT
Werkgelegenheid - voltijdequivalenten (VTE)
565
792
932
857
Index
100
140
165
152
Productiviteit (1 000 m2/VTE)
31
37
34
25
Index
100
119
108
82
Bron: Klager en antwoorden van de producenten in de Unie op de vragenlijst
(235)
In totaal nam de werkgelegenheid tussen 2009 en het eind van het OT met 52 % toe. Deze toename deed zich echter voor in de periode tot en met 2011, waarin met 932 voltijdequivalenten (VTE) een piek werd bereikt, gevolgd door een daling in het OT tot 857 VTE. In vergelijking met 2009 steeg de productiviteit in 2010 en 2011 maar licht. Dit ligt deels aan het feit dat de productie van het soortgelijke product sterk is geautomatiseerd en weinig personeel vergt. In het OT daalde de werkgelegenheid echter met 24,4 % in vergelijking met 2011. Dat was een gevolg van de daling van de productie met ongeveer 30 %, die de bezettingsgraad in dezelfde periode negatief beïnvloedde.
(236)
In het OT nam de werkgelegenheid dus af als gevolg van de daling van de productie van het soortgelijke product in de Unie in het OT.
6.5. Omvang van de subsidiemarge en herstel van eerdere subsidiëring
(237)
Alle subsidiemarges liggen aanzienlijk boven de de-minimisdrempel. Gezien de omvang en de prijzen van de invoer uit het betrokken land, kunnen de gevolgen van de hoogte van de vastgestelde subsidiemarges voor de bedrijfstak van de Unie als aanzienlijk worden beschouwd.
(238)
Aangezien dit het eerste antisubsidieonderzoek ten aanzien van het betrokken product is, is herstel van de gevolgen van subsidiëring in het verleden in deze beoordeling niet aan de orde.
7. Micro-economische indicatoren
(239)
Zoals hierboven vermeld, worden de micro-economische indicatoren geanalyseerd op basis van de antwoorden op de vragenlijst die door de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie werden ingediend. Voor het merendeel van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie was 2009 het jaar waarin zij hun eerste investeringen hebben gedaan en begonnen zijn met de productie van het soortgelijke product. Hoewel de meeste in de steekproef opgenomen producenten reeds voorheen glas produceerden, moesten alle ondernemingen investeren in speciale infrastructuur voor de productie van zonneglas, die totaal los staat van de gewone glasproductie omdat de zuiverheid en het ijzergehalte van het glas en ook de totale kwaliteit sterk verschillen. Bovendien moet het glas worden gehard, wat niet het geval is voor gewoon glas. Tot slot wordt een coating aangebracht. Alle hieronder geanalyseerde indicatoren zijn derhalve sterk beïnvloed door het feit dat de producenten zich in 2009 in de opstartfase bevonden. Om de ontwikkeling van de micro-economische indicatoren zonder het verstorende effect van de opstartfase van de ondernemingen in de steekproef te tonen, worden de indexcijfers ook ten opzichte van 2010 weergegeven.
7.1. Prijzen en factoren die de prijzen beïnvloeden
(240)
De gemiddelde prijzen van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie voor verkopen aan niet-verbonden afnemers in de Unie lieten gedurende de beoordelingsperiode de volgende ontwikkeling zien:
Tabel 7
Gemiddelde verkoopprijzen in de Unie
2009
2010
2011
OT
Gemiddelde verkoopprijs per eenheid op de markt van de Unie (EUR/m2)
10,64
9,07
8,91
8,20
Index 2009
100
85
84
77
Index 2010
117
100
98
90
Productiekosten per eenheid (EUR/m2)
13,13
8,38
8,44
9,34
Index 2009
100
64
64
71
Index 2010
157
100
101
112
Bron: Antwoorden van de producenten in de Unie op de vragenlijst
(241)
De verkoopprijzen per eenheid zijn gedurende de gehele beoordelingsperiode gestaag gedaald, maar in het OT was er sprake van een bijzonder sterke daling van de prijzen met 7,9 % ten opzichte van 2011, met 9,5 % ten opzichte van 2010 en met 23 % ten opzichte van 2009. De verkoopprijzen van de producenten in de Unie daalden trager dan die van de producten die uit het betrokken land worden ingevoerd. De Chinese prijzen daalden bijvoorbeeld met 11 % tussen 2011 en 2012, terwijl de prijzen van de bedrijfstak van de Unie in dezelfde periode met 8 % daalden.
(242)
Ondanks het grote verschil tussen de gemiddelde verkoopprijs per eenheid van de bedrijfstak van de Unie en de prijzen bij invoer uit de VRC (zie punt 4.2 van deel D), was de aan de hand van een vergelijking per productsoort vastgestelde werkelijke prijsonderbiedingsmarge duidelijk lager, namelijk tussen de 10,6 en 26,7 % in het OT. Dat kwam doordat niet alle productsoorten die door de in de steekproef opgenomen Chinese producenten-exporteurs werden uitgevoerd, ook door de bedrijfstak van de Unie werden geproduceerd.
(243)
Na de mededeling van feiten en overwegingen argumenteerde de GOC dat de Commissie bij de beoordeling van de gemiddelde Chinese prijzen geen rekening heeft gehouden met het verschil tussen de productsoorten die de Chinese producenten-exporteurs uitvoerden en die welke de producenten in de Unie verkochten. Volgens de GOC leidde de vermelding van het feit dat er een groot verschil was tussen de gemiddelde verkoopprijs van de bedrijfstak van de Unie en de gemiddelde verkoopprijs van de Chinese producenten-exporteurs door de kloof tussen de verkoopprijzen van de bedrijfstak van de Unie en de prijzen van de invoer uit China tot een vervormde voorstelling van de feiten.
(244)
Zoals hierboven vermeld, heeft de Commissie per productsoort een gedetailleerde vergelijking gemaakt met het oog op de prijsonderbieding, wat ontegensprekelijk deel uitmaakt van de schadeanalyse. Bovendien heeft de Commissie duidelijk de reden voor de verschillen aangegeven: het feit dat niet alle productsoorten die de bedrijfstak van de Unie produceerde, ook door de Chinese producenten-exporteurs werden geproduceerd. Bijgevolg kan niet worden beweerd dat de Commissie de feiten op misleidende en vervormde wijze heeft voorgesteld.
(245)
De productiekosten per eenheid namen tussen 2011 en het eind van het OT met meer dan 10 % toe en bleven tussen 2010 en 2011 relatief stabiel. De ontwikkeling van de productiekosten kwam tussen 2009 en 2011 over het algemeen overeen met die van de verkoopprijzen. De stijging van de productiekosten per eenheid in 2012 was toe te schrijven aan een afname van het productievolume.
(246)
De GOC voerde eveneens aan dat de daling van de gemiddelde verkoopprijs per eenheid in het OT onder meer toe te schrijven was aan een efficiëntere productie. Bovendien werd de stijging van de productiekosten per eenheid in 2012 duidelijk niet veroorzaakt door de daling van de omvang van de productie, maar door de gestegen productiecapaciteit.
(247)
De verbetering van de efficiëntie tijdens de periode 2009-2011 deed de productiekosten per eenheid dalen en droeg aldus bij tot de daling van de verkoopprijs per eenheid. De Commissie heeft echter vastgesteld dat de gemiddelde verkoopprijs in het OT ver onder de gemiddelde productiekosten per eenheid daalde en die nog maar voor 88 % dekte. Toch kan de stijging van de productiecapaciteit van de in de steekproef opgenomen ondernemingen de stijging van hun productiekosten per eenheid niet hebben veroorzaakt. Hun productiecapaciteit steeg tussen 2011 en 2012 namelijk slechts met 2,6 %, terwijl hun gemiddelde productiekosten per eenheid in dezelfde periode met 10,6 % stegen. Deze argumenten worden dan ook afgewezen.
7.2. Loonkosten
(248)
Tijdens de beoordelingsperiode hebben de loonkosten van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie zich als volgt ontwikkeld:
Tabel 8
Gemiddelde loonkosten per werknemer
2009
2010
2011
OT
Gemiddelde kosten per werknemer (EUR)
45 232
44 503
48 288
50 615
Index 2009
100
98
107
112
Index 2010
102
100
109
114
Bron: Antwoorden van de producenten in de Unie op de vragenlijst
(249)
Tussen 2009 en het eind van het OT namen de gemiddelde arbeidskosten per werknemer gestaag toe met in totaal 12 %. Er deed zich tussen 2011 en het eind van het OT echter een grote stijging voor, namelijk met 4,8 %. De algemene stijging van de loonkosten kan gedeeltelijk worden verklaard door de kosten die bepaalde producenten in de Unie hebben gemaakt toen de fabrieken tussen 2011 en het eind van het OT werden stilgelegd en zij de werknemers toch moesten betalen ook al werkten ze eigenlijk niet.
7.3. Voorraden
(250)
Tijdens de beoordelingsperiode lieten de voorraden van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie de volgende ontwikkeling zien:
Tabel 9
Voorraden
2009
2010
2011
OT
Eindvoorraden (1 000 m2)
1 540
1 875
1 657
1 778
Index 2009
100
122
108
115
Index 2010
82
100
88
95
Bron: Antwoorden van de producenten in de Unie op de vragenlijst
(251)
De voorraden namen tussen 2011 en het eind van het OT met 7,3 % toe en tussen 2009 en het eind van het OT met 15 %, waarna zij tussen 2010 en 2011 met 11,6 % afnamen.
(252)
Na de mededeling van feiten en overwegingen argumenteerde de GOC dat de trends in de voorraden niet relevant zijn omdat de toename ervan zowel in absolute als in relatieve termen vrij klein was.
(253)
Gezien de prijsontwikkelingen is het voor een producent niet rationeel om grote voorraden aan te leggen, omdat de waarde ervan snel afneemt. Er kan dus worden verwacht dat de producenten in de Unie beperkte voorraden van het soortgelijke product aanleggen. Daarom is de toename van de voorraden van het soortgelijke product tussen 2011 en het eind van het OT, ook al is die vrij beperkt, een relevante factor bij de beoordeling of de bedrijfstak van de Unie aanmerkelijke schade heeft geleden. De grote voorraden in absolute termen in 2010 moeten worden gezien in de context van veel hogere prijzen in dat jaar dan in het OT.
7.4. Winstgevendheid, kasstroom, investeringen, rendement van investeringen en vermogen om kapitaal aan te trekken
(254)
Tijdens de beoordelingsperiode lieten de winstgevendheid, de kasstroom, de investeringen en het rendement van investeringen van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie de volgende ontwikkeling zien:
Tabel 10
Winstgevendheid, kasstroom, investeringen en rendement van investeringen
2009
2010
2011
OT
Winstgevendheid
-20,3 %
8,3 %
8,2 %
-14,5 %
Index 2009
100
241
240
129
Index 2010
- 244
100
99
- 174
Kasstroom (1 000 EUR)
-21 550
29 574
33 425
6 200
Index 2009
100
337
355
229
Index 2010
-73
100
113
21
Investeringen (1 000 EUR)
46 087
18 230
7 633
10 712
Index 2009
100
40
17
23
Index 2010
253
100
42
59
Rendement van investeringen
-6,9 %
9,6 %
13,3 %
-11,5 %
Index 2009
100
339
393
66
Index 2010
-72
100
139
- 120
Bron: Antwoorden van de producenten in de Unie op de vragenlijst
(255)
De winstgevendheid van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie werd bepaald door de nettowinst vóór belastingen van de verkoop van het soortgelijke product aan niet-verbonden afnemers in de Unie uit te drukken als percentage van de desbetreffende omzet.
(256)
In 2009 leden de meeste producenten in de Unie die deel uitmaken van de steekproef verliezen, wat, zoals in punt 7 van deel D wordt toegelicht, voornamelijk te wijten was aan het feit dat zij in dat jaar waren begonnen met de productie van het soortgelijke product. In 2010 bedroeg de gemiddelde winst reeds 8,31 %. Vervolgens vertoonde de winstgevendheid in 2011 een lichte daling toen de invoer met subsidiëring begon toe te nemen. Ten slotte leed de bedrijfstak in het OT aanzienlijke verliezen; de bedrijfsresultaten daalden in het OT namelijk met 276,6 % ten opzichte van 2011.
(257)
De ontwikkeling van de nettokasstroom, die aangeeft in hoeverre de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie in staat zijn hun activiteiten zelf te financieren, vertoonde tussen 2011 en het eind van het OT een scherpe daling, namelijk met 81 %. De nettokasstroom nam vanaf 2010 gestaag toe en is in de beoordelingsperiode over het geheel genomen gestegen.
(258)
Het rendement van investeringen werd uitgedrukt als de winst in procenten van de nettoboekwaarde van de investeringen.
(259)
Uit tabel 10 blijkt dat de investeringen na de opstartfase in 2009, waarin de bedrijfstak omvangrijke investeringen in het soortgelijke product deed, tussen 2009 en 2011 continu zijn afgenomen en vervolgens in het OT zijn toegenomen. De investeringen bleven in het OT echter laag in vergelijking met het niveau van 2009. De in het OT gedane investeringen hielden voornamelijk verband met O&O en met het onderhoud en de verbetering van de productietechnologie en het productieproces met het oog op grotere efficiëntie. Met name investeerde de bedrijfstak in die periode in nieuwe productsoorten die niet uit de VRC worden ingevoerd en waarvoor veel onderzoek en innovatie vereist zijn.
(260)
Het rendement van investeringen daalde tussen 2009 en 2012 daarentegen met 34 %. Vóór het OT steeg het echter constant (met 293 % tussen 2009 en 2011), maar in het OT daalde het met 186 % in vergelijking met 2011. De daling in 2012 is een logisch gevolg van het feit dat de bedrijfstak van de Unie in het OT verliezen heeft geleden.
(261)
Wat het vermogen om kapitaal aan te trekken betreft, werd vastgesteld dat het vermogen van de bedrijfstak van de Unie om voor het soortgelijke product een kasstroom te genereren, constant is verminderd, zodat de financiële situatie van de bedrijfstak van de Unie is verzwakt.
8. Conclusie over schade
(262)
Uit de analyse van de situatie van de bedrijfstak van de Unie kwam een duidelijk neerwaartse trend voor de meeste schade-indicatoren naar voren. Tegen de achtergrond van een over het algemeen stijgend verbruik nam de totale productie in de beoordelingsperiode toe. Hoewel het verkoopvolume toenam, slonk het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie tijdens de beoordelingsperiode door de grotere toename van het verbruik tijdens die periode. De gemiddelde verkoopprijs was over de gehele beoordelingsperiode onderhevig aan een scherpe daling, wat negatieve gevolgen had voor alle indicatoren op het gebied van de financiële prestaties (de winstgevendheid, de kasstroom, het rendement van investeringen en het vermogen om kapitaal aan te trekken).
(263)
In de beoordelingsperiode is het totale volume van de verkoop van de bedrijfstak van de Unie toegenomen. De toename van het verkoopvolume van de bedrijfstak van de Unie ging evenwel gepaard met een sterke daling van de gemiddelde verkoopprijs en van het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie.
(264)
In het licht van het bovenstaande heeft het onderzoek met name bevestigd dat de verkoopprijzen van de bedrijfstak van de Unie onder het niveau van de productiekosten in het OT lagen, wat negatieve gevolgen had voor de winstgevendheid van de bedrijfstak van de Unie, waarvoor in het OT sterk negatieve cijfers werden bereikt.
(265)
De capaciteit vertoonde tussen 2009 en het eind van het OT echter een positieve ontwikkeling. Tevens namen de investeringen tussen 2009 en het eind van het OT toe, hoewel zij tussen 2011 en het eind van het OT zijn gedaald. Zoals uiteengezet in punt 7.4 van deel D is dit te danken aan het feit dat de in de steekproef opgenomen ondernemingen bleven investeren in het soortgelijke product, waarbij zij zich onder meer concentreerden op productsoorten in marktniches waar nog geen sprake is van invoer van de productsoort in kwestie vanuit het betrokken land en waarmee veel onderzoek en innovatie is gemoeid. Tevens is duidelijk dat de bedrijfstak van de Unie grote hoeveelheden van de eenvoudigere productsoorten (die concurrentie ondervinden van de met subsidiëring uit de VRC ingevoerde productsoorten) moet kunnen produceren en verkopen om de vaste kosten te kunnen spreiden en schaalvoordelen te kunnen creëren.
(266)
Na de mededeling van feiten en overwegingen argumenteerde de GOC dat de beoordeling van de Commissie niet coherent is, aangezien zij heeft verklaard dat vooral in O&O werd geïnvesteerd, en zij ook heeft aangevoerd dat de capaciteit in het OT werd verhoogd om op de stijgende vraag te anticiperen. Deze verklaringen zijn niet incoherent maar complementair: de investeringen in nieuwe productsoorten in dezelfde periode leiden onvermijdelijk tot de stijging van de capaciteit. Voorts zijn dergelijke investeringen, ook al doen zij de kosten van de bedrijfstak van de Unie inderdaad stijgen, eveneens een belangrijke aanwijzing dat de sector zijn best doet om concurrerend te blijven.
(267)
Derhalve kan worden geconcludeerd dat de bedrijfstak van de Unie in het OT niet alleen aanmerkelijke schade heeft geleden, maar ook actief op zoek was naar mogelijkheden om de schade als gevolg van de invoer met subsidiëring van het betrokken product te beperken door innovatieve producten te ontwikkelen die nog niet uit het betrokken land worden ingevoerd.
(268)
Rekening houdend met het bovenstaande wordt geconcludeerd dat de bedrijfstak van de Unie aanmerkelijke schade heeft geleden in de zin van artikel 8, lid 5, van de basisverordening.
E. OORZAKELIJK VERBAND
(269)
Overeenkomstig artikel 8, leden 6 en 7, van de basisverordening is de Commissie nagegaan of de bedrijfstak van de Unie als gevolg van de invoer met subsidiëring uit het betrokken land zodanige schade heeft geleden dat deze als aanmerkelijk kan worden beschouwd. Andere bekende factoren dan de invoer met subsidiëring waardoor de bedrijfstak van de Unie tezelfdertijd schade kon hebben geleden, werden ook onderzocht om te voorkomen dat mogelijke schade door deze andere factoren aan de invoer met subsidiëring werd toegeschreven.
1. Gevolgen van de invoer met subsidiëring
(270)
Uit het onderzoek kwam naar voren dat de invoer met subsidiëring in de beoordelingsperiode toenam: het invoervolume steeg met 596 % en het marktaandeel van de invoer met 366 %. Bijgevolg wordt bevestigd dat zowel de omvang als het marktaandeel van de invoer van het betrokken product tijdens de beoordelingsperiode aanzienlijk is toegenomen. De toename van de invoer met subsidiëring viel in de tijd duidelijk samen met het verlies aan marktaandeel voor de bedrijfstak van de Unie. De invoer groeide met andere woorden aanzienlijk sneller dan de markt van de Unie, en de producenten in de Unie verloren marktaandeel aan de Chinese invoer met subsidiëring. Uit het onderzoek is eveneens gebleken dat, zoals vermeld in punt 4.2 van deel D, de prijzen van de bedrijfstak van de Unie in het OT door de invoer met subsidiëring werden onderboden.
(271)
Het onderzoek heeft aangetoond dat de prijzen van de invoer met subsidiëring tijdens de beoordelingsperiode met 27,2 % zijn gedaald en tot nog grotere verschillen tussen de prijzen van de producenten in de Unie en die van de producenten-exporteurs hebben geleid. Bij deze aanzienlijke druk op de prijzen heeft de bedrijfstak van de Unie zich behoorlijke inspanningen getroost om de productiekosten te verminderen. Ondanks deze inspanningen werd de bedrijfstak van de Unie door het uitzonderlijk lage prijsniveau van de invoer uit de VRC gedwongen zijn prijzen tot een onhoudbaar niveau te verlagen. Na de opstartfase in 2009 haalden de producenten in de Unie in 2010 en 2011 stabiele winstniveaus. In het OT boekten de producenten in de Unie echter aanzienlijke verliezen.
(272)
Na de mededeling van feiten en overwegingen betwistten verschillende belanghebbenden de conclusie van de Commissie dat er een oorzakelijk verband bestaat tussen de door de bedrijfstak van de Unie geleden aanmerkelijke schade en de invoer met subsidiëring uit de VRC. Volgens hen vallen de schade en de gestegen invoer uit het betrokken land niet samen in de tijd. Dat komt doordat de invoer uit China tussen 2009 en 2011 aanzienlijk is gestegen. Voorts bedroeg de gemiddelde prijs van de Chinese invoer in 2011 4,96 EUR/m2, een bedrag dat niet veel verschilt van dat van 2012 (4,38 EUR/m2).
(273)
Dezelfde partijen voerden aan dat de conclusie dat de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade moet worden toegeschreven aan de Chinese invoer in 2012 niet strookt met de bevindingen van de Commissie dat de Chinese invoer in het jaar daarvoor blijkbaar geen negatieve gevolgen hadden, hoewel de gemiddelde prijs bij invoer zeer vergelijkbaar was.
(274)
Deze partijen argumenteerden ook dat het in de tijd samenvallen van de geleden aanmerkelijke schade en de invoer met subsidiëring uit China niet kan worden beoordeeld op basis van de hele beoordelingsperiode (van 2009 tot het eind van het OT), zonder rekening te houden met de tijdens die periode vastgestelde tussentijdse trends.
(275)
Tussen het begin van de beoordelingsperiode en het eind van het OT is de invoer met 596 % gestegen, en het marktaandeel van die invoer met 321 %. Tijdens de beoordelingsperiode daalden de prijzen bij invoer met 27,2 %.
(276)
In 2011 was de winstmarge van de bedrijfstak van de Unie inderdaad maar iets lager dan in 2010, ondanks de reeds sterke stijging van de invoer uit de VRC in 2011. In 2011 steeg het verbruik van zonneglas in de Unie echter aanzienlijk (met 20,4 % tussen 2010 en 2011), terwijl de invoer uit de VRC in dezelfde periode met 150 % steeg. In het OT daalde het verbruik inderdaad met iets meer dan 19 %, maar nam de omvang van de invoer uit China verder met meer dan 35 % toe. Hieruit blijkt duidelijk dat de aanmerkelijke schade die de bedrijfstak van de Unie in het OT heeft geleden en de sterke stijging van de invoer met subsidiëring uit China in de tijd samenvallen. Logisch gezien duurt het ook even alvorens de producenten in de Unie bepaalde negatieve effecten van de gestegen invoer met subsidiëring voelen (bijvoorbeeld het verlies van klanten, het lijden van verliezen, een lager rendement van investeringen en minder kasstroom, enz.). Daarom wordt het argument verworpen.
(277)
De Commissie heeft ook de tussentijdse trends tijdens de beoordelingsperiode onderzocht. Het feit dat de bedrijfstak van de Unie in 2011 inderdaad nog winstgevend was, ook al nam de invoer uit China in dat jaar reeds toe, doet niets af aan de conclusie dat de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade en de niet aflatende toename van de invoer met subsidiëring uit China in het OT samenvielen.
(278)
In het OT daalde het verbruik met iets meer dan 19 %; de Chinese producenten-exporteurs daarentegen:
a)
verhoogden hun marktaandeel met 12,4 procentpunten in vergelijking met 2011, terwijl het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie met 12,3 procentpunten daalde;
b)
verhoogden de omvang van hun invoer met meer dan 35 %, terwijl de verkoop van de bedrijfstak van de Unie met 32 % daalde, en
c)
verlaagden hun reeds zeer lage prijzen bij uitvoer verder met meer dan 10 % en onderboden de prijzen van de bedrijfstak van de Unie met tot 26,7 %; aldus droegen zij bij tot de verliezen die de bedrijfstak van de Unie in het OT heeft geleden.
(279)
Gezien de bovenstaande analyse komt de Commissie tot de conclusie dat de invoer met subsidiëring en de aanzienlijke uitbreiding van het marktaandeel van deze invoer tegen prijzen waarmee die van de bedrijfstak van de Unie voortdurend werden onderboden, de aanmerkelijke schade hebben veroorzaakt die de bedrijfstak van de Unie heeft geleden.
2. Gevolgen van andere factoren
2.1. Invoer uit derde landen
(280)
De omvang van de invoer uit andere derde landen liet tijdens de beoordelingsperiode de volgende ontwikkeling zien:
Tabel 11
Invoer uit derde landen (1 000 m2)
Derde landen
2009
2010
2011
OT
Volume (m2)
700
886
1 287
1 023
Index
100
127
184
146
Marktaandeel
4,2 %
3,1 %
3,8 %
3,7 %
Index
100
74
90
88
Gemiddelde prijs EUR/m2
10,50
10,09
9,60
8,40
Index
100
96
91
80
Bron: Glass for Europe en de klacht
(281)
De omvang van de invoer uit andere derde landen is in de beoordelingsperiode met 46 % gestegen en volgde aldus de groei van het verbruik in de Unie. Het marktaandeel van deze invoer vertoonde in het OT een lichte daling ten opzichte van 2011 (3,7 %), maar over het geheel genomen bleef het marktaandeel gedurende de beoordelingsperiode constant. Turkije is na de VRC de grootste exporteur, gevolgd door India.
(282)
Uit de beschikbare informatie over de invoer uit alle derde landen blijkt dat de gemiddelde invoerprijs hoger was dan de gemiddelde prijs bij invoer uit de VRC. Hetzelfde geldt voor de eenheidsprijs per soort van het betrokken product. Aan de andere kant was de gemiddelde prijs bij invoer uit derde landen gelijk aan of hoger dan de gemiddelde prijs van de bedrijfstak van de Unie.
(283)
Gezien de beperkte totale volumes en marktaandelen van de invoer uit derde landen en de prijzen van die invoer, concludeert de Commissie dat de invoer uit derde landen het oorzakelijke verband tussen de invoer met subsidiëring en de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade niet kan hebben verbroken.
2.2. Uitvoerprestaties van de bedrijfstak van de Unie
(284)
Tijdens de beoordelingsperiode liet het volume van de uitvoer door de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie de volgende ontwikkeling zien:
Tabel 12
Uitvoerprestaties van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie
2009
2010
2011
OT
Waarde van de uitvoer (1 000 EUR)
19 313
19 814
27 419
7 001
Index
100
103
142
36
Volume van de uitvoer (1 000 m2)
1 460
1 713
2 708
760
Index
100
117
185
52
Gemiddelde prijs (EUR/m2)
13,22
11,56
10,12
9,21
Index
100
87
77
70
Bron: Antwoorden van de producenten in de Unie op de vragenlijst
(285)
De uitvoer door de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie steeg tussen 2009 en 2011, maar vertoonde in het OT een plotselinge daling qua waarde (74 %) en qua volume (71,9 %). Afgaand op de antwoorden van de in de steekproef opgenomen Chinese exporteurs is dit blijkbaar te wijten aan de zeer lage prijzen van de uitvoer uit de VRC naar de belangrijkste exportmarkten van de bedrijfstak van de Unie (de VS en Canada).
(286)
De uitvoer van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie vormde in 2009 (in de opstartfase) 20 % van de totale door hen verkochte hoeveelheid, in 201011 % en in het piekjaar 2011 slechts 14 %. In 2012 daalde hun uitvoer verder met nog eens 5 %.
(287)
Voor de bedrijfstak van de Unie is de markt van de Unie, die een van de grootste ter wereld is, de belangrijkste afzetmarkt, en niet de markten van derde landen. Ook het feit dat zonneglas relatief zwaar en breekbaar is, veroorzaakt extra kosten (door breuk en corrosie) wanneer het over grote afstanden moet worden vervoerd. Het onderzoek heeft ook bevestigd dat de verminderde uitvoerprestaties hoofdzakelijk zijn toe te schrijven aan de concurrentie met laaggeprijsde Chinese uitvoer, ook naar de markten van derde landen. Bijgevolg kan de Commissie niet concluderen dat de verminderde uitvoerprestaties van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie het oorzakelijke verband tussen de invoer met subsidiëring en de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade verbreken.
(288)
Na de mededeling van feiten en overwegingen hebben verschillende partijen de bevindingen van de Commissie betwist die erin bestonden dat de daling in het OT van de uitvoer van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie zeer waarschijnlijk te wijten was aan zeer lage prijzen van de Chinese uitvoer naar de belangrijkste bestemmingen van de uitvoer van de bedrijfstak van de Unie (de VS en Canada). Zij waren van oordeel dat deze conclusie ongegrond is aangezien China reeds in 2011 uitvoerde en er bijgevolg geen reden is waarom dit pas in 2012 gevolgen had. Zij waren ook de mening toegedaan dat de werkelijke reden voor de lage uitvoer was dat de bedrijfstak van de Unie niet concurrerend was en de concurrentie niet meer het hoofd kon bieden toen de prijzen op de wereldmarkt daalden. Deze partijen argumenteerden dan ook dat de daling van de uitvoer van de bedrijfstak van de Unie in het OT de geleden schade verder heeft verergerd.
(289)
De Commissie verwerpt deze argumenten om de volgende redenen. Voor de bedrijfstak van de Unie is de markt van de Unie de belangrijkste afzetmarkt, en niet de markten van derde landen. Bovendien kunnen de extra kosten voor het vervoer over grote afstanden (door breuk en corrosie) alleen worden gecompenseerd wanneer het prijsniveau in derde landen voldoende hoog is. Dat lijkt niet het geval te zijn. Volgens de informatie uit de antwoorden van de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs op de vragenlijst waarover de Commissie beschikt, waren de prijzen van de Chinese uitvoer naar de belangrijkste uitvoerbestemmingen van de bedrijfstak van de Unie inderdaad erg laag; in het OT bleven zij bovendien nog verder dalen in vergelijking met 2011. Daaruit blijkt dat de verminderde uitvoerprestaties van de bedrijfstak van de Unie hoofdzakelijk te wijten zijn aan de steeds lager geprijsde uitvoer uit China, ook naar de markten van derde landen, zoals tijdens het onderzoek werd bevestigd.
(290)
Dezelfde partijen argumenteerden ook dat het onderzoek de markt van de Unie betrof en geen beoordeling was van een beweerde oneerlijke prijsstelling op markten van derde landen.
(291)
Zelfs aangenomen dat de bevindingen van de EU-instellingen correct zijn, schreven deze de door andere factoren veroorzaakte schade volgens deze partijen bovendien toe aan de invoer met subsidiëring in de Unie. De beweerde laaggeprijsde invoer of invoer met subsidiëring uit China naar derde landen is dus geen invoer met subsidiëring in de EU; als zodanig gaat het hier om een andere factor, waarvan de schadelijke gevolgen niet aan de invoer met subsidiëring kunnen worden toegeschreven.
(292)
De Commissie verwerpt dit argument. Zij heeft niet onderzocht of de invoer van de VRC in derde landen met dumping en/of met subsidiëring plaatsvindt. Zij heeft op grond van de prijzen bij uitvoer naar derde landen die de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs hebben verstrekt, gewoon vastgesteld dat deze prijzen de laatste jaren constant zijn gedaald.
(293)
In dezelfde geest heeft de Commissie de prijsdaling van de invoer uit de VRC in derde landen als een afzonderlijke factor geanalyseerd en heeft zij deze niet aan de invoer met subsidiëring in de Unie toegeschreven. Dit feit werd inderdaad alleen gebruikt als mogelijke verklaring voor de verminderde uitvoer van de bedrijfstak van de Unie naar haar belangrijkste afzetmarkten in derde landen, rekening houdend met het feit dat deze markten voor de bedrijfstak van de Unie niet de belangrijkste afzetmarkten waren en ook nooit zijn geweest. Zelfs tijdens de piekjaren 2010 en 2011 had meer dan 85 % van de verkoop van de bedrijfstak van de Unie de markt van de Unie als bestemming.
(294)
Bijgevolg concludeert de Commissie dat de verminderde uitvoerprestaties van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie het oorzakelijke verband tussen de invoer met subsidiëring en de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade niet verbreken.
2.3. Ontwikkeling van verbruik en capaciteit
(295)
Zoals vermeld in punt 3 van deel D nam het verbruik in de Unie tussen 2009 en het eind van het OT met 65 % toe. Het verbruik bereikte een piek in 2011, toen het met 105 % steeg ten opzichte van 2009. De bedrijfstak van de Unie kon echter niet ten volle van deze stijging van het verbruik profiteren. Zijn totale verkoop steeg tot 2011 aanzienlijk, maar bleef na bij de groei van de markt. Vervolgens daalde de totale verkoop ook in algemene termen in het OT. Het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie liep gedurende de beoordelingsperiode gestaag terug en vertoonde in het OT een daling met 25,7 % ten opzichte van 2009 (- 15,8 % ten opzichte van 2011). Daarentegen nam zowel het marktaandeel als het verkoopvolume van de VRC, ondanks de daling van het verbruik tussen 2011 en het eind van het OT, sterk toe: de stijging bedroeg 68,4 % tussen 2011 en het eind van het OT, en in totaal 321 % over de hele periode. De invoer uit de VRC steeg gedurende de beoordelingsperiode met 596 %.
(296)
Aangezien het verbruik in de Unie in de beoordelingsperiode steeg, is er sprake van een ontwikkeling van het verbruik die het oorzakelijke verband tussen de invoer met subsidiëring en de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade versterkt, terwijl door die ontwikkeling zelf geen schade werd berokkend aan de bedrijfstak van de Unie. Bovendien nam het marktaandeel van de invoer met subsidiëring uit de VRC zelfs in het OT, bij een dalend verbruik, verder toe ten nadele van de bedrijfstak van de Unie.
(297)
Na de mededeling van feiten en overwegingen voerden verschillende partijen aan dat de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade te wijten was aan de daling van het verbruik in de Unie. Dat is volgens die partijen de enige factor die in 2012 voor het eerst een daling bleek te vertonen en waaraan de schade redelijkerwijs kan worden toegeschreven, terwijl de invoer uit China reeds in 2011van start ging tegen prijzen die vergelijkbaar zijn met die in 2012.
(298)
In 2012 daalde het verbruik inderdaad in vergelijking met de vorige jaren. De analyse van de Commissie omvat echter de periode van 2009 (het begin van de beoordelingsperiode) tot het eind van het OT, en in die periode is het verbruik in de Unie in totaal met 65 % gestegen. Tijdens de hele beoordelingsperiode is het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie aanzienlijk blijven krimpen (in totaal met 25,7 %), terwijl het marktaandeel van de invoer uit China met 321 % is toegenomen. De invoer uit de VRC steeg gedurende de beoordelingsperiode met 596 %.
(299)
In het OT was het verbruik in de Unie bovendien nog vergelijkbaar met het niveau van 2010; zoals vermeld in tabel 10 was 2010 namelijk het jaar waarin de bedrijfstak van de Unie een redelijke winst heeft geboekt. Bijgevolg kan de daling van het verbruik in de Unie in het OT op zich niet hebben geleid tot de verliezen die de bedrijfstak van de Unie in het OT heeft geleden. Bovendien is het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie tussen 2010 en 2012 met 26,6 % afgenomen, terwijl het marktaandeel van de Chinese invoer in dezelfde periode met 318 % is toegenomen. Tot slot kan worden aangevoerd dat indien de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade door de daling van het verbruik in het OT zou zijn veroorzaakt, deze daling ook de Chinese invoer had moeten treffen. Dat was echter duidelijk niet het geval. Integendeel, in het OT is de Chinese invoer zowel wat de omvang als wat het marktaandeel betreft aanzienlijk gestegen.
(300)
Gezien de bovenstaande overwegingen verwerpt de Commissie dit argument. Derhalve concludeert de Commissie dat de daling van het verbruik in het OT het oorzakelijke verband tussen de invoer met subsidiëring en de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade niet kan hebben verbroken.
(301)
Wat de productiecapaciteit van de bedrijfstak van de Unie betreft, zoals uiteengezet in tabel 4, volgde de stijging van de productiecapaciteit duidelijk de trend van de stijging van het verbruik in de Unie tot eind 2011. Uit het onderzoek is gebleken dat de belangrijkste reden voor de stijging van de productiecapaciteit met 12,5 % tussen 2011 en het eind van het OT de intrede op de zonneglasmarkt van één onderneming was. Tijdens dezelfde periode is de productiecapaciteit van alle andere ondernemingen op de markt licht gedaald. De trend van de ontwikkeling van de capaciteit van de bedrijfstak van de Unie volgde dus algemeen genomen de trend van het verbruik in de Unie. De Commissie is dan ook van oordeel dat de hoge productiecapaciteit van de bedrijfstak van de Unie, die reeds hoog was aan het begin van de beoordelingsperiode en hoog bleef in het OT, het oorzakelijke verband tussen de invoer met subsidiëring en de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade niet kon verbreken.
(302)
Na de mededeling van feiten en overwegingen hebben verschillende partijen aangevoerd dat de Commissie geen rekening heeft gehouden met de overcapaciteit die de bedrijfstak van de Unie volgens hen heeft als belangrijke oorzaak van de schade. Tijdens de beoordelingsperiode was de stijging van het verbruik volgens deze partijen niet de reden voor de capaciteitstoename, aangezien de productiecapaciteit van de bedrijfstak van de Unie het verbruik in de Unie constant sterk overtrof en dit volgens hen economisch niet haalbaar is. Zij voerden verder aan dat het feit dat er tussen 2011 en het eind van het OT een nieuwe onderneming op de markt is gekomen, heeft bijgedragen tot de geleden schade, aangezien de concurrentie binnen de bedrijfstak van de Unie daardoor groter werd.
(303)
De partijen argumenteerden ook dat het dalende verbruik in de Unie en de stijgende productiecapaciteit, gecombineerd met een daling van de uitvoer, een lage bezettingsgraad tot gevolg had. Deze lage bezettingsgraad veroorzaakte hoge vaste kosten, die volgens hen zware gevolgen hadden voor de zonneglassector in de Unie.
(304)
De Commissie merkt op dat de capaciteit van de hele bedrijfstak van de Unie tijdens de beoordelingsperiode constant hoger was dan het totale verbruik in de Unie. Dat heeft de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie echter niet verhinderd om in de twee jaren vóór het OT winst te maken; pas in het OT zijn zij aanzienlijke verliezen gaan lijden (- 14,5 %).
(305)
Bovendien is de capaciteit van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie tussen 2010 en 2011 slechts met 4 % en tussen 2011 en het eind van het OT slechts met 2,6 % toegenomen; tussen 2010 en het eind van het OT is dit in totaal een bescheiden toename met 6,7 %.
(306)
Het verschil tussen het verbruik en de capaciteit bestond tijdens de hele beoordelingsperiode, en hoewel dat verschil in het OT iets groter was, kan het de grote verliezen die de in de steekproef opgenomen ondernemingen in het OT hebben geleden, dus niet verklaren. De Commissie verwerpt dan ook het argument dat de capaciteit van de bedrijfstak van de Unie economisch niet haalbaar is.
(307)
Wat het argument betreft dat de nieuwkomer op de markt in 2012 heeft bijgedragen tot de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade, merkt de Commissie op dat deze nieuwkomer, ook al had hij een grote capaciteit geïnstalleerd, zeer kleine hoeveelheden produceerde en verkocht, en in het OT ongeveer 2 % van de totale verkoop van de bedrijfstak van de Unie vertegenwoordigde. Bijgevolg had deze nieuwkomer nauwelijks gevolgen voor de prestaties van de bedrijfstak van de Unie als geheel, behalve dat de gegevens inzake de capaciteit en de bezettingsgraad van de bedrijfstak van de Unie erdoor werden beïnvloed. Indien geen rekening werd gehouden met de gegevens van deze onderneming, daalde de capaciteit van alle andere producenten in de Unie eigenlijk tussen 2011 en 2012.
(308)
Het onderzoek heeft evenmin bevestigd dat de zonneglassector zwaar te lijden heeft onder vaste kosten. In het OT bedroegen de gemiddelde vaste kosten van de in de steekproef opgenomen producenten 25 tot 35 % van de totale productiekosten. In de jaren daarvoor (in 2010 en 2011) was het percentage vaste kosten iets lager, maar bleef het in dezelfde orde van grootte. Hieruit blijkt duidelijk dat de hoge capaciteit in het OT kennelijk gevolgen had voor de productiekosten; die gevolgen waren echter niet aanzienlijk en kunnen de grote verliezen in het OT niet verklaren, zeker niet in vergelijking met de winsten die in de jaren daarvoor werden geboekt. Bovendien daalde de bezettingsgraad van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie in vergelijking met de jaren daarvoor, maar bedroeg deze in het OT nog steeds 65 %.
(309)
Tot slot heeft de Commissie er in haar analyse ook rekening mee gehouden dat de geïnstalleerde capaciteit kan worden aangepast voor de productie van andere glassoorten, waarop dit onderzoek geen betrekking heeft. Bijgevolg is de Commissie het ook wegens dit element oneens met de belanghebbende die beweert dat de grote geïnstalleerde capaciteit economisch niet haalbaar is.
(310)
Gezien het bovenstaande verwerpt de Commissie de argumenten van deze partijen en herhaalt zij dat de ontwikkelingen van het verbruik, de capaciteit en de bezettingsgraad tijdens de beoordelingsperiode, afzonderlijk en samen beschouwd, het oorzakelijke verband tussen de aanmerkelijke schade die de bedrijfstak van de Unie heeft geleden en de invoer met subsidiëring niet verbreken.
2.4. Ontwikkelingen op het gebied van zonnemodules
(311)
Volgens de informatie waarover de Commissie beschikt (20), wordt rond de 80 tot 85 % van het zonneglas verkocht aan producenten van zonnemodules (fotovoltaïsche modules van kristallijn silicium en met dunnelaagtechnologie vervaardigde fotovoltaïsche modules) en wordt rond de 15 à 20 % verkocht aan producenten van vlakkeplaat-zonnecollectoren voor warmwaterbereiding. Bijgevolg hebben de ontwikkelingen op het gebied van zonnemodules een aanzienlijk effect op het verbruik van zonneglas.
(312)
Na de mededeling van feiten en overwegingen voerden twee partijen aan dat de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade niet alleen werd veroorzaakt door de ontwikkeling van het verbruik van het betrokken product, maar ook door de daling van het verbruik van zonnemodules en de verliezen die deze sector eind 2011 en begin 2012 leed. Volgens deze partijen lieten de gevolgen van de financiële moeilijkheden waarin de producenten van zonnepanelen zich bevonden zich eind 2011 en in 2012 - met enige vertraging dus - op de zonneglasmarkt voelen.
(313)
Het verbruik van zonnemodules nam gedurende dezelfde periode, d.w.z. van 2009 tot 2012, gestaag toe en bleef ondanks een daling in 2012 221 % hoger dan in 2009 en 44 % hoger dan in 2010 (21). Daarnaast werd vastgesteld dat de vraag naar modules in de Unie weliswaar oorspronkelijk door regelingen voor financiële steun, hoofdzakelijk feed-in-tarieven („FIT’s”), was gecreëerd, maar dat niet kan worden geconcludeerd dat de verlagingen van de FIT’s (eind 2011, begin 2012) het oorzakelijke verband tussen de invoer met subsidiëring en de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade hebben verbroken (22). Dit vanwege het feit dat de vraag naar zonnepanelen in dezelfde periode (2009-2012) relatief hoog bleef.
(314)
Het verbruik van zonnemodules en bijgevolg ook de vraag naar zonneglas bleven dus hoog tijdens de beoordelingsperiode. De lichte daling van het verbruik in 2012 kan op zichzelf niet als een factor worden beschouwd die het oorzakelijke verband tussen de invoer met subsidiëring uit de VRC en de door de bedrijfstak van de Unie geleden aanmerkelijke schade heeft verbroken.
(315)
Aangezien de vraag naar zonnemodules tijdens de periode 2009-2012 relatief hoog bleef en de vraag naar zonneglas tijdens dezelfde periode met 65 % steeg, kan het effect van de verslechtering van de financiële situatie van de producenten van zonnemodules op het verbruik van zonneglas eind 2011/begin 2012 op zich ook niet worden beschouwd als een factor die het oorzakelijke verband tussen de invoer met subsidiëring van zonneglas uit de VRC en de door de bedrijfstak van de Unie geleden aanmerkelijke schade verbreekt.
(316)
Gezien het bovenstaande bevestigt de Commissie dat de veranderingen in het verbruik van zonnemodules op zichzelf niet kan worden beschouwd als een factor die het oorzakelijke verband tussen de invoer met subsidiëring uit de VRC en de door de bedrijfstak van de Unie geleden aanmerkelijke schade verbreekt.
3. Conclusie
(317)
Uit het onderzoek is gebleken dat er een oorzakelijk verband bestaat tussen de door de bedrijfstak van de Unie geleden aanmerkelijke schade en de invoer met subsidiëring uit de VRC. De Commissie heeft andere mogelijke oorzaken van de schade onderzocht, zoals de invoer uit andere derde landen, de uitvoerprestaties van de bedrijfstak van de Unie, veranderende verbruiks- en productiecapaciteitspatronen of de marktsituatie van bepaalde gebruikers van het betrokken product. Geen van deze mogelijke oorzaken, zij het afzonderlijk of cumulatief, bleken het oorzakelijke verband tussen de invoer met subsidiëring uit de VRC en de door de bedrijfstak van de Unie geleden aanmerkelijke schade te verbreken.
(318)
Gezien bovenstaande analyse - waarin de gevolgen van alle bekende factoren voor de situatie van de bedrijfstak van de Unie naar behoren zijn onderscheiden en gescheiden van de schade veroorzakende gevolgen van de invoer met subsidiëring - wordt geconcludeerd dat de invoer met subsidiëring vanuit het betrokken land aan de bedrijfstak van de Unie aanmerkelijke schade in de zin van artikel 8, lid 6, van de basisverordening heeft toegebracht.
(319)
Na het OT hebben verschillende producenten van zonneglas publiekelijk aangekondigd de productie stop te zetten, waardoor aanzienlijke productiecapaciteit onvermijdelijk onbenutte capaciteit werd. Daardoor wordt het hierboven vastgestelde oorzakelijke verband nog versterkt en wordt het verwoestende effect van de invoer met subsidiëring op de bedrijfstak van de Unie aangetoond.
F. BELANG VAN DE UNIE
(320)
Overeenkomstig artikel 31 van de basisverordening heeft de Commissie onderzocht of het ondanks de conclusie inzake schade veroorzakende subsidiëring duidelijk niet in het belang van de Unie is in dit geval maatregelen te nemen. Het belang van de Unie werd geanalyseerd aan de hand van een afweging van de belangen van alle betrokkenen, waaronder de bedrijfstak van de Unie, de importeurs, de grondstoffenleveranciers en de gebruikers van het betrokken product.
1. Belang van de bedrijfstak van de Unie
(321)
De bedrijfstak van de Unie had in het OT ongeveer 860 personeelsleden rechtstreeks in dienst voor de productie en verkoop van het soortgelijke product. Uit het onderzoek is vast komen te staan dat de bedrijfstak van de Unie in de beoordelingsperiode aanmerkelijke schade heeft geleden als gevolg van de invoer met subsidiëring uit het betrokken land. Sommige producenten in de Unie waren reeds gedwongen hun productiefaciliteiten te sluiten, terwijl voor sommige anderen faillissement dreigde (23). Als er geen maatregelen worden genomen, lijkt een verdere verslechtering van de economische situatie van de bedrijfstak van de Unie zeer waarschijnlijk.
(322)
Verwacht wordt dat de instelling van compenserende rechten de handelsverstorende effecten van schade veroorzakende subsidiëring zal opheffen tot een herstel van de echte concurrentie op de markt van de Unie zal leiden, zodat de bedrijfstak van de Unie zijn prijzen voor het soortgelijke product in overeenstemming kan brengen met de productiekosten, teneinde zijn winstgevendheid te verbeteren. Door de instelling van maatregelen kan de bedrijfstak van de Unie waarschijnlijk ten minste een deel van haar tijdens de beoordelingsperiode verloren marktaandeel terugwinnen, wat een positief effect zal hebben op zijn algemene financiële situatie.
(323)
Voorts zou de bedrijfstak van de Unie beter toegang moeten kunnen krijgen tot kapitaal en in staat moeten zijn om verder in O&O en innovatie op de markt voor zonneglas te investeren.
(324)
Tot slot is het waarschijnlijk dat de producenten in de Unie die als gevolg van de door de invoer met subsidiëring vanuit de VRC veroorzaakte druk gedwongen waren de productie stop te zetten, hun bedrijfsactiviteiten kunnen hervatten. Volgens dit scenario zouden globaal gezien niet alleen de bestaande banen veilig worden gesteld, maar zouden ook redelijke vooruitzichten bestaan voor een verdere uitbreiding van de productie en een stijging van de werkgelegenheid.
(325)
Indien geen maatregelen worden ingesteld, kunnen verdere verliezen van marktaandeel en een verdere verslechtering van de winstgevendheid van de bedrijfstak van de Unie worden verwacht. Deze situatie zou op korte tot middellange termijn onhoudbaar zijn. Als gevolg hiervan zouden naast het grote aantal producenten in de Unie die reeds gedwongen waren de markt te verlaten, ook andere producenten failliet kunnen gaan; dat zou er op korte tot middellange termijn waarschijnlijk toe leiden dat de bedrijfstak van de Unie verdwijnt, wat aanzienlijke gevolgen zou hebben voor de bestaande banen.
(326)
Derhalve komt de Commissie tot de conclusie dat de instelling van compenserende rechten in het belang van de bedrijfstak van de Unie is.
2. Belang van de niet-verbonden importeurs en handelaars
(327)
Voor de twee medewerkende importeurs bestond de voornaamste bedrijfsactiviteit in de handel in het betrokken product. Het betrokken product werd door beide uit verschillende leveringsbronnen betrokken; dat wil zeggen dat zij niet alleen vanuit de VRC, maar ook vanuit de Unie en derde landen werden beleverd.
(328)
Er werd aangevoerd dat de instelling van maatregelen voor het betrokken product een negatief effect zou hebben op de bedrijfsactiviteiten van de importeurs. Ten eerste is het niet de bedoeling dat de instelling van maatregelen in een volledige beëindiging van de invoer uit de VRC resulteert. Ten tweede valt weliswaar te verwachten dat de instelling van maatregelen negatieve gevolgen heeft voor de financiële situatie van importeurs die uitsluitend of hoofdzakelijk uit de VRC importeren, maar gezien de mogelijkheid om het betrokken product uit derde landen te betrekken, kan worden verwacht dat de importeurs flexibel zullen reageren en van invoerbron zullen wisselen indien zij dit nodig achten.
(329)
Bijgevolg wordt geconcludeerd dat instelling van de voorgestelde rechten enig negatief effect op de situatie van de niet-verbonden importeurs van het betrokken product kan hebben, maar dat dit effect wordt beperkt door het feit dat de importeurs en de handelaren het betrokken product uit ander bronnen kunnen betrekken, zowel uit derde landen als van de bedrijfstak van de Unie, aangezien deze laatste over de nodige capaciteit beschikt om zijn productie op te voeren; in elk geval weegt dit effect niet op tegen het positieve effect voor andere partijen.
3. Belang van grondstoffenleveranciers
(330)
Geen van de grondstoffenleveranciers heeft medewerking verleend aan het onderzoek. Bij gebrek aan gegevens van deze leveranciers is niet gebleken dat de instelling van maatregelen tegen het belang van deze partijen zou indruisen.
4. Belang van de gebruikers
(331)
Alle gebruikers die hebben gereageerd, produceren zonnemodules en/of zonnecollectoren. Drie gebruikers voeren aan dat de bedrijfstak van de Unie zonneglas van betere kwaliteit produceert dat niet altijd door Chinese ondernemingen kan worden geleverd, en zijn daarom voorstanders van de instelling van antisubsidierechten. Drie andere gebruikers spraken zich echter tegen de instelling van antisubsidiemaatregelen uit. Deze gebruikers verwachten dat de instelling van antisubsidiemaatregelen een negatief effect zou hebben voor hun bedrijf. Zij verwachten dat zij gezien de zeer slechte situatie in de zonnemodulesector niet in staat zullen zijn de hogere prijzen door te berekenen aan de eindgebruikers.
(332)
Volgens de door de gebruikers verstrekte gegevens bedraagt het aandeel van zonneglas in de totale kosten van zonnemodules slechts 6 à 8 %. Zonneglas maakt dus slechts een klein deel van de kosten en van de eindprijs van fotovoltaïsche modules uit. Bovendien zal van de eventuele instelling van antisubsidierechten op zonneglas uit de VRC voor de totale kosten van zonnemodules naar verwachting een effect van minder dan 1 % hebben. Dit is hoofdzakelijk te verklaren door het feit dat de medewerkende gebruikers aanzienlijke hoeveelheden zonneglas bij producenten in de Unie inkopen.
(333)
Weliswaar zal de mogelijke instelling van antisubsidierechten daarom hoogstwaarschijnlijk leiden tot een lichte stijging van de inputprijzen voor zonnepanelen in vergelijking met het tegenovergestelde scenario zonder rechten, maar zij zullen naar verwachting geen significant negatief effect op de kosten en de eindprijzen van de zonnemodulesector in de Unie hebben.
(334)
Bovendien kunnen sommige gebruikers het betrokken product reeds uit andere bronlanden invoeren, zoals Turkije en India, die geen negatieve gevolgen zullen ondervinden van de instelling van antisubsidierechten. Andere gebruikers kunnen eveneens overstappen op andere leveranciers in derde landen of in de Unie.
(335)
Gezien het bovenstaande heeft de Commissie de door sommige gebruikers tegen de instelling van maatregelen aangevoerde argumenten verworpen.
5. Mededingingsaspecten
(336)
Eén importeur voerde aan dat enkele producenten in de Unie deel uitmaakten van een wereldwijd kartel van producenten van vlakglas (waaronder zonneglas) en in 2007 door de Commissie waren beboet, en dat zij het antisubsidie-instrument daarom gebruiken om de geleden verliezen als gevolg van de boeten wegens kartelvorming en verloren marktaandeel in de Unie te compenseren. Indien de toegang tot de markt van de Unie door middel van antisubsidierechten zou worden beperkt, zouden de producenten in de Unie er sterker toe worden aangezet een kartel te vormen of ander concurrentieverstorend gedrag te gaan vertonen voor producten (zoals huisinrichtingsproducten) waarvan de vergroting van het verkoopvolume in de Unie slechts een klein hefboomeffect heeft.
(337)
Deze argumenten moeten worden afgewezen. In de eerste plaats merkt de Commissie op dat het kartel al sinds 2007 niet meer functioneert. Daarom hebben de effecten van het kartel in het verleden tijdens de beoordelingsperiode geen gevolgen gehad voor de bedrijfstak. In de tweede plaats maakte geen enkele van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie en ook geen enkele van de huidige producenten in de Unie met de grootste verkoopvolumes deel uit van het kartel. In de derde plaats zal de eventuele instelling van antisubsidierechten naar verwachting geen enkel effect hebben op het concurrentiegedrag van de bedrijfstak van de Unie, aangezien enerzijds de structuur van de markt van de Unie daardoor niet zal worden gewijzigd en anderzijds ondernemingen verplicht zijn de toepasselijke nationale en Europese mededingingsregels na te leven, ongeacht of er rechten zijn ingesteld.
(338)
Een importeur voerde daarnaast aan dat de instelling van rechten een negatief effect zou hebben op de markt voor antireflecterende coatings voor zonneglas in de Unie. Deze markt, die door de importeur als aanverwante markt wordt beschouwd, wordt volgens die importeur beheerst door producenten in de Unie, zodat hun positie door de instelling van maatregelen zou worden versterkt ten nadele van concurrerende leveranciers van antireflecterende coatings. Voorts werd gesteld dat importeurs moeite hebben om orders bij producenten in de Unie te plaatsen en dat de producenten moeite hebben om dergelijke bestellingen binnen een redelijke termijn en tegen redelijke prijzen uit te voeren.
(339)
De markt voor antireflecterende coatings maakt deel uit van het onderzoek en is geen aanverwante markt. Uit het onderzoek is gebleken dat producenten in de Unie in het OT, ondanks de relatief hogere prijzen die zij aanrekenen op deze nichemarkt, inderdaad nog steeds concurrerend waren omdat hun van een coating voorziene producten op de markt worden beschouwd als producten met een kwaliteitsvoordeel. Er werden echter geen bewijzen geleverd voor de bewering dat de bedrijfstak van de Unie niet in staat zou zijn om in de mogelijk toenemende vraag naar zonneglas met een antireflecterende coating te voorzien. Dat argument moet dus worden afgewezen.
(340)
Wat betreft de bewering dat producenten in de Unie hebben geweigerd orders uit te voeren of op tijd tegen redelijke prijzen te leveren, zij opgemerkt dat het elke producent volledig vrijstaat zelf zijn commerciële strategie te bepalen, aangezien de desbetreffende markt niet door deze producent afzonderlijk of door meerdere producenten gezamenlijk wordt beheerst. Er is voldoende concurrentie op de markt van de Unie om van leverancier te wisselen of het product van verschillende leveranciers te betrekken. Ook dat argument moet daarom worden afgewezen.
6. Conclusie inzake het belang van de Unie
(341)
Gezien het bovenstaande komt de Commissie tot de conclusie dat het, na afweging van de belangen van alle betrokkenen, in het belang van de Unie is definitieve maatregelen in te stellen ten aanzien van de invoer van zonneglas van oorsprong uit de VRC.
G. COMPENSERENDE MAATREGELEN
(342)
Gelet op de conclusies inzake subsidiëring, schade, oorzakelijk verband en het belang van de Unie moeten definitieve compenserende maatregelen worden ingesteld om te voorkomen dat de bedrijfstak van de Unie nog meer schade lijdt door de invoer met subsidiëring.
1. Schademarge
(343)
Om de hoogte van deze maatregelen te bepalen, werd rekening gehouden met de vastgestelde subsidiëring en het bedrag aan rechten dat noodzakelijk is om de schade voor de producenten in de Unie op te heffen, zonder de geconstateerde subsidiemarges te overschrijden.
(344)
Bij de berekening van het recht dat nodig is om de gevolgen van de schade veroorzakende subsidiëring op te heffen, werd ervan uitgegaan dat de maatregelen de bedrijfstak van de Unie in staat moeten stellen om zijn productiekosten te dekken en een winst vóór belasting te maken die onder normale concurrentievoorwaarden, dat wil zeggen zonder invoer met subsidiëring, redelijkerwijs op de verkoop van het soortgelijke product in de Unie door deze bedrijfstak kan worden behaald.
(345)
Een winstmarge van 8,3 % van de omzet wordt beschouwd als een passend minimum dat de bedrijfstak van de Unie zonder schade veroorzakende invoer met subsidiëring had kunnen verwachten. Deze winstmarge is gebaseerd op de gemiddelde winst die door de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie in 2010 is behaald, toen de omvang van de invoer van het betrokken product nog klein was en de normale concurrentie nog niet kon hebben verstoord.
(346)
Op basis hiervan is voor het soortgelijk product een prijs berekend waarbij de bedrijfstak van de Unie geen schade lijdt. De prijs waarbij de bedrijfstak van de Unie geen schade lijdt, werd berekend door de bovengenoemde winstmarge van 8,3 % bij de productiekosten van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie in het OT op te tellen.
(347)
De noodzakelijke prijsverhoging werd vervolgens vastgesteld door de gewogen gemiddelde invoerprijs van de in de steekproef opgenomen medewerkende producenten-exporteurs in de VRC, zoals bij de berekening van de prijsonderbieding vastgesteld en gecorrigeerd voor de invoerkosten en de douanerechten, te vergelijken met de gewogen gemiddelde geen schade veroorzakende prijs van het soortgelijke product dat in het OT door de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie op de markt van de Unie werd verkocht. Het verschil dat deze vergelijking opleverde, werd vervolgens uitgedrukt als percentage van de gemiddelde cif-waarde bij invoer.
(348)
Na de mededeling van feiten en overwegingen heeft één partij de winstmarge betwist die als streefwinst werd gebruikt. Deze partij voerde aan dat de Commissie rekening zou moeten houden met alle andere factoren die de winstgevendheid in het OT hebben aangetast. Zij argumenteerde dat de redelijke streefwinst niet hoger kon zijn dan 5 %.
(349)
De Commissie verwerpt dit argument om de volgende redenen. De gebruikte streefwinst is geen schatting, maar is gebaseerd op de winst die de bedrijfstak van de Unie werkelijk heeft gemaakt alvorens de concurrentie door de Chinese invoer met subsidiëring werd verstoord. De Commissie is van oordeel dat dit een redelijke winst is, en heeft er eveneens rekening mee gehouden dat de marktsituatie niet sterk verschilde van die in het OT, afgezien van het effect van de invoer met subsidiëring uit China. De verklaring van deze partij hieromtrent dat het verbruik in 2010 veel hoger was dan in 2012, is feitelijk onjuist. Zoals vermeld in punt 2.3 van deel E was het verbruik in 2010 vergelijkbaar met dat in 2012. Ook was de bedrijfstak van de Unie in 2010 capaciteit aan het opbouwen met het oog op de verwachte sterke stijging van de vraag, wat zijn winst in dat jaar negatief heeft beïnvloed. Tot slot is de voorgestelde streefwinst van 5 % arbitrair, aangezien zij niet gebaseerd is op gegevens of berekeningen; bijgevolg verwerpt de Commissie deze voorgestelde streefwinst.
2. Maatregelen
(350)
In het licht van het voorgaande moet overeenkomstig artikel 15 van de basisverordening op zonneglas van oorsprong uit de VRC een definitief compenserend recht worden ingesteld dat volgens de „regel van het laagste recht” gelijk moet zijn aan de vastgestelde subsidiemarge dan wel aan de vastgestelde schademarge indien deze lager is. In dit geval moet het recht bijgevolg worden vastgesteld op het niveau van de vastgestelde subsidiemarges.
(351)
Gezien de hoge mate van medewerking van de Chinese producenten-exporteurs werd het recht voor „alle andere ondernemingen” vastgesteld op het niveau van het hoogste recht dat wordt ingesteld ten aanzien van de ondernemingen die in de steekproef waren opgenomen of die aan het onderzoek hebben meegewerkt. Het recht voor alle andere ondernemingen zal gelden voor de ondernemingen die niet aan het onderzoek hebben meegewerkt.
(352)
Voor de medewerkende ondernemingen die niet in de steekproef waren opgenomen en die opgenomen zijn in de bijlage, wordt het definitieve recht vastgesteld op het gewogen gemiddelde van de rechten van de in de steekproef opgenomen ondernemingen.
(353)
Op grond van het bovenstaande worden de in te stellen rechten als volgt vastgesteld:
Naam van de onderneming
Subsidiemarge
Schademarge
Compenserend recht
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
39,3 %
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
26,2 %
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
42,1 %
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
17,1 %
16,7 %
Andere medewerkende ondernemingen opgenomen in bijlage I
12,4 %
33,2 %
12,4 %
Alle andere ondernemingen
17,1 %
42,1 %
17,1 %
(354)
De bovenstaande compenserende maatregelen worden ingesteld in de vorm van ad-valoremrechten, met andere woorden in verhouding tot de waarde van de invoer.
(355)
De bij deze verordening voor bepaalde ondernemingen vastgestelde individuele compenserende rechten zijn gebaseerd op de bevindingen van dit onderzoek. Zij geven dus de situatie weer die tijdens dat onderzoek voor de betrokken ondernemingen werd vastgesteld; het gemiddelde van de rechten dat ten aanzien van hen wordt ingesteld, wordt toegepast op de niet in de steekproef opgenomen medewerkende ondernemingen.
(356)
In tegenstelling tot het voor het gehele land geldende recht dat van toepassing is op „alle andere ondernemingen”, gelden deze rechten dus uitsluitend bij de invoer van producten van oorsprong uit het betrokken land die door de specifiek genoemde ondernemingen/juridische entiteiten werden vervaardigd. De rechten zijn niet van toepassing op ingevoerde producten die werden vervaardigd door andere, niet specifiek in artikel 1 van deze verordening genoemde ondernemingen, ook al gaat het hierbij om entiteiten die verbonden zijn met de specifiek genoemde ondernemingen; op die producten is het recht van toepassing dat geldt voor „alle andere ondernemingen”.
(357)
Verzoeken in verband met de toepassing van individuele compenserende rechten voor bepaalde ondernemingen (bijv. na een naamswijziging van de entiteit of na de oprichting van nieuwe productie- of verkoopmaatschappijen) dienen onverwijld aan de Commissie te worden gericht, onder opgave van alle relevante gegevens, met name indien de naamswijziging of de oprichting van nieuwe productie- of verkoopmaatschappijen verband houdt met wijzigingen in de activiteiten van de onderneming op het gebied van de productie en de verkoop in binnen- en buitenland. Indien het verzoek gerechtvaardigd is, zal de verordening dienovereenkomstig worden gewijzigd door bijwerking van de lijst van ondernemingen waarvoor een individueel recht geldt.
(358)
Om een goede toepassing van het compenserende recht te garanderen, moet het residuele recht niet alleen gelden voor de niet-medewerkende producenten-exporteurs, maar ook voor de producenten die het betrokken product in het OT niet naar de Unie hebben uitgevoerd, behalve indien zij aan het onderzoek hebben meegewerkt.
(359)
Na de mededeling van feiten en overwegingen heeft de klager aangevoerd dat de ad-valoremantidumping- en compenserende rechten niet doeltreffend waren en heeft hij de Commissie verzocht maatregelen in te stellen in de vorm van een minimuminvoerprijs („MIP”). Ook verschillende gebruikers stelden een MIP voor. De door de partijen aangevoerde redenen en de redenen waarom de Commissie deze verzoeken heeft verworpen, zijn uiteengezet in de overwegingen 144 tot en met 168 van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 470/2014 van de Commissie (24) („de definitieve antidumpingverordening”).
(360)
Na de mededeling van feiten en overwegingen hebben de drie in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs en Henan Yuhua prijsverbintenissen in de vorm van MIP’s aangeboden. De Commissie heeft de aanboden prijsverbintenissen niet aangenomen om de in de overwegingen 172 tot en met 179 van de definitieve antidumpingverordening vermelde redenen.
(361)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het bij artikel 25, lid 1, van de basisverordening opgerichte comité,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
1. Er wordt een definitief compenserend recht ingesteld op zonneglas dat bestaat uit gehard natronkalkvlakglas, met een ijzergehalte van minder dan 300 ppm, een doorlaatbaarheid van zonlicht van meer dan 88 % (gemeten volgens AM1,5 300-2 500 nm), een warmtebestendigheid tot 250 °C (gemeten volgens EN 12150), een temperatuurwisselbestendigheid van Δ 150 K (gemeten volgens EN 12150) en een mechanische sterkte van 90 N/mm2 of meer (gemeten volgens EN 1288-3), momenteel ingedeeld onder de GN-code ex 7007 19 80, van oorsprong uit de Volksrepubliek China. Zonneglas met een coating (aan één of aan twee zijden) valt onder Taric-code 7007198019 en zonneglas zonder coating onder Taric-code 7007198011.
2. Het compenserende recht dat van toepassing is op de nettoprijs, franco grens Unie, vóór inklaring, van het in lid 1 genoemde en door de in de tabel vermelde ondernemingen vervaardigde product is als volgt:
Onderneming
Compenserend recht
Aanvullende Taric-code
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
B943
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
B944
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
B945
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
B946
Andere medewerkende ondernemingen opgenomen in bijlage I
12,4 %
Alle andere ondernemingen
17,1 %
B999
3. De individuele compenserende rechten voor de in lid 2 genoemde ondernemingen zijn uitsluitend van toepassing indien aan de douaneautoriteiten van de lidstaten een geldige handelsfactuur, opgesteld conform de voorschriften in bijlage II, wordt overgelegd. Als een dergelijke factuur niet wordt overgelegd, wordt het recht toegepast dat voor „alle andere ondernemingen” geldt.
4. Tenzij anders vermeld, zijn de geldende bepalingen inzake douanerechten van toepassing.
Artikel 2
Wanneer een nieuwe producent-exporteur in de Volksrepubliek China ten genoegen van de Commissie aantoont dat:
-
hij het in artikel 1, lid 1, beschreven product in het onderzoektijdvak (1 januari 2012 tot en met 31 december 2012) niet naar de Unie heeft uitgevoerd,
-
hij niet verbonden is met een exporteur of producent in de Volksrepubliek China voor wie de bij deze verordening ingestelde maatregelen gelden,
-
hij het betrokken product na het onderzoektijdvak waarop de maatregelen zijn gebaseerd, daadwerkelijk naar de Unie heeft uitgevoerd of een onherroepelijke contractuele verplichting is aangegaan om een aanzienlijke hoeveelheid van dit product naar de Unie uit te voeren,
kan artikel 1, lid 2, worden gewijzigd door toevoeging van de nieuwe producent-exporteur aan de medewerkende ondernemingen die niet in de steekproef zijn opgenomen en waarvoor bijgevolg het gewogen gemiddelde recht van 12,4 % geldt.
Artikel 3
Deze verordening treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 13 mei 2014.