PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 14. října 2013,
kterým se schvaluje prozatímní opatření přijaté Francouzskou republikou v souladu s článkem 129 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, aby se omezilo používání amonných solí v izolačních materiálech z buničité vaty
(oznámeno pod číslem C(2013) 6658)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/505/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (1), a zejména na čl. 129 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Francouzská republika informovala dne 14. srpna 2013 v souladu s čl. 129 odst. 1 nařízení (ES) č. 1907/2006 (ochranná doložka) Komisi, Evropskou agenturu pro chemické látky (dále jen „agentura“) a ostatní členské státy o tom, že má oprávněné důvody domnívat se, že je nutné přijmout naléhavá opatření na ochranu veřejnosti před expozicí amoniaku uvolňovaného z amonných solí v izolačních materiálech z buničité vaty používaných v budovách. Francouzská republika přijala dne 21. června 2013 prozatímní opatření a zveřejnila je v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 3. července 2013.
(2)
Vyhláška ze dne 21. června 2013 o zákazu uvádění na trh, dovozu, prodeje a distribuce a výroby izolačních materiálů z buničité vaty s amonnými solemi jako adjuvanty (dále jen „vyhláška“) zakazuje uvádění na trh, dovoz, držení za účelem prodeje nebo distribuce, prodej nebo distribuci a výrobu izolačních materiálů z buničité vaty obsahujících amonné soli jako přídatné látky. Tyto výrobky musí být ve Francii rovněž staženy z trhu a z prodeje na náklady osoby, která je odpovědná za jejich první uvedení na trh.
(3)
Návrh vyhlášky byl podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES (2) nejprve předložen Komisi. V souladu s čl. 9 odst. 7 uvedené směrnice Francie prohlásila, že zmíněná vyhláška je naléhavá, a Komise dospěla k názoru, že důvody, které Francie uvedla pro potvrzení naléhavosti této záležitosti, jsou uspokojivé.
(4)
V návaznosti na výzvu Komise Francie vyhlášku znovu předložila v souladu s čl. 129 odst. 1 nařízení (ES) č. 1907/2006. Komise ji prozkoumala spolu s předloženými vědeckými a technickými informacemi. Komise ohledně vyhlášky uspořádala krátkou konzultaci s členskými státy a zúčastněnými stranami.
(5)
Vzhledem ke krátké lhůtě, během níž musí Komise podle čl. 129 odst. 2 nařízení (ES) č. 1907/2006 přijmout rozhodnutí ohledně prozatímního opatření, musí své rozhodnutí založit především na informacích, které jí poskytla Francie.
(6)
Do září 2011 obsahovaly izolační materiály z buničité vaty ve Francii kyselinu boritou, která měla funkci jako látka zpomalující hoření a biocidní látka. Po zákazu kyseliny borité pro biocidní účely a za účelem zachování těch vlastností určitých izolačních materiálů (včetně buničité vaty), které zajišťují zpomalování hoření, nahradilo francouzské výrobní odvětví sloučeniny boru amonnými solemi.
(7)
Toto francouzské opatření je oprávněné na základě incidentů zaznamenaných vnitrostátními toxikologickými středisky (několik případů intoxikace osob od listopadu 2011) a stížností zaznamenaných profesním sdružením výrobců izolačních materiálů z buničité vaty (asi 150 případů). Francouzské orgány rovněž měřily koncentraci amoniaku v domech, ohledně nichž byly podány stížnosti, a tato měření prokázala, že úrovně expozice amoniaku jsou vyšší než referenční toxikologické hodnoty pro bezpečnou dlouhodobou expozici. Proto by amonné soli měly být nahrazeny.
(8)
Informace, které poskytla Francie, naznačují, že amonné soli v izolačních materiálech z buničité vaty představují riziko pro lidské zdraví, které nelze odpovídajícím způsobem kontrolovat a které musí být řešeno. V tomto konkrétním případě by v zájmu dosažení rychlé harmonizace vnitřního trhu a současně v zájmu vysoké úrovně ochrany lidského zdraví mělo být opatření přijaté Francií považováno za naléhavé, jak vyžaduje ustanovení čl. 129 odst. 1 nařízení (ES) č. 1907/2006.
(9)
Jelikož prozatímní opatření přijaté Francií spočívá v omezení uvedení na trh nebo použití určité látky, požaduje ustanovení čl. 129 odst. 3 nařízení (ES) č. 1907/2006, aby Francie zahájila řízení o omezení na úrovni Unie tím, že předloží agentuře dokumentaci podle přílohy XV do tří měsíců ode dne přijetí tohoto rozhodnutí.
(10)
Na základě všech těchto důvodů by uvedená vyhláška měla být schválena.
(11)
Rozhodnutí podle čl. 129 odst. 2, kterým se schvaluje prozatímní opatření, musí stanovit dobu vymezenou pro toto schválení. Vzhledem ke lhůtě pro zahájení řízení o omezení na úrovni Unie stanovené v čl. 129 odst. 3 a aby byl poskytnut dostatečný čas pro rozhodnutí, které má být přijato v rámci běžného řízení o omezení poté, co Francie předloží dokumentaci podle přílohy XV, aniž by se musela prodlužovat doba platnosti schválení, měla by tato doba činit 21 měsíců.
(12)
Tímto rozhodnutím není nijak dotčeno rozhodnutí Komise podle článku 73 nařízení (ES) č. 1907/2006, pokud jsou splněny podmínky stanovené v článku 68 uvedeného nařízení.
(13)
Toto rozhodnutí je v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 133 nařízení (ES) č. 1907/2006,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. S výhradou odstavce 2 se prozatímní opatření oznámené Francouzskou republikou dne 14. srpna 2013 schvaluje na dobu 21 měsíců ode dne nabytí účinku tohoto rozhodnutí.
2. Platnost tohoto schválení vyprší k dřívějšímu z níže uvedených dat, pokud nastanou před uplynutím doby uvedené v odstavci 1:
-
datum, kdy se úprava přílohy XVII nařízení (ES) č. 1907/2006 způsobem, který vyžaduje schválené prozatímní opatření, stane použitelnou, nebo
-
šest měsíců po ukončení řízení o omezení stanoveném v článcích 69 až 73 nařízení (ES) č. 1907/2006, pokud Komise nepředložila návrh omezení.
Článek 2
Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem 15. října 2013.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 14. října 2013.
UITVOERINGSBESLUIT VAN DE COMMISSIE
van 14 oktober 2013
tot goedkeuring van de Franse voorlopige maatregel overeenkomstig artikel 129 van Verordening (EG) nr. 1907/2006 van het Europees Parlement en de Raad inzake de registratie en beoordeling van en de autorisatie en beperkingen ten aanzien van chemische stoffen (REACH) ter beperking van het gebruik van ammoniumzouten in isolatiematerialen op basis van cellulosewatten
(Kennisgeving geschied onder nummer C(2013) 6658)
(Slechts de tekst in de Franse taal is authentiek)
(Voor de EER relevante tekst)
(2013/505/EU)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 1907/2006 van het Europees Parlement en de Raad van 18 december 2006 inzake de registratie en beoordeling van en de autorisatie en beperkingen ten aanzien van chemische stoffen (REACH), tot oprichting van een Europees Agentschap voor chemische stoffen, houdende wijziging van Richtlijn 1999/45/EG en houdende intrekking van Verordening (EEG) nr. 793/93 van de Raad en Verordening (EG) nr. 1488/94 van de Commissie alsmede Richtlijn 76/769/EEG van de Raad en de Richtlijnen 91/155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG en 2000/21/EG van de Commissie (1), en met name artikel 129, lid 2,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Op 14 augustus 2013 heeft Frankrijk overeenkomstig artikel 129, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1907/2006 (vrijwaringsclausule) de Commissie, het Europees Agentschap voor chemische stoffen („het Agentschap”) en de andere lidstaten meegedeeld dat zij gegronde redenen heeft om aan te nemen dat onmiddellijk optreden absoluut noodzakelijk is om de bevolking te beschermen tegen blootstelling aan ammoniak die vrijkomt uit ammoniumzouten in isolatiematerialen op basis van cellulosewatten die in gebouwen worden gebruikt. Frankrijk heeft op 21 juni 2013 een voorlopige maatregel vastgesteld en deze op 3 juli 2013 in het Staatsblad van de Franse Republiek bekendgemaakt.
(2)
Door het Besluit van 21 juni 2013 houdende verbod op het in de handel brengen, de invoer, de verkoop en de distributie en vervaardiging van isolatiematerialen op basis van cellulosewatten met ammoniumzouten als hulpstoffen („de maatregel”) wordt het in de handel brengen, de invoer, het bezit met het oog op de verkoop of distributie, de verkoop en de distributie en productie van isolatiematerialen op basis van cellulosewatten die ammoniumzouten als toevoegingsmiddelen bevatten, verboden. Bovendien moeten deze producten in Frankrijk uit de handel worden genomen en teruggeroepen op kosten van de persoon die ervoor verantwoordelijk is dat deze producten voor het eerst in de handel worden gebracht.
(3)
Het ontwerpbesluit was oorspronkelijk bij de Commissie ingediend in het kader van Richtlijn 98/34/EG van het Europees Parlement en de Raad (2). In overeenstemming met artikel 9, lid 7, van die richtlijn stelde Frankrijk dat de maatregel dringend noodzakelijk was en de Commissie nam het standpunt in dat Frankrijk afdoende redenen had aangevoerd om de urgentie te onderbouwen.
(4)
Op verzoek van de Commissie heeft Frankrijk de maatregel opnieuw - overeenkomstig artikel 129, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1907/2006 - voorgelegd. De Commissie heeft deze samen met de eveneens ingediende wetenschappelijke en technische informatie beoordeeld. De Commissie heeft met de lidstaten en belanghebbenden kort overleg gevoerd over de maatregel.
(5)
Gezien de korte termijn waarbinnen de Commissie een besluit moet nemen met betrekking tot de voorlopige maatregelen overeenkomstig artikel 129, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1907/2006, moet zij haar besluit grotendeels baseren op de bij haar door Frankrijk ingediende gegevens.
(6)
Tot september 2011 bevatten isolatiematerialen op basis van cellulosewatten in Frankrijk boorzuur, dat als vlamvertrager en biocide fungeerde. Nadat het gebruik van boorzuur als biocide was verboden, heeft de Franse industrie boorverbindingen door ammoniumzouten vervangen om de brandvertragende eigenschappen van bepaalde isolatiematerialen (waaronder cellulosewatten) te behouden.
(7)
De Franse maatregel is gerechtvaardigd op grond van door de nationale antigifcentra gemelde gevallen (meerdere vergiftigingen sinds november 2011) en door de vereniging van producenten van isolatiematerialen op basis van cellulosewatten geregistreerde klachten (ongeveer 150). Bovendien hebben de Franse autoriteiten de concentratie ammoniak gemeten in huizen die het onderwerp van klachten vormden, waaruit bleek dat de blootstellingsniveaus aan ammoniak de toxicologische referentiewaarden voor veilige langdurige blootstelling overschrijden. Ammoniumzouten moeten daarom worden vervangen.
(8)
Uit de door Frankrijk verstrekte informatie blijkt dat ammoniumzouten in isolatiematerialen op basis van cellulosewatten een risico voor de gezondheid van de mens vormen dat niet naar behoren kan worden beheerst en waartegen maatregelen moeten worden genomen. In dit specifieke geval moet de Franse maatregel met het oog op zowel de spoedige harmonisatie van de interne markt als de bescherming van de gezondheid van de mens op een hoog niveau worden geacht spoedeisend te zijn, zoals vereist door artikel 129, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1907/2006.
(9)
Aangezien de Franse voorlopige maatregel een beperking op het in de handel brengen of het gebruik van een stof inhoudt, vereist artikel 129, lid 3, van Verordening (EG) nr. 1907/2006 dat Frankrijk een procedure voor EU-beperkingen inleidt door binnen drie maanden na de datum van dit besluit bij het Agentschap een dossier overeenkomstig bijlage XV in te dienen.
(10)
Om al deze redenen moet de maatregel worden toegestaan.
(11)
Een besluit op grond van artikel 129, lid 2, tot goedkeuring van een voorlopige maatregel moet een bepaalde termijn voor een dergelijke goedkeuring bevatten; gelet op de in artikel 129, lid 3, vastgelegde termijn voor de inleiding van de procedure voor EU-beperkingen en om, zonder dat de goedkeuring hoeft te worden verlengd, voldoende tijd beschikbaar te maken voor de vaststelling van een besluit binnen het kader van de normale beperkingsprocedure naar aanleiding van een door Frankrijk overeenkomstig bijlage XV ingediend dossier, moet deze termijn 21 maanden bedragen.
(12)
Dit besluit mag op geen enkele wijze vooruitlopen op een besluit van de Commissie overeenkomstig artikel 73 van Verordening (EG) nr. 1907/2006 indien aan de voorwaarden van artikel 68 van die verordening is voldaan.
(13)
Dit besluit is in overeenstemming met het advies van het bij artikel 133 van Verordening (EG) nr. 1907/2006 ingestelde comité,
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
1. Onverminderd lid 2 wordt de op 14 augustus 2013 door Frankrijk meegedeelde voorlopige maatregel toegestaan voor een termijn van 21 maanden na de datum waarop dit besluit van kracht wordt.
2. De goedkeuring loopt af op het tijdstip van het eerste van de volgende gevallen, indien één van beide voor het verstrijken van de in lid 1 bedoelde termijn plaatsvindt:
-
op de datum waarop een aanpassing van bijlage XVII bij Verordening (EG) nr. 1907/2006 zoals die door de goedgekeurde voorlopige maatregel wordt voorgestaan, van kracht wordt, of
-
zes maanden na afronding van de beperkingsprocedure zoals omschreven in de artikelen 69 tot en met 73 van Verordening (EG) nr. 1907/2006, indien de Commissie geen voorstel voor een beperking indient.
Artikel 2
Dit besluit wordt van kracht op 15 oktober 2013.
Artikel 3
Dit besluit is gericht tot de Franse Republiek.
Gedaan te Brussel, 14 oktober 2013.