PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 14. října 2014
o určení třetí země, kterou Komise považuje za nespolupracující třetí zemi podle nařízení Rady (ES) č. 1005/2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu
(2014/715/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 ze dne 29. září 2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu, mění nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1936/2001 a (ES) č. 601/2004 a zrušují nařízení (ES) č. 1093/94 a (ES) č. 1447/1999 (1), a zejména na článek 31 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ÚVOD
(1)
Nařízením (ES) č. 1005/2008 (dále jen „nařízení o rybolovu NNN“) se zavádí systém Evropské unie pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu (dále jen „rybolov NNN“).
(2)
Kapitola VI nařízení o rybolovu NNN stanoví postup určení nespolupracujících třetích zemí, oznámení zemím určeným jako nespolupracující třetí země, vytvoření seznamu nespolupracujících zemí, vyškrtnutí ze seznamu nespolupracujících zemí, zveřejnění seznamu nespolupracujících zemí a veškerá mimořádná opatření.
(3)
Podle článku 31 nařízení o rybolovu NNN může Evropská komise určit třetí země, které považuje za nespolupracující země v boji proti rybolovu NNN. Třetí země může být určena jako nespolupracující třetí země, pokud neplní povinnosti, které jsou jí uloženy v rámci mezinárodního práva jako státu vlajky, státu přístavu, pobřežnímu státu nebo státu trhu, týkající se přijetí opatření pro předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN.
(4)
Určení nespolupracujících třetích zemí je založeno na přezkumu všech informací ve smyslu čl. 31 odst. 2 nařízení o rybolovu NNN.
(5)
V souladu s článkem 33 nařízení o rybolovu NNN může Rada stanovit seznam nespolupracujících zemí. Vůči těmto zemím se uplatní opatření stanovená v článku 38 nařízení o rybolovu NNN.
(6)
V souladu s čl. 20 odst. 1 nařízení o rybolovu NNN jsou státy vlajky, které jsou třetími zeměmi, povinné oznámit Komisi svá opatřeních pro provádění, kontrolu a vymáhání právních a správních předpisů a opatření pro zachování a řízení zdrojů, která musí rybářská plavidla dodržovat.
(7)
V souladu s čl. 20 odst. 4 nařízení o rybolovu NNN Komise administrativně spolupracuje s třetími zeměmi v oblastech týkajících se provádění ustanovení tohoto nařízení o osvědčení o úlovku.
(8)
V souladu s článkem 32 nařízení o rybolovu NNN oznámila Komise rozhodnutím ze dne 15. listopadu 2012 (2) (rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012) osmi třetím zemím, že zvažuje možnost, že budou určeny jako nespolupracující třetí země na základě nařízení o rybolovu NNN.
(9)
Ve svém rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 Komise uvedla informace o základních skutečnostech a faktorech, z nichž toto předběžné určení vychází.
(10)
Dne 15. listopadu 2012 Komise v samostatných dopisech rovněž oznámila osmi třetím zemím skutečnost, že zvažuje možnost, že budou určeny jako nespolupracující třetí země. K těmto dopisům bylo připojeno rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012.
(11)
Komise v těchto dopisech zdůraznila, že s cílem zabránit, aby byly dotčené třetí země určeny a navrženy pro oficiální zařazení na seznam jako nespolupracující třetí země podle článků 31 a 33 nařízení o rybolovu NNN, se tyto země vyzývají, aby v úzké spolupráci s Komisí vypracovaly a provedly akční plán k nápravě nedostatků uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012. Včasným a účinným prováděním akčního plánu mohou dotčené země předejít situaci, kdy budou určeny jako nespolupracující třetí země a kdy bude předložen návrh na jejich zařazení na konečný seznam.
(12)
V důsledku toho Komise vyzvala osm dotčených třetích zemí, aby: i) přijaly všechna opatření nezbytná k provedení opatření uvedených v akčních plánech, které Komise navrhla, ii) vyhodnotily provádění opatření uvedených v akčních plánech, které Komise navrhla, iii) zasílaly Komisi každých šest měsíců podrobné zprávy s hodnocením provádění každého opatření, mimo jiné z hlediska jejich individuální a/nebo celkové účinnosti při zajišťování plně vyhovujícího systému pro kontrolu rybolovu.
(13)
Osm dotčených třetích zemí dostalo možnost odpovědět písemně na otázky výslovně uvedené v rozhodnutí Komise, stejně jako na další relevantní informace. To umožnilo uvedeným zemím předložit doklady k vyvrácení nebo doplnění skutečností uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 nebo případně přijmout akční plán ke zlepšení stavu a opatření k nápravě této situace. Těmto osmi zemím bylo zaručeno právo na vyžádání nebo poskytnutí dodatečných informací.
(14)
Komise proto prostřednictvím svého rozhodnutí a dopisů ze dne 15. listopadu 2012 zahájila s těmito osmi třetími zeměmi dialog a uvedla, že za dostatečné období, aby se v této záležitosti v zásadě dosáhlo dohody, považuje období šesti měsíců.
(15)
Komise nadále vyhledávala a ověřovala všechny informace, které považovala za nezbytné. Ústní a písemné připomínky předložené těmito osmi třetími zeměmi v návaznosti na rozhodnutí Komise ze dne 15. listopadu 2012 byly zváženy a zohledněny. Uvedených osm zemí bylo o úvahách Komise průběžně informováno buď ústně, nebo písemně.
(16)
Šrílanské demokratické socialistické republice (dále jen „Šrí Lanka“) se nepodařilo vyvrátit skutečnosti uvedené Komisí ani realizovat akční plán k nápravě dané situace.
(17)
Toto prováděcí rozhodnutí Komise, které určuje Šrí Lanku jako třetí zemi, kterou Komise považuje za nespolupracující v boji proti rybolovu NNN, je výsledkem šetření a dialogu, které proběhly v souvislosti s prováděním nařízení o rybolovu NNN. Tento proces probíhal v souladu s hmotněprávními a procesními požadavky stanovenými v tomto nařízení, které se týkámimo jiné povinností třetí země, které pro ně jakožto státy vlajky, přístavu, trhu nebo pobřežní státy vyplývají z mezinárodního práva v oblasti předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN.
(18)
Z prováděcího rozhodnutí Komise, které určuje Šrí Lanku jako třetí zemi, kterou Komise považuje za nespolupracující v boji proti rybolovu NNN, vyplývají důsledky uvedené v čl. 18 odst. 1 písm. g) nařízení o rybolovu NNN.
2. POSTUP VŮČI ŠRÍ LANCE
(19)
Dne 15. listopadu 2012 oznámila podle článku 32 nařízení NNN Komise Šrí Lance, že zvažuje možnost určit Šrí Lanku jako nespolupracující třetí zemi (3).
(20)
Komise vyzvala Šrí Lanku, aby v úzké spolupráci s jejími útvary vypracovala akční plán k nápravě nedostatků uvedených v rozhodnutí Komise ze dne 15. listopadu 2012.
921)
Hlavní nedostatky, které Komise v navrhovaném akčním plánu shledala, souvisely s několika případy nesplnění povinností vyplývajících z mezinárodního práva, které se týkaly zejména přijetí vhodného právního rámce, absence přiměřeného a účinného sledování, pozorovacího programu, odrazujícího sankčního systému a řádného provádění systému osvědčování úlovků. Další zjištěné nedostatky se obecněji vztahují k dodržování mezinárodních závazků, včetně doporučení a usnesení regionálních organizací pro řízení rybolovu. Bylo rovněž zjištěno nedodržování doporučení a usnesení příslušných orgánů, např. Mezinárodního akčního plánu Organizace spojených národů proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu (IPOA-NNN). Nedodržování nezávazných doporučení a usnesení však bylo považováno pouze za podpůrný důkaz, a nikoli za základ pro určení.
(22)
Podáním ze dne 14. prosince 2012 informovala Šrí Lanka Komisi o institucionálních opatřeních přijatých k odstranění nedostatků uvedených v navrhovaném akčním plánu.
(23)
Šrí Lanka předložila písemné připomínky dne 31. prosince 2012 a 4. ledna 2013.
(24)
Dopisem ze dne 7. února 2013 požádala Komise Šrí Lanku, aby poskytla aktualizované informace o klíčových oblastech navrhovaného akčního plánu.
(25)
Dne 13. března 2013 předložily šrílanské orgány tyto dokumenty: i) průvodní dopis a vysvětlující dopis; ii) aktualizované údaje o časovém harmonogramu všech opatření, která má Šrí Lanka přijmout; iii) aktualizované informace o klíčových oblastech navrhovaného akčního plánu; iv) národní akční plán pro boj proti rybolovu NNN na rok 2013; v) aktualizace administrativních postupů a pokynů pro používání osvědčení o úlovku; vi) rozpočtové prostředky na rok 2013 pro zřízení pobočky divize kontroly kvality ministerstva rybolovu a rozvoje vodních zdrojů; vii) návrhy znění revidovaných právních předpisů týkající se plnění právních povinností, sledování zámořského loďstva a odrazujících sankcí; viii) programy na zvýšení informovanosti provozovatelů o systému osvědčování úlovků; xi) kontrolní systém a x) pokyny pro postupy k prošetření činností NNN na volném moři.
(26)
Technické konzultace mezi Komisí a Šrí Lankou se uskutečnily dne 17. dubna 2013 v Bruselu. Během tohoto setkání orgány Šrí Lanky předložily Komisi svůj nový národní akční plán pro boj proti rybolovu NNN stejně jako plánovaná opatření na zlepšení křížové kontroly údajů uvedených v osvědčení o úlovku a zahájily revizi právního rámce.
(27)
Ve svém podání ze dne 30. května 2013 a ze dne 3. června 2013 Šrí Lanka zdůraznila své odhodlání včasně provádět cestovní mapu, kterou vypracovala, a zároveň přijala legislativní změny k posílení opatření k zákazu rybolovu NNN a zahájila postup zadávání veřejných zakázek na systém sledování plavidel (VMS).
(28)
Na základě pokroku zjištěného v období od listopadu 2012 do začátku června 2013 informovala Komise v dopise ze dne 11. června 2013 Šrí Lanku, že za účelem dosažení konkrétních výsledků při řešení nedostatků uvedených v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a za účelem dokončení potřebných opatření prodlouží Komise dialog se Šrí Lankou o dalších devět měsíců - do 28. února 2014. Po tomto dopise Komise dne 20. června 2013 zaslala aktualizovaný návrh akčního plánu.
(29)
Šrí Lanka předložila dne 22. srpna 2013 zprávu o pokroku za období od 31. května 2013 do 15. srpna 2013, po které dne 28. října 2013 následovalo podání s informacemi o postupu přijímání novelizovaných právních předpisů.
(30)
Komise navštívila dotčené šrílanské orgány ve dnech 28.-30. ledna 2014. Tyto orgány byly informovány o vývoji situace v souladu s rozhodnutím ze dne 15. listopadu 2012 a navrhovaným akčním plánem. Během návštěvy Komise měly šrílanské orgány možnost učinit prohlášení a poskytnout příslušnou dokumentaci v reakci na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a informovat Komisi o nejnovějším vývoji, pokud jde o pokrok akčního plánu.
(31)
Šrí Lanka podala další zprávu o pokroku dne 27. března 2014 za období 16. srpna 2013 až 21. března 2014, v jejímž rámci předložila tyto dokumenty: i) aktualizované informace o klíčových oblastech navrhovaného akčního plánu; ii) aktualizovaný harmonogram provádění národního akčního plánu boje proti rybolovu NNN; iii) dopisy ministerstva rybolovu a rozvoje vodních zdrojů ministerstvu zahraničních věcí se žádostí o přistoupení k dohodě FAO o dodržování opatření a šetření státních příslušníků podílejících se na rybolovné činnosti NNN pod vlajkami jiných států; iv) žádost o financování systému VMS a doklad o požadavku na transpondér; v) informace o zvyšování povědomí a vi) vzorky revidovaného deníku rybolovu na rok 2014 a plán kontroly v přístavech zaměřené na rybářská plavidla pro hlubinný rybolov a rybolov na volném moři. Informace se rovněž týkaly přijetí revidovaného zákona o rybolovu šrílanským parlamentem dne 5. listopadu 2013. Šrí Lanka podala dne 1. srpna 2014 dodatečnou zprávu o pokroku, která se vztahovala na období do července 2014 a která kromě aktualizovaných informací o klíčových oblastech navrhovaného akčního plánu a aktualizovaného harmonogramu provádění národního akčního plánu boje proti rybolovu NNN obsahovala též dopis ministerstva zahraničních věcí ministerstvu rybolovu a rozvoje vodních zdrojů, v němž bylo uvedeno, že opis listiny o přijetí pro přistoupení k dohodě FAO o dodržování opatření bude předložen po přistoupení; a zpráva dále zahrnovala žádost určenou generálnímu prokurátorovi na zavedení větších sankcí do stávajících právních předpisů, dva dopisy od navrhovatelů právních předpisů obsahující revidované návrhy předpisů o rybolovných operacích na volném moři a o shromažďování údajů o úlovku, jakož i shrnutí programů na zvyšování informovanosti kapitánů na volném moři a prováděcí zprávu pro IOTC o regionálním programu pozorovatelů. Dne 29. srpna 2014 poskytla Šrí Lanka dodatečné informace, v nichž vysvětlila, jaký posun učinila ve vztahu ke zjištěným nedostatkům (jednalo se o návrhy předpisů o rybolovných operacích na volném moři a o shromažďování údajů o úlovku, informační oběžník o sankcích, informace o programech pozorovatelů a o kontrolních programech, jakož i o informace o pokroku při nápravě zjištěných nedostatků). Ve dnech 18. a 19. září 2014 poskytla Šrí Lanka nové informace, které potvrzovaly přijetí předpisů o rybolovných operacích na volném moři a o shromažďování údajů o úlovku, úvahy ve vnitřní činnosti za účelem vypracování kabinetního memoranda o odrazujícím sankčním systému, úvahy za účelem splnění povinností vůči IOTC, informace o lodním deníku, výskytu kontrol a pozorovatelů a informace o možném částečném postupném zavádění transpondérů VMS na paluby šrílanských rybářských plavidel v období od ledna 2015 do srpna 2015 (ačkoliv smlouva s dodavatelem nebyla dosud podepsána ani provedena).
(32)
Komise nadále vyhledávala a ověřovala všechny informace, které považovala za nezbytné. Byly zváženy a zohledněny ústní a písemné připomínky předložené Šrí Lankou v návaznosti na rozhodnutí Komise ze dne 15. listopadu 2012 a Šrí Lanka byla zároveň průběžně informována buď ústně, nebo písemně o úvahách Komise.
(33)
S ohledem na získané poznatky, jak je uvedeno v 34. až 67. bodě odůvodnění, je Komise přesvědčena, že oblasti, které byly v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 popsány jako problematické a nedostatečné, Šrí Lanka nevyřešila uspokojivým způsobem. Šrí Lanka rovněž neprovedla v plném rozsahu opatření navrhovaná v průvodním akčním plánu.
3. URČENÍ ŠRÍ LANKY JAKO NESPOLUPRACUJÍCÍ TŘETÍ ZEMĚ
(34)
V souladu s čl. 31 odst. 3 nařízení o rybolovu NNN Komise přezkoumala, zda Šrí Lanka dodržovala své mezinárodní závazky jakožto stát vlajky, přístavu, trhu nebo pobřežního státu v souladu se zjištěními uvedenými v rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a příslušnými informacemi, které poskytla Šrí Lanka, s navrhovaným akčním plánem, stejně jako s opatřeními, která byla přijata k nápravě situace. Pro účel tohoto přezkumu Komise vzala v úvahu parametry uvedené v čl. 31 odst. 4 až 7 nařízení o rybolovu NNN.
3.1. Opakující se rybolov NNN (čl. 31 odst. 4 písm. a) nařízení o rybolovu NNN)
(35)
Jak bylo uvedeno v 292. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, Komise zjistila, že Šrí Lanka nemá právní předpisy umožňující vydávání povolení k rybolovu na volném moři.
(36)
Jak je uvedeno v 296. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, třináct plavidel Šrí Lanky bylo zařazeno do návrhu seznamu plavidel provádějících rybolov NNN vedeného Komisí pro tuňáky Indického oceánu (IOTC), protože byla zachycena při rybolovu v rozporu s opatřeními pro zachování a řízení zdrojů IOTC. Od rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 Šrí Lanka nezakázala svým plavidlům provádět nezákonný rybolov na volném moři ani bezodkladně nepřijala právní předpisy umožňující rybolov na volném moři a vydávání povolení k rybolovu na volném moři, aby tak zabránila nezákonnému rybolovu svými rybářskými plavidly. Šrí Lanka místo toho 5. listopadu 2013 konečně přijala revidovaný zákon o rybolovu umožňující rybolov na volném moři. Byly vypracovány prováděcí právní předpisy pro vydávání povolení pro plavidla na volném moři, jež byly přijaty v září 2014, ovšem (podle podání příslušných orgánů) nebyly dosud provedeny. Šrí Lanka rovněž omezila počet plavidel působících v IOTC z 3 307 na 1 758, tato plavidla však stále provádí rybolov na základě správního povolení pro rybolov na volném moři, a nikoli na základě zákonného povolení. V tomto ohledu je třeba připomenout, že v souladu s čl. 18 odst. 3 písm. b) bodem ii) Dohody Organizace spojených národů o rybích populacích (4) (UNFSA) musí stát vlajky přijmout opatření zakazující jeho plavidlům rybolov na volném moři, pokud nemají řádné povolení nebo schválení k provádění rybolovu. Uvedená situace jednoznačně dokládá, že Šrí Lanka nepostupuje v souladu se svou mezinárodní právní odpovědností jakožto státu vlajky.
(37)
Od vydání rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 byla podle informací získaných IOTC (5) v roce 2013 pobřežními státy zachycena tři plavidla plující pod šrílanskou vlajkou - Malshiri No. 1, Gold Marine 5 a Lakpriya 2, která pravděpodobně prováděla rybolov NNN. Připomíná se, že podle čl. 18 odst. 1 a 2 dohody UNFSA je stát vlajky odpovědný za svá plavidla provozovaná na volném moři. Kromě toho v souladu s článkem 118 Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu (UNCLOS) musí státy spolupracovat na zachování a řízení živých zdrojů; tuto povinnost jednoznačně narušuje přítomnost loďstva v IOTC bez zákonného povolení k rybolovu, které tak provádí rybolov NNN ve smyslu definice v článku 2 nařízení o rybolovu NNN.
(38)
V roce 2013 bylo navíc během kontroly při tranzitu přes území výlučné ekonomické zóny (EEZ) pobřežního státu zjištěno, že 13 dalších šrílanských plavidel nesplňuje opatření pro zachování a řízení živých zdrojů IOTC. Komise se domnívá, že pokračující rybolov prováděný plavidly Šrí Lanky, který je v rozporu s opatřeními pro zachování a řízení IOTC, představuje jednoznačný doklad, že Šrí Lanka neplní své povinnosti, které pro ni jako pro stát vlajky vyplývají z mezinárodního práva, jak je uvedeno v 37. bodě odůvodnění.
(39)
Situace rovněž dokládá neschopnost Šrí Lanky zajistit, aby se rybářská plavidla oprávněná plout pod její vlajkou nezapojovala do rybolovu NNN ani tento rybolov nepodporovala, což je v rozporu s bodem 34 IPOA-NNN, ve kterém se stanoví, že státy by měly zajistit, aby se rybářská plavidla oprávněná plout pod jejich vlajkou nezapojovala do rybolovu NNN ani tento rybolov nepodporovala. Kromě toho je existence plavidel plujících pod šrílanskou vlajkou, jak je uvedeno v 36. až 38. bodě odůvodnění, rovněž známkou nesplnění povinností ze strany Šrí Lanky vyplývajících z čl. 19 odst. 1 a 2 dohody UNFSA, kde se stanoví, že stát vlajky musí zajistit, aby plavidla plující pod jeho vlajkou dodržovala předpisy pro zachování a řízení zdrojů regionálních organizací pro řízení rybolovu.
(40)
Komise rovněž zjistila, že Šrí Lanka nemůže přijmout vhodná opatření k zabránění opakujícímu se rybolovu NNN kvůli nedostatkům ve svém právním rámci. Komise proto v rámci akčního plánu navrhla, aby byl proveden přezkum právního rámce pro zajištění dodržování mezinárodních závazků ve vztahu k volnému moři, a to za účelem odstranění nedostatku příslušných provozních prostředků určených k účinnému sledování šrílanského zámořského loďstva a vytvoření odrazujícího sankčního systému.
(41)
Jak již bylo uvedeno v 36. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, Šrí Lanka přijala v listopadu 2013 revidovaný zákon o rybolovu umožňující jejím plavidlům provádět rybolov mimo výlučnou ekonomickou zónu Šrí Lanky. Avšak zákon potřebný pro provádění systému udělování povolení pro rybolov na volném moři je stále ve fázi návrhu, a proto není použitelný. Povolení jsou v současné době vydávána na základě správních rozhodnutí, bez předchozího vymezení postupů a nesystémovým způsobem. Kromě toho revidovaný zákon o rybolovu rovněž stanoví větší sankce za rybolov NNN, které by mohly být považovány za odrazující, pouze pro část šrílanského zámořského loďstva (zejména pro malé lodě, které loví mimo šrílanskou výlučnou ekonomickou zónu a pro které by mohly být sankce považovány za vhodné vzhledem k omezené rybolovné kapacitě těchto plavidel). Avšak šrílanská flotila větších plavidel (o délce větší než 24 m) se v letech 2013 a 2014 rozrostla a výši sankcí, které stanoví nový zákon o rybolovu pro tuto část flotily, nelze již považovat za odrazující; rybolovná kapacita těchto plavidel je 10-20krát větší než u menších plavidel. Současné právní předpisy (6) počítají s maximální pokutou ve výši 8 429 EUR (1 500 000 LKR (7)), kterou nelze považovat za účinnou z hlediska zajištění dodržování opatření a odrazování od jejich dalšího porušování a která nepřipraví pachatele o výhody vyplývající z jejich nezákonné činnosti. Výši těchto sankcí nelze pokládat za splňující požadavky čl. 19 odst. 2 dohody UNFSA, v němž se mimo jiné stanoví, že sankce by měly být dostatečně přísné a měly by připravovat pachatele o zisky vyplývající z jejich nezákonné činnosti. Komise se proto domnívá, že sankční systém zavedený Šrí Lankou je zjevně nepřiměřený a jednoznačně neodpovídá závažnosti možných porušení pravidel, možnému dopadu porušení pravidel na zdroje a případnému prospěchu, který může z takové nezákonné činnosti vyplývat.
(42)
Opatření přijatá Šrí Lankou jsou proto s ohledem na její povinnosti státu vlajky nedostatečná pro dosažení souladu s článkem 118 úmluvy UNCLOS a s články 18, 19 a 20 dohody UNFSA.
(43)
Vzhledem k 292. až 299. bodu odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a vzhledem k vývoji po 15. listopadu 2012 zastává Komise názor, že na základě ustanovení čl. 31 odst. 3 a čl. 31 odst. 4 písm. a) nařízení o rybolovu NNN neplní Šrí Lanka povinnosti, které pro ni jako pro stát vlajky vyplývají z mezinárodního práva ohledně plavidel provádějících rybolov NNN a rybolovu NNN prováděného rybářskými plavidly plujícími pod její vlajkou nebo jejími státními příslušníky, a nepřijala dostatečná opatření, aby čelila doloženému a opakujícímu se rybolovu NNN prováděnému plavidly, která dříve plula pod její vlajkou.
3.2. Špatná spolupráce a nepřijetí donucovacích opatření (čl. 31 odst. 5 písm. b), c) a d) nařízení o rybolovu NNN)
(44)
Jak je popsáno v 302. až 311. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, Komise provedla analýzu toho, zda Šrí Lanka účinně spolupracuje s Komisí na vyšetřování rybolovu NNN a s ním spojených činností.
(45)
Pokud jde o plavidla uvedená v 293. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, Šrí Lanka byla - jak vyplývá z 296. bodu odůvodnění uvedeného rozhodnutí - povinna podávat každý měsíc zprávy o opatřeních přijatých vůči těmto plavidlům. Tyto zprávy byly předloženy pouze v 9 z 12 měsíců v roce 2013 a pouze ve 2 ze 4 měsíců v roce 2014. V rozporu s ustanoveními článku 20 dohody UNFSA, podle kterého musí státy spolupracovat buď přímo, nebo prostřednictvím regionálních organizací pro řízení rybolovu, aby zajistily dodržování opatření pro zachování a řízení zdrojů přijatá regionálními organizacemi pro řízení rybolovu a jejich vymáhání, Šrí Lanka nesplnila své povinnosti vyplývající z mezinárodního práva, pokud jde o mezinárodní spolupráci a donucování.
(46)
Jak je uvedeno v 302. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a výše v 45. bodě odůvodnění, Šrí Lanka nesplnila své povinnosti vůči IOTC měsíčně podávat zprávy v souvislosti s 13 šrílanskými plavidly, u nichž se předpokládá, že jsou zapojena do rybolovu NNN, která však nejsou zařazena na seznam IOTC. Šrí Lanka proto neprokázala splnění podmínek čl. 94 odst. 2 písm. b) úmluvy UNCLOS, v němž se stanoví, že stát vlajky přejímá pod svou jurisdikci v rámci svých vnitrostátních právních předpisů každé plavidlo plující pod jeho vlajkou, jeho velitele, důstojníky i posádku.
(47)
Komise dále zkoumala, jak je uvedeno v 306. až 307. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, zda Šrí Lanka přijala účinná donucovací opatření vůči provozovatelům plavidel odpovědným za provádění rybolovu NNN a zda byly použity dostatečně přísné sankce, aby připravily pachatele o zisky vyplývající z tohoto rybolovu.
(48)
Jak bylo vysvětleno v 41. bodě odůvodnění v návaznosti na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, na Šrí Lance nebyl zaveden odrazující sankční systém pro segment velkých plavidel šrílanské flotily. Stávající soubor sankcí není v souladu s požadavky čl. 19 odst. 2 dohody UNFSA, v němž se mimo jiné stanoví, že sankce by měly být dostatečně přísné a měly by připravovat pachatele o zisky vyplývající z jejich nezákonné činnosti.
(49)
Dostupné důkazy stále potvrzují, že Šrí Lanka neplní své povinnosti podle mezinárodního práva, co se týče účinných donucovacích opatření. V tomto ohledu, jak bylo vysvětleno v 36. až 38. bodě odůvodnění, pokračující rybolov prováděný plavidly Šrí Lanky, který je v rozporu s opatřeními pro zachování a řízení IOTC, svědčí o tom, že Šrí Lanka neplní povinnosti vůči svým plavidlům provádějícím činnost na volném moři, jak je stanoveno v čl. 18 odst. 1 a 2 dohody UNFSA.
(50)
Jak bylo zdůrazněno v 309. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, úroveň rozvoje Šrí Lanky nelze považovat za činitel narušující schopnost příslušných orgánů spolupracovat s ostatními zeměmi a usilovat o vymáhání. Vyhodnocení konkrétních překážek rozvoje je dále uvedeno v 65. až 67. bodě odůvodnění.
(51)
Opatření přijatá Šrí Lankou jsou proto s ohledem na její povinnosti státu vlajky nedostatečná pro dosažení souladu s čl. 94 odst. 2 písm. b) úmluvy UNCLOS a s články 18 a 19 dohody UNFSA.
(52)
S ohledem na 302. až 311. bod odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a vývoj po 15. listopadu 2012 se Komise domnívá, že v souladu s čl. 31 odst. 3 a čl. 31 odst. 5 písm. b), c) a d) nařízení o rybolovu NNN Šrí Lanka neplní povinnosti, které jsou jí uloženy v rámci mezinárodního práva jako státu vlajky v souvislosti se spoluprací a donucovacími opatřeními.
3.3. Nedodržování mezinárodních pravidel (čl. 31 odst. 6 nařízení o rybolovu NNN)
(53)
Jak je popsáno v 314. až 334. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, Komise provedla analýzu veškerých důležitých informací týkajících se statusu Šrí Lanky jako smluvní strany IOTC. Komise proto provedla analýzu veškerých informací, které považovala za důležité ve vztahu k dohodě Šrí Lanky o uplatňování opatření na zachování a řízení přijatých komisí IOTC v návaznosti na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012.
(54)
Připomíná se, že od rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 vydala komise IOTC výroční zprávy o plnění požadavků pro léta 2013 (8) a 2014 (9), z nichž vyplývá, že v letech 2012 a 2013 Šrí Lanka požadavky stále neplnila nebo je plnila jen částečně.
(55)
Pokud jde o zprávu o plnění požadavků pro rok 2013, Šrí Lanka nepředložila některé z požadovaných informací v oblasti statistiky a některých opatření pro zachování a řízení.
(56)
Zejména, pokud jde o usnesení IOTC 10/08 (10) o seznamu aktivních plavidel, Šrí Lanka neposkytla informace o mezinárodní rádiové volací značce pro každé plavidlo. Pokud jde o usnesení IOTC č. 06/03 (11) o přijetí systému sledování plavidel (VMS), Šrí Lanka nevybavila svá plavidla o celkové délce větší než 15 metrů systémy VMS a nevybudovala středisko pro sledování rybolovu (FMC). Šrí Lanka rovněž nepředložila povinnou zprávu o pokroku systému VMS. Pokud jde o usnesení IOTC 10/02 (12) o povinných statistických požadavcích, Šrí Lanka neposkytla údaje o četnosti a velikosti pro pobřežní rybolov a údaje o nominálních odlovech, údaje o úlovku a intenzitě rybolovu a četnosti a velikosti podle normy požadované tímto usnesením pro pobřežní rybolov, hladinný lov a rybolov pomocí dlouhých lovných šňůr. Pokud jde o usnesení IOTC 05/05 (13) o předkládání údajů týkajících se žraloků, tyto požadavky splnila Šrí Lanka jen částečně, protože údaje o úlovcích pro tenatové sítě a dlouhé lovné šňůry jsou uvedeny společně.Pokud jde o usnesení IOTC 12/05 (14) o překládkách v přístavu, nepředložila Šrí Lanka povinnou zprávu.Pokud jde o usnesení IOTC 11/04 o pozorovatelích (15), Šrí Lanka neprovedla regionální programy pozorovatelů, jak požaduje toto usnesení. Šrí Lanka zejména nevytvořila program pozorovatelů v povinném rozsahu 5 % na moři pro plavidla delší než 24 metrů a neplní povinnosti pozorovatelů podávat zprávy.
(57)
Pokud jde o zprávu o plnění požadavků pro rok 2014, Šrí Lanka nepředložila některé z požadovaných informací v oblasti statistiky a některých opatření pro zachování a řízení.
(58)
Zejména, pokud jde o usnesení IOTC 13/02 (16),Šrí Lanka nepřijala právní a správní předpisy, které by stanovily povinné označování vybavení. Pokud jde o usnesení IOTC 13/08 (17), Šrí Lanka nepředložila plán řízení pro lovná zařízení s uzavíracím mechanismem (FAD) ani nebyla přijata žádná právní a správní opatření pro osm plavidel lovících košelkovými nevody v souladu s požadavky usnesení IOTC 12/13 (18). V roce 2014 opět ve vztahu k usnesení 06/03 (19) Šrí Lanka nevybavila svá plavidla o celkové délce větší než 15 metrů systémy VMS a nevybudovala středisko pro sledování rybolovu (FMC) ani nepředložila povinnou zprávu o pokroku systému sledování plavidel (VMS).Pokud jde o usnesení IOTC 10/02 o povinných statistických údajích, neoznámila Šrí Lanka údaje o nominálních odlovech, údaje o úlovku a intenzitě rybolovu a četnosti a velikosti podle normy požadované tímto usnesením.Pokud jde o usnesení IOTC 13/06 (20) a 12/04 (21), Šrí Lanka neprovedla zákaz lovu žraloka dlouhoploutvého ani nezavedla pro plavidla lovící košelkovými nevody povinné vybavení podběráky a pro plavidla používající dlouhé lovné šňůry povinné vybavení nástroji na odříznutí lovné šňůry a vyjmutí háčku. V roce 2014 Šrí Lanka opět ve vztahu k usnesení 11/04 (22) neprovedla programy pozorovatelů, jak požaduje toto usnesení.Šrí Lanka zejména nevytvořila program pozorovatelů v povinném rozsahu 5 % na moři pro plavidla delší než 24 metrů a neplní povinnosti pozorovatelů podávat zprávy. Pokud jde o usnesení IOTC 10/10 (23), Šrí Lanka neposkytla zprávu o dovozu, vykládce a překládce tuňáka a produktů z příbuzných druhů ryb v přístavech.
(59)
Neposkytnutí informací, které požaduje IOTC, a nesplnění povinností IOTC podle 56. a 58. bodu odůvodnění ze strany Šrí Lanky je dokladem toho, že Šrí Lanka nesplnila povinnosti státu vlajky stanovené v úmluvě UNCLOS a v dohodě UNFSA. Zejména neposkytnutí včasných statistických informací, informací o systému VMS, o úlovku a intenzitě, překládkách v přístavu, programu pozorovatelů oslabuje schopnost Šrí Lanky plnit své povinnosti v souladu s články 117 a 118 úmluvy UNCLOS. Tyto články stanoví povinnosti státu přijmout pro své státní příslušníky opatření na zachování živých zdrojů na volném moři a spolupracovat na opatřeních pro zachování a řízení živých zdrojů v oblasti volného moře.
(60)
Jak je uvedeno v 322. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, během návštěvy Komise na Šrí Lance v listopadu 2010 byla zjištěna řada dalších skutečností, a to zejména pokud jde o chybějící systém VMS a právní předpisy pro podávání zpráv o úlovcích. V 319. a 321. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 jsou v důsledku zpráv o plnění požadavků IOTC pro léta 2011 a 2012 uvedeny další skutečnosti týkající se například chybějícího programu pozorovatelů a špatného podávání zpráv o plavidlech a státních příslušnících, u nichž bylo zjištěno zapojení do rybolovu NNN.V tomto ohledu z informací předložených šrílanskými orgány ve vztahu k právním předpisům v oblasti rybolovu na volném moři, vytvoření funkčního systému VMS, spolehlivého programu pozorovatelů a k evidenci úlovků a podávání zpráv o úlovcích vyplynulo, že orgány nezajistily účinnou a účelnou kontrolu a sledování plavidel plujících pod vlajkou Šrí Lanky v souladu s mezinárodními závazky. Šrí Lanka, jak je uvedeno v 36., 40. a 41. bodě odůvodnění, byla především vyzvána, aby vypracovala podrobný právní rámec umožňující rybolov na volném moři společně s povoleními k rybolovu na volném moři a aby splnila usnesení IOTC, a to zejména pokud jde o sledování, kontrolu a dohled nad vlastní flotilou, včetně systému VMS, lodního deníku a systému podávání zpráv o úlovcích a programu pozorovatelů.Pokud jde o právní předpisy v oblasti rybolovu na volném moři, byl změněn zákon o rybolovu, aby umožňoval rybolov na volném moři, a bylo navrženo prováděcí nařízení k vydávání povolení, jež bylo nakonec přijato v září 2014. Jelikož však bylo dané prováděcí nařízení přijato až v září 2014 a nedostává se informací o tom, jak bude provedeno, jsou v současnosti vydávána pouze administrativní povolení, přičemž šrílanská plavidla jsou provozována bez systému VMS. Pokud jde o regionální program pozorovatelů, z dokumentů poskytnutých šrílanskými orgány vyplynulo, že i přes výběr a přijetí několika inspektorů nebude velká část loďstva pokryta z důvodu malého počtu inspektorů (45) v poměru k velkému počtu plavidel (1 758 v rejstříku plavidel IOTC). Šrí Lanka však nepředložila žádné návrhy na řešení tohoto vážného problému v kontextu IOTC, v důsledku kterého není odpovídajícím způsobem zajištěno pokrytí loďstva plujícího pod šrílanskou vlajkou na volném moři kvůli nedostatečným prostředkům pro inspekci.V tomto ohledu je třeba připomenout, že Šrí Lanka má vážné problémy při vykazování údajů pro IOTC, což ohrožuje schopnost země vykonávat povinnosti státu vlajky.
(61)
Pokud jde o systém VMS, jak je uvedeno v 316., 321. a 322. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a v 60. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, Komise připomíná různé problémy, na které upozorňuje IOTC. V návaznosti na rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 Šrí Lanka uvedla, že se nachází v procesu zavádění systému VMS. Předložila Komisi právní předpisy prokazující požadavek na transpondér na palubě od 1. listopadu 2011 a uvedla, že už byl vybrán poskytovatel služeb. Nebylo však zajištěno financování a jednání mezi šrílanskými orgány a příslušnými finančními institucemi probíhají už déle než 18 měsíců. Jednání se týkají podmínek úvěru na nákup a instalaci FMC a poskytování finanční pomoci provozovatelům při instalaci a provozování systému VMS v přiměřené lhůtě pro celou flotilu provádějící rybolov na volném moři. V důsledku toho není na Šrí Lance zřízeno středisko FMC. Systém VMS je navíc stále ve vývoji a nebyl dosud uveden do provozu. Komise během své návštěvy v lednu 2014 zjistila, jak potvrzuje následné podání Šrí Lanky a zprávy o plnění požadavků IOTC pro léta 2013 a 2014, že rybářská plavidla Šrí Lanky stále nejsou vybavena systémem VMS. Pokud jde o soulad s požadavky IOTC na systém VMS, existují rozpory mezi zprávami o plnění požadavků IOTC pro léta 2013 a 2014 a kroky Šrí Lanky. Zprávy o plnění požadavků uvádějí údaje o částečném plnění, zatímco z informací poskytnutých Šrí Lankou jednoznačně vyplývá, že nedošlo k žádné skutečné realizaci systému VMS. Šrí Lanka proto nesplňuje podmínky stanovené v čl. 18 odst. 3 písm. g) dohody UNFSA s ohledem na údaje o schopnosti šrílanských orgánů v oblasti sledování, kontroly a dohledu, zejména provozní schopnosti řídit vlastní flotilu a schopnosti vývoje a realizace funkčního systému VMS.
(62)
Ze skutečností uvedených v oddílu 3.3 vyplývá, že Šrí Lanka porušuje podmínky čl. 18 odst. 3 dohody UNFSA.
(63)
Šrí Lanka proto s ohledem na své povinnosti státu vlajky nesplňuje dostatečně podmínky článku 117, 118 úmluvy UNCLOS a čl. 18 odst. 3 dohody UNFSA.
(64)
S ohledem na 314. až 334. bod odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a vývoj po přijetí tohoto rozhodnutí se Komise domnívá, že v souladu s čl. 31 odst. 3 a 6 nařízení o rybolovu NNN Šrí Lanka neplní své povinnosti, které má podle mezinárodního práva, co se týče mezinárodních pravidel, předpisů a opatření pro zachování a řízení zdrojů.
3.4. Zvláštní omezení rozvojových zemí
(65)
Připomíná se, že podle ukazatele lidského rozvoje zavedeného OSN (24) je Šrí Lanka považována za zemi na středním stupni lidského rozvoje (92. místo ze 186 zemí). Potvrzuje to i příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1905/2006 (25), kde je Šrí Lanka uvedena v kategorii zemí s nižšími středními příjmy.
(66)
Jak je uvedeno v 337. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012, nebylo možno zjistit žádný průkazný důvod, který by naznačoval, že skutečnost, že Šrí Lanka neplní povinnosti vyplývající pro ni z mezinárodního práva, je důsledkem nedostatečného rozvoje. Po 15. listopadu 2012 nebyl předložen žádný další konkrétní důkaz, který by prokazoval, že zjištěné nedostatky jsou důsledkem nedostatečné kapacity a správní infrastruktury.
(67)
S ohledem na 336. až 337. bod odůvodnění rozhodnutí ze dne 15. listopadu 2012 a vývoj po 15. listopadu 2012 se Komise domnívá, že v souladu s čl. 31 odst. 7 nařízení o rybolovu NNN stav rozvoje a celková výkonnost Šrí Lanky v oblasti rybolovu nejsou nepříznivě ovlivněny její úrovní rozvoje.
4. ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE URČENÍ NESPOLUPRACUJÍCÍ TŘETÍ ZEMĚ
(68)
S ohledem na závěry týkající se skutečnosti, že Šrí Lanka neplní povinnosti vyplývající z mezinárodního práva pro stát vlajky, stát přístavu, pobřežní stát nebo stát trhu a nepřijímá kroky směřující k předcházení, potírání a odstranění rybolovu NNN, měla by být v souladu s článkem 31 nařízení o rybolovu NNN určena jako země, kterou Komise považuje za nespolupracující třetí zemi v boji proti rybolovu NNN.
(69)
Podle čl. 18 odst. 1 písm. g) nařízení o rybolovu NNN jsou příslušné orgány členských států povinny odmítnout dovoz produktů rybolovu do Unie, aniž by musely žádat dodatečné důkazy nebo posílat žádost o pomoc státu vlajky, pokud si jsou vědomy, že osvědčení o úlovku potvrdily orgány státu vlajky určeného v souladu s článkem 31 uvedeného nařízení jako nespolupracující stát. Nepříznivý dopad na obchod by měl nastávat pokud možno co nejpozvolněji s cílem usnadnit - během období mezi dnem vstupu tohoto prováděcího rozhodnutí Komise v platnost a případnými opatřeními přijatými Radou - přizpůsobení dotčených stran nové situaci a s cílem poskytnout hospodářským subjektům, mimo jiné i malým a středním podnikům, vzhledem ke zvláštním vlastnostem produktů rybolovu ze Šrí Lanky a ke zvláštním vlastnostem dodavatelů na Šrí Lance, dostatek času na přizpůsobení. V důsledku toho by uplatňování tohoto rozhodnutí mělo být odloženo o tři měsíce. Tento odklad by neměl mít žádný dopad na potřebu rychlých opatření ze strany Rady pro urychlené řešení situace na Šrí Lance v souvislosti s rybolovem NNN.
(70)
Je třeba prohlásit, že určení Šrí Lanky jako země, kterou Komise pro účely tohoto rozhodnutí považuje za nespolupracující, nebrání tomu, aby Komise nebo Rada učinily jakýkoli následný krok za účelem vypracování seznamu nespolupracujících zemí.
(71)
V případě, že Rada zařadí Šrí Lanku na seznam nespolupracujících zemí podle článku 33 nařízení o NNN, toto předcházející rozhodnutí o určení se stane zastaralým.
5. POSTUP PROJEDNÁVÁNÍ VE VÝBORU
(72)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro rybolov a akvakulturu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Šrílanská demokratická socialistická republika je určena jako třetí země, kterou Komise považuje za nespolupracující třetí zemi v boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 14. ledna 2015.
V Bruselu dne 14. října 2014.
UITVOERINGSBESLUIT VAN DE COMMISSIE
van 14 oktober 2014
tot het identificeren van een derde land dat door de Commissie als een niet-meewerkend derde land wordt beschouwd op grond van Verordening (EG) nr. 1005/2008 van de Raad houdende de totstandbrenging van een communautair systeem om illegale, ongemelde en ongereglementeerde visserij te voorkomen, tegen te gaan en te beëindigen
(2014/715/EU)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 1005/2008 van de Raad van 29 september 2008 houdende de totstandbrenging van een communautair systeem om illegale, ongemelde en ongereglementeerde visserij te voorkomen, tegen te gaan en te beëindigen, tot wijziging van Verordeningen (EEG) nr. 2847/93, (EG) nr. 1936/2001 en (EG) nr. 601/2004 en tot intrekking van Verordeningen (EG) nr. 1093/94 en (EG) nr. 1447/1999 (1), en met name artikel 31,
Overwegende:
1. INLEIDING
(1)
Bij Verordening (EG) nr. 1005/2008 (de IOO-verordening) is een EU-systeem tot stand gebracht om illegale, ongemelde en ongereglementeerde visserij (IOO) te voorkomen, tegen te gaan en te beëindigen.
(2)
In hoofdstuk VI van de IOO-verordening is de procedure vastgesteld met betrekking tot de identificatie (ook wel „aanmerking” genoemd) van niet-meewerkende derde landen, de stappen ten aanzien van landen die zijn aangemerkt als niet-meewerkend derde land, de vaststelling van een lijst van niet-meewerkende derde landen, de schrapping van landen van de lijst van niet-meewerkende derde landen, de bekendmaking van de lijst van niet-meewerkende landen en noodmaatregelen.
(3)
Op grond van artikel 31 van de IOO-verordening kan de Europese Commissie derde landen identificeren die naar haar mening niet meewerken bij de bestrijding van IOO-visserij. Een derde land kan als niet-meewerkend derde land worden geïdentificeerd indien het zich niet kwijt van de taken die het krachtens internationaal recht als vlaggen-, haven-, kust- of marktstaat dient te vervullen wat betreft de te ondernemen actie om IOO-visserij te voorkomen, tegen te gaan en te beëindigen.
(4)
Niet-meewerkende landen worden geïdentificeerd op basis van de beoordeling van alle in artikel 31, lid 2, van de IOO-verordening bedoelde informatie.
(5)
Overeenkomstig artikel 33 van de IOO-verordening, kan de Raad een lijst van niet-meewerkende landen opstellen. Op die landen zijn de in artikel 38 van de IOO-verordening vastgestelde maatregelen van toepassing.
(6)
Op grond van artikel 20, lid 1, van de IOO-verordening moeten andere dan EU-vlaggenstaten de Commissie in kennis te stellen van de regelingen die zij hebben ingesteld voor de tenuitvoerlegging, de controle en de handhaving van de door hun vissersvaartuigen na te leven wet- en regelgeving en instandhoudings- en beheersmaatregelen.
(7)
Op grond van artikel 20, lid 4, van de IOO-verordening moet de Commissie administratief met derde landen samenwerken op gebieden die verband houden met de uitvoering van de vangstcertificeringsbepalingen van die verordening.
(8)
Overeenkomstig artikel 32 van de IOO-verordening heeft de Commissie door middel van een besluit van de Commissie van 15 november 2012 (2) (besluit van 15 november 2012) acht derde landen in kennis gesteld van de mogelijkheid dat zij zouden worden geïdentificeerd als derde land dat de Commissie beschouwt als niet-meewerkend derde land op grond van de IOO-verordening.
(9)
In het besluit van 15 november 2012 heeft de Commissie informatie opgenomen betreffende de essentiële feiten en overwegingen die aan de identificatie ten grondslag liggen.
(10)
De Commissie heeft eveneens op 15 november 2012 de acht derde landen in afzonderlijke brieven meegedeeld dat zij de mogelijkheid overwoog om hen als niet-meewerkende derde landen aan te merken. Het besluit van 15 november 2012 was bij deze brieven bijgevoegd.
(11)
De Commissie heeft in die brieven benadrukt dat de betrokken landen konden voorkomen om overeenkomstig de artikelen 31 en 33 van de IOO-verordening als niet-meewerkend derde land te worden aangemerkt en voor opneming in de lijst te worden voorgesteld door in nauwe samenwerking met de Commissie een actieplan vast te stellen om de in het besluit van de Commissie van 15 november 2012 vermelde tekortkomingen te verhelpen. De betrokken landen hadden door een tijdige en effectieve uitvoering van het actieplan kunnen voorkomen dat ze werden aangemerkt als niet-meewerkende derde landen en werden voorgesteld voor definitieve opneming in de lijst.
(12)
Bijgevolg heeft de Commissie de acht betrokken derde landen verzocht: i) alle nodige maatregelen te nemen voor de tenuitvoerlegging van de maatregelen die zijn vervat in de door de Commissie voorgestelde actieplannen; ii) de tenuitvoerlegging van de maatregelen die zijn vervat in de door de Commissie voorgestelde actieplannen te beoordelen; iii) elke zes maanden gedetailleerde verslagen naar de Commissie te zenden met een beoordeling van de tenuitvoerlegging van elke maatregel, onder meer met betrekking tot de individuele en/of algemene doeltreffendheid bij het waarborgen van de volledige conformiteit van de visserijcontroleregeling.
(13)
De acht betrokken derde landen hebben de gelegenheid gekregen schriftelijk te antwoorden op kwesties die expliciet staan vermeld in het besluit van de Commissie alsook op andere relevante gegevens. Deze landen mochten bewijsmateriaal aanvoeren om de in het besluit van 15 november 2012 geopperde feiten te weerleggen of aan te vullen of om, indien van toepassing, een actieplan met het oog op verbetering van de situatie vast te stellen en maatregelen te nemen om de situatie te verhelpen. De acht landen kregen het recht aanvullende informatie te vragen of te verstrekken.
(14)
Daarom heeft de Commissie bij haar schrijven en bij besluit van 15 november 2012 een dialoog met de acht derde landen geopend en heeft zij erop gewezen dat een termijn van zes maanden haars inziens in beginsel voldoende is om een overeenkomst te bereiken.
(15)
De Commissie is intussen doorgegaan met het verzamelen en verifiëren van alle door haar noodzakelijk geachte informatie. De mondelinge en schriftelijke reacties van de acht landen op het besluit van de Commissie van 15 november 2012 werden in overweging en in aanmerking genomen. De acht landen werden mondeling dan wel schriftelijk op de hoogte gehouden van de overwegingen van de Commissie.
(16)
De Democratische Socialistische Republiek Sri Lanka (Sri Lanka) is er niet in geslaagd de door de Commissie aangevoerde feiten te weerleggen of het actieplan voor het verhelpen van de situatie uit te voeren.
(17)
Het uitvoeringsbesluit waarin de Commissie Sri Lanka identificeert als een derde land dat zij als niet-meewerkend land beschouwt in de bestrijding van IOO-visserij vloeit voort uit een onderzoeks- en dialoogproces in het kader van de uitvoering van de IOO-verordening. Dat proces voldeed aan de materiële en procedurele eisen van de IOO-verordening waarin onder meer is bepaald dat alle landen zich moeten kwijten van de taken die ze krachtens internationaal recht als vlaggen-, haven-, kust- of marktstaat dienen te vervullen om IOO-visserij te voorkomen, tegen te gaan en te beëindigen.
(18)
Het uitvoeringsbesluit waarin de Commissie Sri Lanka identificeert als derde land dat zij als niet-meewerkend beschouwt in de bestrijding van IOO-visserij, brengt de in artikel 18, lid 1, onder g), van de IOO-verordening vastgestelde consequenties met zich mee.
2. PROCEDURE TEN AANZIEN VAN SRI LANKA
(19)
Op 15 november 2012 heeft de Commissie Sri Lanka op grond van artikel 32 van de IOO-verordening in kennis gesteld dat zij de mogelijkheid overwoog om Sri Lanka als niet-meewerkend derde land aan te merken (3).
(20)
De Commissie heeft Sri Lanka verzocht om in nauwe samenwerking met haar diensten een actieplan vast te stellen om de in het besluit van 15 november 2012 vermelde tekortkomingen te verhelpen.
(21)
De belangrijkste tekortkomingen die door de Commissie in het voorgestelde actieplan werden aangehaald, hielden verband met verscheidene gevallen van niet-naleving van internationaal recht, die met name betrekking hadden op de vaststelling van een toereikend wettelijk kader, het gebrek aan geschikt en doelmatig toezicht, het gebrek aan een controle- en waarnemersregeling, het gebrek aan een afschrikkend sanctiestelsel en aan een degelijke toepassing van de vangstcertificeringsregeling. Andere vastgestelde tekortkomingen houden meer in het algemeen verband met de naleving van internationale verplichtingen, waaronder aanbevelingen en resoluties van regionale organisaties voor visserijbeheer (ROVB's). Ook werd melding gemaakt van gebrekkige naleving van aanbevelingen en resoluties van relevante organen als de Verenigde Naties, met hun Internationale Actieplan tegen illegale, ongemelde en ongereglementeerde visserij (IAP-IOO). De gebrekkige naleving van niet-bindende aanbevelingen en resoluties is echter slechts als ondersteunend bewijsmateriaal in aanmerking genomen en niet als grond voor de identificatie.
(22)
In zijn op 14 december 2012 ingediende schrijven heeft Sri Lanka de Commissie in kennis gesteld van de institutionele regelingen die het had opgezet om de in het voorgestelde actieplan vastgestelde tekortkomingen aan te pakken.
(23)
Sri Lanka heeft schriftelijke reacties ingediend op 31 december 2012 en 4 januari 2013.
(24)
Per brief van 7 februari 2013 heeft de Commissie Sri Lanka verzocht actuele informatie te verstrekken over de belangrijkste punten van het voorgestelde actieplan.
(25)
Op 13 maart 2013 hebben de autoriteiten van Sri Lanka de volgende stukken ingediend: i) een toelichting en een begeleidende nota; ii) actuele informatie over het tijdschema van Sri Lanka voor alle te nemen maatregelen; iii) actuele informatie over de belangrijkste punten van het voorgestelde actieplan; iv) het nationale actieplan voor 2013 ter bestrijding van IOO-visserij; v) actuele informatie over administratieve procedures en richtlijnen voor het gebruik van vangstcertificaten; vi) de toewijzing uit de begroting van 2013 ten behoeve van de oprichting van een bijkantoor van de afdeling kwaliteitscontrole van het ministerie van Visserij en Ontwikkeling van Aquatische Rijkdommen op de luchthaven; vii) ontwerpteksten voor herziene wetgeving met betrekking tot de naleving van de wettelijke verplichtingen, het toezicht op de verrezeevloot en afschrikkende sancties; viii) programma's om bewustwording te stimuleren bij de deelnemers aan de vangstcertificeringsregeling; ix) inspectieregeling, en x) richtlijnen voor procedures voor het onderzoeken van IOO-activiteiten op volle zee.
(26)
Op 17 april 2013 heeft in Brussel technisch overleg plaatsgevonden tussen de Commissie en Sri Lanka. Tijdens die vergadering hebben de autoriteiten van Sri Lanka aan de Commissie hun recente nationale actieplan ter bestrijding van IOO-visserij voorgelegd, alsmede de geplande maatregelen voor het verbeteren van vergelijkende controles van de informatie in de vangstcertificaten en de geïnitieerde herziening van het wettelijk kader.
(27)
In de bijdragen van 30 mei 2013 en 3 juni 2013 benadrukte Sri Lanka zijn inzet voor de tijdige tenuitvoerlegging van een door Sri Lanka uitgewerkte routekaart en tegelijkertijd werden wetswijzigingen voor de verzwaring van strafmaatregelen tegen IOO-visserij goedgekeurd en werd de aanzet gegeven tot het aanbestedingsproces voor het volgsysteem voor vaartuigen (VMS).
(28)
Op basis van de geconstateerde vooruitgang in de periode van november 2012 tot begin juni 2013 deelde de Commissie Sri Lanka per brief van 11 juni 2013 mee dat zij de dialoog met Sri Lanka met een aanvullende periode van negen maanden, tot en met 28 februari 2014, zou verlengen om het land in staat te stellen tastbare resultaten te behalen in de aanpak van de in het besluit van 15 november 2012 benadrukte tekortkomingen en hiertoe de nodige maatregelen te nemen. Deze brief werd op 20 juni 2013 gevolgd door een bijgewerkt voorstel van de Commissie voor het actieplan.
(29)
Sri Lanka heeft op 22 augustus 2013 een voortgangsverslag voorgelegd voor de periode 31 mei 2013 tot 15 augustus 2013, gevolgd door een inzending op 28 oktober 2013 met informatie over de procedure voor de vaststelling van de gewijzigde wetgeving.
(30)
De Commissie heeft de betrokken autoriteiten van Sri Lanka van 28 tot en met 30 januari 2014 bezocht. Deze autoriteiten werden op de hoogte gebracht van de stand van zaken overeenkomstig het besluit van 15 november 2012 en het voorgestelde actieplan. Tijdens het bezoek van de Commissie werden de autoriteiten van Sri Lanka in de gelegenheid gesteld om in reactie op het besluit van 15 november 2012 verklaringen af te leggen en relevante documenten te overleggen en de Commissie in kennis te stellen van de laatste ontwikkelingen in de voortgang van het actieplan.
(31)
Sri Lanka heeft op 27 maart 2014 een voortgangsverslag verstrekt voor de periode van 16 augustus 2013 tot 21 maart 2014, en diende ook de volgende documenten in: i) actuele informatie over de belangrijkste punten van het voorgestelde actieplan; ii) bijgewerkt tijdschema voor de uitvoering van het nationale actieplan ter bestrijding van IOO; iii) brieven van het ministerie van Visserij en Ontwikkeling van Aquatische Rijkdommen aan het ministerie van Buitenlandse Zaken met een verzoek tot toetreding tot de FAO-nalevingsovereenkomst en tot onderzoek van onderdanen die betrokken zijn bij IOO-visserij onder de vlag van andere staten; iv) een verzoek voor VMS-financiering en een demonstratie van de transpondervereisten; v) informatie over bewustmakingsopleiding, en vi) exemplaren van het herziene visserijlogboek 2014 en van het plan om diepzee- en vollezeevissersvaartuigen in de haven te inspecteren. Tevens werd gewezen op de vaststelling van de herziene visserijwet door het Sri Lankaanse Parlement op 5 november 2013. Sri Lanka heeft op 1 augustus 2014 een aanvullend voortgangsverslag over de periode tot juli 2014 ingediend, met daarin actuele informatie over essentiële onderdelen van het voorgestelde actieplan; een bijgesteld tijdschema voor de uitvoering van het nationale actieplan voor de bestrijding van IOO-visserij; een brief van het ministerie van Buitenlandse Zaken aan het ministerie van Visserij en Ontwikkeling van Aquatische Rijkdommen waarin wordt meegedeeld dat een kopie van het aanvaardingsinstrument voor de toetreding tot de FAO-nalevingsovereenkomst zal worden ingediend zodra de toetreding een feit is; een verzoek van het openbaar ministerie om strengere sancties op te nemen in de huidige wetgeving; 2 brieven van de juridische dienst met herziene ontwerpregelingen over visserijactiviteiten op volle zee en over de verzameling van vangstgegevens, plus een samenvatting van de bewustmakingsprogramma's voor op volle zee actieve schippers, alsmede het voor de IOTC bestemde uitvoeringsverslag over de regionale waarnemersregeling. Op 29 augustus 2014 heeft Sri Lanka aanvullende informatie verstrekt over de vorderingen in de aanpak van de geconstateerde tekortkomingen (in de vorm van ontwerpregelingen over visserijactiviteiten op volle zee en over de verzameling van vangstgegevens, circulaire over de sanctionering, informatie over waarnemers- en inspectieprogramma's en informatie over de voortgang bij de aanpak van de geconstateerde tekortkomingen). Op 18 en 19 september 2014 heeft Sri Lanka nieuwe informatie ingediend waarin wordt bevestigd dat de regelingen over visserijactiviteiten op volle zee en over de verzameling van vangstgegevens inmiddels zijn goedgekeurd, dat wordt nagedacht over interne werkzaamheden die tot een ontwerpmemorandum van het kabinet over een afschrikkend sanctiesysteem moeten leiden en dat wordt nagedacht over een kader voor de naleving van de IOTC-eisen, alsmede nieuwe informatie over de dekkingsgraad van het logboek-, inspectie- en waarnemerssysteem en over een mogelijke gedeeltelijke stapsgewijze installatie van VMS-transponders (hoewel het desbetreffende contract nog niet is getekend en uitgevoerd) op Sri Lankaanse vissersvaartuigen vanaf januari 2015 tot augustus 2015.
(32)
De Commissie is intussen doorgegaan met het verzamelen en verifiëren van alle door haar noodzakelijk geachte informatie. De opmerkingen die Sri Lanka na het besluit van 15 november 2012 schriftelijk en mondeling heeft ingediend, zijn in overweging en in aanmerking genomen en Sri Lanka werd mondeling dan wel schriftelijk op de hoogte gehouden van de overwegingen van de Commissie.
(33)
Gezien de in overwegingen 34 tot 67 bedoelde gegevens is de Commissie van mening dat Sri Lanka onvoldoende heeft ondernomen om de in het besluit van 15 november 2012 beschreven problemen en tekortkomingen op te lossen. Sri Lanka heeft evenmin de in het begeleidende actieplan voorgestelde maatregelen volledig ten uitvoer gelegd.
3. IDENTIFICATIE VAN SRI LANKA ALS NIET-MEEWERKEND DERDE LAND
(34)
Op grond van artikel 31, lid 3, van de IOO-verordening heeft de Commissie aan de hand van de bevindingen van het besluit van 15 november 2012, de door Sri Lanka verschafte relevante gegevens, het voorgestelde actieplan en de maatregelen die genomen zijn om de situatie te verhelpen, beoordeeld of Sri Lanka zijn internationale verplichtingen als vlaggen-, haven-, kust- of marktstaat is nagekomen. De Commissie heeft bij deze beoordeling rekening gehouden met de in artikel 31, leden 4 tot en met 7, van de IOO-verordening opgenomen parameters.
3.1. Herhaalde IOO-visserij (artikel 31, lid 4, onder a), van de IOO-verordening)
(35)
Zoals benadrukt in overweging 292 van het besluit van 15 november 2012 heeft de Commissie vastgesteld dat Sri Lanka geen wetgeving had die voorziet in het verlenen van vergunningen voor de visserij op de volle zee.
(36)
Zoals aangegeven in overweging 296 van het besluit van 15 november 2012, werden 13 Sri Lankaanse vaartuigen vermeld in de IOTC-ontwerplijst van IOO-vaartuigen die visten op een manier die in strijd is met de instandhoudings- en beheersmaatregelen van de Commissie voor de tonijnvisserij in de Indische Oceaan (IOTC). Sinds het besluit van 15 november 2012 heeft Sri Lanka de illegale visserij op volle zee van haar vaartuigen niet verboden, noch heeft het onmiddellijk wetgeving vastgesteld om de visserij op volle zee en de afgifte van vergunningen voor de visserij op volle zee toe te staan teneinde op die manier illegale visserij door zijn vissersvaartuigen te voorkomen. In plaats daarvan heeft Sri Lanka op 5 november 2013 ten slotte een herziene visserijwet aangenomen waardoor visserij op volle zee is toegestaan. Het land heeft uitvoeringswetgeving opgesteld voor de verlening van vergunningen voor vollezeevaartuigen en deze uitvoeringswetgeving is in september 2014 aangenomen (volgens de informatie van de autoriteiten), maar nog niet ten uitvoer gelegd. Sri Lanka heeft ook het aantal vaartuigen dat actief is in het IOTC-gebied verminderd van 3 307 naar 1 758 vaartuigen, maar deze vaartuigen vissen nog steeds met een administratieve vergunning voor volle zee en niet met een legale vergunning. In dit verband wordt erop gewezen dat op grond van artikel 18, lid 3, onder b), ii) van de VN-Visbestandenovereenkomst (4) (UNFSA), een vlaggenstaat maatregelen moet nemen om zijn vaartuigen de visserij op volle zee te verbieden wanneer deze niet over een geldige visvergunning of -machtiging beschikken. De nu vastgestelde situatie toont duidelijk aan dat Sri Lanka niet handelt in overeenstemming met zijn internationale verantwoordelijkheden als vlaggenstaat.
(37)
Volgens informatie van de IOTC (5) zijn sinds het besluit van 15 november 2012 in 2013 drie onder Sri Lankaanse vlag varende vaartuigen, Malshiri nr. 1, Gold Marine 5 en Lakpriya 2, door kuststaten betrapt op vermeende betrokkenheid bij IOO-activiteiten. Er wordt op gewezen dat, op grond van artikel 18, leden 1 en 2 van de UNFSA, de vlaggenstaat verantwoordelijk is ten opzichte van zijn op volle zee actieve vaartuigen. Daarnaast is een vlaggenstaat, op grond van artikel 118 van het Verdrag van de Verenigde Naties inzake het recht van de zee (UNCLOS), verplicht tot samenwerking inzake instandhouding en beheer van levende rijkdommen. Deze samenwerking wordt duidelijk ondergraven als de vloot van de vlaggenstaat in het IOTC-gebied actief is zonder legale visvergunning en dus IOO-activiteiten verricht in de zin van de definities van artikel 2 van de IOO-verordening.
(38)
Bovendien bleek in 2013 dat 13 andere Sri Lankaanse vaartuigen, die werden geïnspecteerd terwijl ze de exclusieve economische zone (EEZ) van een kuststaat doorkruisten, de instandhoudings- en beheersmaatregelen van de IOTC overtraden. De Commissie is van oordeel dat de aanhoudende visserij van Sri Lankaanse vaartuigen in strijd met de instandhoudings- en beheersmaatregelen van de IOTC, een duidelijke aanwijzing is dat Sri Lanka zich niet heeft gekweten van de taken die het krachtens internationaal recht als vlaggenstaat dient te vervullen zoals vermeld in overweging 37.
(39)
Tevens blijkt Sri Lanka er onvoldoende op toe te zien dat vissersvaartuigen die het recht hebben zijn vlag te voeren, geen IOO-visserij bedrijven of ondersteunen, wat niet in overeenstemming is met punt 34 van het IOO-IAP waarin is bepaald dat de staten erop moeten toezien dat vissersvaartuigen die het recht hebben hun vlag te voeren, geen IOO-visserij bedrijven of ondersteunen. Het feit dat er vaartuigen voorkomen die de vlag van Sri Lanka voeren, waarnaar wordt verwezen in overwegingen 36 tot en met 38, onderstreept bovendien dat Sri Lanka niet voldoet aan zijn verplichtingen krachtens artikel 19, leden 1 en 2, van de UNFSA op grond waarvan een vlaggenstaat verplicht is erop toe te zien dat onder zijn vlag varende vaartuigen de instandhoudings- en beheersvoorschriften van de ROVB naleven.
(40)
De Commissie stelde ook vast dat Sri Lanka niet in staat was adequate maatregelen te nemen ten aanzien van herhaalde IOO-visserij vanwege de tekortkomingen van zijn wettelijk kader. Zij heeft aldus in het actieplan een herziening van het wettelijk kader voorgesteld om naleving van de internationale verplichtingen met betrekking tot de volle zee te verzekeren, om het ontbreken van voldoende operationele middelen voor een effectief toezicht op de Sri Lankaanse verrezeevloot te verhelpen en om een afschrikkende sanctieregeling op te stellen.
(41)
Zoals vermeld in overweging 36 van dit besluit, heeft Sri Lanka in november 2013 een herziene visserijwet vastgesteld op grond waarvan zijn vaartuigen buiten de EEZ mogen vissen. De wet die nodig is voor de tenuitvoerlegging van een vergunningssysteem voor de visserij op volle zee bevindt zich echter nog in de ontwerpfase en is derhalve niet van toepassing. Vergunningen worden momenteel zonder een vooraf bepaalde procedure en op een niet-systemische manier door de overheid afgegeven. Daarnaast voorziet de herziene visserijwet ook in strengere sancties tegen IOO-inbreuken. Deze sancties kunnen echter slechts voor een deel van de Sri Lankaanse verrezeevloot als afschrikkend en adequaat worden beschouwd (meer bepaald voor de kleinschalige vaartuigen die buiten de Sri Lankaanse EEZ vissen en een beperkte vangstcapaciteit hebben). De Sri Lankaanse vloot van grootschalige vaartuigen (langer dan 24 m en met een vangstcapaciteit die 10 tot 20 keer groter is dan die van de kleinere vaartuigen) is echter in 2013 en 2014 toegenomen en het niveau van de sancties die in de nieuwe visserijwet zijn vastgesteld voor dit deel van de vloot, kan niet als afschrikkend worden beschouwd. De huidige wetgeving (6) voorziet in een maximale boete van 8 429 EUR (1 500 000 LKR (7)) die niet als effectief kan worden beschouwd voor het waarborgen van naleving, het ontmoedigen van inbreuken en het ontnemen van de voordelen die voortvloeien uit de onwettige activiteiten van de overtreders. Zo kan een dergelijk sanctieniveau niet worden beschouwd als in overeenstemming met artikel 19, lid 2, van de UNFSA waarin onder meer is bepaald dat de sancties zwaar genoeg moeten zijn om overtreders de uit hun onwettige activiteiten voortvloeiende voordelen te ontnemen. De Commissie is daarom van mening dat het door Sri Lanka geïntroduceerde sanctiestelsel apert ontoereikend is en duidelijk niet in verhouding staat tot de ernst van mogelijke inbreuken, de mogelijke gevolgen van de inbreuken op de visbestanden en de mogelijke voordelen die kunnen voortvloeien uit dergelijke illegale acties.
(42)
De stappen die Sri Lanka in het licht van zijn taken als vlaggenstaat heeft genomen, volstaan derhalve niet om te voldoen aan de bepalingen van artikel 118 van het UNCLOS en de artikelen 18, 19 en 20 van de UNFSA.
(43)
Gezien de overwegingen 292 tot en met 299 van het besluit van 15 november 2012 en gezien de ontwikkelingen sinds 15 november 2012 is de Commissie op grond van artikel 31, lid 3 en lid 4, onder a), van de IOO-verordening, van mening dat Sri Lanka zich niet heeft gekweten van de taken die het krachtens internationaal recht als vlaggenstaat dient te vervullen ten aanzien van IOO-vaartuigen en IOO-visserij die wordt bedreven of ondersteund door vissersvaartuigen die zijn vlag voeren of door zijn onderdanen, en dat Sri Lanka onvoldoende maatregelen heeft genomen om gedocumenteerde en herhaalde IOO-visserij door vaartuigen die vroeger zijn vlag voerden, tegen te gaan.
3.2. Niet-naleving van de verplichting tot samenwerking en handhaving (artikel 31, lid 5, onder b), c) en d), van de IOO-verordening)
(44)
Zoals wordt beschreven in de overwegingen 302 tot en met 311 van het besluit van 15 november 2012 heeft de Commissie onderzocht of Sri Lanka effectief samenwerkte met de Commissie aan onderzoeken en bijbehorende activiteiten.
(45)
Met betrekking tot vaartuigen genoemd in overweging 293 van het besluit van 15 november 2012, was Sri Lanka, zoals vermeld in overweging 296 van dat besluit, verplicht maandelijks verslag uit te brengen over tegen deze vaartuigen genomen maatregelen. In 2013 werd slechts in 9 van de twaalf maanden verslag uitgebracht, en in 2014 in 2 van de vier maanden. Dit betekent dat Sri Lanka de in artikel 20 van de UNFSA vastgestelde verplichting om onderzoek te verrichten en hetzij rechtstreeks, hetzij via de ROVB's samen te werken teneinde de naleving en handhaving van de instandhoudings- en beheersmaatregelen van de ROVB's te garanderen, niet heeft vervuld en derhalve heeft verzaakt aan zijn uit internationaal recht voortvloeiende plicht tot internationale samenwerking en handhaving.
(46)
Zoals beschreven in overweging 302 van het besluit van 15 november 2012 en in overweging 45 hierboven, heeft Sri Lanka niet voldaan aan haar verplichting tot maandelijkse rapportage aan de IOTC over de 13 Sri Lankaanse vaartuigen die worden verdacht van betrokkenheid bij IOO-activiteiten, maar niet door de IOTC zijn geregistreerd. Sri Lanka heeft dus niet aangetoond te voldoen aan de voorwaarden van artikel 94, lid 2, onder b), van het UNCLOS waarin wordt bepaald dat een vlaggenstaat krachtens zijn interne recht jurisdictie moet uitoefenen ten aanzien van elk onder zijn vlag varend vaartuig en ten aanzien van de kapitein, de officieren en de bemanning van dat vaartuig.
(47)
Bovendien heeft de Commissie, zoals beschreven in de overwegingen 306 en 307 van het besluit van 15 november 2012, onderzocht of Sri Lanka doeltreffende handhavingsmaatregelen heeft genomen ten aanzien van de voor IOO-visserij verantwoordelijke exploitanten en of sancties zijn toegepast die streng genoeg waren om de overtreders de uit IOO-visserij voortvloeiende voordelen te ontnemen.
(48)
Zoals uiteengezet in overweging 41, heeft Sri Lanka sinds de vaststelling van het besluit van 15 november 2012 geen afschrikkend sanctiestelsel ingevoerd voor het segment grote vaartuigen in zijn vloot. De huidige lijst van sancties is niet in overeenstemming met artikel 19, lid 2, van de UNFSA waarin onder meer is bepaald dat de sancties zwaar genoeg moeten zijn om overtreders de uit hun onwettige activiteiten voortvloeiende voordelen te ontnemen.
(49)
Beschikbaar bewijsmateriaal bevestigt nog steeds dat Sri Lanka zijn uit internationaal recht voortvloeiende verplichtingen inzake het nemen van doeltreffende handhavingsmaatregelen niet is nagekomen. Zoals uiteengezet in de overwegingen 36 tot en met 38, benadrukt de aanhoudende aanwezigheid van vaartuigen die in strijd met de instandhoudings- en beheersmaatregelen van de IOTC visserijactiviteiten verrichten, dat Sri Lanka zich niet heeft gekweten van zijn in artikel 18, leden 1 en 2, van de UNFSA bedoelde verantwoordelijkheid ten aanzien van zijn vaartuigen die op volle zee actief zijn.
(50)
Zoals benadrukt in overweging 309 van het besluit van 15 november 2012, kan het ontwikkelingsniveau van Sri Lanka niet worden aangemerkt als een factor die afbreuk doet aan de capaciteit van de bevoegde autoriteiten om met andere landen samen te werken en handhavingsmaatregelen te nemen. De evaluatie van de specifieke beperkingen van de ontwikkeling wordt nader beschreven in de overwegingen 65 tot en met 67.
(51)
Bijgevolg volstaan maatregelen die Sri Lanka in het kader van zijn taken als vlaggenstaat heeft genomen, niet om te voldoen aan artikel 94, lid 2, onder b), van het UNCLOS en de artikelen 18 en 19 van de UNFSA.
(52)
Gezien de overwegingen 302 tot en met 311 van het besluit van 15 november 2012 en de ontwikkelingen sinds 15 november 2012, is de Commissie op grond van artikel 31, lid 3 en lid 5, onder b), c) en d), van de IOO-verordening van mening dat Sri Lanka zich niet heeft gekweten van de taken die het krachtens internationaal recht als vlaggenstaat dient te vervullen op het gebied van samenwerking en handhaving.
3.3. Niet-naleving van de verplichting tot tenuitvoerlegging van internationale regelgeving (artikel 31, lid 6, van de IOO-verordening)
(53)
Zoals uiteengezet in de overwegingen 314 tot en met 334 van het besluit van 15 november 2012, heeft de Commissie een analyse verricht van alle door haar als relevant beschouwde informatie over de status van Sri Lanka als verdragsluitende partij bij de IOTC. De Commissie heeft derhalve een analyse verricht van alle door haar als relevant beschouwde informatie over de instemming van Sri Lanka om de door de IOTC vastgestelde instandhoudings- en beheersmaatregelen toe te passen na het besluit van 15 november 2012.
(54)
Er wordt op gewezen dat de IOTC sinds het besluit van 15 november 2012 jaarlijks nalevingsverslagen voor respectievelijk 2013 (8) en 2014 (9) heeft uitgegeven, waaruit blijkt dat Sri Lanka zijn verplichtingen in 2012 en 2013 nog steeds niet of slechts gedeeltelijk naleefde.
(55)
Voor het nalevingsverslag voor 2013 verzuimde Sri Lanka om sommige vereiste gegevens over statistieken en over bepaalde instandhoudings- en beheersmaatregelen te verstrekken.
(56)
Sri Lanka heeft in het bijzonder met betrekking tot resolutie 10/08 van de IOTC (10) voor de lijst van actieve vaartuigen geen informatie ingediend over de internationale radioroepnaam van elk vaartuig. Met betrekking tot resolutie 06/03 van de IOTC (11) over de invoering van een volgsysteem voor vaartuigen (VMS), heeft Sri Lanka verzuimd om zijn vaartuigen met een lengte over alles van meer dan 15 m met VMS uit te rusten en een visserijcontrolecentrum (VCC) op te zetten. Evenmin heeft Sri Lanka het verplichte voortgangsrapport inzake VMS ingediend. Met betrekking tot resolutie 10/02 van de IOTC (12) inzake de verplichte statistische vereisten, heeft Sri Lanka de gegevens betreffende groottefrequentie voor kustvisserijen niet gerapporteerd en heeft het land de volgens deze resolutie vereiste normen niet in acht genomen voor de rapportage van de gegevens over nominale vangsten, vangsten en visserijinspanning en groottefrequentie voor de kustvisserijen, oppervlaktevisserijen en beugvisserijen. Resolutie 05/05 van de IOTC (13) inzake de verstrekking van gegevens over haaien, leeft Sri Lanka slechts gedeeltelijk na, aangezien vangstgegevens voor kieuwnetten en beuglijnen gecombineerd worden gerapporteerd. Met betrekking tot IOTC-resolutie 12/05 (14) inzake overladingen in de haven, heeft Sri Lanka het verplichte verslag niet ingediend. Met betrekking tot IOTC-resolutie 11/04 inzake de waarnemers (15), heeft Sri Lanka de krachtens deze resolutie vereiste regionale waarnemersregeling niet ten uitvoer gelegd. In het bijzonder heeft Sri Lanka de waarnemersregeling voor de verplichte 5 % op zee voor vaartuigen langer dan 24 m niet geïmplementeerd en leeft het de waarnemersrapportageplicht niet na.
(57)
Wat betreft het nalevingsverslag voor 2014, heeft Sri Lanka sommige vereiste informatie over statistieken en over bepaalde instandhoudings- en beheersmaatregelen niet ingediend.
(58)
Sri Lanka heeft, met betrekking tot IOTC-resolutie 13/02 (16), geen wetgeving aangenomen die het merken van vistuig verplicht stelt. Met betrekking tot IOTC-resolutie 13/08 (17), heeft Sri Lanka geen beheersplan voor visaantrekkende voorzieningen (FAD's) ingediend, noch wettelijke en administratieve maatregelen genomen voor de 8 ringzegenvaartuigen zoals vereist uit hoofde van IOTC-resolutie 12/13 (18). Verder heeft Sri Lanka in 2014, met betrekking tot IOTC-resolutie 06/03 (19), zijn vaartuigen met een lengte over alles van meer dan 15 m niet voorzien van VMS, geen VMS-voortgangsverslag ingediend en geen visserijcontrolecentrum (VCC) opgezet. Met betrekking tot IOTC-resolutie 10/02 inzake de verplichte statistische vereisten, heeft Sri Lanka geen gegevens inzake nominale vangsten, vangsten en visserijinspanning en groottefrequentie gerapporteerd volgens de krachtens deze resolutie vereiste normen. Met betrekking tot de IOTC-resoluties 13/06 (20) en 12/04 (21), heeft Sri Lanka het verbod inzake witpunthaaien niet omgezet, noch heeft het de verplichting voor ringzegenvaartuigen om uitgerust te zijn met schepnetten en voor beugvaartuigen om uitgerust te zijn met lijnsnijders en onthakers doorgevoerd. Ook in 2014 heeft Sri Lanka, met betrekking tot resolutie 11/04 (22), de vereiste waarnemersregeling niet ten uitvoer gelegd. In het bijzonder heeft Sri Lanka de waarnemersregeling voor de verplichte 5 % op zee voor vaartuigen langer dan 24 m niet geïmplementeerd en de waarnemersrapportageplicht niet nageleefd. Met betrekking tot IOTC-resolutie 10/10 (23), heeft Sri Lanka het verslag over invoer, aanlanding en overlading van tonijn en tonijnachtige visserijproducten in havens niet ingediend.
(59)
Het feit dat Sri Lanka de vereiste informatie niet bij de IOTC heeft ingediend en de IOTC-verplichtingen zoals bedoeld in de overwegingen 56 en 58 niet in acht heeft genomen, toont aan dat Sri Lanka zich niet heeft gekweten van zijn verplichtingen als vlaggenstaat zoals vastgelegd in het UNCLOS en de UNFSA. Met name het feit dat Sri Lanka er niet in is geslaagd tijdig informatie in te dienen over statistieken, VMS, vangst en inspanning, overlading in de haven en het waarnemersprogramma, ondermijnt het vermogen van Sri Lanka om aan zijn verplichtingen krachtens de artikelen 117 en 118 van het UNCLOS te voldoen. In deze artikelen wordt bepaald dat staten ten aanzien van hun onderdanen maatregelen voor de instandhouding van de levende rijkdommen in volle zee moeten nemen en moeten samenwerken aan maatregelen voor de instandhouding en het beheer van de levende rijkdommen in gebieden die in volle zee gelegen zijn.
(60)
Zoals uiteengezet in overweging 322 van het besluit van 15 november 2012 is tijdens het bezoek van de Commissie aan Sri Lanka in november 2010 een aantal elementen aan het licht gekomen, met name wat betreft het ontbreken van VMS en van wetgeving voor vangstaangiften. Andere punten van bezorgdheid, zoals het ontbreken van een waarnemersregeling en de gebrekkige rapportage over vaartuigen en onderdanen die zijn geïdentificeerd als betrokkenen bij IOO-visserij, zijn in de overwegingen 319 en 321 van het besluit van 15 november 2012 onder de aandacht gebracht naar aanleiding van de nalevingsverslagen van de IOTC voor 2011 en 2012. In dat opzicht bleek uit de door de autoriteiten van Sri Lanka verstrekte informatie over wetgeving inzake visserij op volle zee, de invoering van een goed werkend VMS, een deugdelijke waarnemersregeling en vangstregistratie en -aangifte, dat de autoriteiten in weerwil van hun internationale verplichtingen niet hebben gezorgd voor doeltreffende en efficiënte controle en monitoring van onder de vlag van Sri Lanka varende vaartuigen. Zoals aangegeven in de overwegingen 36, 40 en 41, werd Sri Lanka in het bijzonder verzocht een uitvoerig wettelijk kader te ontwikkelen om de visserij op volle zee aan de hand van vergunningen voor het vissen op volle zee toe te staan en om de IOTC-resoluties na te leven, in het bijzonder inzake monitoring, controle en bewaking van de eigen vloot, onder meer aan de hand van een VMS-, logboek- en de vangstaangiftesysteem en een waarnemersregeling. Met betrekking tot de wetgeving inzake visserij op volle zee werd de visserijwet gewijzigd om visserij op volle zee toe te staan en werd de uitvoeringsverordening voor de afgifte van vergunningen opgesteld en ten slotte in september 2014 aangenomen. Omdat de uitvoeringsverordening pas in september 2014 is aangenomen en er geen informatie beschikbaar is over de wijze van tenuitvoerlegging ervan, worden enkel administratieve vergunningen afgegeven, terwijl Sri Lankaanse vaartuigen zonder VMS actief zijn. Wat de regionale waarnemersregeling betreft, is uit de door de autoriteiten van Sri Lanka verstrekte documenten gebleken dat weliswaar inspecteurs zijn geselecteerd en aangeworven, maar dat een groot deel van de vloot desondanks niet zal worden gedekt omdat het aantal inspecteurs (45) te klein is in vergelijking met het grote aantal vaartuigen (1 758 in het IOTC-vaartuigregister). Sri Lanka heeft echter geen voorstellen gedaan om dit ernstige probleem aan te pakken in het kader van de IOTC, wat betekent dat de op volle zee opererende vloot die de Sri Lankaanse vlag voert, niet adequaat wordt gedekt vanwege ontoereikende inspectiemiddelen. In dat verband wordt er ook op gewezen dat Sri Lanka slechts met grote moeite gegevens aan de IOTC kan rapporteren en daardoor de capaciteit van het land om zich van zijn taken als vlaggenstaat te kwijten, wordt ondermijnd.
(61)
Met betrekking tot VMS wijst de Commissie op verschillende problemen die door de IOTC zijn benadrukt, zoals uiteengezet in de overwegingen 316, 321 en 322 van het besluit van 15 november 2012 en in overweging 60 van dit besluit. Na het besluit van 15 november 2012 verklaarde Sri Lanka dat het bezig was met de invoering van het VMS. Sri Lanka legde aan de Commissie de wetgeving voor op grond waarvan vanaf 1 november 2011 een transponder aan boord aanwezig moet zijn en gaf aan dat er reeds een dienstverlener was geselecteerd. De financiering was echter nog niet rond; de onderhandelingen tussen de autoriteiten van Sri Lanka en de betrokken financiële instelling zijn sinds ruim 18 maanden gaande. De onderhandelingen hebben betrekking op de voorwaarden van een lening om een VCC aan te schaffen en te installeren en om marktdeelnemers financiële steun te verlenen met als doel binnen een redelijke termijn VMS voor de gehele vollezeevloot te installeren en in gebruik te nemen. Als gevolg hiervan heeft Sri Lanka nog steeds geen VCC. Bovendien bevindt het VMS zich nog in de ontwikkelingsfase en is het systeem dus nooit in bedrijf genomen. De Commissie heeft tijdens haar bezoek in januari 2014 geconstateerd dat de Sri Lankaanse vissersvaartuigen nog niet met VMS waren uitgerust, zoals bevestigd door later ingediende informatie van Sri Lanka en de IOTC-nalevingsverslagen voor 2013 en 2014. Wat betreft de naleving van de eisen van IOTC ten aanzien van het VMS, zijn er discrepanties tussen de IOTC-nalevingsverslagen voor 2013 en 2014 en de stappen die Sri Lanka heeft ondernomen. De nalevingsverslagen spreken over gedeeltelijke naleving, terwijl uit de door Sri Lanka verstrekte informatie duidelijk blijkt dat er geen sprake is van daadwerkelijke invoering van een VMS. Derhalve heeft Sri Lanka niet voldaan aan de in artikel 18, lid 3, onder g), van de UNFSA gestelde voorwaarden met betrekking tot de verzamelde informatie over de monitorings-, controle- en bewakingscapaciteiten van de autoriteiten van Sri Lanka, in het bijzonder met betrekking tot hun operationeel vermogen hun vloot te beheren en een goed werkend VMS te ontwikkelen en in te voeren.
(62)
Uit de in hoofdstuk 3.3 vastgestelde feiten blijkt dat Sri Lanka artikel 18, lid 3, van de UNFSA overtreedt.
(63)
Bijgevolg heeft Sri Lanka in het licht van zijn taken als vlaggenstaat de artikelen 117 en 118 van het UNCLOS en artikel 18, lid 3, van de UNFSA onvoldoende nageleefd.
(64)
Gezien de overwegingen 314 tot en met 334 van het besluit van 15 november 2012 en de ontwikkelingen die zich na dat besluit hebben voltrokken, is de Commissie op grond van artikel 31, leden 3 en 6, van de IOO-verordening van mening dat Sri Lanka zich niet heeft gekweten van de taken die het krachtens internationaal recht dient te vervullen op het gebied van internationale voorschriften en regelingen en instandhoudings- en beheersmaatregelen.
3.4. Specifieke beperkingen van ontwikkelingslanden
(65)
Er wordt op gewezen dat Sri Lanka volgens de index voor menselijke ontwikkeling van de Verenigde Naties (24) wordt beschouwd als een land met een gemiddelde menselijke ontwikkeling (92ste van 186 landen). Dat wordt ook bevestigd in bijlage II bij Verordening (EG) nr. 1905/2006 van het Europees Parlement en de Raad (25), waarin Sri Lanka is opgenomen in de categorie van landen met lage middeninkomens.
(66)
Zoals beschreven in overweging 337 van het besluit van 15 november 2012 is er geen ondersteunend bewijs gevonden waaruit blijkt dat Sri Lanka zijn uit internationaal recht voortvloeiende verplichtingen niet kan nakomen omdat het land qua ontwikkeling achterop zou blijven. Evenmin zijn sinds 15 november 2012 aanvullende concrete bewijzen geleverd waaruit blijkt dat de geconstateerde tekortkomingen het gevolg zijn van het gebrek aan capaciteit en administratieve infrastructuur.
(67)
Gezien de overwegingen 336 en 337 van het besluit van 15 november 2012 en de ontwikkelingen sinds 15 november 2012 is de Commissie op grond van artikel 31, lid 7, van de IOO-verordening van mening dat het niveau van ontwikkeling van Sri Lanka geen rem zet op de ontwikkelingsstatus en de globale prestatie van het land op het gebied van visserij.
4. CONCLUSIE OVER DE IDENTIFICATIE VAN EEN NIET-MEEWERKEND DERDE LAND
(68)
Gezien de conclusies over het onvermogen van Sri Lanka om zich te kwijten van de taken die het krachtens internationaal recht als vlaggen-, haven-, kust- of marktstaat dient te vervullen, en om maatregelen te nemen teneinde IOO-visserij te voorkomen, tegen te gaan en te beëindigen, moet dat land overeenkomstig artikel 31 van de IOO-verordening worden geïdentificeerd als een land dat door de Commissie wordt aangemerkt als derde land dat niet meewerkt aan de bestrijding van IOO-visserij.
(69)
Wanneer de bevoegde autoriteiten van de lidstaten vaststellen dat vangstcertificaten zijn gevalideerd door de autoriteiten van een vlaggenstaat die overeenkomstig artikel 31 is aangemerkt als niet-meewerkend land, moeten zij krachtens artikel 18, lid 1, onder g), van de IOO-verordening de invoer van de betrokken visserijproducten in de Unie weigeren zonder dat zij enig aanvullend bewijs hoeven te verlangen of een bijstandsverzoek aan de vlaggenstaat hoeven te zenden. De nadelige gevolgen voor het handelsverkeer dienen voor zover mogelijk gefaseerd worden ingevoerd, zodat in de periode tussen de inwerkingtreding van dit uitvoeringsbesluit van de Commissie en de mogelijke maatregelen van de Raad, de partijen in staat worden gesteld zich aan de nieuwe situatie aan te passen en de marktdeelnemers genoeg tijd krijgen om zich aan te passen, gezien de bijzondere kenmerken van de Sri Lankaanse visserijproducten en van de Sri Lankaanse leveranciers, waaronder de kleine en middelgrote omvang van deze ondernemingen. Bijgevolg dient de toepassing van dit besluit drie maanden te worden uitgesteld. Een dergelijk uitstel mag geen invloed hebben op de noodzaak voor de Raad om snel maatregelen te nemen om de situatie in Sri Lanka met betrekking tot IOO-visserij met spoed aan te pakken.
(70)
De identificatie van Sri Lanka als een land dat de Commissie met het oog op de toepassing van dit besluit als niet-meewerkend aanmerkt, sluit niet uit dat de Commissie of de Raad later stappen kan nemen om een lijst van niet-meewerkende landen vast te stellen.
(71)
Een besluit van de Raad om Sri Lanka op de lijst van niet-meewerkende derde landen te plaatsen overeenkomstig met artikel 33 van de IOO-verordening zou dit eerdere besluit tot identificatie overbodig maken.
5. COMITÉPROCEDURE
(72)
De in dit besluit vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Comité voor de visserij en de aquacultuur,
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
De Democratische Socialistische Republiek Sri Lanka wordt geïdentificeerd als een derde land dat door de Commissie als een niet-meewerkend derde land wordt beschouwd in de bestrijding van illegale, ongemelde en ongereglementeerde visserij.
Artikel 2
Dit besluit treedt in werking op 14 januari 2015.
Gedaan te Brussel, 14 oktober 2014.