NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 463/2013
ze dne 17. května 2013,
kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2003/2003 o hnojivech za účelem přizpůsobení příloh I, II a IV technickému pokroku
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2003/2003 ze dne 13. října 2003 o hnojivech (1), a zejména na čl. 31 odst. 1 a 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V tabulce A.3 v příloze I nařízení (ES) č. 2003/2003 byl použit výraz „kainit“ jako označení typu hnojiv pro surovou draselnou sůl. Výraz „kainit“ se nyní spojuje pouze s jedním specifickým druhem surové draselné soli, což může vést k obchodním omezením pro výrobce, kteří chtějí uvádět na trh jiné zdroje draselných solí. Aby se zamezilo tomuto omezení, a pro zemědělce ze všech členských států se tak usnadnil přístup k širšímu sortimentu draselných solí, mělo by být použito obecnější označení typu u položek vztahujících se k tomuto typu hnojiv a odkazy na kainit by měly být odpovídajícím způsobem změněny. Výrobcům surových draselných solí by mělo být poskytnuto přechodné období na to, aby přizpůsobili označování novým pravidlům.
(2)
Lignosulfonová kyselina je komplexní materiál získávaný z různých zdrojů dřeva. Jelikož se na trhu vyskytuje v různých stupních jakosti, je třeba přizpůsobit technickému pokroku požadavky na jakost, které musí výrobky splňovat, aby mohly být uváděny na trh jako hnojivo ES.
(3)
Materiály k vápnění půd, známé také jako vápenná hnojiva, snižují kyselost půdy a mohou tak rovněž dodávat živiny hořčík či vápník, popř. obě z nich. Výrobci materiálů k vápnění půd se setkávají s rozdílnými vnitrostátními předpisy, což vede k narušení vnitřního trhu. Materiály k vápnění půd by proto měly být zařazeny mezi typy hnojiv popsané v příloze I nařízení (ES) č. 2003/2003, aby se umožnil jejich volný oběh na vnitřním trhu. Kromě toho Evropský výbor pro normalizaci (CEN) vypracoval normy EN pro metody analýzy materiálů k vápnění půd. S cílem zavést jejich povinné dodržování by tyto normy měly být zařazeny do přílohy IV nařízení (ES) č. 2003/2003, která stanoví metody odběru vzorků a analýzy.
(4)
Mělo by být stanoveno přechodné období s cílem poskytnout výrobcům materiálů k vápnění půd dostatek času pro přizpůsobení se novým normám EN.
(5)
Příloha II nařízení (ES) č. 2003/2003 stanoví odchylky od deklarovaného obsahu živin. Příloha II by měla být změněna tak, aby zahrnovala odchylky pro materiály k vápnění půd.
(6)
Nařízení (ES) č. 2003/2003 požaduje kontrolu hnojiv ES metodami odběru vzorků a analýzy popsanými v příloze IV uvedeného nařízení. Některé z těchto metod ale nejsou mezinárodně uznávány a měly by být nahrazeny normami EN, které nedávno vypracoval Evropský výbor pro normalizaci.
(7)
Nařízení (ES) č. 2003/2003 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(8)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 32 nařízení (ES) č. 2003/2003,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny
1. Příloha I nařízení (ES) č. 2003/2003 se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
2. Příloha II nařízení (ES) č. 2003/2003 se mění v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
3. Příloha IV nařízení (ES) č. 2003/2003 se mění v souladu s přílohou III tohoto nařízení.
Článek 2
Přechodná ustanovení
Odchylně od čl. 3 odst. 2 mohou výrobci používat ustanovení bodu 1 přílohy I před 7. prosincem 2014.
Článek 3
Vstup v platnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Bod 1 přílohy I se použije ode dne 7. prosince 2014.
3. Bod 3 přílohy I, bod 2 přílohy II a bod 4 přílohy III se použijí ode dne 7. června 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. května 2013.
VERORDENING (EU) Nr. 463/2013 VAN DE COMMISSIE
van 17 mei 2013
tot wijziging van Verordening (EG) nr. 2003/2003 van het Europees Parlement en de Raad inzake meststoffen, met het oog op de aanpassing van de bijlagen I, II en IV aan de technische vooruitgang
(Voor de EER relevante tekst)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 2003/2003 van het Europees Parlement en de Raad van 13 oktober 2003 inzake meststoffen (1), en met name artikel 31, leden 1 en 3,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
In tabel A.3 van bijlage I bij Verordening (EG) nr. 2003/2003 wordt in sommige taalversies de term „kaïniet” gebruikt als de meststoftypeaanduiding voor ruw kalizout. De term kaïniet wordt tegenwoordig geassocieerd met één specifiek type ruw kalizout, hetgeen tot een handelsbeperking kan leiden voor fabrikanten die andere bronnen van kalizouten in de handel willen brengen. Om die beperking tegen te gaan en landbouwers in de lidstaten daarmee toegang tot een breder gamma aan kalizouten te bieden, moet een meer generieke typeaanduiding worden gebruikt voor deze vermeldingen van dat meststoftype en moeten de verwijzingen naar kaïniet dienovereenkomstig worden aangepast. Aan de producenten van ruwe kalizouten moet een overgangsperiode worden verleend om de etikettering aan te passen aan de nieuwe regels.
(2)
Lignosulfonzuur is een complex materiaal dat wordt verkregen uit verschillende houtbronnen. Aangezien dit product in een groot aantal verschillende kwaliteitsniveaus in de handel verkrijgbaar is, is het belangrijk om de kwaliteitseisen waaraan de producten moeten voldoen om als EG-meststof in de handel te mogen worden gebracht aan te passen aan de technische vooruitgang.
(3)
Kalkmeststoffen verlagen de zuurgraad van de grond en kunnen daarbij ook de nutriënten magnesium of calcium of beide leveren. Fabrikanten van kalkmeststoffen moeten voldoen aan een verscheidenheid aan nationale voorschriften, wat tot een verstoring van de interne markt leidt. Met het oog op het vrije verkeer in de interne markt moeten kalkmeststoffen daarom worden toegevoegd aan de meststoftypen die worden beschreven in bijlage I bij Verordening (EG) nr. 2003/2003. Voorts heeft het Europees Comité voor Normalisatie (CEN) EN-normen ontwikkeld voor de methoden om kalkmeststoffen te analyseren. Om de naleving van deze normen verplicht te maken, moeten zij worden opgenomen in bijlage IV bij Verordening (EG) nr. 2003/2003 betreffende bemonsterings- en analysemethoden.
(4)
Om ervoor te zorgen dat producenten van kalkmeststoffen tijd krijgen om zich aan de nieuwe EN-normen aan te passen, moet een overgangsperiode worden vastgesteld.
(5)
Bijlage II bij Verordening (EG) nr. 2003/2003 bevat de toleranties voor het aangegeven gehalte aan nutriënten. Bijlage II moet worden gewijzigd om daarin ook toleranties voor kalkmeststoffen op te nemen.
(6)
Verordening (EG) nr. 2003/2003 bepaalt dat EG-meststoffen overeenkomstig de in bijlage IV bij die verordening beschreven bemonsterings- en analysemethoden gecontroleerd worden. Sommige van deze methoden worden evenwel internationaal niet erkend en moeten worden vervangen door de recentelijk door het Europees Comité voor Normalisatie ontwikkelde EN-normen.
(7)
Verordening (EG) nr. 2003/2003 moet daarom dienovereenkomstig worden gewijzigd.
(8)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het bij artikel 32 van Verordening (EG) nr. 2003/2003 ingestelde comité,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Wijzigingen
1. Bijlage I bij Verordening (EG) nr. 2003/2003 wordt gewijzigd overeenkomstig bijlage I bij deze verordening.
2. Bijlage II bij Verordening (EG) nr. 2003/2003 wordt gewijzigd overeenkomstig bijlage II bij deze verordening.
3. Bijlage IV bij Verordening (EG) nr. 2003/2003 wordt gewijzigd overeenkomstig bijlage III bij deze verordening.
Artikel 2
Overgangsbepalingen
In afwijking van artikel 3, lid 2, mogen fabrikanten de bepalingen van bijlage I, punt 1, toepassen vóór 7 december 2014..
Artikel 3
Inwerkingtreding
1. Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
2. Bijlage I, punt 1, is van toepassing met ingang van 7 december 2014.
3. Bijlage I, punt 3, bijlage II, punt 2, en bijlage III, punt 4, zijn van toepassing met ingang van 7 juni 2014.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 17 mei 2013.