NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/98
ze dne 18. listopadu 2014
o provádění mezinárodních závazků Unie v souladu s čl. 15 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 v rámci Mezinárodní úmluvy na ochranu tuňáků v Atlantiku a Úmluvy o budoucí multilaterální spolupráci při rybolovu v severozápadním Atlantiku
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (1), a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1380/2013 stanoví vykládku všech druhů úlovků podléhajících omezení odlovů, a ve Středozemním moři i některých druhů úlovků podléhajících minimální velikosti („povinnost vykládky“). Ustanovení čl. 15 odst. 1 uvedeného nařízení se vztahuje na rybolovné činnosti, k nimž dochází ve vodách Unie nebo které mimo vody Unie ve vodách, které nespadají pod svrchovanost nebo jurisdikci třetích zemí, provádějí rybářská plavidla Unie.
(2)
Povinnost vykládky bude platit nejpozději počínaje 1. lednem 2015 pro rybolov malých a velkých pelagických druhů, komerční rybolov a rybolov lososa obecného v Baltském moři.
(3)
Unie je smluvní stranou v řadě regionálních organizací pro řízení rybolovu, a je tedy vázána opatřeními, jež dotčené regionální organizace pro řízení rybolovu stanovily.
(4)
Některá opatření přijatá regionálními organizacemi pro řízení rybolovu stanoví rybářským plavidlům v oblasti jejich působnosti povinnost provádět výmět u některých úlovků, jež v zásadě podléhají povinnosti vykládky.
(5)
V čl. 15 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013 se Komisi svěřuje pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci za účelem provedení mezinárodních závazků v právu Unie, a to zejména včetně výjimek z povinnosti vykládky.
(6)
Je proto nezbytné vyjasnit, v jakých situacích povinnost vykládky neplatí, a zajistit tak, aby Unie splnila své mezinárodní závazky a vytvořila pro rybáře právní jistotu.
(7)
V souladu s doporučením Mezinárodní komise pro ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT) 11-01 týkajícím se víceletého programu ochrany a řízení tuňáka velkookého a tuňáka žlutoploutvého by se mělo některým rybářským plavidlům zakázat tuňáka velkookého v Atlantiku lovit, uchovávat jej na palubě, překládat jej, přepravovat, přemísťovat, zpracovávat či vykládat.
(8)
Doporučení ICCAT 13-07 stanoví v určitých situacích v rámci lovu tuňáka obecného ve východním Atlantiku pomocí plavidel a pastí povinnost výmětu. Bod 29 uvedeného doporučení konkrétně stanoví u tuňáka obecného povinnost výmětu v případě, že nedosahuje minimální referenční hmotnosti či velikosti. Tuto minimální velikost v současné době stanoví nařízení Rady (ES) č. 302/2009 (2). Tato povinnost výmětu platí pro veškerý rybolov tuňáka obecného ve východním Atlantiku, a to včetně rekreačního a sportovního rybolovu.
(9)
Bod 31 doporučení ICCAT 13-07 dále stanoví povinnost výmětu u tuňáka obecného, pokud se jeho hmotnost pohybuje mezi 8 až 30 kg nebo se jeho délka od konce rypce po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve pohybuje mezi 75 až 115 cm, a to v případě, že byl v množství překračujícím 5 % celkového úlovku tuňáka obecného chycen jako náhodný úlovek plavidly a pastmi v rámci aktivního rybolovu tohoto druhu.
(10)
Hmotnostní kategorizace náhodných úlovků tuňáka obecného stanovená v čl. 9 odst. 12 nařízení (ES) č. 302/2009 se liší od kategorizace stanovené v bodě 31 doporučení ICCAT 13-07, které bylo přijato po vstupu uvedeného nařízení v platnost. Do přezkumu nařízení (ES) č. 302/2009 by se měl bod 31 uvedeného doporučení ICCAT do práva Unie provést tímto nařízením.
(11)
Bod 32 doporučení ICCAT 13-07 stanoví, že plavidla, která neprovádí aktivní odlov tuňáka obecného, nemají oprávnění uchovávat úlovek tuňáka obecného přesahující 5 % celkového úlovku co do hmotnosti či počtu kusů.
(12)
Body 34 a 41 doporučení ICCAT 13-07 stanoví povinnost vypouštět tuňáky obecné, kteří byli v rámci rekreačního a sportovního rybolovu chyceni živí.
(13)
Doporučení ICCAT 13-02 týkající se ochrany mečounů v severním Atlantiku stanoví v určitých situacích povinnost výmětu pro plavidla lovící mečouny v severním Atlantiku. Bod 9 tohoto doporučení konkrétně stanoví, že předmětem výmětu by měl být mečoun obecný, pokud nedosahuje minimální referenční hmotnosti či velikosti. Tuto minimální velikost v současnosti stanoví nařízení Rady (ES) č. 520/2007 (3).
(14)
Týž bod doporučení 13-02 dále stanoví povinnost výmětu u mečouna obecného, pokud jeho živá hmotnost nedosahuje 25 kg nebo jeho délka od konce spodní čelisti po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve nedosahuje 125 cm, a to v případě, že byl chycen jako náhodný úlovek v množství překračujícím 15 % celkového počtu kusů mečouna obecného ulovených daným plavidlem na jednu vykládku.
(15)
S cílem zajistit soulad mezi doporučeními ICCAT 11-01, 13-07 a 13-02 na jedné a právem Unie na druhé straně by povinnost vykládky neměla platit pro plavidla Unie, která se účastní rybolovu, na který se tato doporučení vztahují.
(16)
V článku 5, čl. 6 odst. 3 a v příloze I.A ochranných a donucovacích opatření Organizace pro rybolov v severozápadním Atlantiku (NAFO) se stanoví povinnost výmětů u huňáčka severního v případě, že jeho úlovek přesahuje rámec stanovených kvót nebo rámec povoleného procentního podílu vedlejších úlovků. Ustanovení přílohy I.A v současnosti u huňáčka severního stanoví hodnotu celkového přípustného odlovu (TAC) rovnou nule. Vedlejší úlovek huňáčka severního v rámci jiného rybolovu, na který se vztahuje povinnost vykládky, navíc za určitých podmínek v souladu s pravidly NAFO také podléhá povinnosti výmětu.
(17)
V zájmu zajištění souladu mezi ochrannými a donucovacími opatřeními NAFO a právem Unie by povinnosti vykládky neměl podléhat rybolov, na který se tato opatření vztahují.
(18)
S ohledem na časový rámec stanovený v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 by mělo toto nařízení vstoupit v platnost ihned po vyhlášení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví pro účely provádění mezinárodních závazků Unie v rámci Mezinárodní úmluvy na ochranu tuňáků v Atlantiku a Úmluvy o budoucí multilaterální spolupráci při rybolovu v severozápadním Atlantiku odchylky od povinnosti vykládky uvedené v článku 15 nařízení (EU) č. 1380/2013. Vztahuje se na rybolovné činnosti ve vodách Unie nebo rybolovné činnosti prováděné rybářskými plavidly Unie mimo vody Unie ve vodách, které nespadají pod svrchovanost nebo jurisdikci třetích zemí.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„oblastí úmluvy NAFO“ se rozumí zeměpisné oblasti uvedené v příloze III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 217/2009 (4);
2)
„rybolovem v působnosti NAFO“ se rozumí rybolov všech rybolovných zdrojů v oblasti úmluvy NAFO, s těmito výjimkami: losos, tuňák, marlín, populace kytovců spravované Mezinárodní velrybářskou komisí nebo její nástupnickou organizací a přisedlé druhy kontinentálního šelfu, tj. organismy, které v období lovu buď nehybně spočívají na mořském dně či pod mořským dnem, nebo nejsou schopny pohybu bez trvalého fyzického kontaktu s mořským dnem nebo jeho podložím;
3)
„severním Atlantským oceánem“ se rozumí oblast Atlantského oceánu severně od 5° s. š.;
4)
„rekreačním rybolovem“ se rozumí neobchodní rybolov, jehož účastníci nejsou členy vnitrostátní sportovní organizace ani nejsou držiteli vnitrostátního sportovního průkazu;
5)
„sportovním rybolovem“ se rozumí neobchodní rybolov, jehož účastníci jsou členy vnitrostátní sportovní organizace nebo jsou držiteli vnitrostátního sportovního průkazu.
KAPITOLA II
OBLAST ÚMLUVY ICCAT
Článek 3
Tuňák velkooký
1. Tento článek se vztahuje na tuňáka velkookého (Thunnus obesus) v Atlantském oceánu.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmějí rybářská plavidla o celkové délce 20 metrů nebo více, která nejsou zanesena v evidenci ICCAT, v níž jsou vedena plavidla oprávněná k lovu tuňáka velkookého, tento druh v Atlantském oceánu cíleně lovit, uchovávat na palubě, překládat, přepravovat, přemísťovat zpracovávat ani vykládat.
Článek 4
Tuňák obecný
1. Tento článek se vztahuje na tuňáka obecného (Thunnus thynnus) ve východním Atlantském oceánu a ve Středozemním moři.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se zakazuje cíleně lovit, uchovávat na palubě, překládat, přemísťovat, vykládat, přepravovat, skladovat, prodávat, vystavovat nebo nabízet k prodeji tuňáka obecného, pokud nedosahuje minimální velikosti stanovené v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 302/2009.
3. Odchylně od odstavce 2 tohoto článku a od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se mohou v případě aktivního odlovu tuňáka obecného pomocí plavidel a pastí uchovávat na palubě, překládat, přemísťovat, vykládat, přepravovat, skladovat, prodávat, vystavovat nebo nabízet k prodeji náhodné úlovky tuňáka obecného o hmotnosti nebo délce pohybující se mezi 8 kg respektive 75 cm a minimální velikostí stanovenou v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 302/2009 v kilogramech či centimetrech, pokud jejich množství nepřesahuje 5 %.
4. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se v případě aktivního odlovu tuňáka obecného pomocí plavidel a pastí nesmí uchovávat tuňák obecný o hmotnosti mezi 8 až 30 kg nebo o délce od konce rypce po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve mezi 75 až 115 cm, pokud jeho množství přesahuje 5 % úlovku tuňáka obecného.
5. Podíl 5 % uvedený v odstavcích 3 a 4 se vypočítá na základě celkového náhodného úlovku tuňáka obecného jako počet kusů ryb z celkového úlovku tuňáka obecného uchovávaného na palubě daného plavidla kdykoliv po provedení každé rybolovné operace.
6. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmějí plavidla, která neprovádí aktivní odlov tuňáka obecného, uchovávat úlovek tuňáka obecného v množství větším než 5 % celkového úlovku co do hmotnosti nebo počtu. Výpočet vycházející z počtu kusů se použije pouze u tuňáků a příbuzných druhů, jejichž lov upravuje ICCAT.
7. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 je v případě, že již byla naplněna kvóta přiznaná členskému státu vlajky dotčeného rybářského plavidla či pasti, třeba:
a)
vedlejším úlovkům tuňáka obecného zabránit a
b)
tuňáky obecné, kteří byli jakožto vedlejší úlovek chyceni živí, vypustit.
8. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 musí být tuňáci obecní, kteří byli v rámci rekreačního rybolovu chyceni živí, vypuštěni.
9. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 musí být tuňáci obecní, kteří byli v rámci sportovního rybolovu chyceni živí, vypuštěni.
Článek 5
Mečoun obecný
1. Tento článek se vztahuje na mečouna obecného (Xiphias gladius) v severním Atlantském oceánu.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se zakazuje cíleně lovit, uchovávat na palubě nebo překládat, vykládat, přepravovat, skladovat, vystavovat nebo nabízet k prodeji, prodávat nebo uvádět na trh mečouna obecného, pokud nedosahuje minimální velikosti stanovené v příloze IV nařízení (ES) č. 520/2007.
3. Odchylně od odstavce 2 tohoto článku a od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se mohou uchovávat na palubě, překládat, přemísťovat, vykládat, přepravovat, skladovat, prodávat, vystavovat nebo nabízet k prodeji náhodné úlovky mečouna obecného o hmotnosti méně než 25 kg živé hmotnosti nebo o délce od konce spodní čelisti po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve menší než 125 cm, pokud jeho množství nepřesahuje 15 % úlovku mečouna obecného.
4. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se na plavidlech nesmí uchovávat mečoun obecný o hmotnosti méně než 25 kg živé hmotnosti nebo o délce od konce spodní čelisti po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve menší než 125 cm, pokud jeho množství přesahuje 15 % úlovku mečouna obecného.
5. Podíl 15 % uvedený v odstavcích 3 a 4 se vypočítá na základě počtu kusů mečouna obecného z celkového počtu kusů mečouna obecného ulovených daným plavidlem na jednu vykládku.
KAPITOLA III
OBLAST ÚMLUVY NAFO
Článek 6
Huňáček severní
1. Tento článek se vztahuje na huňáčka severního (Mallotus villosus) v oblasti úmluvy NAFO.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmějí být úlovky huňáčka severního nad rámec kvót stanovených právními předpisy Unie uchovávány na palubě.
3. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmí být huňáček severní, pokud byl chycen jako vedlejší úlovek při rybolovu podléhajícímu povinnosti vykládky v působnosti NAFO, uchováván na palubě.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. listopadu 2014.
GEDELEGEERDE VERORDENING (EU) 2015/98 VAN DE COMMISSIE
van 18 november 2014
betreffende de uitvoering van de internationale verplichtingen van de Unie, als bedoeld in artikel 15, lid 2, van Verordening (EU) nr. 1380/2013 van het Europees Parlement en de Raad, in het kader van het Internationaal Verdrag voor de instandhouding van Atlantische tonijnen en van het Verdrag inzake toekomstige multilaterale samenwerking op visserijgebied in het noordwestelijk deel van de Atlantische Oceaan
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EU) nr. 1380/2013 van het Europees Parlement en de Raad van 11 december 2013 inzake het gemeenschappelijk visserijbeleid, tot wijziging van Verordeningen (EG) nr. 1954/2003 en (EG) nr. 1224/2009 van de Raad en tot intrekking van Verordeningen (EG) nr. 2371/2002 en (EG) nr. 639/2004 van de Raad en Besluit 2004/585/EG van de Raad (1), en met name artikel 15, lid 2,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Verordening (EU) nr. 1380/2013 voorziet in de aanlanding van alle vangsten van soorten waarvoor vangstbeperkingen gelden, en in de Middellandse Zee, ook van vangsten van soorten waarvoor minimummaten gelden („de aanlandingsverplichting”). Artikel 15, lid 1, van deze verordening is van toepassing op visserijactiviteiten die plaatsvinden in Uniewateren of door Unievissersvaartuigen in wateren buiten de Unie, in wateren die niet onder de soevereiniteit of jurisdictie van derde landen vallen.
(2)
De aanlandingsverplichting zal vanaf 1 januari 2015 gelden voor kleine en grote pelagische visserij, visserij voor industriële doeleinden en visserij op zalm in de Oostzee.
(3)
De Unie is overeenkomstsluitende partij bij een aantal regionale organisaties voor visserijbeheer („ROVB's”) en de maatregelen die door de betrokken ROVB's zijn vastgesteld, zijn derhalve bindend voor de Unie.
(4)
Volgens bepaalde ROVB-maatregelen dienen vissersvaartuigen die vissen in het gebied waarvoor de betrokken ROVB's verantwoordelijk zijn, bepaalde vangsten die in principe onder de aanlandingsverplichting vallen, terug te gooien.
(5)
Artikel 15, lid 2, van Verordening (EU) nr. 1380/2013 verleent de Commissie de bevoegdheid om gedelegeerde handelingen vast te stellen teneinde internationale verplichtingen in het Unierecht te implementeren, met inbegrip van, in het bijzonder, afwijkingen van de aanlandingsverplichting.
(6)
Derhalve moet worden verduidelijkt in welke gevallen de aanlandingsverplichting niet geldt, om ervoor te zorgen dat de Unie haar internationale verplichtingen naleeft en om rechtszekerheid te creëren voor vissers.
(7)
Overeenkomstig aanbeveling 11-01 van de Internationale Commissie voor de instandhouding van tonijn in de Atlantische Oceaan („ICCAT”) over een meerjarig programma voor de instandhouding en het beheer van grootoogtonijn en geelvintonijn, zou sommige vissersvaartuigen niet mogen worden toegestaan om grootoogtonijn te vissen, aan boord te houden, over te laden, te vervoeren, over te brengen, te verwerken of aan te landen in de Atlantische Oceaan.
(8)
In ICCAT-aanbeveling 13-07 wordt een teruggooiverplichting vastgesteld voor vaartuigen en tonnara's die Oost-Atlantische blauwvintonijn vangen in bepaalde situaties. Met name in punt 29 van deze aanbeveling wordt gesteld dat blauwvintonijn onder een minimaal gewicht of maat moet worden teruggegooid. Die minimummaat is momenteel vastgesteld in Verordening (EG) nr. 302/2009 van de Raad (2). Die teruggooiverplichting geldt voor alle Oost-Atlantische blauwvintonijnvisserij, met inbegrip van recreatie-en sportvisserij.
(9)
Voorts wordt in punt 31 van ICCAT-aanbeveling 13-07 een teruggooiverplichting vastgesteld voor blauwvintonijn met een gewicht tussen 8 en 30 kg of met een vorklengte tussen 75 en 115 cm die als bijvangst wordt gevangen door vaartuigen en tonnara's die actief vissen op deze soorten en die verantwoordelijk zijn voor meer dan 5 % van de totale blauwvintonijnvangsten.
(10)
De gewichtsklasse voor de bijvangst van blauwvintonijn, zoals vastgesteld in artikel 9, lid 12, van Verordening (EG) nr. 302/2009, verschilt van de in punt 31 van de ICCAT-aanbeveling 13-07 vastgestelde gewichtsklasse, welke is vastgesteld na de inwerkingtreding van deze verordening. In afwachting van de herziening van Verordening (EG) nr. 302/2009, dient lid 31 van die ICCAT-aanbeveling door deze verordening in het recht van de Unie te worden omgezet.
(11)
In punt 32 van ICCAT-aanbeveling 13-07 wordt bepaald dat op vaartuigen die niet actief op blauwvistonijn vissen, de totale vangst in gewicht of aantal stuks niet voor meer dan 5 % uit blauwvistonijn mag bestaan.
(12)
De punten 34 en 41 van ICCAT-aanbeveling 13-07 bepalen dat blauwvintonijn moet worden teruggegooid als deze levend wordt gevangen in het kader van recreatie-en sportvisserij.
(13)
Bij ICCAT-aanbeveling 13-02 voor de instandhouding van Noord-Atlantische zwaardvis is een teruggooiverplichting vastgesteld voor vaartuigen die op Noord-Atlantische zwaardvis vissen in bepaalde situaties. Met name in punt 9 wordt gesteld dat blauwvintonijn onder een minimaal referentiegewicht of maat moet worden teruggegooid. Deze minimummaat is momenteel vastgesteld in Verordening (EG) nr. 520/2007 van de Raad (3).
(14)
Bovendien wordt er in hetzelfde punt van aanbeveling 13-02 een teruggooiverplichting vastgesteld voor zwaardvis van minder dan 25 kg levend gewicht of met een vorklengte van de onderkaak van 125 cm, die gevangen is als bijvangst en meer dan 15 % uitmaakt van het totale door het vaartuig aantal gevangen zwaardvissen per aanlanding.
(15)
Met het oog op de samenhang tussen ICCAT-aanbevelingen 11-01, 13-07 en 13-02 en het recht van de Unie, mag de aanlandingsverplichting niet van toepassing zijn op Unievaartuigen die deelnemen aan de visserij waarop deze aanbevelingen betrekking hebben.
(16)
In artikel 5, artikel 6.3 en bijlage I.A van de instandhoudings- en handhavingsmaatregelen van de Visserijorganisatie voor het noordwestelijk deel van de Atlantische Oceaan („NAFO”), wordt een teruggooiverplichting vastgesteld voor de vangst van lodde boven de vastgestelde quota of boven het toegestane percentage bijvangst. In bijlage I.A wordt voor lodde momenteel een totale toegestane vangst („TAC”) van nul vastgesteld. Bovendien is loddebijvangst in andere visserijtakken die ook onder de aanlandingsverplichting vallen, onder bepaalde voorwaarden, ook onderworpen aan een teruggooiverplichting overeenkomstig NAFO-voorschriften.
(17)
Met het oog op de samenhang tussen de instandhoudings- en handhavingsmaatregelen van de NAFO en het recht van de Unie, mag de aanlandingsverplichting niet van toepassing zijn op visserijtakken die onder deze maatregelen vallen.
(18)
Met het oog op de termijn die is vastgesteld in artikel 15, lid 1, van Verordening (EU) nr. 1380/2013, dient deze verordening onmiddellijk na de bekendmaking ervan in werking te treden.
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
HOOFDSTUK I
ALGEMENE BEPALINGEN
Artikel 1
Onderwerp en toepassingsgebied
Deze verordening bevat afwijkingen van de aanlandingsverplichting, als bedoeld in artikel 15 van Verordening (EU) nr. 1380/2013, teneinde de internationale verplichtingen van de Unie te implementeren in het kader van het Internationaal Verdrag voor de instandhouding van Atlantische tonijnen en van het Verdrag inzake toekomstige multilaterale samenwerking op visserijgebied in het noordwestelijk deel van de Atlantische Oceaan. Zij is van toepassing op visserijactiviteiten die plaatsvinden in Uniewateren of door Unievissersvaartuigen in wateren buiten de Unie, in wateren die niet onder de soevereiniteit of jurisdictie van derde landen vallen.
Artikel 2
Definities
Voor de toepassing van deze verordening wordt verstaan onder:
1. „NAFO-gebied”: de geografische gebieden bedoeld in bijlage III bij Verordening (EG) nr. 217/2009 van het Europees Parlement en de Raad (4);
2. „visserijtakken onder de werkingssfeer van NAFO”: de visserijtakken in het NAFO-verdragsgebied van alle visbestanden, met de volgende uitzonderingen: zalm, tonijn en zeilvis, walvisachtigen die onder beheer van de Internationale Walvisvaartcommissie of een andere opvolgerorganisatie vallen, en sedentaire soorten van het continentaal plat, dat wil zeggen, organismen die ten tijde dat ze kunnen worden geoogst, hetzij zich onbeweeglijk op of onder de zeebodem bevinden, hetzij zich niet kunnen verplaatsen dan in voortdurend fysiek contact met de zeebodem of de ondergrond;
3. „Noord-Atlantische Oceaan”: het gebied van de Atlantische Oceaan ten noorden van 5° NB;
4. „recreatievisserij”: niet-commerciële visserij waarbij de betrokkenen niet zijn aangesloten bij een nationale sportorganisatie of niet in het bezit zijn van een nationale sportvergunning;
5. „sportvisserij”: niet-commerciële visserij door leden van een nationale sportorganisatie of houders van een nationale sportvergunning.
HOOFDSTUK II
ICCAT-VERDRAGSGEBIED
Artikel 3
Grootoogtonijn
1. Dit artikel is van toepassing op grootoogtonijn (Thunnus obesus) in de Atlantische Oceaan.
2. In afwijking van artikel 15, lid 1, van Verordening (EU) nr. 1380/2013 mogen vaartuigen met een lengte van 20 m of meer die niet zijn opgenomen in het register van geautoriseerde grootoogtonijnvaartuigen van de ICCAT geen grootoogtonijn vissen, aan boord houden, overladen, vervoeren, overbrengen, verwerken of aanlanden in de Atlantische Oceaan.
Artikel 4
Blauwvintonijn
1. Dit artikel is van toepassing op blauwvintonijn (Thunnus thynnus) in het oostelijke deel van de Atlantische Oceaan en de Middellandse Zee.
2. In afwijking van artikel 15, lid 1, van Verordening (EU) nr. 1380/2013 is het verboden om blauwvintonijn onder de minimumgrootte, als bedoeld in artikel 9, lid 1, van Verordening (EG) nr. 302/2009, te vissen, aan boord te houden, over te laden, te vervoeren, te verwerken, aan te landen, over te brengen, te verkopen, uit te stallen of te koop aan te bieden in de Atlantische Oceaan
3. In afwijking van lid 2 van dit artikel en van artikel 15, lid 1, van Verordening (EU) nr. 1380/2013 mag maximaal 5 % van bijvangst van blauwvintonijn tussen 8 kg of 75 cm en een minimummaat in kg of cm als bedoeld in artikel 9, lid 1, van Verordening (EG) nr. 302/2009 en die is gevangen door visserijvaartuigen en tonnara's die actief op blauwtonijn vissen, aan boord gehouden, overgeladen, vervoerd, overgebracht, aangeland, verkocht, te koop aangeboden of uitgestald worden.
4. In afwijking van artikel 15, lid 1, van Verordening (EU) nr. 1380/2013 mag op de visserijvaartuigen en tonnara's die actief op blauwvintonijn vissen, niet meer dan 5 % van blauwvistonijn aan boord een gewicht tussen 8 en 30 kg en een vorklengte tussen 75 en 115 cm hebben.
5. Het in de leden 3 en 4 bedoelde percentage van 5 % wordt berekend op basis van de totale bijvangst van blauwvintonijn in aantal vissen, afgezet tegen de totale vangst van blauwvintonijn die op enig moment aan boord wordt gehouden na elke visserijactiviteit.
6. In afwijking van artikel 15, lid 1, van Verordening (EU) nr. 1380/2013, mag op visserijvaartuigen die niet actief op blauwvintonijn vissen, de totale aan boord gehouden vangst naar gewicht of aantal stuks voor niet meer dan 5 % bestaan uit blauwvintonijn. De berekening op basis van het aantal stuks is alleen van toepassing op tonijn en tonijnachtigen die onder het beheer van ICCAT vallen.
7. In afwijking van artikel 15, lid 1, van Verordening (EU) nr. 1380/2013 wordt, indien de quota die aan de lidstaat of het vissersvaartuig of tonnara zijn toegewezen, reeds bereikt is:
a)
bijvangsten van blauwvintonijn vermeden, en
b)
de blauwvintonijn teruggegooid als deze als bijvangst levend wordt gevangen.
8. In afwijking van artikel 15, lid 1, van Verordening (EU) nr. 1380/2013 wordt blauwvintonijn teruggegooid als deze in het kader van recreatievisserij wordt gevangen.
9. In afwijking van artikel 15, lid 1 van Verordening (EU) nr. 1380/2013 wordt blauwvintonijn teruggegooid als deze in het kader van sportvisserij wordt gevangen.
Artikel 5
Zwaardvis
1. Dit artikel is van toepassing op zwaardvis (Xiphias gladius) in de Noord-Atlantische Oceaan.
2. In afwijking van artikel 15, lid 1, van Verordening (EU) nr. 1380/2013 is het verboden om zwaardvis onder de minimumgrootte, als bedoeld in bijlage IV bij Verordening (EG) nr. 520/2007 te vissen, aan boord te houden, over te laden, aan te landen, te vervoeren, op te slaan, uit te stallen of te koop aan te bieden.
3. In afwijking van lid 2 van dit artikel en van artikel 15, lid 1, van Verordening (EU) nr. 1380/2013 mag maximaal 15 % van bijvangst van zwaardvis met een gewicht van minder dan 25 kg levend gewicht of 125 cm vorklengte van de onderkaak aan boord gehouden, overgeladen, aangeland, vervoerd, opgeslagen, te koop aangeboden of uitgestald worden.
4. In afwijking van artikel 15, lid 1, van Verordening (EU) nr. 1380/2013 mag op vaartuigen niet meer dan 15 % van de gevangen zwaardvis een levend gewicht van minder dan 25 kg of een vorklengte van de onderkaak van minder dan 125 cm hebben.
5. Het in de leden 3 en 4 bedoelde percentage van 15 % wordt berekend op basis van het aantal zwaardvissen afgezet tegen de totale zwaardvisvangst per aanlanding.
HOOFDSTUK III
NAFO-VERDRAGSGEBIED
Artikel 6
Lodde
1. Dit artikel is van toepassing op lodde (Mallotus villosus) in het NAFO-verdragsgebied.
2. In afwijking van artikel 15, lid 1, van Verordening (EU) nr. 1380/2013 mag lodde die boven de door de Unie vastgesteld quota is gevangen, niet aan boord worden gehouden.
3. In afwijking van artikel 15, lid 1, van Verordening (EU) nr. 1380/2013 mag lodde die als bijvangst wordt gevangen in een visserijtak die niet onder de aanlandingsplicht valt binnen de werkingssfeer van de NAFO, niet aan boord worden gehouden.
HOOFDSTUK IV
SLOTBEPALINGEN
Artikel 7
Inwerkingtreding
Deze verordening treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 18 november 2014.