PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 215/2013
ze dne 11. března 2013
o uložení vyrovnávacího cla na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. ZAHÁJENÍ ŠETŘENÍ
(1)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) dne 22. února 2012 o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“) do Unie.
(2)
Antisubvenční řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který podalo dne 9. ledna 2012 sdružení EUROFER (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících v tomto případě více než 70 % celkové výroby určitých výrobků z oceli s organickým povlakem v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování uvedeného výrobku a o výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostatečný důvod k zahájení řízení.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 základního nařízení oznámila Komise před zahájením šetření vládě ČLR (dále jen „čínská vláda“), že obdržela podnět s náležitými podklady, podle nějž způsobuje subvencovaný dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Čínská vláda byla vyzvána ke konzultacím, aby se vyjasnily otázky uvedené v podnětu a dosáhlo se řešení na základě dohody. Čínská vláda nabídku ke konzultacím přijala a tyto konzultace následně proběhly. Řešení na základě vzájemné dohody se v rámci těchto konzultací nedosáhlo. Bylo však řádně přihlédnuto ke stanoviskům, jež k tvrzením v podnětu předložila čínská vláda a jež se týkaly nenapadnutelnosti daných programů. V návaznosti na konzultace předložila čínská vláda vlastní podání.
1.2. ANTIDUMPINGOVÉ ŘÍZENÍ
(4)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (3) informovala Evropská komise dne 21. prosince 2011 o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR.
(5)
Dne 20. září 2012 uložila Komise nařízením (EU) č. 845/2012 (4) na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR prozatímní antidumpingové clo.
(6)
Analýza újmy provedená v rámci tohoto antisubvenčního šetření a analýza újmy provedená v rámci souběžně probíhajícího antidumpingového šetření jsou shodné, neboť definice výrobního odvětví Unie, reprezentativních výrobců v Unii a období šetření jsou v obou šetřeních stejné. Z tohoto důvodu byly připomínky týkající se aspektů újmy předložené v kterémkoli z těchto řízení zohledněny v obou řízeních.
1.3. STRANY DOTČENÉ ŘÍZENÍM
(7)
O zahájení řízení Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR, dovozce, obchodníky, uživatele, dodavatele a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich řízení týká, jakož i zástupce ČLR. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení předložily svá písemná stanoviska a požádaly o slyšení.
(8)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení, byli všichni známí vyvážející výrobci a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli základní údaje o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem v období od 1. října 2010 do 30. září 2011. Tyto informace byly požadovány podle článku 27 základního nařízení, aby Komise mohla rozhodnout, zda bude zapotřebí výběr vzorku, a pokud ano, umožnit jí tyto vzorky vybrat. Proběhly rovněž konzultace s orgány ČLR.
(9)
Zpočátku poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku 19 čínských vyvážejících výrobců nebo skupin výrobců. Na základě informací získaných od vyvážejících výrobců a v souladu s článkem 27 základního nařízení vybrala Komise původně vzorek tří vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců. Nicméně jeden z vyvážejících výrobců zahrnutých v tomto vzorku svoji spolupráci ukončil. Byl tudíž nahrazen následujícím vyvážejícím výrobcem s nejvyšším objemem vývozu do Unie. Po oznámení i tento vyvážející výrobce spolupráci ukončil.
(10)
Aby nedošlo k dalším prodlevám v řízení bylo rozhodnuto omezit výběr vzorku na dvě skupiny vyvážejících výrobců, které vykazovaly nejvyšší objem vývozu do Unie, tj. Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení, a Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení. Vzorek těchto dvou skupin vyvážejících výrobců slouží jako základ pro stanovení míry subvencování těchto skupin, jakož i míry subvencování v případě všech spolupracujících výrobců nezahrnutých ve vzorku v souladu s čl. 15 odst. 2 a 3 základního nařízení.
(11)
Pokud jde o výrobce v Unii, Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek sestával ze šesti výrobců v Unii, o nichž bylo Komisi známo, že vyrábějí obdobný výrobek, a jež byli vybráni na základě prodeje, objemu výroby, velikosti a zeměpisné polohy v Unii. Výrobci v Unii zařazení do vzorku představují 46 % výroby v Unii a 38 % prodeje v Unii. Zúčastněné strany byly v oznámení o zahájení řízení rovněž vyzvány, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Jeden výrobce v Unii uvedl, že si nepřeje být do vzorku zařazen, a byl proto nahrazen následujícím největším výrobcem.
(12)
Pět dovozců, kteří nejsou ve spojení, poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku. Vzhledem k omezenému počtu spolupracujících dovozců se výběr vzorku již nepovažoval za nutný.
(13)
Komise zaslala dotazníky zástupcům vlády ČLR, dvěma vyvážejícím výrobcům v ČLR zařazeným do vzorku, 14 dalším vyvážejícím výrobcům v ČLR, kteří o to požádali, šesti výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, pěti spolupracujícím dovozcům v Unii a známým uživatelům.
(14)
Odpovědi byly obdrženy od zástupců ČLR, devíti vyvážejících výrobců a společností ve spojení v ČLR, šesti výrobců v Unii zařazených do vzorku, dvou dovozců, kteří nejsou ve spojení, a deseti uživatelů.
(15)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné, aby mohla rozhodnout o subvencování, výsledné újmě a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto státních orgánů a společností:
a)
vláda Čínské lidové republiky:
-
Čínské ministerstvo obchodu, Peking, Čína
b)
výrobci v Unii:
-
ArcelorMittal Belgium, Belgie, a prodejní společnost ve spojení ArcelorMittal Flat Carbon Europe SA, Lucembursko,
-
ArcelorMittal Poland, Polsko,
-
ThyssenKrupp Steel Europe AG, Německo,
-
voestalpine Stahl GmbH a voestalpine Stahl Service Center GmbH, Rakousko,
-
Tata Steel Maubeuge SA (dříve pod názvem Myriad SA), Francie,
-
Tata Steel UK Ltd, Spojené království.
c)
skupiny vyvážejících výrobců (a společností ve spojení) v ČLR:
-
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení: Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd, Zhangjiagang Wanda Steel Strip Co., Ltd, Jiangsu Huasheng New Construction Materials Co. Ltd a Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd,
-
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd a společnost, která je s ní ve spojení, Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Company Ltd,
d)
dovozci v Unii:
-
ThyssenKrupp Mannex, Německo
-
Macrometal, Hamburk, Německo.
(16)
Všechny strany byly následně informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě je zamýšleno doporučit uložení konečných vyrovnávacích cel na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR (dále jen „zveřejnění konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž se mohly ke konečným informacím vyjádřit.
(17)
Komentáře předložené zúčastněnými stranami byly vzaty v úvahu a příslušně zohledněny.
1.4. OBDOBÍ ŠETŘENÍ A POSUZOVANÉ OBDOBÍ
(18)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. října 2010 do 30. září 2011 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. DOTČENÝ VÝROBEK
(19)
V oznámení o zahájení řízení byl výrob0ek, který je předmětem šetření, definován jako určité výrobky z oceli s organickým povlakem (dále jen „ocel s organickým povlakem“), tj. ploché válcované výrobky z nelegované nebo legované oceli (kromě korozivzdorné oceli), které jsou opatřené barvou, lakované nebo potažené plastem alespoň na jedné straně, kromě tzv. „sendvičových panelů“, které se používají ve stavebnictví a sestávají ze dvou vnějších kovových plechů se stabilizačním jádrem z izolačního materiálu uprostřed, a kromě výrobků se svrchním povlakem ze zinkového prachu (zinkový nátěr obsahující více než 70 % hmotnostních zinku).
2.2. ŽÁDOSTI O VYLOUČENÍ VÝROBKU
(20)
Čínské sdružení železa a oceli, dva vývozci a dva uživatelé navrhli vyloučit pět druhů výrobků. Tyto žádosti byly obdrženy a byly analyzovány takto:
2.2.1. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM POTAŽENÁ CHROMEM NEBO CÍNEM
(21)
Uživatel oceli s organickým povlakem předložil požadavek, aby ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem byla vyloučena z definice výrobku. Šetřením bylo zjištěno, že kovový povlak z chromu nebo cínu činí tento typ výrobku fyzicky a technicky odlišným od oceli s organickým povlakem, která je předmětem šetření. Navíc ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem je používána téměř výhradně při výrobě obalů potravin a kabelů. A konečně, výrobní odvětví Unie vysvětlilo, že nemělo v úmyslu zahrnout výše uvedený typ výrobku do daného šetření. Vzhledem k shora uvedeným důvodům není ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem zahrnuta do definice výrobku.
2.2.2. PLECHY VÁLCOVANÉ ZA TEPLA S OCHRANNÝM NÁTĚREM, AŤ ORGANICKÝM ČI ANORGANICKÝM
(22)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť uvedené výrobky nespadají pod kódy KN v rámci šetření. Účelem nátěru nebo povlaku je pouze ochrana proti korozi, a výrobky proto patří do položky KN 7208, a nikoliv do položky KN 7210. Plechy válcované za tepla s ochranným nátěrem, ať organickým či anorganickým, nejsou zahrnuty do definice výrobku, a proto z ní nemohou být vyňaty.
2.2.3. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM O TLOUŠŤCE SUBSTRÁTU MEZI 0,6 A 2,0 MM
(23)
Čínské sdružení železa a oceli a dva vývozci požadovali vyloučení oceli s organickým povlakem o tloušťce substrátu mezi 0,6 a 2,0 mm, která představuje 5-10 % vývozu z Číny, přičemž tvrdili, že přímá konkurence mezi čínským vývozem a výrobním odvětvím Unie existuje pouze v případě oceli s organickým povlakem o tloušťce substrátu mezi 0,6 a 2,0 mm.
(24)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť jak čínští vývozci, tak výrobní odvětví Unie vyrábějí a prodávají ocel s organickým povlakem o tloušťce substrátu mezi 0,6 a 2,0 mm, a tyto výrobky si tudíž jasně konkurují. Nebyly poskytnuty žádné důkazy, které by nasvědčovaly tomu, že ocel s organickým povlakem o tloušťce substrátu menší než 0,6 mm nekonkuruje oceli s organickým povlakem o tloušťce substrátu větší než 0,6 mm, a že by tedy šlo o různé typy výrobků. Ocel s organickým povlakem o tloušťce substrátu větší než 0,6 mm má stejné fyzikální a technické vlastnosti a stejné konečné použití, a jedná se tedy o totožný výrobek.
2.2.4. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM SE SUBSTRÁTEM POTAŽENÝM SLITINOU HLINÍK-ZINEK
(25)
Dva dovozci tvrdili, že pouze čtyři výrobci v Unii mají osvědčení na výrobu tohoto typu výrobku a že ve skutečnosti jej vyrábí pouze jedna společnost. Rovněž tvrdili, že tento výrobek se liší od oceli s organickým povlakem potažené zinkem, pokud jde o vlastnosti výrobku.
(26)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť oba typy jsou zaměnitelné a jejich použití se překrývá, přičemž přinejmenším dva spolupracující výrobci Unie vyráběli tento typ výrobku během období šetření. Je třeba poznamenat, že pouze jeden spolupracující čínský vyvážející výrobce vyvážel tento typ výrobku do Unie během období šetření.
2.2.5. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM SE SUBSTRÁTEM POTAŽENÝM SLITINOU ZINKU
(27)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť na rozdíl od tvrzení jednoho uživatele, je tento výrobek vyráběn a prodáván ve významném množství několika výrobci Unie a má stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a konečné použití jako ostatní typy oceli s organickým povlakem.
2.3. ŽÁDOSTI O ZAHRNUTÍ VÝROBKU
(28)
Jedno sdružení požadovalo, aby ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem zařazená pod kód TARIC 7210122010 a 7210500010 byla zahrnuta do definice výrobku. Tento požadavek byl zamítnut, neboť na uvedené kódy se původní podnět nevztahuje a výrobky, které spadají pod dané kódy, mají jiné fyzikální a technické vlastnosti než výrobky zahrnuté v podnětu.
2.4. DOTČENÝ VÝROBEK
(29)
Vzhledem k vyloučení oceli s organickým povlakem potažené chromem nebo cínem, jak je popsáno v 21. bodě odůvodnění, je definice dotčeného výrobku příslušně upravena.
(30)
Dotčeným výrobkem jsou tedy určité výrobky z oceli s organickým povlakem (dále jen „ocel s organickým povlakem“), tj. ploché válcované výrobky z nelegované nebo legované oceli (kromě korozivzdorné oceli), které jsou opatřené barvou, lakované nebo potažené plastem alespoň na jedné straně, kromě tzv. „sendvičových panelů“, které se používají ve stavebnictví a sestávají ze dvou vnějších kovových plechů se stabilizačním jádrem z izolačního materiálu uprostřed, a kromě výrobků se svrchním povlakem ze zinkového prachu (zinkový nátěr obsahující 70 % hmotnostních nebo více zinku) a s výjimkou oceli s organickým povlakem potažené chromem nebo cínem v současnosti kódů KN ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 a pocházející z Čínské lidové republiky (dále jen „dotčený výrobek“).
2.5. OBDOBNÝ VÝROBEK
(31)
Šetření ukázalo, že ocel s organickým povlakem vyráběná a prodávaná výrobním odvětvím Unie v Unii, ocel s organickým povlakem vyráběná a prodávaná na domácím trhu v ČLR a ocel s organickým povlakem dovážená do Unie z ČLR mají stejné základní fyzikální a chemické vlastnosti a stejné základní konečné použití. Tyto výrobky se proto považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(32)
Čínská vláda a čínští vyvážející výrobci zahrnutí do vzorku poskytli odpovědi na dotazník a souhlasili s inspekcemi na místě za účelem ověření odpovědí.
(33)
Pokud jde o čínskou vládu, Komise jí po analýze odpovědí na dotazník zaslala písemné upozornění na nedostatky a dvě oznámení o inspekci. Poskytla čínské vládě dostatek času na přípravu a předložení vlastního vyjádření, kdykoli ji o to čínská vláda s uvedením důvodů požádala. Ve skutečnosti byly lhůty čínské vládě výrazně prodlouženy, tj. lhůta pro odpověď na dotazník byla prodloužena o 20 dní, čímž byla konečná lhůta na předložení odpovědi na dotazník prodloužena na 57 dní a 25 dní v případě odpovědi na písemné upozornění na nedostatky.
(34)
Ve svých odpovědích na dotazník, písemná upozornění na nedostatky a různá další podání poskytla čínská vláda informace, které se týkaly pouze programů používaných vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a tvrdila, že by se od ní nemělo žádat, aby odpovídala na otázky týkající se údajných subvenčních programů dostupných rovněž pro výrobce nezařazené do vzorku nebo výrobce, kteří se nepřihlásili.
(35)
S tímto požadavkem vyjádřila Komise zdvořilý nesouhlas a vysvětlila čínské vládě, že účelem dotazníku, který jí byl zaslán, je poskytnout Komisi informace o subvencování výrobního odvětví oceli s organickým povlakem v Číně a zjistit, do jaké míry je subvencován dovoz dotčeného výrobku do Unie. Komise informovala čínskou vládu o tom, že od ní vyžaduje podrobnější informace k rozsahu subvencování, aby mohla řešit případy, v nichž vývozci, kteří údajně obdrželi výhody podle konkrétních subvenčních programů, jež nebyly k dispozici společnostem zařazeným do vzorku nebo spolupracujícím společnostem, hrubě nespolupracují, a dále i případné žádosti pro individuální posouzení podané spolupracujícími vyvážejícími výrobci. Čínská vláda však svůj přístup nezměnila a neposkytla informace o většině ostatních programů subvencí uvedených ve stížnosti, nicméně nepoužitých společnostmi zařazenými do vzorku.
(36)
Před konáním inspekcí na místě požádala čínská vláda Komisi o další písemné informace, zejména o kompletní seznam dotazů, jež Komise zamýšlela během inspekcí položit, a o seznam vládních útvarů, jež se měly inspekcí účastnit. Bylo namítáno, že v případě, že tyto informace nebudou čínské vládě poskytnuty „nebude si vědoma toho, co mělo být připraveno nebo by mohlo být očekáváno v průběhu inspekce“, a že oznámení o inspekci „rozhodně neposkytuje žádnou informaci o tom, co přesně Komise hodlá ověřovat …“.
(37)
Komise nemohla žádosti čínské vlády vyhovět. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise splnila všechny příslušné podmínky čl. 26 základního nařízení. Čínské vládě bylo zasláno podrobné oznámení o inspekci, v němž byl potvrzen program návštěvy (termíny a skupina programů, jež měly být projednávány v jednotlivé dny, kdy měla inspekce probíhat) a v němž byla čínská vláda požádána o to, aby byli přítomni zástupci orgánů odpovědných za příslušné programy a úředníci, kteří se podíleli na přípravě podání čínské vlády. Komise před provedením inspekcí na místě dále ozřejmila, že orgány odpovědné za programy, jež jsou předmětem šetření, jakož i úředníky, kteří jsou nejvíce povoláni k účasti na inspekcích a k zodpovídání dotazů, může určit pouze čínská vláda. Pokud jde o seznam konkrétních otázek, Komise vysvětlila, že právní předpisy EU (ani požadavky WTO) tento seznam nevyžadují a že účelem tohoto šetření je ověřit odpověď čínské vlády na dotazník a příslušná doplňková podání; inspekce se proto bude řídit strukturou těchto dokumentů. Komise dále vysvětlila, že se pokusí získat a objasnit další informace potřebné pro probíhající řízení, avšak konkrétní formulace dotazů kladených v této souvislosti bude záviset na odpovědích čínské vlády na původní ověřování jejích odpovědí. Komise dále čínskou vládu před provedením inspekcí na místě upozornila, že odmítnutí, pokud jde o poskytování potřebných informací či o pomoc orgánu provádějícímu šetření při ověřování informací a údajů pokládaných za nezbytné pro účely řízení, by mohlo postup šetření vážně ohrozit. Čínská vláda byla dále upozorněna na důsledky ustanovení článku 28 základního nařízení.
(38)
Během inspekce na místě u čínského ministerstva obchodu v Pekingu se Komise v souladu s článkem 11 a 26 základního nařízení snažila předložené informace ověřit na základě podkladů použitých při přípravě odpovědi čínské vlády. Předběžně přitom dospěla k závěru, že vzhledem k nedostatku dostupných údajů a podkladů nelze odpověď na dotazník řádně ověřit. Určité informace navíc nebyly předloženy vůbec, přestože o ně Komise výslovně požádala, a část dotazů zůstala jednoduše nezodpovězena. Čínská vláda byla následně upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení.
(39)
Čínská vláda rovněž uvedla, že Komise na ni ukládá neodůvodněnou zátěž a že v dotazníku a následném písemném upozornění na nedostatky požaduje nepodstatné a nadbytečné informace.
(40)
S ohledem na požadované informace je třeba poznamenat, že Komise požadovala informace, jež jsou pokládány za nezbytné pro reprezentativní zjištění, a zůstala ve svých požadavcích důsledná, když během šetření vyžadovala tytéž údaje a informace a čínskou vládu žádala o vysvětlení předložených informací a jejich vlivu na programy, jež byly předmětem šetření. Jinými slovy, Komise požadovala pouze informace, které byly nutné pro posouzení toho, zda dochází k subvencování a v jaké míře je pro dotčený výrobek dostupné na základě dalších údajných subvenčních programů v podnětu. Tyto informace by byly umožnily stanovit odpovídající výši poskytnuté subvence podle dalších subvenčních programů, jichž se šetření týká, dostupných nespolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Vzhledem k tomu, že zástupci ČLR ani nespolupracující vyvážející výrobci neposkytli potřebné informace k určení, zda nespolupracujícím vyvážejícím výrobcům byly k dispozici další subvenční programy, došla Komise na základě nejspolehlivějších dostupných údajů k závěru, že další údajné subvenční programy byly nespolupracujícím vyvážejícím výrobcům skutečně k dispozici a při výpočtu výše výhody poskytnuté prostřednictvím těchto programů vycházela z nejspolehlivějších dostupných údajů.
3.2. INDIVIDUÁLNÍ ZJIŠŤOVÁNÍ
(41)
Dva spolupracující vyvážející výrobci, tj. Union Steel China (Union Steel) a Shenzhen Shenzhen Sino Master Steel Co. Ltd., předložili podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení žádosti o individuální zjišťování. Oběma žádostem o individuální zjišťování nebylo možné vyhovět, neboť vzhledem k vysokému počtu údajných subvenčních programů a časové náročnosti antisubvenčního šetření by to bylo neúměrně zatěžující a mohlo by to zabránit včasnému ukončení šetření.
(42)
Společnost Union Steel již byla nicméně jednotlivě šetřena v souběžném antidumpingovém šetření, a individuální rozpětí újmy u této společnosti bylo tedy vypočteno.
(43)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda poskytla pouze odpověď týkající se programů využívaných vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku, jak je vysvětleno výše ve 34. bodě odůvodnění, bylo v podstatě nemožné analyzovat některé ze subvenčních programů, jež možná využívá společnost Union Steel. Proto byla na základě dostupných údajů podle článku 28 základního nařízení přidělena této společnosti průměrná subvenční sazba použitelná pro ostatní spolupracující společnosti.
3.3. KONKRÉTNÍ PROGRAMY
(44)
Na základě informací uvedených v podnětu si Komise vyžádala informace týkající se těchto programů, v jejichž rámci byly údajně poskytovány subvence ze strany vládního orgánu:
I)
Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
-
Poskytování vstupů za cenu nižší než přiměřenou: ocel válcovaná za tepla nebo za studena
-
Poskytování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
-
Programy zásobování vodou za cenu nižší než přiměřenou
-
Programy zásobování elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
-
Program zásobování elektrickou energií a vodou za cenu nižší než přiměřenou v provincii Jiangsu
-
Poskytování různých vstupů za cenu nižší než přiměřenou
II)
Zvýhodněné půjčky a úrokové sazby pro výrobní odvětví oceli s organickým povlakem
III)
Kapitálové programy
-
Swapy dluhů za aktiva
-
Doplnění základního kapitálu
-
Nevyplacené dividendy
IV)
Programy týkající se daně z příjmu a ostatních přímých daní
-
Daňová politika pro odpočet výdajů na výzkum a vývoj
-
Daňové úlevy pro centrální a západní regiony
-
Slevy na dani z příjmu za nákup výrobního zařízení vyrobeného na vnitřním trhu
-
Preferenční daňová politika pro společnosti, které využívají nejnovější a špičkové technologie
-
Úlevy na dani z příjmu pro podniky, které se zabývají komplexním využívání zdrojů („zvláštní suroviny“)
-
Daňová úleva na nákup speciálního zařízení
-
Preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu
-
Osvobození od daně z příjmu u investic do technologické obnovy na vnitrostátní úrovni
-
Různé místní daňové slevy (provincie Shandong, Chongqing, město Guangxi regionu Zhuang, daňová zvýhodnění pro rozvoj centrálních a západních regionů)
-
Osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
-
Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro výrobní subjekty se zahraničními investicemi
-
Místní programy osvobození od daně z příjmu a jejího snížení pro výrobní podniky se zahraničními investicemi
-
Slevy na dani z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená na domácím trhu
-
Subvence na daň z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy
V)
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
-
Dovozní clo a osvobození od DPH pro subjekty se zahraničními investicemi a některé domácí podniky používající dovážené zařízení v podporovaných odvětvích
-
Vracení DPH subjektům se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená na domácím trhu
-
Odpočet DPH u dlouhodobých aktiv v centrálním regionu
-
Jiné daňové výsady města Ma'anshan
VI)
Grantové programy
-
Program „China World Top Brand“
-
Program „Famous Brands“
-
Fond projektu pro státní klíčové technologie
-
Programy na snížení antidumpingových právních poplatků
VII)
Nákup zboží vládou za cenu vyšší než přiměřenou
VIII)
Jiné regionální programy
-
Subvence poskytované v zóně Tianjin Binhai New Area a Tianjin Economic and Technological Development Area
-
Programy týkající se severovýchodního regionu
-
Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Jiangsu
-
Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Hebei
IX)
Subvence ad hoc uvedené v podnětu
3.3.1. DODÁNÍ ZBOŽÍ NEBO POSKYTNUTÍ SLUŽEB VLÁDOU ZA CENU NIŽŠÍ NEŽ PŘIMĚŘENOU
3.3.1.1. Poskytování oceli válcované za tepla a za studena za cenu nižší než přiměřenou
(45)
V podnětu se tvrdilo, že čínská vláda kontroluje některá dodavatelská odvětví a výrobky s cílem poskytnout výrobcům oceli s organickým povlakem vstupy za příznivé ceny. Na tomto základě získávají výrobci oceli s organickým povlakem vyrovnávací subvence prostřednictvím nákupu státem vyráběné oceli válcované za tepla a za studena od státem vlastněných podniků za cenu nižší než tržní, a tudíž za cenu, která je pro státem vlastněné podniky nižší než přiměřená.
(46)
Komise požadovala od čínské vlády podrobné informace o státem vlastněných podnicích, které poskytují čínským vyvážejícím výrobcům oceli s organickýcm povlakem ocel válcovanou za tepla a za studena, s cílem ověřit tvrzení uvedená v podnětu a zjistit, zda tyto státem vlastněné podniky jsou veřejnoprávními subjekty. Komise konkrétně vytvořila k dotazníku pro čínskou vládu dodatek B určený pro státem vlastněné podniky a vyzvala čínskou vládu, aby poskytla informace požadované v tomto dodatku. V písemném upozornění na nedostatky Komise znovu požádala čínskou vládu, aby poskytla informace žádané v dodatku B a vyzvala ji, aby odpovědi koordinovala s příslušnými státem vlastněnými podniky.
(47)
Čínská vláda však neposkytla odpověď na žádnou z otázek v dodatku B ani neposkytla podstatné informace požadované v hlavní části dotazníku (např. pokud jde o vlastnictví a kontrolu státem vlastněných podniků v odvětví oceli ze strany čínské vlády a o její zapojení do reorganizace čínského ocelářského průmyslu). Místo toho, aby čínská vláda poskytla požadované informace, uvedla ve své odpovědi na dotazník, že žadatelé nebyli schopni prokázat, že výrobci oceli válcované za tepla a za studena jsou veřejnoprávními subjekty.
(48)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády musela Komise prozkoumat další nejlepší možné dostupné informace. Komise tento postup oznámila čínské vládě. Při posuzování, zda státem vlastněné podniky, které čínským vyvážejícím výrobcům oceli s organickým povlakem poskytují ocel válcovanou za tepla a za studena, jsou veřejnoprávními subjekty, vzala Komise v úvahu omezené informace poskytnuté čínskou vládou, informace uvedené v podnětu, veřejně dostupné věcné informace z podobných řízení vedených jinými vyšetřovacími orgány, jakož i další veřejně dostupné informace, a založila své závěry na celkovém souhrnu informací k danému spisu.
a) Státem vlastněné podniky, které vývozcům oceli s organickým povlakem poskytují ocel válcovanou za tepla a za studena, jsou veřejnoprávními subjekty
(49)
Žadatel tvrdí, že státem vlastněné podniky v Číně jsou veřejnoprávními orgány ve smyslu čl. 2 písm. b) základního nařízení, které poskytují zboží (ocel válcovanou za tepla a za studena) výrobcům oceli s organickým povlakem za cenu nižší než tržní, a tím je zvýhodňují.
(50)
Odvolací orgán WTO ve své zprávě „Spojené státy - Konečná antidumpingová a antisubvenční cla na některé výrobky z Číny“ (5) (zpráva odvolacího orgánu) definoval veřejnoprávní subjekt jako entitu, která „má či vykonává vládní pravomoci nebo je jimi pověřena“ (6). Podle odvolacího orgánu je pro veřejnoprávní orgány rovněž charakteristický „výkon vládních funkcí“ (7), které by „za běžných okolností v rámci právního řádu příslušného Člena vykonávala státní moc“ (8).
(51)
S ohledem na závěry odvolacího orgánu WTO jsou analyzovány dvě otázky, tj. a) zda dotčené státem vlastněné podniky vykonávají funkce, jež jsou v Číně běžně považovány za součást výkonu státní moci a b) v případě, že ano, zda přitom jednají z pověření vlády.
(52)
V kontextu čínské vlády existují dostatečné důkazy svědčící o tom, že vláda je plně zapojena do řízení hospodářství. Ústřední úloha čínské vlády v oblasti hospodářství je zaručena Ústavou Čínské lidové republiky. Ustanovení článku 7 ústavy zní: „Státní hospodářství je odvětví socialistického hospodářství ve vlastnictví lidu; je hlavní silou v národním hospodářství. Stát zajišťuje upevnění a růst státního hospodářství.“ Podobně zní článek 15 ústavy: „Stát provádí hospodářské plánování na základě socialistického veřejného vlastnictví.“ Rovněž Ústava Komunistické strany Číny stanoví primární úlohu veřejného vlastnictví, např. preambule Ústavy Komunistické strany Číny zní: „strana musí zachovat a zlepšit základní hospodářský systém, přičemž veřejné vlastnictví hraje rozhodující roli …“ Rovněž různé pětileté plány vyhlášené národní komisí pro rozvoj a reformy a přijaté čínským nejvyšším výkonným orgánem Státní radou poukazují na velmi silnou kontrolu hospodářství ze strany čínské vlády.
(53)
Pokud jde o odvětví oceli, z informací ve spisu vyplývá, že státem vlastněné podniky vyrábějící v Číně ocel válcovanou za tepla a za studena často vykonávají popsané vládní funkce, mimo jiné v odvětvových plánech pro železářský a ocelářský průmysl. Tyto plány potvrzují rozhodnutí čínské vlády úzce se zapojit do řízení a rozvoje odvětví oceli v Číně, a proto jejich příslušné provádění státem vlastněnými podniky může být považováno za součást vládních postupů. Plány stanoví cíle pro veškeré subjekty v odvětví výroby železa a oceli a řídí celé odvětví, aby bylo stanovených cílů dosaženo. Čínská vláda ve skutečnosti používá státem vlastněné železářské a ocelářské podniky jako prodlouženou ruku státu za účelem dosažení cílů stanovených v těchto plánech.
(54)
Vyhláška č. 35 národní komise pro rozvoj a reformy - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu mimo jiné nastiňuje politiku, která má snížit počet podniků zabývajících se hutnictvím železa a oceli a stanoví cíle pro výstupy pro ty skupiny podniků, které jsou mezi 10 nejúspěšnějšími na domácím trhu (článek 3); pokud jde o výrobní kapacitu zakazuje zřízení nových železářských a ocelářských sdružených podniků (článek 10), stanoví podmínky pro přístup do odvětví železa a oceli na úrovni zařízení a rovněž udává technické a hospodářské ukazatele, jimiž se mají železářské a ocelářské podniky řídit (článek 12), stanoví pravidla pro změny v organizační struktuře ocelářských podniků (článek 20), spravuje investice (články 22, 23), podmiňuje přístup k finančním fondům (články 25, 26), dává státu právo zasahovat do nákupu surovin (článek 30).
(55)
Dvanáctý pětiletý rozvojový plán pro ocelářský průmysl shrnuje dosažení cílů stanovených v předchozím plánu, zahrnuje vývoj strategie a stanoví cíle pro celý ocelářský průmysl. Podobně jako vyhláška č. 35 stanoví velmi specifické cíle na úrovni průmyslových klastrů (Oddíl III.(III).6), podporuje některé projekty a jiné ne (Oddíl IV(IV)) a při podpoře železářského a ocelářského průmyslu v různých provinciích se chová diskriminačně (Oddíl IV(V), podporuje velké ocelářské podniky a přiznává vedoucí úlohu největším státem vlastněným čínským výrobcům oceli, jako je Bao Steel, Anshan Iron and Steel, Wuhan Iron and Steel atd. (9) Plán rovněž posiluje regulaci a řízení výrobní činnosti stávajících ocelářských podniků (Oddíl V(IV).
(56)
Zákon Čínské lidové republiky o státních prostředcích podniků rovněž zavazuje státem vlastněné podniky (nebo podniky se státními investicemi, které jsou v tomto zákoně zmiňovány), aby dodržovaly státní průmyslovou politiku (10). Podobně Předběžná opatření pro dohled a správu investic ústředních podniků ukládají státem vlastněným podnikům (podnikům se státními investicemi), aby se řídily plány rozvoje a průmyslovou politikou státu (11). Podle Opatření týkajících se správy rozvojových strategií a plánů ústředních podniků všechny podniky se státními investicemi musí vytvořit rozvojový a strategický plán, který musí přezkoumat a schválit komise Státní rady pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Při provádění tohoto přezkumu a před samotným schválením musí komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv vzít mimo jiné v úvahu, zda je daný plán v souladu se státním plánováním rozvoje a průmyslovou politikou a zda je či není v souladu se strategickou úpravou podoby a struktury státního hospodářství (12).
(57)
Konkrétní příklady provádění opatření popsaných v plánech, jako je přesídlení Capital Steel Corporation (13) nebo četné fúze ocelářských podniků (14) ukazují, že plány nejsou pouze orientačními dokumenty sloužícími jako pokyny, ale že vyúsťují v konkrétní opatření podnikaná státem v něm vlastněných ocelářských podnicích (zastoupeným Národní komisí pro rozvoj a reformy a Státní radou).
(58)
Podniky zahrnuté v plánech musí dodržovat a provádět všechna specifická opatření popsaná v předchozích bodech odůvodnění. Byl učiněn závěr, že tímto přímým zapojením vlády do obchodního chování ocelářských podniků fungují státem vlastněné ocelářské podniky jako prodloužená ruka vlády při výkonu vládních funkcí, což následně vede k plnění cílů stanovených v daných plánech.
(59)
Poté, co bylo zjištěno, že státem vlastněné podniky vykonávají vládní funkce, zůstává otázka, zda při tomto výkonu jednají z pověření vlády. V tomto ohledu je zásadní otázkou, zda je vláda opravdu kontroluje (15). Pokud tomu tak je, je vhodné s ohledem na všechny příslušné důkazy vymezit, že státem vlastněné podniky jsou prodlouženou rukou vlády a účinně provádí politiku stanovenou ve výše uvedených plánech.
(60)
Níže popsaná vládní kontrola naznačuje, že státem vlastněné podniky mají či vykonávají vládní pravomoci nebo jsou jimi pověřeny. Kontrola může být mimo jiné uplatňována prostřednictvím státního vlastnictví, správních předpisů a zapojení komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv, správní rady a vládních plánů.
(61)
Jak již bylo uvedeno v předchozím textu, který se týká nedostatečné spolupráce (46.-48. bod odůvodnění), čínská vláda nepředložila požadované informace o vlastnické struktuře výrobců oceli válcované za tepla a za studena. V odpovědi na dotazník, čínská vláda předložila seznam 54 podniků, v nichž je čínská vláda největším akcionářem, avšak v průběhu inspekce na místě uvedla, že tento seznam není správný a rovněž zahrnuje podniky v soukromém vlastnictví. Čínská vláda tento seznam neopravila a ani neuvedla, které společnosti jsou v soukromém vlastnictví a které jsou vlastněny čínskou vládou. Vzhledem k nedostatečné spolupráci musela Komise prozkoumat další důkazy obsažené ve spisu, jakož i veřejně dostupné informace.
(62)
Žadatel poskytl důkazy o tom, že hlavní výrobci oceli válcované za tepla a za studena jsou ve vlastnictví státu, a předložil v tomto ohledu podrobné informace v příloze 10 daného podnětu (16). Rovněž ostatní veřejně dostupné údaje (17) potvrzují, že čínská vláda má vlastnický podíl v mnohých podnicích vyrábějících ocel válcovanou za tepla a za studena.
(63)
S ohledem na všechny informace týkající se daného spisu lze logicky dojít k závěru, že čínská vláda má významný vlastnický podíl v mnohých čínských podnicích vyrábějících ocel válcovanou za tepla a za studena.
(64)
Komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv vykonává odpovědnosti státu jakožto investora a řídí státem vlastněná aktiva podléhající jejímu dohledu. Je třeba poznamenat, že přestože čínská vláda v odpovědi na dotazník a následná podání tvrdila, že komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv není zapojena do obchodní činnosti státem vlastněných podniků a toto tvrzení podpořila odkazem na článek 7 Prozatímních opatření pro dohled a správu státem vlastněných aktiv podniků (18), ostatní články téhož zákona a také další údaje ze spisu (19) vedou k opačnému závěru.
(65)
Ve skutečnosti z odpovědi čínské vlády na antisubvenční dotazník vyplývá, že komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv, schválená Státní radou, jmenuje a odvolává vedoucí pracovníky jednotlivých podniků pod dohledem a hodnotí jejich výkony prostřednictvím právních postupů. Na podniky pod dohledem rovněž vyvíjí tlak, aby prováděly hlavní zásady a politiky, je odpovědná za hlavní řízení státem vlastněných aktiv podniků a řídí a kontroluje správu státem vlastněných aktiv na místní úrovni v souladu se právními předpisy.
(66)
Komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv rovněž odpovídá za platy a hodnocení vedoucích pracovníků státem vlastněných podniků; kromě toho je jmenuje a rozhoduje o jejich odměnách a sankcích (20). Všechny důkazy naznačují, že kariéra vedoucích pracovníků státem vlastněných podniků závisí na komisi pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Tyto okolnosti ukazují, že komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv je pověřena vládními pravomocemi.
(67)
Složení správní rady státem vlastněných podniků rovněž ukazuje vysokou úroveň kontroly státem vlastněných podniků ze strany čínské vlády. Z důkazů obsažených ve spisu (21) vyplývá, že řada členů správní rady a dozorčí rady zastává nebo v minulosti zastávala vládní a/nebo stranické funkce a že jejich výběr je silně ovlivněn vládními orgány, jako je komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv nebo Komunistická strany Číny.
(68)
Politika, zájmy a cíle čínské vlády týkající se ocelářského průmyslu se stanovují prostřednictvím řady vládních plánů na ústřední i nižší úrovni. Státem vlastněné podniky jsou vybízeny k tomu, aby tuto politiku plnily (podnikům, jež ji neplní, mohou být dokonce uloženy i sankce), a z nedávného chování některých z významných státem vlastněných podniků v Číně je zjevné, že státem vlastněné ocelářské podniky tuto politiku dodržují a usilují o naplnění cílů a úkolů, jak byly v těchto plánech vymezeny.
(69)
Podle 12. pětiletého rozvojového plánu pro ocelářský průmysl, pouze „podniky, které plní politiku pro železářský a ocelářský průmysl a které splňují normy a podmínky výroby a fungování železářského a ocelářského průmyslu, mají při slučování a reorganizaci prvořadou úlohu.“ (22)
(70)
Řada plánů na provinční a místní úrovni rovněž uvádí konkrétní státem vlastněné podniky a stanoví pro ně úkoly a cíle. Žadatel poskytl výňatky z těchto plánů (23). Všechny tyto plány byly pro účely ověření a vysvětlení požadovány od čínské vlády v dotazníku a v písemném upozornění na nedostatky, avšak čínská vláda je neposkytla. Je nicméně třeba poznamenat, že čínská vláda přesnost těchto citací v průběhu řízení nezpochybnila. Kromě toho společnosti uvedené v provinčních a místních plánech připouštějí spolupráci s orgány a popisují, jak jednají nebo v minulosti jednali v souladu s těmito plány (24).
(71)
Přestože čínská vláda tvrdí, že některé z výše uvedených plánů jsou pouze orientační, nezávazné a mají sloužit pouze jako návod, ve spisu není toto tvrzení podloženo jinými důkazy. Naopak mnohé právní a správní předpisy, které jistě jsou právně závazné (25), ukládají státem vlastněným podnikům povinnost dodržovat rozvojové plány a průmyslovou politiku.
(72)
Čínská vláda formuluje cíle železářského a ocelářského průmyslu prostřednictvím pětiletých plánů a jiných úředních dokumentů a těchto cílů dosahuje pomocí funkcí a činností v nich popsaných. Vzhledem k tomu, že tyto plány a dokumenty jsou připravovány orgány čínské vlády, např. národní radou nebo národní komisí pro rozvoj a reformy, měly by se funkce a činnosti, na něž odkazují, považovat za výkon vládní moci. Jelikož, jak bylo popsáno výše, jsou státem vlastněné podniky povinny dodržovat dané plány a politiky, fungují jako prodloužená ruka vlády, a jelikož vláda má nad nimi významnou kontrolu, vykonávají ve skutečnosti vládní moc.
(73)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nebyla oblast působnosti těchto subjektů, jež jsou považovány za „veřejnoprávní subjekty“, definována v plném rozsahu. V každém případě je jakýkoliv podnik, v němž je vláda největším akcionářem, veřejnoprávním subjektem. Subjekty, v nichž vláda nemá vlastnický podíl, jsou soukromé subjekty. Z výše uvedeného vyplývá, že není třeba stanovit jasnou hranici mezi veřejnými a soukromými subjekty, neboť v 85.-98. bodě odůvodnění níže je ukázáno, že všechny soukromé subjekty v ocelářském průmyslu fungují z pověření státu a jsou jím řízeny, a tudíž se z hlediska veškerých relevantních účelů chovají stejně jako veřejnoprávní subjekty.
b) Výhoda (veřejnoprávní subjekty)
(74)
S cílem posoudit, zda se jedná o výhodu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení, je nutné porovnat ceny oceli válcované za tepla a za studena placené dotčenými vyvážejícími výrobci s přiměřeným srovnávacím základem. Zpráva odvolacího orgánu potvrdila, že v případě, kdy trh v zemi dodání výrobků je zkreslený úlohou vlády, je povoleno použít vnější srovnávací základ. Odvolací orgán rovněž poznamenal, že „tam, kde je vláda hlavním dodavatelem, je pravděpodobné, že tržní ceny budou zkreslené, přesto je však nutná analýza jednotlivých případů“ (26). Odvolací orgán dále uvedl: „… netvrdíme, že existuje práh, při jehož překročení samotná skutečnost, že vláda je hlavním dodavatelem na trhu, dostačuje pro zjištění, že dochází k deformaci cen, nicméně je jasné, že čím více úloha vlády na trhu převažuje, tím spíše tato úloha vede k narušení tržních cen“ (27). Odvolací orgán rovněž uvedl, že: „je-li vláda „významným“ dodavatelem, budou zapotřebí důkazy týkající se jiných faktorů než je vládní podíl na trhu, jelikož úloha vlády jakožto významného dodavatele nemůže sama o sobě prokázat narušení tržních cen“. Proto první otázkou, již je třeba zodpovědět, je, zda vládní podíl na výrobě oceli válcované za tepla a za studena v Číně je převážný nebo pouze významný.
(75)
Komise požadovala od čínské vlády informace o trhu oceli válcované za tepla a za studena, pokud jde o podíl výroby oceli válcované za tepla a za studena vyráběné státem vlastněnými podniky a soukromými společnostmi, avšak čínská vláda nepředložila v tomto ohledu žádné podstatné informace (28).
(76)
Komise použila jiné dostupné informace (29) týkající se dané záležitosti, na jejichž základě bylo zjištěno, že přinejmenším 63 % oceli válcované za tepla se v Číně vyrábí ve státem vlastněných podnicích. Je důležité poznamenat, že k tomuto 63 % podílu státem vlastněných podniků se dospělo po velmi střídmé analýze a představuje absolutní minimální hodnotu. Skutečnosti, že mnoho údajně soukromých dodavatelů uváděných vývozci se zdá být obchodními společnostmi (které mohly pořídit výrobek rovněž od státem vlastněných podniků), nedostatečná spolupráce čínské vlády (viz 46.-48. bod odůvodnění výše) a zjištění jiných vyšetřovacích orgánů (viz poznámka pod čarou č. 32) vedou k závěru, že skutečný podíl státem vlastněných podniků na trhu oceli válcované za tepla je mnohem vyšší. Rovněž silné zapojení čínské vlády v tomto segmentu trhu s ocelí válcované za tepla (viz 85. až 94. bod odůvodnění níže) omezuje počínání soukromých subjektů.
(77)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti bylo zjištěno, že státem vlastněné podniky na čínském trhu oceli válcované za tepla převažují. Tato převaha státem vlastněných podniků na trhu oceli válcované za tepla je tak výrazná, že soukromí výrobci nemají jinou možnost, než provázat své ceny s cenami státem vlastněných podniků, jak je ukázáno níže.
(78)
Pokud jde o ocel válcovanou za studena, podíl státem vlastněných podniků vykázaný čínskými vyvážejícími výrobci (18 %) byl mnohem nižší než v případě oceli válcované za tepla, avšak byl v rozporu s dalšími informacemi (viz 79. bod odůvodnění níže). Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády, skutečnosti, že mnoho údajně soukromých dodavatelů oznámených vývozci se zdá být obchodními společnostmi (které mohly pořídit výrobek rovněž od státem vlastněných podniků) a omezení obchodní činnosti soukromých subjektů způsobenému silným zapojením čínské vlády v daném odvětví (viz 85. až 94. bod odůvodnění níže) je učiněn závěr (částečně na základě dostupných údajů (viz 79. bod odůvodnění níže) ve smyslu článku 28 základního nařízení), že státem vlastněné podniky rovněž převažují na čínském trhu oceli válcované za studena.
(79)
Tento závěr je podpořen v přehledu World Steel Capacity Book, který nepotvrzuje 18 % podíl oznámený čínskými vývozci a uvádí, že více než 70 % celkové kapacity výroby oceli válcované za studena je v Číně ve vlastnictví státu (30).
(80)
Komise od čínské vlády požadovala informace o cenách oceli válcované za tepla a za studena uplatňované na čínském trhu státem vlastněnými podniky a podniky v soukromém vlastnictví. V odpovědi na dotazník čínská vláda žádné takové informace neposkytla. Šetření u vývozců oceli s organickým povlakem zjistila, že ceny zaplacené čtyřmi vyvážejícími výrobci/skupinami výrobců během období šetření za ocel válcovanou za tepla a za studena soukromým výrobcům oceli válcované za tepla a za studena nebo obchodníkům se soustavně velmi blížily cenám státem vlastněných podniků (31). Zjištěné údaje spolu s převahou státem vlastněných podniků v tomto odvětví ukazují, že cena soukromých dodavatelů se prakticky shoduje s cenami placenými státem vlastněným podnikům. Kromě toho ve smlouvě, kterou předložil jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, týkající se poskytování oceli válcované za tepla soukromým dodavatelem je dokonce uvedena podmínka provázat cenu s cenou dodavatele státem vlastněných podniků.
(81)
Na základě všech informací týkajících se daného spisu bylo zjištěno, že ceny oceli válcované za tepla a za studena prodávané státem vlastněnými podniky v Číně jsou v důsledku silné převahy státem vlastněných podniků v oblasti výroby oceli válcované za tepla a za studena na čínském trhu zkresleny. Ceny oceli válcované za tepla a za studena soukromých dodavatelů jsou upraveny podle cen státem vlastněných podniků. S přihlédnutím k této skutečnosti se vyvozuje závěr, že žádné spolehlivé tržní ceny oceli válcované za tepla a za studena v Číně neexistují. Protože v Číně neexistují žádné „převládající tržní podmínky“ pro trh oceli válcované za tepla a za studena, Komise musela v souladu s čl. 6 písm. d) základního nařízení hledat alternativní srovnávací základ. S ohledem na skutečnost, že celý čínský trh je narušený, se nepovažuje za praktické přizpůsobovat náklady a ceny v Číně nějakým významným způsobem, přičemž dovozní ceny by byly podobně zkreslené vzhledem k převaze státem vlastněných podniků. Proto byl v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení hledán vnější srovnávací základ.
(82)
Nejvhodnějším srovnávacím základem se zdá být početně zjištěná referenční úroveň na základě světové tržní ceny oceli válcované za tepla a za studena pravidelně zveřejňované v různých odborných časopisech věnovaných oceli, jako je Steel Business Briefing, MEPS a CRU.
(83)
Porovnání ceny státem vlastněných podniků se srovnávacím základem (jehož výpočet je vysvětlen v 103. bodě odůvodnění níže) ukázalo, že tyto ceny byly výrazně nižší než ceny srovnávacího základu, a tudíž představují výhodu pro čínské vyvážející výrobce oceli s organickým povlakem ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
c) Specifičnost
(84)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení vzhledem k tomu, že ocel válcovanou za tepla a za studena používá ve své výrobě pouze omezený počet odvětví a podniků v Číně.
d) Pověření a řízení soukromých dodavatelů
(85)
Dále je třeba se zabývat otázkou, zda také soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena, kteří nejsou veřejnoprávními subjekty, jsou pověřeni nebo řízeni čínskou vládou s cílem poskytovat ocel válcovanou za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(86)
Již na počátku bylo zjištěno, že čínská vláda v rámci své politiky poskytuje ocel válcovanou za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem, jelikož veřejnoprávní subjekty, které jsou součástí vlády, tyto dodávky zabezpečují a mají vedoucí postavení na trhu, což jim umožňuje nabízet ceny nižší než tržní. V každém případě, a to bez ohledu na to, jsou-li tyto subjekty označeny jako „veřejnoprávní“, poukazují stejné důkazy na existenci vládní politiky, která významně zasahuje do daného odvětví. Nyní je třeba určit, zda se tato politika vztahuje i na soukromé dodavatele.
(87)
V řadě vládních plánů a politických dokumentů existují náznaky toho, že výrobci oceli v Číně (jak státem vlastněné podniky, tak soukromé podniky) jsou pobízeny a podporovány čínskou vládou. Z některých částí těchto dokumentů vyplývá, že existuje přímá spojitost mezi vládou a počínáním soukromých ocelářských společností, a v řadě případů je možné pozorovat, že v důsledku tohoto „vedení“ jednaly ocelářské společnosti tak, jak je doporučeno v daných plánech.
(88)
Například vyhláška národní komise pro rozvoj a reformy č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu vybízí ocelářské společnosti, aby jednaly určitým způsobem (32), stanoví podmínky pro investice a podmiňuje investice schválení příslušnými orgány (33), ovlivňuje hospodářskou soutěž v oblasti zdrojů (34) a dokonce stanoví sankce pro společnosti, které s ní nejsou v souladu (35). Rovněž 12. pětiletý rozvojový plán pro ocelářský průmysl ovlivňuje obchodní rozhodnutí ocelářských společností, což může mít následně dopad na strukturu nákladů a cen (36).
(89)
Kromě toho žadatel poskytl v příloze 24 podnětu soubor citací z různých politických dokumentů různých vládních organizací, které zdůrazňují podporu, kterou čínská vláda obecně poskytuje ocelářskému průmyslu nebo konkrétně odvětví výroby oceli s organickým povlakem (37).
(90)
Kromě toho jsou veřejně dostupné informace, které ukazují, že soukromé podniky jednají v souladu s různými vládními plány a politickými dokumenty (38).
(91)
Čínská vláda podnikla kroky ke snížení vývozu oceli válcované za tepla a za studena prostřednictvím vývozních omezení zavedených složitým systémem vracení DPH. Konkrétně ocel válcovaná za tepla a za studena podléhá platbě DPH ve výši 17 %. DPH za ocel s organickým povlakem prodanou na domácím trhu (vyrobenou z oceli válcované za tepla) je vratná ve výši 13 %, zatímco v případě, kdy se podnik rozhodne ocel válcovanou za tepla a za studena vyvážet, se DPH nevrací vůbec. Tento systém způsobuje, že soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena nemohou jednat v běžných podmínkách obchodní svobody, a vede ke zvýšení tuzemských dodávek oceli válcované za tepla a za studena a nevyhnutelně k oslabení její ceny na čínském trhu. Soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena (stejně jako státem vlastněné podniky) nejsou schopni jednat nezávisle na čínské vládní politice.
(92)
Ve výše uvedeném textu o výhodách pro veřejnoprávní subjekty bylo konstatováno, že vzhledem k převaze státem vlastněných ocelářských podniků na trhu oceli válcované za tepla a za studena nemají soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena jinou možnost, než provázat své ceny s cenami státem vlastněných podniků. Jinými slovy, ceny neurčují, ale spíše je přijímají. To je další známkou toho, že soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena nemohou jednat nezávisle na postupech čínské vlády a jiných veřejnoprávních orgánů.
(93)
Tuto skutečnost rovněž podporují informace poskytnuté čínskými vyvážejícími výrobci, kteří předložili odpovědi na antisubvenční dotazníky, jež ukazují, že ceny soukromých dodavatelů oceli válcované za tepla a za studena jsou téměř sjednocené s cenami státem vlastněných podniků. Kromě toho ve smlouvě, kterou předložil jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, týkající se poskytování oceli válcované za tepla soukromým dodavatelem je dokonce uvedena podmínka cenu provázat s cenou státem vlastněných podniků.
(94)
S ohledem na výše uvedené zjištění, že ceny státem vlastněných podniků jsou na úrovni nižší než tržní, je jasné, že ceny soukromých dodavatelů, které jsou upravené podle cen státem vlastněných podniků, jsou rovněž nižší než tržní.
e) Finanční příspěvek
(95)
Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) druhá odrážka základního nařízení byl finanční příspěvek poskytnut, pokud vláda: pověří soukromý subjekt výkonem jedné nebo více funkcí uvedených v bodech i), ii) a iii), které by jinak byly svěřeny vládě, nebo jejich výkon takovému subjektu nařídí a jejich výkon se v žádném smyslu neliší od jednání obvykle prováděného vládou.“ Odvolací orgán WTO rozumí „řízením“ situaci, kdy vláda uplatňuje svou moc, včetně určité míry donucení, vůči soukromému subjektu, a „pověření“ v případech, kdy vláda svěřuje odpovědnost soukromému subjektu (39). Navíc skupina odborníků WTO ve věci US-Export Restraints (40) stanovila kritéria, podle nichž na třech úrovních zjišťuje existenci pověření a řízení, která předpokládá a) vládní opatření, jež je b) určeno konkrétní straně a c) jehož cílem je konkrétní úkol nebo povinnost (41).
(96)
Na tomto základě představuje začlenění soukromých dodavatelů do politiky čínské vlády podporující dodávky oceli válcované za tepla a za studena vládní „pověření“ a „řízení“ soukromých dodavatelů z těchto důvodů:
Vládní „opatření“:
-
„Politiku“ čínské vlády (viz 86. bod odůvodnění výše) je možno považovat za „opatření“. Tuto politiku provádějí veřejnoprávní subjekty (státem vlastněné podniky), které na trhu převažují a jejichž prodejní ceny jsou nižší než tržní, a čínská vláda prostřednictvím plánů a manipulace s vývozními omezeními. Celkovým dopadem je, že soukromí dodavatelé jsou účinně nuceni řídit se cenami veřejnoprávních subjektů, které jsou nižší než tržní.
„určené konkrétní straně“:
-
Vládní politika (zvláště plány a vývozní omezení) se vztahuje na všechny výrobce oceli válcované za tepla a za studena, jak na státní, tak na soukromé. V tomto smyslu je politika „určena“ všem výrobcům. Důkazem je skutečnost, že ceny státem vlastněných podniků a soukromých podniků jsou sjednocené a že soukromí dodavatelé prodávají za ceny, které jsou z obchodního hlediska nepřiměřené.
„jehož cílem je konkrétní úkol nebo povinnost“:
-
Cílem vládní politiky, jak dokládají cenové úrovně v Číně, je poskytování oceli válcované za tepla a za studena za ceny nižší než tržní. Opatření čínské vlády a státem vlastněných podniků nenechávají soukromým dodavatelům jinou možnost, než se řídit postupy veřejnoprávních orgánů, a tím jim v podstatě ukládají konkrétní úkol nebo povinnost. Politika čínské vlády přísně omezuje, zejména prostřednictvím plánů a manipulace s DPH, svobodu soukromých dodavatelů, pokud jde o tento úkol nebo povinnost.
(97)
Při zohlednění všech výše uvedených faktorů lze dojít k závěru, že vývozní omezení čínské vlády, vládní plánování a převaha státem vlastněných podniků omezují svobodu soukromých dodavatelů oceli válcované za tepla a za studena, které nutí, aby jednali neobchodním způsobem a přijali ekonomicky neracionální ceny (nižší než tržní), na něž by na svobodném a otevřeném trhu nepřistoupili. To potvrzuje, že vládní politika dodávek oceli válcované za tepla a za studena (rovněž do odvětví oceli s organickým povlakem) je rozšířena i na soukromé dodavatele.
(98)
Kromě toho s ohledem na výše uvedenou analýzu vedly důkazy obsažené ve spisu a další veřejně dostupné informace Komisi k závěru, že soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena v Číně jsou pověřeni a řízeni čínskou vládou tak, aby poskytovali zboží v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem iii) a iv) základního nařízení a jednali stejným způsobem jako státem vlastněné ocelářské podniky.
f) Výhoda (soukromých dodavatelů)
(99)
Komise shledala, že soukromí dodavatelé oceli válcované za tepla a za studena jsou pověřeni a řízeni čínskou vládou a šetření ukázalo, že ceny soukromých dodavatelů oceli válcované za tepla a za studena jsou sjednocené s cenami státem vlastněných podniků (viz výše uvedený text).
(100)
S přihlédnutím k této skutečnosti se vyvozuje závěr, že zjištění týkající se výhody a specifičnosti plynoucí z poskytování oceli válcované za tepla a za studena státem vlastněnými podniky za ceny nižší než tržní se rovněž vztahuje na poskytování oceli válcované za tepla a za studena soukromými dodavateli.
g) Zjištění, jež šetření přineslo
(101)
Dva vyvážející výrobci zařazení do vzorku využívali tohoto programu. Jeden vyvážející výrobce (Panhua Steel Group) měl přínos z poskytování oceli válcované za tepla za cenu nižší než přiměřenou a další vyvážející výrobce (Huadong Steel Group) využíval dodávek oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou.
h) Výpočet výše subvence
(102)
Výše napadnutelných subvencí se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda byla vypočtena na základě částky rozdílu mezi skutečnou nákupní hodnotou a hodnotou vhodného srovnávacího základu pro nákup oceli válcované za tepla a za studena. Výsledná částka byla poté rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(103)
Vzhledem k tomu, že čínský trh oceli válcované za tepla a za studena je narušen, byly jako vhodný základ pro stanovení referenční ceny oceli válcované za tepla a za studena vzaty světové tržní ceny oceli válcované za tepla a za studena. Na základě různých časopisů věnovaných oceli (SBB a MEPS) byly vybrány místní ceny bez daně v pěti zemích/regionech (tj. Evropa, USA, Turecko, Japonsko a Brazílie). S cílem dosáhnout reprezentativního srovnávacího základu vybrala Komise pro každou příslušnou zeměpisnou oblast její největší trh, tj. Evropa (EU), Severní Amerika (USA), Latinská Amerika (Brazílie), Asie (Japonsko) a Blízký východ / severní Afrika (Turecko). Měsíční referenční ceny bylo dosaženo pomocí aritmetického průměru měsíčních průměrných cen pro období šetření každé z pěti zemí/regionů. Vybraných pět zemí/regionů nemělo v období šetření nejvyšší ceny, všechny jsou členy WTO, patří k deseti největším výrobcům oceli na světě a jsou umístěny na různých kontinentech. Takto stanovené referenční ceny jsou proto považovány za přiměřené a vhodné.
(104)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí 23,02 % v případě Huadong Group a 27,63 % v případě Panhua Group.
(105)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 25,37 %.
(106)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 32,44 %.
3.3.1.2. Poskytování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
a) Úvod
(107)
Žadatel tvrdil, že v Číně neexistuje fungující trh s pozemky a že částka placená společnostmi za využití pozemku je pod úrovní běžné tržní ceny. Ve své odpovědi na antisubvenční dotazník čínská vláda uvedla, že „v souladu se zákonem o správě půdy ČLR jsou pozemky v městských oblastech ve vlastnictví státu; pozemky ve venkovských a příměstských oblastech, nestanoví-li stát jinak, jsou v kolektivním vlastnictví rolníků“. Čínská vláda tvrdila, že jde o standardní a řádně konkurenční trh s pozemky, kdy práva k užívání pozemků musí být veřejně obchodována podle zákona o prodeji půdy. Čínská vláda rovněž uvedla, že za využívání průmyslových a obchodních pozemků by měla být poskytnuta náhrada podle tržních cen získaná prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, dražby a soutěže. Čínská vláda neposkytla žádné údaje o skutečných cenách práv k užívání pozemků a minimálních cenách pozemků stanovených vládou, které byly uvedeny v odpovědi na antisubvenční dotazník a během inspekcí na místě.
(108)
Během inspekce požádala Komise čínskou vládu o důkazy na podporu jejího tvrzení, že všechny průmyslové pozemky v Číně jsou přidělovány prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby. Čínská vláda nebyla schopna takovéto důkazy v průběhu inspekce na místě předložit, nicméně některé informace v tomto ohledu poskytla po inspekci na místě. Ze všech těchto důkazů jen vyplývá, že z třinácti udělených práv k užívání pozemků týkajících se vyvážejících výrobců zařazených do vzorku pouze šest mělo být předmětem výzvy k podávání nabídek nebo dražby. Žádné informace o dražebním / nabídkovém řízení požadované Komisí nebyly poskytnuty a ve skutečnosti za všech okolností byla konečná cena, kterou společnost zaplatila, stejná jako cena stanovená místními orgány bez řádného odůvodnění.
(109)
V rámci předpokladu, že v ČLR neexistují tržní ceny pozemků, Komise rovněž požádala čínskou vládu o její názory ohledně možných základů pro srovnání. Ačkoliv v době, kdy byl dotazník čínské vládě zaslán, šlo jen o předpoklad a v žádném případě ne o zjištění či závěry, čínská vláda vyjádřila názor, že tento předpoklad je nepravdivý a žádné možné základy pro srovnání neposkytla. Čínská vláda rovněž upozornila na údajné nedostatky v podnětu, kdy na jedné straně podle ní žadatel tvrdí, že v Číně neexistuje trh s pozemky a že by měl být použit „srovnávací základ z jiné země“, zároveň však na druhé straně tvrdí, že státem vlastněné podniky dostávají pozemky od vlády za výhodných podmínek ve srovnání se soukromými podniky, a navrhuje, že pokud by měl být použit jakýkoliv srovnávací základ, měly by to být ceny, které platí „neupřednostňované“ čínské podniky, nicméně žádné informace o těchto cenách neposkytla. V této souvislosti je třeba uvést, že žadatel tvrdil, že trh s právy k užívání pozemků v Číně byl narušen jako celek a že jak státní, tak i soukromí výrobci obdrželi práva k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou.
b) Právní základ
(110)
Ustanovení týkající se práva k užívání pozemků v Číně je součástí zákona o správě půdy Čínské lidové republiky a zákona o nemovitostech Čínské lidové republiky.
c) Provádění v praxi
(111)
Podle článku 2 zákona o správě půdy je vlastníkem veškerých pozemků vláda, neboť podle čínské ústavy a příslušných právních předpisů je půda v kolektivním vlastnictví čínského lidu. Podle tohoto zákona nelze pozemky prodávat, lze však přidělovat práva k jejich užívání. Státní orgány tak činí na základě veřejné výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(112)
Spolupracující vyvážející výrobci předložili údaje k pozemkům, jež mají v držbě, i k většině smluv či osvědčení o právech k užívání pozemků; čínská vláda však poskytla jen velmi omezené informace k tomu, jak se stanovují ceny práva k užívání pozemků.
(113)
Jak je uvedeno výše, čínská vláda tvrdila, že práva k užívání pozemků v Číně se přidělují prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, dražby a soutěže. Takové ustanovení je rovněž obsaženo v článku 137 zákona Čínské lidové republiky o nemovitostech (42).
(114)
Při ověřování spolupracujících vyvážejících výrobců bylo nicméně zjištěno, že tento systém popsaný čínskou vládou ne vždy takto v praxi funguje. Například z šesti práv k užívání pozemků zakoupených společností Wanda Steel Strip Co. Ltd. (část společnosti Panhua Group Co. Ltd) se ve čtyřech případech, jak potvrdili pracovníci společnosti, nabídkové řízení neuskutečnilo. Společnost Chongqing Wanda byla jediným účastníkem a celková cena obchodní operace, kterou společnost zaplatila, byla ve skutečnosti naprosto stejná jako původní cena stanovená místním úřadem pro pozemkové zdroje bez řádného odůvodnění. V případě zbývajících dvou práv k užívání pozemků došlo k nabídkovému řízení, ovšem ani společnost ani čínská vláda o tom žádný důkaz neposkytla. Ve skutečnosti na základě dokumentů předložených čínskou vládou po inspekci na místě se zdá, že rovněž tato dvě práva k užívání pozemků byla zakoupena za cenu shodnou s cenou stanovenou místním úřadem pro pozemkové zdroje. Společnost Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd (rovněž součást Panhua Group Co. Ltd) získala tři práva k užívání pozemků převodem od soukromých společností výměnou za podíl v Panhua Group Co. Ltd.
(115)
Společnost Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd získala dvě práva k užívání pozemků od úřadu pro pozemkové zdroje okresu Xiaonshan a jedno právo od soukromé společnosti. Žádný důkaz o výzvě k podání nabídek nebo dražbě nemohl být poskytnut, neboť podle čínské vlády neexistovala pro práva k užívání pozemků zakoupená před 1. zářím 2006 žádná potvrzení o obchodních operacích, přičemž ve skutečnosti čínská vláda ani nepotvrdila ani nepopřela, že tyto obchodní operace byly předmětem podání nabídky nebo dražby.
(116)
Zjištění řízení potvrzují, že situace týkající se poskytování a získávání pozemků v Číně je nejasná a netransparentní a že ceny jsou často libovolně stanovené příslušnými orgány. Orgány stanoví ceny podle hodnotícího systému městských pozemků, který jim dává mimo jiné pokyny, aby při stanovení ceny pozemků pro průmyslové využití rovněž zohlednily průmyslovou politiku. Přístup k průmyslovým pozemkům, přinejmenším v odvětví oceli, je navíc zákonem omezen pouze na společnosti, které dodržují průmyslovou politiku stanovenou státem (43).
(117)
Také nezávislé informace, které předložil žadatel, naznačují, že v Číně jsou pozemky poskytovány za ceny nižší než běžné tržní sazby (44).
e) Závěr
(118)
Poskytování práv k užívání pozemků čínskou vládou je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě dodání zboží, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu. Jak je vysvětleno ve 114.-115. bodě odůvodnění výše, fungující trh s pozemky v Číně neexistuje; jak ukázalo použití vnějšího srovnávacího základu, je částka, kterou spolupracující výrobci za práva k užívání pozemků zaplatili, výrazně pod úrovní běžné tržní ceny. Subvence je specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, neboť přístup k průmyslovým pozemkům je zákonem omezen pouze na společnosti, které dodržují průmyslovou politiku stanovenou státem, pouze některé obchodní operace podléhají nabídkovému řízení, přičemž postupy orgánů nebo vlády při stanovení cen v dané oblasti jsou často nejasné a netransparentní.
(119)
Tato subvence je proto považována za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(120)
S ohledem na učiněný závěr, že situace v Číně, pokud jde o práva k užívání pozemků, není řízena trhem, se zdá, že soukromé srovnávací základy nejsou v Číně k dispozici. Úprava nákladů či cen tedy není v případě Číny proveditelná. Za těchto okolností se má za to, že v Číně neexistuje příslušný trh, a v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení je oprávněné použít pro účely srovnání vnější základ, tak aby bylo možno určit výši výhody. S ohledem na to, že čínská vláda nespolupracovala nebo nenavrhla žádný vnější základ, jenž by mohl být pro srovnání použit, musela Komise ke stanovení vhodného externího srovnávacího základu využít dostupných údajů. V této souvislosti se má za to, že za vhodný srovnávací základ je vhodné použít informace ze samostatného celního území Tchaj-wan.
(121)
Podle názoru Komise jsou ceny pozemků na Tchaj-wanu aproximačně nejbližší k oblastem v Číně, kde jsou spolupracující vyvážející výrobci usazeni. Většina vyvážejících výrobců se nachází ve východní části Číny, v rozvinutých oblastech s vysokým HDP v provinciích s vysokou hustotou obyvatelstva.
(122)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda se vypočte s ohledem na rozdíl mezi částkou, kterou zaplatí každá společnost za práva k užívání pozemků a částkou, která by měla být běžně placena na základě tchaj-wanského srovnávacího základu.
(123)
Při tomto výpočtu použila Komise průměrnou cenu pozemků za metr čtvereční na Tchaj-wanu, jež byla upravena o oslabení měny a vývoj HDP ode dne, kdy byla uzavřena ta která smlouva o přidělení užívacích práv k pozemkům. Údaje o cenách pozemků pro průmyslové využití byly získány z internetové stránky odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu. Depreciace měny a vývoj HDP pro Tchaj-wan byly vypočteny na základě míry inflace a vývoje DPH na obyvatele při současných cenách v USD na Tchaj-wanu, kterou zveřejnil Mezinárodní měnový fond ve svém výhledu na rok 2011 s názvem World Economic Outlook. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována běžná doba trvání práv k užívání pozemků určených k průmyslovému využití v Číně, tj. 50 let. Tato částka byla následně rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(124)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u spolupracujících vyvážejících výrobců činí 0,34 % v případě Huadong Group a 1,12 % v případě Panhua Group.
(125)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,73 %.
(126)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 1,36 %.
3.3.1.3. Program zásobování vodou za cenu nižší než přiměřenou
a) Úvod
(127)
V podnětu se tvrdí, že ceny vody v Číně jsou určovány výhradně veřejnoprávními orgány a že cenová struktura je stanovena v souladu s průmyslovou makroekonomickou politikou. Rovněž se uvádí, že ceny vody jsou v různých místních oblastech různé a že existují odlišné sazby pro jednotlivé společnosti. V podnětu se tvrdí, že výrobci oceli s organickým povlakem byli pravděpodobně zvýhodněni, pokud jde o ceny, které platili za vodu, a které byly nižší než přiměřené, v souladu s politikou na podporu výrobků z oceli se značnou přidanou hodnotou.
(128)
Zásobování a trh s vodou jsou v Číně spravovány Národní komisí pro rozvoj a reformy, ministerstvem vodních zdrojů a ministerstvem životního prostředí. Ačkoli vstup zahraničních investičních společností prolomil v některých projektech zaměřených na zásobování určitých měst vodou monopol státních dodavatelů, trh zásobování vodou je stále z velké části řízen místními státem vlastněnými společnostmi. Čínská vláda však nebyla schopna poskytnout podrobný seznam dodavatelů vody s vymezením jejich příslušné geografické oblasti služeb a objemů dodávek (viz 129. bod odůvodnění níže), a omezila svou odpověď na seznam dodavatelů vody v oblastech, v nichž působí vyvážející výrobci zařazení do vzorku.
(129)
Pokud jde o ceny, hlavní cenovou politiku udává komise pro rozvoj a reformy a místní orgány stanoví po slyšení místní ceny vody s cílem zabezpečit udržitelné využívání vodních zdrojů. Ceny odrážejí náklady a přiměřený zisk pro místní dodavatele vody. Čínská vláda předložila příslušné ceníky použitelné v obcích, v nichž se nacházejí vyrábějící vývozci oceli s organickým povlakem zařazení do vzorku. Bylo objasněno, že různé obecní ceny platí jednotně pro všechny průmyslové uživatele a neliší se podle společnosti nebo uživatele.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(130)
Šetření potvrdilo, že komise pro rozvoj a reformy stanoví základní cenu vody, a správní orgány pro místní ceny stanoví cenu v každé obci na základě několika parametrů (např. náklady na distribuci, zisk a přiměřený přebytek). K ceně vody se přičítá poplatek za „čištění odpadních vod“, a to i na místní úrovni.
(131)
Přestože se základní cena za vodu, poplatek za čištění odpadních vod a jiné případné místní příplatky vztahují na všechny uživatele, kteří patří do stejné kategorie, bylo zjištěno, že jeden ze dvou vývozců zařazených do vzorku, společnost Zhejiang Huadong Group, neplatil poplatek za čištění odpadních vod.
(132)
Vývozce prohlásil, že uhradil tento poplatek jako paušální částku úřadu pro ochranu životního prostředí. Nepředpokládá se však, že daná platba byla provedena namísto poplatku za čištění odpadních vod z těchto tří důvodů: 1) v úředním dokumentu je uveden poplatek za „vypouštění odpadních vod“ a nikoli poplatek za „čištění odpadních vod“; 2) platba není úměrná skutečné spotřebě vody; 3) celková zaplacená částka je poměrně nízká v porovnání se skutečnou částkou, která by byla zaplacena, pokud by se jednalo o poplatek za čistění odpadních vod za skutečnou spotřebu vody.
c) Finanční příspěvek
(133)
Společnost Zhejiang Huadong Group získala finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) základního nařízení tím, že jí vláda poskytla vodu prostřednictvím místního veřejného vodárenského podniku (tj. Hangzhou Xiaonshan Water Supply Co. Ltd.). To představuje vládní finanční příspěvek ve formě poskytování zboží, které není součástí obecné infrastruktury ve smyslu základního nařízení. Alternativně by tento příspěvek bylo možné považovat za ušlé příjmy vlády, neboť veřejnoprávní subjekt nevybral jinak splatný příjem ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii).
d) Výhoda
(134)
Společnost Huadong Steel Group získala výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení v rozsahu, v jakém vláda poskytla vodu za cenu nižší než přiměřenou. Bylo zjištěno, že daný vývozce nezaplatil plnou cenu za dodávku vody běžně uplatňovanou u kategorie uživatelů, do níž patří, neboť poplatek za „čištění odpadních vod“ jakožto součást ceny za vodu nebyl zaplacen.
e) Specifičnost subvence
(135)
Subvence v podobě poskytování vody jednomu ze spolupracujících vývozců je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, jelikož poplatek za čištění odpadních vod není dodržen u všech podniků. Navzdory tomu, že neexistují právní předpisy omezující tuto subvenci na určité podniky, možnost, aby určitý podnik vyrábějící dotčený výrobek získal dodávky vody za cenu nižší než přiměřenou, spolu se zjevnou svobodou udělenou místním orgánům, aby netrvaly na části sazby běžně placené za vodu, ve skutečnosti činí dotaci specifickou. Komise nemohla shromáždit žádné další důkazy týkající se základu, na němž byl tento poplatek prominut, neboť vyvážející výrobce je nebyl schopen poskytnout.
f) Výpočet výše subvence
(136)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za tuto výhodu se považuje částka poplatku za čištění odpadních vod, která nebyla v rámci spotřeby vody za posuzované období zaplacena. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje spolupracujících vyvážejících výrobců za období šetření, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(137)
Výhoda společnosti Zhejiang Huadong Group vyplývá z neplacení poplatku za čištění odpadních vod. Zjištěná subvenční sazba činí v tomto ohledu 0,01 %.
(138)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,01 %.
(139)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, tj. 0,01 %.
3.3.1.4. Programy zásobování elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
a) Úvod
(140)
V podnětu se tvrdí, že čínská vláda poskytuje elektrickou energii za cenu nižší než přiměřenou prostřednictvím preferenčních sazeb. Žadatel zejména trval na tom, že sazby za elektrickou energii se liší v různých provinciích a také, že preferenční sazby jsou používány jako nástroje průmyslové politiky, která podporuje výrobky z oceli s vysokou přidanou hodnotou a odrazuje od zastaralých výrobních kapacit.
(141)
Národní komise pro rozvoj a reformy odpovídá v Číně za regulaci trhu s elektrickou energií a stanovení cen. Sítě propojující provincie a sítě uvnitř provincií jsou provozovány dvěma státem vlastněnými dodavateli: společnosti State Grid Corporation of China a China Southern Power Grid Corporation. Dodavatelé elektrické energie na místní úrovni jsou dceřinými podniky těchto společností. Mechanismus pro hospodářskou soutěž je v Číně ve fázi zavádění prostřednictvím několika pilotních projektů, jeho dopad je však v této fázi stále zanedbatelný.
(142)
Ceny elektrické energie jsou stanoveny národní komisí pro rozvoj a reformy na základě postupu, který zahrnuje náklady na vyšetřování, odborné posouzení, veřejná slyšení a určení konečné ceny a zveřejnění. Národní komise pro rozvoj a reformy zveřejňuje ceny, jež se použijí v jednotlivých provinciích, prostřednictvím oznámení, a místní úřady pro ceny zveřejňují příslušná oznámení na místní úrovni, přičemž uplatňují ceny, o nichž rozhodla ústřední národní komise pro rozvoj a reformy. Konečná cena odráží pořizovací náklady, náklady na přenos a ztráty a vládní příplatky. Ceny jsou odlišné pro jednotlivé provincie v závislosti na místní situaci a politických cílech, jež různé provincie sledují. Jsou stanoveny pro různé kategorie konečných uživatelů (např. domácnosti, průmysloví uživatelé). Další cenový rozdíl existuje pro různé průmyslové uživatele s cílem zaměřit se na průmyslové politiky stanovené čínskou vládou a zohledněné v katalogu, který je součástí rozhodnutí č. 40 (2005) národní komise pro rozvoj a reformy (další vysvětlení viz 182. bod odůvodnění). Uživatelé, kteří patří do kategorie „podporovaných“ podniků v souladu s katalogem národní komise pro rozvoj a reformy, platí základní sazby za elektrickou energii, zatímco uživatelé, kteří patří k „zastaralým“ nebo „zakázaným“ podnikům, platí kromě základní sazby ještě příplatek. Uživatelé, kteří nepatří do žádné z kategorií uvedených v katalogu, automaticky spadají do kategorie „povolených“ podniků a rovněž platí základní sazbu bez příplatku. Podle rozhodnutí č. 40 národní komise pro rozvoj a reformy by výrobci oceli s organickým povlakem obvykle spadali do kategorie „podporovaných“ podniků.
b) Nedostatečná spolupráce
(143)
Komise požádala čínskou vládu o regulační rámec trhu s elektrickou energií a určování cen, jakož i o vysvětlení úlohy, kterou plní všechny příslušné orgány nebo subjekty. Soubor příslušných rozhodnutí týkajících se určování cen vydaných národní komisí pro rozvoj a reformy a místními úřady pro ceny, který předložila čínská vláda, byl neúplný, nejen pokud jde o vyvážející výrobce nezařazené do vzorku, ale i ve vztahu k vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku. Čínská vláda rovněž neposkytla přesný popis úlohy, kterou při stanovení ceny plní národní komise pro rozvoj a reformy a místní úřady pro ceny. Dopisem ze dne 12. srpna 2012 informovala Komise čínskou vládu o těchto nedostatcích s ohledem na vyvážející výrobce zařazené do vzorku. Po inspekcích na místě bylo rovněž zjištěno, že čínská vláda uvedla nesprávnou sazbu za elektrickou energii vztahující se na jednoho ze spolupracujících vývozců zařazených do vzorku.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(144)
Šetření potvrdilo, že ceny elektrické energie platné v různých provinciích stanoví národní komise pro rozvoj a reformy. Bylo ověřeno, že místní úřad pro ceny funguje pouze jako výkonná složka rozhodnutí přijatých na ústřední úrovni národní komisí pro rozvoj a reformy. To potvrzuje i skutečnost, že národní komise pro rozvoj a reformy vydává oznámení, ve kterém stanoví skutečné ceny pro jednotlivé provincie a tato oznámení jsou pak formálně přenesena do místních sdělení přijatých místními úřady pro ceny a prováděných na místní úrovni. Šetření rovněž prokázalo, že rozdílné sazby za elektrickou energii použitelné pro některá odvětví a/nebo na provinční a místní úrovni jsou stanovovány podle určitých faktorů, zejména včetně sledování cílů průmyslové politiky vytyčených ústředními a místními orgány v pětiletých a odvětvových plánech.
(145)
Z šetření spolupracujících vývozců zařazených do vzorku vyplynulo, že jeden z nich, tj. společnost Chongqing Wanda Steel Strip („CWSS“) využívala nižší sazbu za elektrickou energii, než je sazba obecně platná pro velké průmyslové uživatele. Bylo zjištěno, že ve specifické oblasti, kde se tento vývozce nacházel, měla podkategorie některých průmyslových uživatelů, včetně těch, kteří vyrábějí dotčený výrobek, nárok na tuto nižší sazbu.
d) Finanční příspěvek
(146)
Jeden ze spolupracujících vývozců zařazených do vzorku (CWSS) obdržel finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) základního nařízení tím, že mu vláda poskytla elektrikou energii prostřednictvím místního veřejného elektrárenského podniku. To představuje vládní příspěvek ve formě poskytování zboží, které není součástí obecné infrastruktury ve smyslu základního nařízení.
e) Výhoda
(147)
Společnost CWSS získala výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení v rozsahu, v jakém vláda poskytla elektrickou energii za cenu nižší než přiměřenou. Bylo zjištěno, že tento vývozce měl nárok na nižší sazbu, než je sazba obecně platná pro jiné velké průmyslové uživatele.
f) Specifičnost subvence
(148)
Subvence ve formě poskytování elektrické energie jednomu ze spolupracujících vývozců je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 3 základního nařízení. Nižší sazba za elektrickou energii je stanovena v příslušném oznámení národní komise pro rozvoj a reformy a je součástí oznámení místního úřadu pro ceny, tj. je přikázána ústředním orgánem a provedena na místní úrovni. Tato nižší sazba je omezena na určité podniky v určitých odvětvích (zejména výrobci vyrábějící slitiny železa v elektrických pecích a výrobci hnojiv), které jsou zahrnuty v podkategorii velkých průmyslových uživatelů. Tato nižší sazba je tudíž podle práva omezena pouze na společnosti spadající do těchto kategorií ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení.
(149)
Subvence je rovněž omezena na určitý region, neboť se vztahuje pouze na vymezenou územní oblast, kde se vyvážející výrobce nachází. Tato oblast je oblastí podporovanou v souladu s právními předpisy vydanými ústřední vládou, tj. oběžníkem Státní rady týkajícím se různých politik na provádění rozvoje velkých západních regionů v Číně (další podrobnosti viz 233. bod odůvodnění níže). Tento oběžník výslovně uvádí cenový mechanismus týkající se přenosu a poskytování elektrické energie jako jednoho z nástrojů k dosažení rozvoje určitých odvětví. Jelikož sazby za elektrickou energii uplatňované v této oblasti jsou stanovované ústředním orgánem, je daná subvence též regionálně specifická ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
g) Výpočet výše subvence
(150)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda získaná vyvážejícími výrobci byla vypočtena při zohlednění rozdílu mezi skutečnou sazbou za kWh elektrické energie a sazbou, kterou měli za kWh platit velcí průmysloví uživatelé, vynásobeno množstvím elektrické energie spotřebované za období šetření. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato částka (čitatel) následně rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(151)
Jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, který patří do skupiny společností Panhua Group (tj. CWSS), tuto nižší sazbu za elektrickou energii využíval. Subvenční sazba zjištěná pro Panhua Group činí 0,14 %.
(152)
Vážená průměrná sazba subvence pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,07 %.
(153)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 0,17 %.
3.3.1.5. Poskytování různého zboží za cenu nižší než přiměřenou
(154)
Žadatel poukázal na mnoho dalšího zboží poskytovaného čínskou vládou výrobcům oceli s organickým povlakem prostřednictvím státem vlastněných podniků. Žadatel zejména uvedl různé specifické převody týkající se poskytování několika ocelových produktů vyráběných státem vlastněnými podniky, včetně koncentrátů železné rudy, pelet, sintrované rudy, šrotu, předvalků, slitin a mnoha dalších. V podnětu bylo ukázáno, že cena za poskytování tohoto zboží byla stanovena s odkazem na různé prvky a/nebo srovnávací základy, a že existují cenové stropy nebo úpravy v závislosti na různém zboží a skutečnosti, zda se obchodní operace týkala stran ve spojení.
(155)
Čínská vláda odpověděla, že během období šetření tento program pro výrobce oceli neexistoval. Vzhledem k tomu, že čínská vláda k tomuto programu další informace neposkytla, vychází Komise při svých zjištěních z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(156)
Vzhledem k tomu, že ceny za různé výše uvedené zboží neodrážejí přiměřenou cenu, je tento program napadnutelný podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 6 písm. d) základního nařízení. Vzhledem ke složitosti různých obchodních operací týkajících se poskytování tohoto zboží a souvisejících smluv, které nebyly v záznamu řízení k dispozici, nemohla Komise ohledně daného programu dospět k jasnému závěru. Komise se tudíž rozhodla dále tento program neposuzovat.
3.3.2. ZVÝHODNĚNÉ PŮJČKY A ÚROKOVÉ SAZBY PRO VÝROBNÍ ODVĚTVÍ OCELI S ORGANICKÝM POVLAKEM
a) Úvod
(157)
Žadatel uvedl, že výrobci oceli s organickým povlakem využívají nízkých (dotovaných) úrokových sazeb poskytovaných komerčními a státem vlastněnými bankami v souladu s politikou čínské vlády na podporu a růst čínského ocelářského průmyslu v rámci pětiletých plánů.
b) Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů
(158)
Komise požádala čínskou vládu o informace týkající se podílu úvěrů poskytnutých bankami, v nichž je čínská vláda největším nebo jediným akcionářem, dále bankami, v nichž má čínská vláda podíl, avšak není jejich největším akcionářem, bankami, v nichž čínská vláda není akcionářem a bankami se zahraničním vlastníkem, jak pro výrobní odvětví jako celek, tak pro výrobní odvětví, jichž se toto řízení týká. Čínská vláda odpověděla, že záznamy o množstvích a procentních podílech úvěrů poskytovaných státem vlastněnými bankami neuchovává, a to ani v případě záznamů o půjčkách pro ocelářský průmysl. Čínská vláda žádný alternativní zdroj těchto informací neuvedla.
(159)
Komise rovněž požadovala informace o státním vlastnictví bank a finančních institucí, avšak čínská vláda tyto informace neposkytla a tvrdila, že žádné takové záznamy neuchovává. Ačkoliv není pravděpodobné, že by čínská vláda neměla povědomí o aktivech, jež vlastní, je třeba poznamenat, že podle veřejně dostupných informací (45) (46) je čínská vláda významným akcionářem v mnohých velkých bankách sídlících v Číně, a tudíž stejně jako v případě státem vlastněných podniků vyrábějících ocel válcovanou za tepla a za studena má přístup ke stanovám příslušné banky, kde by údaje o akciovém podílu měly být podrobně popsány. V tomto ohledu se rovněž podotýká, že podle článku 61 zákona o komerčních bankách (2003) musí banky „podávat zprávy týkající se rozvahy, výkazu zisků a jiných finančních výkazů a statistických zpráv a dokumentů bankovnímu regulačnímu orgánu Státní rady a Čínské lidové banky“.
(160)
Komise rovněž požádala o informace (prostřednictvím zvláštního dotazníku - Dodatek A) týkající se struktury vládního dozoru v dotčených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o ocelářský průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad / zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů / členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). Čínská vláda ve své odpovědi na dotazník nicméně předložila pouze jeden dodatek A, který obsahoval některé obecné informace (především z internetových stránek jednotlivých bank). Většina konkrétních informací požadovaných v dodatku A nebyla poskytnuta. Na některé z dotazů čínská vláda odpověděla, že v současné době nemá tyto informace k dispozici, a poskytla pouze informace o vybraných bankách (např. stanovy byly poskytnuty pouze v případě osmi bank). V písemném upozornění na nedostatky Komise zopakovala své požadavky a vyzvala čínskou vládu, aby poskytla veškeré informace, které byly v dotazníku původně požadovány. Ve své odpovědi na toto upozornění předložila čínská vláda dodatečné informace. Odpověď byla nicméně stále velmi neúplná a značná část požadovaných informací (např. procentní podíl vlastnictví vlády ve státem vlastněných bankách, stanovy některých bank uvedených v dotazníku, úplné odpovědi na otázky v dodatku A) nebyla poskytnuta.
(161)
V dotazníku, písemném upozornění na nedostatky a rovněž během inspekce na místě Komise požadovala oběžníky Čínské lidové banky týkající se rozšíření politiky úrokových sazeb finančních institucí (YinFa [2003] č. 250 a YinFa [2004] č. 251). O existenci těchto oběžníků se Komise dozvěděla v průběhu předchozího šetření. Místo aby čínská vláda tyto oběžníky Komisi poskytla, doporučila jí, aby informace o politice úrokových sazeb finančních institucí hledala na internetových stránkách Čínské lidové banky. Během ověřování byly v tomto ohledu předloženy dva dokumenty, avšak šlo pouze o vytištěné informace z internetových stránek. Je třeba poznamenat, že úplný obsah těchto oběžníků není na internetových stránkách Čínské lidové banky k dispozici.
(162)
Komise rovněž požádala, aby byl během inspekce na místě poskytnut oběžník Čínské lidové banky týkající se změn ze dne 8. června 2012. Čínská vláda tento oběžník neposkytla, a místo toho předložila pouze obecné informace vytištěné z internetové stránky Čínské lidové banky týkající se přizpůsobení základních úrokových sazeb.
(163)
Komise také požádala čínskou vládu, aby uspořádala schůzky s konkrétními bankami, aby bylo možné ověřit informace o preferenčních systémech úvěrů poskytovaných průmyslu oceli s organickým povlakem. Čínská vláda však tyto schůzky nezorganizovala a uvedla, že nemůže zasahovat do záležitostí státem vlastněných bank a takové schůzky zařídit. Rovněž je třeba poznamenat, že v oznámení o inspekci ze dne 7. června 2012 Komise vysvětlila, že je připravena zahájit inspekci o jeden den dříve a věnovat inspekci více času, je-li čínská vláda toho názoru, že banky mají nejlepší pozici k tomu, aby mohly poskytnout doplňující informace a vysvětlení týkající se preferenčních úvěrů. Komise proto čínskou vládu požádala, aby před inspekcí potvrdila dostupnost banky a umožnila tak inspekčnímu týmu učinit potřebná opatření. Čínská vláda ve svém dopise ze dne 15. června 2012 uvedla, že i nadále bude od bank požadovat, aby spolupracovaly, avšak přinutit je k tomu nemůže. Nakonec až během prvního dne samotné inspekce bylo inspekčnímu týmu Komise sděleno, že představitel banky China Construction Bank je dispozici pro případné otázky a vysvětlení. Vzhledem k tomu, že Komise o této skutečnosti nebyla informována (ačkoli oznámení o inspekci tento konkrétní požadavek obsahovalo), nebylo možné řešit specifické otázky týkající se smluv a podmínek úvěru, ale pouze otázky obecné povahy. V každém případě nebyly předloženy žádné dokumenty, které by prohlášení zástupce banky China Construction Bank doložily, a to s vysvětlením, že všechny dokumenty, jež Komise požadovala, mají důvěrný a interní charakter.
(164)
Čínská vláda byla upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na uvedenou nedostatečnou spolupráci bylo nezbytné kromě relevantních dokumentů čínské vlády, jež předložily další strany, použít informace ze sekundárních zdrojů včetně podnětu a veřejně dostupných informací pořízených na internetu.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(165)
Šetření zjistilo, že vládní zásahy jsou pro čínský finanční trh charakteristické, neboť většina významných bank je ve státním vlastnictví. Čínské orgány předložily pouze velmi omezené informace k podílníkům, resp. vlastnické struktuře bank v Číně. Jak je však uvedeno dále, Komise zkompilovala všechny dostupné údaje, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění. Při analýze, zda jsou banky pověřeny vládními pravomocemi nebo zda je vykonávají (jakožto veřejnoprávní subjekty), Komise nezjišťovala pouze informace týkající se státního vlastnictví bank, ale také další parametry, jako je zastoupení vlády ve správní radě, vládní dozor nad činností, provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů a skutečnost, zda byl příslušný subjekt zřízen na základě právního předpisu.
(166)
Z dostupných informací lze vyvodit závěr, že banky ve státním vlastnictví mají v Číně největší podíl na trhu a jsou na čínském finančním trhu předními aktéry. Podle průzkumu čínského bankovního sektoru (47), který v roce 2006 provedla Deutsche Bank (2006 Deutsche Bank Research on China's banking sector), může podíl bank ve státním vlastnictví dosahovat více než 2/3 čínského trhu. Ke stejnému tématu přezkum WTO týkající se čínské obchodní politiky uvádí, že „dalším významným rysem čínského finančního sektoru je vysoký stupeň státního vlastnictví“ (48) a že „ve struktuře trhu čínského bankovního sektoru, který je ovládán bankami ve státním vlastnictví, nedošlo k žádným velkým změnám“ (49). Je třeba poznamenat, že pět největších komerčních bank ve státním vlastnictví (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank of China, Bank of Communications a Industrial and Commercial Bank) zjevně představuje více než polovinu čínského bankovního sektoru (50).
(167)
Komise rovněž požádala o informace týkající se struktury vládního dozoru ve výše uvedených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o ocelářský průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad / zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů / členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). Nicméně jak je uvedeno v 160. bodě odůvodnění výše, čínská vláda v tomto ohledu poskytla pouze velmi omezené informace. Komise musela tudíž použít informace, které jí byly dostupné. Na základě těchto dostupných informací došla k závěru, že výše uvedené banky podléhají vládnímu dozoru a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu. Zdrojem relevantních údajů, o něž se opírají výše uvedená zjištění, byly informace od čínské vlády, výroční zprávy čínských bank, jež předložila buď čínská vláda nebo jsou veřejně dostupné, dále informace z průzkumu, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank o čínském bankovním sektoru, přezkum WTO týkající se politiky Číny (2010 a 2012), China 2030 World Bank Report informace od spolupracujících vyvážejících výrobců a údaje v podnětu. Pokud jde o zahraniční banky, připadá na ně v čínském bankovním sektoru podle nezávislých odhadů jen malý podíl, a hrají tedy při poskytování úvěrů podle politického záměru jen nevýznamnou roli; podle relevantních údajů by tento podíl mohl činit pouhé 1 % čínského trhu (51). Relevantní veřejně dostupné informace dále potvrzují, že zejména velké čínské komerční banky nadále spoléhají na to, že se v případě nedostatečné kapitálové přiměřenosti v důsledku úvěrové expanze postarají o navýšení kapitálu jejich podílníci ve státním vlastnictví a vláda (52).
(168)
V této souvislosti je třeba uvést, že velká většina bank, které úvěrovaly spolupracující vyvážející výrobce, je ve státním vlastnictví. Z dostupných údajů bylo totiž zjištěno, že přinejmenším 14 z uváděných 17 bank je ve státním vlastnictví; včetně největších komerčních bank, jako je Bank of China, China Construction Bank a Industrial and Commercial Bank of China. Pokud jde o ostatní dotčené státní banky, Komise požádala o stejné informace týkající se vládního dozoru a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o ocelářský průmysl, jaké byly zmíněny výše. Žádné takové podrobné informace nebyly poskytnuty. Dospělo se tudíž k závěru, že uvedené banky podléhají vládnímu dozoru a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu. Z tohoto důvodu by čínské komerční banky ve státním vlastnictví měly být považovány za veřejnoprávní subjekty.
(169)
Další známkou účasti čínské vlády v čínském finančním trhu je úloha, kterou sehrává Čínská lidová banka při určování konkrétních limitů pro způsob stanovení úrokových sazeb a jejich fluktuace. Šetření totiž zjistilo, že uvedená banka má konkrétní pravidla, jež pohyb úrokových sazeb v Číně regulují. Podle dostupných informací je úprava těchto pravidel obsažena v Oběžníku Čínské lidové banky o otázkách úpravy úrokových sazeb u vkladů a úvěrů - YinFa [2004] č. 251. Finanční instituce mají podle nich stanovovat své úrokové sazby v určitém rozmezí, jež je odvozeno od základní úrokové sazby Čínské lidové banky. V případě úvěrů od komerčních bank a komerčně spravovaných úvěrů od bank spojených s vládní politikou není stanoveno horní, nýbrž jen dolní limitní rozmezí. V případě městských a venkovských úvěrových družstev je stanoveno horní i dolní limitní rozmezí. V případě preferenčních úvěrů a úvěrů, pro něž Státní rada vydala zvláštní úpravu, se úrokové sazby nepohybují směrem nahoru. Komise žádala čínskou vládu o vysvětlení k definicím a formulacím, jež jsou obsaženy ve výše uvedeném oběžníku, a k právnímu předpisu, který oběžníku č. 251 předcházel (Oběžník Čínské lidové banky o rozšíření rozmezí pro pohyb úrokových sazeb u úvěrů poskytovaných finančními institucemi - YinFa [2003] č. 250). Avšak, jak je popsáno ve 161. a 162. bodě odůvodnění výše, čínská vláda odmítla tyto oběžníky poskytnout, což Komisi zabránilo ověřit jejich obsah a hledat vysvětlení. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila v tomto ohledu žádné příslušné informace, které by naznačovaly, že situace se od května 2011, kdy Komise dokončila své antisubvenční šetření ohledně bezdřevého natíraného papíru (53), změnila, dochází se k závěru, že Čínská lidová banka je zapojena do určování úrokových sazeb komerčními bankami ve státním vlastnictví a rovněž tyto sazby ovlivňuje.
Čínská vláda nepředložila žádné důkazy o tom, že by se situace zjištěná při šetření ve věci bezdřevého natíraného papíru změnila, a tudíž byl na základě dostupných údajů a jiných výše uvedených důkazů vyvozen závěr, že situace týkající se metodiky pro určování úrokových sazeb by měla zůstat během celého období šetření stejná.
(170)
Komise se rovněž snažila analyzovat, zda soukromé komerční banky v Číně jsou pověřeny nebo řízeny čínskou vládou tak, aby výrobcům oceli s organickým povlakem nabízely preferenční (subvencované) úvěry ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(171)
Z výše uvedeného textu týkajícího se účasti státu v bankovním sektoru (165.-169. bod odůvodnění) je zřejmé, že čínská vláda využívá politiku poskytování preferenčních úvěrů výrobcům oceli s organickým povlakem, neboť na tomto poskytování se podílejí veřejnoprávní subjekty (komerční banky ve státním vlastnictví) (54) s vedoucím postavením na trhu, které jim umožňuje nabízet úrokové sazby nižší než tržní. Nyní je třeba určit, zda tato politika zasahuje i soukromé dodavatele.
(172)
Zákon o komerčním bankovnictví [2003] platí stejným způsobem pro komerční banky ve státním vlastnictví i pro soukromé komerční banky. Např. článek 38 tohoto zákona pro všechny komerční banky stanoví (tj. rovněž pro ty, které jsou v soukromém vlastnictví), aby „určily úrokovou sazbu v souladu s horní a dolní hranicí úrokové sazby stanovené Čínskou lidovou bankou“, podle článku 34 zákona o komerčním bankovnictví musí komerční banky „vykonávat úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a sociálního rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky“.
(173)
Rovněž vyhláška č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu, a zejména články 24 a 25, které omezují poskytování půjček pouze na společnosti, které jsou v souladu s národní rozvojovou politikou pro železářský a ocelářský průmysl, nečiní rozdíl mezi komerčními bankami ve státním vlastnictví a komerčními bankami v soukromém vlastnictví.
(174)
Výše uvedené (161. a 162. bod odůvodnění) oběžníky Čínské lidové banky jsou navíc rovněž závazné pro soukromé komerční banky.
(175)
Výše uvedené citace z právních předpisů týkajících se bankovního sektoru ukazují, že politika čínské vlády vedoucí k poskytování preferenčních úvěrů výrobcům oceli s organickým povlakem zahrnuje rovněž soukromé komerční banky, přičemž ve skutečnosti jim čínská vláda dává pokyny, aby „vykonávaly úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a společenského rozvoje a pod vedením státní průmyslové politiky“ (55).
(176)
Komise požádala čínskou vládu, aby jí poskytla příslušné informace s cílem posoudit, jak banky v Číně provádějí hodnocení úvěrového rizika společností vyrábějících ocel s organickým povlakem dříve, než rozhodnou o tom, zda jim úvěr udělí, jakož i o podmínkách pro poskytnuté půjčky. V dodatku A k příslušnému dotazníku požadovala Komise informace o tom, jak banky zohledňují při poskytování půjček rizika, jak např. posuzují bonitu žadatele o úvěr, jaké jsou rizikové přirážky, které v Číně banky účtují u různých společností/odvětví, které faktory bere banka v úvahu při posuzování žádosti o úvěr, jakou podobu má žádost o úvěr a schvalovací proces atd. Nicméně ani čínská vláda ani jednotlivé banky uvedené v dotazníku neposkytly v tomto ohledu žádné informace. Čínská vláda poskytla pouze odpovědi obecné povahy, které nepředstavují žádný důkaz o tom, že by se prováděla hodnocení úvěrového rizika.
(177)
Komise rovněž požadovala podobné informace od spolupracujících vyvážejících výrobců a pokusila se je ověřit během inspekcí na místě u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Obě skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku odpověděly, že banky požadují určité dokumenty a před poskytnutím úvěrů provádějí určitou analýzu úvěrových rizik. Svá tvrzení však nemohly podpořit žádnými důkazy. Během inspekce na místě požadovala Komise důkazy o tom, že banky takové dokumenty požadovaly nebo že tyto dokumenty společnosti bankám poskytly, případně jakoukoliv zprávu vydanou bankami, která by byla důkazem toho, že takováto analýza úvěrových rizik byla provedena. Dané skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku však nebyly schopny takové ani jiné důkazy na podporu svých tvrzení předložit. Rovněž se podotýká, že žádné ze skupin vyvážejících výrobců zařazených do vzorku ani jednotlivým společnostem v rámci těchto skupin nebyl přiřazen úvěrový rating.
(178)
Tyto informace týkající se hodnocení úvěrového rizika byly po zúčastněných stranách opakovaně požadovány a jsou považovány za rozhodující mimo jiné s ohledem na zjištění uvedená i) ve zprávě MMF z roku 2006, která naznačovala, že liberalizace bankovnictví v Číně je neúplná a úvěrové riziko není náležitě zohledněno (56), ii) ve zprávě MMF z roku 2009, která zdůraznila nedostatečnou liberalizaci úrokových sazeb v Číně (57), iii) ve zprávě MMF o zemích z roku 2010, která uvádí, že cena kapitálu je v Číně relativně nízká, přidělování úvěrů se někdy řídí jinými než cenovými hledisky a vysoké úspory společností částečně souvisí s nízkými náklady na různé vstupy (včetně kapitálu a půdy) (58), iv) ve zprávě OECD o čínské ekonomice z roku 2010 (59) a v pracovním dokumentu hospodářské sekce OECD č. 747 o reformách čínského finančního sektoru (60), které konstatují, že vlastnictví finančních institucí je nadále převážně státní, což vede k otázkám, do jaké míry jsou rozhodnutí bank o poskytování úvěrů založena na čistě komerčních úvahách, přičemž se zdá, že banky hrají typicky roli vládních agentur s vazbami na vládu.
d) Finanční příspěvek
(179)
S ohledem na všechny uvedené skutečnosti se dospělo k závěru, že naprostá většina úvěrů pro dotčené dvě skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku je poskytována bankami ve státním vlastnictví, jež jsou považovány za veřejnoprávní subjekty, neboť jsou pověřeny vládními pravomocemi a vykonávají vládní funkce. Existují další důkazy o tom, že tyto banky ve skutečnosti jednají z pověření vlády, neboť, jak je vysvětleno ve 169. bodě odůvodnění, stát (tj. Čínská lidová banka) zřetelně zasahuje do způsobu, jakým komerční banky rozhodují o úrokových sazbách úvěrů, jež poskytují čínským společnostem. Za těchto okolností jsou úvěrové postupy těchto subjektů přímo přičitatelné vládě. Skutečnost, že banky jednají z pověření vlády, potvrzuje rovněž způsob, jakým slouží vyhláška komise pro rozvoj a reformy č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu (61), rozhodnutí č. 40 a článek 34 zákona o komerčním bankovnictví s ohledem na plnění státní průmyslové politiky. Existuje rovněž řada nepřímých důkazů podporovaných objektivními studiemi a zprávami, které svědčí o tom, že v čínském finančním systému stále dochází k rozsáhlým vládním intervencím, jak již bylo vysvětleno ve 178. bodě odůvodnění výše.A konečně, čínská vláda neposkytla informace, které by umožnily lepší pochopení vztahu mezi státem vlastněnými bankami a vládou, jak je vysvětleno ve 159.-164. bodě odůvodnění.
Komise tudíž činí závěr, že v případě úvěrů poskytnutých komerčními bankami ve státním vlastnictví v Číně se jedná o finanční příspěvky výrobcům oceli s organickým povlakem ve formě přímého převodu peněžních prostředků od vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Navíc stejné důkazy jsou svědectvím toho, že komerční banky ve státním vlastnictví (jakož i soukromé banky) jsou pověřeny nebo řízeny vládou, což v důsledku znamená, že existuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(180)
S přihlédnutím k analýze v 170.-175. bodě odůvodnění výše se rovněž stanovuje, že soukromé banky jsou čínskou vládou pověřeny a řízeny tak, aby poskytovaly úvěry výrobcům oceli s organickým povlakem a že existuje finanční příspěvek podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
e) Výhoda
(181)
V míře, v níž jsou vládní půjčky poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu, je těmto poskytována výhoda ve smyslu čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. b) základního nařízení. Vzhledem ke zjištění, že nevládní úvěry v Číně nepředstavují odpovídající tržní srovnávací základ (soukromé banky jsou pověřeny a řízeny čínskou vládou), byl takovýto základ pro srovnání vypočten za použití metody popsané ve 191. a 192. bodě odůvodnění níže.
f) Specifická subvence
(182)
Ocelářský průmysl patří podle rozhodnutí č. 40 do podporované kategorie. Rozhodnutí č. 40 je nařízením Státní rady jakožto nejvyššího správního orgánu v ČLR a v tomto ohledu je rozhodnutí právně závazné pro ostatní veřejnoprávní a hospodářské subjekty. Rozhodnutí člení průmyslová odvětví na „podporované, omezované a eliminované projekty“. Tento akt představuje průmyslověpolitickou směrnici, která spolu se směrným indexem ozřejmuje způsob, jakým čínská vláda realizuje svou politiku stimulace a podpory určité skupiny podniků či výrobní odvětví, např. ocelářského průmyslu, které směrný index řadí do kategorie odvětví „podporovaných“. K počtu odvětví klasifikovaných jako „podporovaná“ je třeba poznamenat, že představují pouze část čínského hospodářství. Navíc v rámci těchto podporovaných odvětví mají status „podporovaných“ jen určité činnosti. Rozhodnutí č. 40 v článku 17 dále stanoví, že „podporované investiční projekty“ mají nárok na zvláštní výhody a pobídky mimo jiné na finanční podporu. Na straně druhé rozhodnutí č. 40 v souvislosti s „omezovanými a eliminovanými projekty“ zmocňuje státní orgány, aby přímo intervenovaly za účelem regulace trhu. Články 18 a 19 ve skutečnosti stanoví, že příslušný orgán má zabránit tomu, aby finanční instituce takovýmto „omezovaným a eliminovaným projektům“ poskytla úvěr. Z výše uvedeného je jasné, že rozhodnutí č. 40 stanoví pravidla závazná pro všechny hospodářské instituce, a to v podobě direktiv o pomoci podporovaným odvětvím, k nimž patří rovněž výrobní odvětví oceli s organickým povlakem.
(183)
Kromě toho vyhláška národní komise pro rozvoj a reformy č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu a zejména články 24 a 25 omezují poskytování úvěrů pouze na ty ocelářské podniky, které jsou v plném souladu s rozvojovou politiku pro železářský a ocelářský průmysl.
(184)
Žadatel rovněž předložil důkaz o tom, že některé další vládní plány a dokumenty pobízejí a dávají pokyny k finanční podpoře ocelářského průmyslu jak na obecné úrovni, tak i na úrovni zvláštních rozvojových politik pro železářské regiony v Číně (62) (63).
(185)
S ohledem na všechny výše uvedené skutečnosti je zřejmé, že čínské orgány povolují finančním institucím preferenční úvěry pouze pro omezený počet odvětví/společností, které jsou v souladu s rozvojovými politikami čínské vlády. Na základě důkazů obsažených ve spisu a při nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády v této věci byl učiněn závěr, že subvence v podobě preferenčních úvěrů neplatí obecně, a jsou tudíž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Kromě toho žádná ze zúčastněných stran nepředložila žádné důkazy, které by naznačovaly, že subvence vychází z objektivních kritérií nebo podmínek podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(186)
Šetření ukázalo, že dvě skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku využívaly v období šetření preferenčních úvěrů.
g) Závěr
(187)
Financování odvětví oceli s organickým povlakem by proto mělo být považováno za subvenci.
(188)
Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti by tato subvence měla být pokládána za napadnutelnou.
h) Výpočet výše subvence
(189)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. V souladu s čl. 6 písm. b) základního nařízení je výhoda, kterou získal příjemce, rozdílem mezi částkou, kterou platí společnost za vládní půjčku, a částkou, již by společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní půjčku na trhu.
(190)
Jak je vysvětleno výše (165.-178. bod odůvodnění), jsou úvěry, jež čínské banky poskytují, výrazem významných vládních zásahů v bankovním sektoru a jejich úrokové sazby neodrážejí sazby na fungujícím trhu; vhodný základ pro srovnání podle obvyklých tržních podmínek byl tudíž sestaven pomocí níže popsané metody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády využila Komise ke zjištění vhodného srovnávacího základu u úrokových sazeb rovněž dostupné údaje.
(191)
Při sestavování vhodného srovnávacího základu je pokládáno za přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby odrážely běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována za zkreslených tržních podmínek a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci je proto pokládáno za nezbytné z údajů o úvěruschopnosti čínských vývozců sice vycházet, avšak uplatnit přirážku, která bude odrážet potenciální dopad zkreslených podmínek čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
(192)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti, jak je vysvětleno ve 160., 163. a 164. bodě odůvodnění, byli čínská vláda i spolupracující vyvážející vývozci požádáni o informace k úvěrové politice čínských bank a ke způsobu, jakým byly tyto úvěry vyvážejícím výrobcům poskytovány. Dotčené strany přes opakované žádosti tyto informace neposkytly a odmítly přístup do bank ve státním vlastnictví. Vzhledem k takto nedostatečné spolupráci a ke všem dostupným skutečnostem a v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení je považováno za vhodné domnívat se, že všem podnikům v Číně je udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg), a uplatnit na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají. Výhoda pro vyvážející výrobce byla vypočtena tím způsobem, že úrokový diferenciál byl v procentním vyjádření vynásoben nesplacenou výší úvěru, tj. byl uvažován úrok nezaplacený během období šetření. Tato částka byla poté rozpočítána na celkový obrat spolupracujících vyvážejících výrobců.
(193)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí 0,25 v případě skupiny společností Huadong a 0,89 % v případě skupiny společností Panhua.
(194)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,58 %.
(195)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 0,97 %.
3.3.3. KAPITÁLOVÉ PROGRAMY
(196)
V podnětu bylo podrobně uvedeno několik údajných subvenčních programů týkajících se kapitálu, pokud jde o vyvážející výrobce nezařazené do vzorku a/nebo nespolupracující při šetření. Komise požádala čínskou vládu, aby o těchto programech poskytla informace v původním a doplňujících dotaznících, a následně měla dostatek příležitostí, aby své odpovědi ohledně uvedených programů předložila. Čínská vláda se rozhodla, že poskytne pouze odpovědi týkající se údajných subvenčních programů v případě dvou vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, a tento postoj zastávala v průběhu celého řízení.
(197)
Vzhledem ke skutečnosti, že spolupráce čínské vlády byla v tomto řízení značně nedostatečná, neměla Komise možnost získat o těchto programech uvedených v podnětu žádné informace ani důkazy. Komise ověřila, že vyvážející výrobci zařazení do vzorku těchto programů nevyužili. Komise proto musela zjistit, zda existují subvenční programy, a stanovit zbytkové clo týkající se všech ostatních programů, k nimž čínská vláda nepředložila informace a které nebyly k dispozici pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku nebo jimi nebyly využity, a to na základě důkazů obsažených ve spisu v souladu s ustanoveními čl. 28 odst. 1 základního nařízení.
3.3.3.1. Swapy dluhů za aktiva
a) Popis
(198)
Podnět obsahoval důkazy o tom, že několik výrobců oceli provedlo v roce 2000 swapy dluhů za aktiva v celkové souhrnné částce dluhů ve výši 62,5 miliardy RMB. Uvádí se, že nesplacené dluhy, jež dlužili státem vlastnění výrobci oceli komerčním bankám ve státním vlastnictví, byly zrušeny výměnou za vlastní kapitál, a to prostřednictvím zapojení čtyř čínských společností pro správu majetku, což nebylo v souladu s tržním přístupem. Žadatel dále tvrdil, že společnosti pro správu majetku byly vytvořeny výslovně za účelem likvidace rozsáhlých objemů úvěrů v selhání v klíčových odvětvích, včetně ocelářského průmyslu a restrukturalizace dluhů státem vlastněných podniků, mimo jiné pomocí swapů dluhů za aktiva. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila o daném programu žádné informace, došla Komise ke zjištění na základě dostupných informací obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení (viz 33.-35. bod odůvodnění výše). Ze stejného důvodu byl článek 28 základního nařízení použit i v případě programů účasti na základním kapitálu a nevyplácení dividend popsaných v 204.-215. bodě odůvodnění níže.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(199)
Zjištění týkající se tohoto programu jsou založena na informacích obsažených v podnětu. Swapy dluhů za aktiva představují finanční příspěvek ve formě účasti na základním kapitálu nebo úvěru ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení nebo v podobě ušlých příjmů vyplývající z dluhů, které byly zrušeny nebo nebyly vráceny ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento finanční příspěvek byl poskytnut vládou prostřednictvím veřejnoprávních subjektů zapojených do těchto obchodních operací, tj. prostřednictvím uvedených čtyřech čínských společností spravujících aktiva a různých komerčních bank ve státním vlastnictví (viz 168. bod odůvodnění výše). Při neexistenci jakékoliv spolupráce ze strany čínské vlády vyplývá z důkazů obsažených ve spisu, že společnosti spravující aktiva jsou veřejnoprávními subjekty, neboť byly čínskou vládou výslovně vytvořeny za účelem zbavení se značných objemů úvěrů v selhání v klíčových odvětvích, včetně odvětví oceli a restrukturalizace dluhů státem vlastněných podniků. V důsledku toho se má za to, že jednají z pověření vlády.
(200)
Kromě toho žadatel poskytl důkazy prima facie o tom, že velké množství případů zrušení dluhu nezohlednilo obvyklá obchodní hlediska, jelikož čínská vláda neprovedla posouzení, které by ve vztahu k očekávané přiměřené míře návratnosti, již by bylo možné získat v příslušném období prostřednictvím akciových swapů, provedl běžný soukromý investor. Namísto toho se v podnětu tvrdí, že čínská vláda vyměnila značné objemy dluhů za základní kapitál s cílem snížit poměr základního kapitálu vůči cizímu jmění u výrobců oceli, a zvýšit tak jejich konkurenceschopnost, aniž by přitom zohlednila obchodní hlediska, jak by to učinil soukromý investor. Komise došla po důkladné analýze informací uvedených v podnětu a při nedostatku jiných informací týkajících se spisu k závěru, že tato opatření jsou považována za výhodu ve smyslu čl. 6 písm. a) základního nařízení.
(201)
Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 základního nařízení, protože je omezena pouze na vybrané subjekty s účastí státu, přičemž poskytování tohoto financování se odvíjí pouze od vůle orgánu o ní rozhodujícím a nevychází z žádných objektivních kritérií. Lze tedy učinit závěr, že tento program představuje napadnutelnou subvenci poskytnutou vyvážejícím výrobcům dotčeného výrobku.
c) Výpočet výše subvence
(202)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou získal příjemce, je jednorázová a je stanovena v plné výši swapu dluhů za aktiva, tj. jako částka prominutého dluhu. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody ze strany čínské vlády jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše subvence vypočtena s ohledem na období šetření na základě obvyklého trvání odpisu aktiv společností, v jejichž prospěch byla tato subvence poskytnuta. Částka byla upravena připočtením úroku, který v průběhu uvedeného období vznikl, s cílem zohlednit nárůst hodnoty tohoto přínosu, čímž byla stanovena celková výhoda daného programu pro příjemce. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení se tato výše subvence přepočte na objem výroby dotčeného výrobku v průběhu období šetření, jelikož subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(203)
Takto získaná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,05 %. Výpočet subvenční sazby pro společnosti zařazené do vzorku a ostatní spolupracující výrobce nebyl nutný z důvodů popsaných v 196. a 197. bodě odůvodnění.
3.3.3.2. Účast na základním kapitálu
a) Popis
(204)
Ve stížnosti se tvrdí, že čínská vláda poskytla v průběhu let značné objemy hotovosti výrobcům oceli prostřednictvím doplnění kapitálu. V podnětu se tvrdí, že čínská vláda (prostřednictvím různých státem vlastněných subjektů) získala podíly ve společnostech, v nichž již byla hlavním akcionářem bez získání dodatečných akcionářských práv. V podnětu jsou rovněž podrobně uvedeny obchodní operace týkající se státem ovládaných subjektů, včetně společnosti China International Capital Corporation (CICC) a komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(205)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda o tomto programu nepředložila žádné informace (viz 196. a 197. bod odůvodnění výše), zjištění o tomto programu vycházejí z informací obsažených v podnětu, podpořených příslušnými zdroji. Doplnění základního kapitálu představuje přímý převod peněžních prostředků ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Tyto finanční příspěvky poskytla vláda prostřednictvím veřejnoprávních subjektů zapojených do těchto obchodních operací, včetně společností CICC a komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Stížnost obsahuje konkrétní důkazy o kapitálových příspěvcích, pokud jde o státem vlastněný podnik na výrobu oceli, v němž společnost CICC vystupovala jako hlavní upisovatel a správce emise akcií. Podle informací ve stížnosti, je společnost CICC vlastněna z 51 % státem a ovládá ji komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv, jež v souvislosti s konkrétními obchodními operacemi popsanými v podnětu rovněž vystupovala jako subjekt čínské vlády, který ovládá státem vlastněný podnik na výrobu oceli (pokud jde o analýzu role Komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv viz 64.-66. bod odůvodnění výše). Tyto obchodní operace byly tudíž provedeny čínskou vládou prostřednictvím veřejnoprávních subjektů ve smyslu čl. 2 písm. b) základního nařízení a příslušné judikatury WTO.
(206)
V případě těchto poskytnutí prostředků základního kapitálu se má za to, že společnostem, jež byly jejich příjemci, tak byla poskytnuta výhoda ve smyslu čl. 6 odst. 1 písm. a) základního nařízení, neboť jsou v rozporu s obvyklou investiční praxí soukromých investorů. Nesoulad poskytnutí tohoto doplnění základního kapitálu s postupy soukromých investorů je v podnětu podrobně prokázán. S ohledem na tyto konkrétní obchodní operace je v podnětu nejprve prokázáno, že státem vlastněný podnik na výrobu oceli zaplatil za svůj podíl na nové emisi akcií nadhodnocenou cenu, jež nebyla v souladu s přiměřenými tržními podmínkami, a dále pak, že využil takto získaných peněžních prostředků k nákupu státem vlastněných aktiv a ke kapitálovým investicím za ceny nižší než tržní. Podnět rovněž ukazuje, že čínská vláda platila stejnou cenu jako ostatní investoři, i když její akcie měly menší hodnotu, neboť nesly jiná práva a výnosy než akcie prodávané jiným akcionářům.
(207)
Tyto subvence jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, neboť byly poskytnuty omezenému počtu vybraných subjektů, v nichž měla podíl čínská vláda. Lze tedy učinit závěr, že tento program představuje napadnutelnou subvenci poskytnutou vyvážejícím výrobcům dotčeného výrobku.
c) Výpočet výše subvence
(208)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Výše prospěchu, jenž příjemci získali, je stanovena ve výši doplnění základního kapitálu. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše subvence vypočtena s ohledem na období šetření na základě obvyklého trvání odpisu aktiv společností, v jejichž prospěch byla tato subvence poskytnuta.Částka byla upravena připočtením úroku, který v průběhu uvedeného období vznikl, s cílem zohlednit nárůst hodnoty tohoto přínosu, čímž byla stanovena celková výhoda daného programu pro příjemce. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(209)
Takto získaná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,08 %. Výpočet subvenční sazby pro společnosti zařazené do vzorku a ostatní spolupracující výrobce nebyl nutný z důvodů popsaných ve 196. a 197. bodě odůvodnění.
3.3.3.3. Nevyplacené dividendy
a) Popis
(210)
V podnětu se tvrdí, že podle opatření čínské vlády nemusí státem vlastněné podniky, včetně oceláren vyrábějících ocel s organickým povlakem, vyplácet vládě, jež je vlastní, v případě zisku dividendy. V důsledku toho jsou státem vlastnění výrobci oceli schopni podle tohoto programu financovat značné investice ze zisku, který nebyl rozdělen na výplatu dividend.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(211)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila žádné informace o výplatě dividend od státem vlastněných výrobců oceli (viz 196. a 197. bod odůvodnění výše), zjištění o tomto programu vycházejí z informací obsažených v podnětu, podpořených příslušnými zdroji. Pokud čínská vláda nepožaduje vyplacení dividend, jež jsou běžně vypláceny soukromým investorům za jejich akcie, musí být nevyplacené dividendy považovány za skrytý grant ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení nebo za ušlé příjmy podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tyto skryté granty byly poskytnuty vládou prostřednictvím subjektu, jenž přímo drží akcie státem vlastněných výrobců oceli, tj. v zásadě komisí pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Analýza týkající se komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv ukazuje, že vykonává funkce státní správy (podrobné informace viz 64.-66. bod odůvodnění výše).
(212)
Částky v plné výši nevyplacených dividend jsou považovány za částky, které poskytují státem vlastněným výrobcům oceli výhodu ve smyslu článku 6 písm. a) základního nařízení, neboť jsou v rozporu s obvyklou investiční praxí soukromých investorů, kteří obyčejně vyžadují vyplacení dividend podle jim odpovídajících akciových podílů. Pokud jde o státem vlastněné podniky v částečném vlastnictví soukromých investorů, výše výhod odpovídá objemu nevyplacených dividend, jež mezi ně byly poměrným způsobem rozděleny.
(213)
Tyto subvence jsou specifické podle čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť byly poskytnuty omezenému počtu vybraných subjektů, v nichž měla podíl čínská vláda. Lze tedy učinit závěr, že tento program představuje napadnutelnou subvenci poskytnutou vyvážejícím výrobcům dotčeného výrobku.
c) Výpočet výše subvence
(214)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše nevyplacených dividend. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(215)
Takto získaná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 1,36 %. Výpočet subvenční sazby pro výrobce zařazené do vzorku a ostatní spolupracující výrobce nebyl nutný z důvodů popsaných v 196. a 197. bodě odůvodnění.
3.3.4. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE DANĚ Z PŘÍJMU A OSTATNÍCH PŘÍMÝCH DANÍ
3.3.4.1. Daňová opatření pro odpočet výdajů na výzkum a vývoj
(216)
Tento program poskytuje výhodu společnostem, které zavádějí nové technologie, nové výrobky nebo nové způsoby výroby. Způsobilé společnosti mohou snížit své daně z příjmu právnických osob o 50 % skutečně vynaložených nákladů na schválené projekty.
(217)
Je třeba poznamenat, že přestože čínská vláda omezila své odpovědi na dotazník a na písemné upozornění na nedostatky pouze na programy, jichž využívají společnosti zařazené do vzorku, neposkytla o uvedeném programu žádné informace, přestože jedna ze společností zařazených do vzorku uvedla ve svých odpovědích na dotazník informace týkající se přínosu tohoto programu. V návaznosti na inspekci na místě, při které byla znovu požádána, aby poskytla potřebné informace, předložila čínská vláda neúplnou dodatečnou odpověď týkající se uvedeného programu. Přes pozdní poskytnutí této informace požádal inspekční tým o vysvětlení několika otázek (viz 219. bod odůvodnění níže), ta ovšem poskytnuta nebyla. V důsledku toho Komise musela založit svá zjištění na nejpřesnějších skutečnostech, které měla k dispozici.
a) Právní základ
(218)
Tento program je poskytován jako preferenční daňové zacházení ve smyslu čl. 30 odst. 1 zákona ČLR o dani z příjmu právnických osob (nařízení č. 63 prezidenta Čínské lidové republiky, jež vstoupilo v platnost dne 1. ledna 2008), článku 95 nařízení ČLR o provádění právních předpisů k dani z příjmů právnických osob (vyhláška č. 512 Státní rady ČLR) a pokynů pro klíčové oblasti (oznámení č. 6, 2007). Vyhlášku č. 512 ani oznámení č. 6 čínská vláda pro účely tohoto řízení neposkytla.
b) Způsobilost
(219)
Jak je uvedeno výše, čínská vláda neposkytla v odpovědi na dotazník a písemné upozornění na nedostatky žádné relevantní informace ohledně daného programu. V dokumentu předloženém v průběhu kontroly na místě čínská vláda uvedla, že pouze „poplatky spojené s výzkumem a vývojem, které vynakládají podniky v souvislosti s rozvojem nových technologií, výrobků a dovedností“ lze v rámci zdanitelného příjmu uznat pro účely jejich odpočtu. Čínská vláda však podrobně nevyložila smysl pojmů „nové technologie“, „nový výrobek“ a „nové dovednosti“. Komise rovněž usilovala o přesné vymezení těchto pojmů při svém ověření na místě u společnosti Zhejiang Huadong, avšak společnost nebyla schopna poskytnout žádné konkrétní vysvětlení a odpověděla, že se jedná pouze o obecné pojmy.
(220)
Nicméně v rámci šetření, jež se týkalo bezdřevého natíraného papíru, bylo stanoveno, že pro tento program jsou způsobilé pouze projekty společností v odvětví nových a špičkových technologií, jež pobírají primární podporu od státu a dále projekty uvedené na seznamu pokynů pro klíčové oblasti a industrializaci odvětví špičkových technologií v rámci stávající priority pro rozvoj, jež schválila národní komise pro rozvoj a reformy (64). Vzhledem k tomu, že v tomto řízení nebyly poskytnuty žádné nové příslušné informace, jež by toto zjištění vyvrátily, dochází se k závěru, že uvedený program není obecně k dispozici, neboť jej může využít pouze omezené množství vybraných průmyslových odvětví / společností / projektů.
c) Provádění v praxi
(221)
Podle odpovědi čínské vlády podniky, které mají v úmyslu požádat o tuto daňovou úlevu, musí podat žádost o vrácení daně z příjmů a „další příslušné dokumenty“ správci daně, avšak v odpovědi nebylo uvedeno, o jaké další příslušné dokumenty se konkrétně jedná. V rámci šetření týkajícího se bezdřevého natíraného papíru bylo stanoveno, že společnost, jež hodlá požádat o výhodu podle tohoto programu, musí podat podrobné informace o projektech z oblasti výzkumu a vývoje místnímu úřadu pro vědu a technologie a pouze po jejím posouzení vydá daňový úřad oznámení o příslušném schválení. Po schválení je částka podléhající dani z příjmu právnických osob snížena o 50 % skutečně vynaložených nákladů na schválené projekty (65).
d) Výsledky šetření
(222)
Tento program využíval během období šetření jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců, společnost Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd,. Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády a vzhledem k její pozdní a neúplné odpovědi ve věci tohoto programu nebylo možné určit postup podávání a schvalování žádostí, který se vztahuje na společnosti, jež daného programu využívají. Jak je uvedeno výše, Komise se musela částečně spoléhat na skutečnosti zjištěné v rámci šetření, jež se týkalo bezdřevého natíraného papíru.
e) Závěr
(223)
Tento program by měl být považován za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě ušlých vládních příjmů, neboť přiznává prospěch společnostem, které jsou příjemci této subvence.
(224)
Čínská vláda byla požádána, aby poskytla informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik mohou subvenci získat pouze určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda ve své odpovědi na dotazník a na písemné upozornění na nedostatky tyto informace neposkytla. Kromě toho se informace předložené v této souvislosti během inspekce na místě zdají být neúplné s ohledem na zjištění týkající se stejného programu, který, jak bylo zjištěno v šetření týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, využívaly určité společnosti. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být stanovení specifičnosti subvence, „průkazně doloženo“, musela Komise při svých zjištěních vycházet z dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení. Nejlepší dostupné údaje zahrnovaly i výsledky šetření týkajícího se bezdřevého natíraného papíru.
(225)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobní odvětví oceli s organickým povlakem. Navíc se nejeví, že by byla dána objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Je třeba poznamenat, že nedostatečná spolupráce ze strany čínské vlády neumožňuje, aby Komise posoudila, je-li takovéto objektivní kritérium k dispozici.
(226)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(227)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti k úhradě podle běžné daňové sazby, po odečtení částek zaplacených na základě dalšího 50 % odpočtu za skutečně vzniklé náklady v souvislosti s výzkumem a vývojem u schválených projektů. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(228)
Jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, tj. skupina společností Huadong, tento program využívá. Subvenční sazba zjištěná pro Huadong Group činí 0,19 %.
(229)
Vážená průměrná sazba subvence pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,09 %.
(230)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, tj. 0,19 %.
3.3.4.2. Daňové úlevy pro centrální a západní regiony
(231)
Tento program nabízí výhodu společnostem sídlícím v centrálních a západních regionech. Na způsobilé společnosti se vztahují preferenční sazby daně z příjmu ve výši 15 % namísto běžné sazby daně z příjmu ve výši 25 % uplatňované v Číně.
(232)
Čínská vláda byla požádána v dotazníku, v písemném upozornění na nedostatky a znovu během inspekce na místě, aby poskytla o tomto programu příslušné informace. Čínská vláda ve své reakci na dotazník a dopis o nedostatcích neodpověděla na žádnou z těchto otázek a uvedla, že tento program již neplatí, neboť byl ukončen ke dni 31. prosince 2010, a rovněž tvrdila, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program během období šetření nevyužívala. Toto tvrzení však bylo v rozporu s odpověďmi jednoho z vyvážejících výrobců (Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd) a s důkazy, jež byly shromážděny během ověřovací návštěvy na místě u této společnosti.
a) Právní základ
(233)
Tento program je poskytován za účelem preferenčního daňového zacházení podle Oznámení o příznivé daňové politice pro rozvoj západního regionu (vydaného ministerstvem financí, všeobecným daňovým úřadem a celním úřadem, s účinností od 1. ledna 2001), které bylo aktualizováno Oznámením o dalším provádění daňových opatření v rámci strategie pro rozvoj západního regionu (vydaného ministerstvem financí, všeobecným daňovým úřadem a celním úřadem, s účinností od 1. ledna roku 2011), které prodlužuje platnost tohoto programu do 31. prosince 2020.
b) Způsobilost
(234)
Je třeba poznamenat, že čínská vláda ve své odpovědi na dotazník, písemné upozornění na nedostatky či při inspekci na místě nepředložila odpovědi na žádnou z otázek ohledně tohoto programu. Podle Oznámení o příznivé daňové politice pro rozvoj západního regionu je však toto preferenční daňového zacházení k dispozici pro podporované typy podniků v západním regionu (podporované podniky jsou takové, v nichž se hlavní podnikatelská činnost podílí alespoň 70 % na jejich celkových příjmech, jak je uvedeno v seznamu výrobních odvětví, výrobků a technologií podporovaných státem). Během inspekce na místě ve společnosti Chongqing Wanda, společnost potvrdila, že důvodem pro preferenční sazbu daně je, že patří do kategorie podporovaných průmyslových odvětví v západním a centrálním regionu.
c) Provádění v praxi
(235)
Ani čínská vláda, ani společnost Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd neposkytla informace o fungování a provádění tohoto programu. Podle oběžníku Státní rady týkajícího se různých politik pro provádění rozvoje velkých západních regionů v Číně je ke snížení běžné daňové sazby z 25 % na preferenční sazbu 15 % nezbytné schválení lidovou vládou na úrovni provincie. V každoročním daňovém přiznání týkající se daně z příjmu společnosti je odečtená (osvobozená) daň z příjmu uvedena pod bodem 28 - odečtená daň.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(236)
Tento program během období šetření využíval jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců, společnost Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd. Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády je obtížné posoudit postup podávání a schvalování žádostí, který se vztahuje na společnosti, jež tohoto programu využívají. Komise musela vyvodit své vlastní závěry z předložených dokumentů, které tvoří právní základ uvedeného programu, bez možnosti požádat čínskou vládu o příslušné vysvětlení.
e) Závěr
(237)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, čímž přijímající společnosti získávají výhodu.
(238)
Čínská vláda byla požádána, aby poskytla informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, jakož i k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik mohou subvenci získat pouze určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle kterého musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, tak musela Komise podle článku 28 základního nařízení svá zjištění opřít pouze o dostupné údaje.
(239)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a výrobní odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobce oceli s organickým povlakem, kteří kromě toho musejí mít sídlo v určitém čínském regionu. Navíc se nejeví, že by byla dána objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Je třeba poznamenat, že nedostatečná spolupráce ze strany čínské vlády neumožňuje, aby Komise posoudila, je-li takovéto objektivní kritérium k dispozici.
(240)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(241)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby po odečtení výše daně zaplacené na základě preferenční daňové sazby z příjmu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(242)
Subvenční sazba zjištěná pro Panhua Group činí 0,03 %.
(243)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,02 %.
(244)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 0,04 %.
3.3.5. OSTATNÍ PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE DANĚ Z PŘÍJMU, PRO KTERÉ ČÍNSKÁ VLÁDA NEPOSKYTLA ODPOVĚDI VŮBEC NEBO JEN NA NEDOSTATEČNÉ ÚROVNI.
(245)
V podnětu bylo podrobně uvedeno několik údajných subvenčních programů, pokud jde o vyvážející výrobce nezařazené do vzorku a/nebo nespolupracující při šetření. Komise požádala čínskou vládu, aby o těchto programech poskytla informace v původním a doplňujících dotaznících, a následně měla dostatek příležitostí, aby své odpovědi ohledně uvedených programů předložila. Čínská vláda se rozhodla, že poskytne pouze odpovědi týkající se údajných subvenčních programů v případě dvou vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, a tento postoj zastávala v průběhu celého řízení. Čínská vláda však pro některé z těchto programů předložila informace a důkazy o tom, že programy byly ukončeny a v období šetření nebyly v platnosti. Komise tyto důkazy předložené čínskou vládou ve svých zjištěních zohlednila.
(246)
Pokud jde o všechny další programy, čínská vláda žádné informace či důkazy nepředložila. Vzhledem ke skutečnosti, že spolupráce čínské vlády byla v tomto řízení značně nedostatečná, neměla Komise možnost získat od vyvážejících výrobců o těchto programech zahrnutých v podnětu žádné informace ani důkazy. Komise ověřila, že vyvážející výrobci zařazení do vzorku neměli na tyto programy nárok nebo je nevyužívali (zejména z důvodu, že byli v soukromém vlastnictví nebo se nacházeli mimo oblast působnosti programu nebo z důvodu jejich poměrně omezené velikosti). Komise proto musela určit existenci programu, a stanovit zbytkové clo týkající se všech ostatních programů, k nimž čínská vláda nepředložila informace a které nebyly k dispozici pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku nebo jimi nebyly využity, a to na základě důkazů obsažených ve spisu v souladu s ustanoveními čl. 28 odst. 1 základního nařízení.
3.3.5.1. Slevy na daň z příjmu za nákup výrobního zařízení vyrobeného na vnitřním trhu
a) Popis
(247)
Tento program umožňuje společnosti uplatnit daňové úlevy na nákup tuzemského zařízení, pokud je projekt v souladu s průmyslovou politikou čínské vlády. Na dodatečné zvýšení daňové povinnosti z předchozího roku se může uplatňovat daňová úleva až do výše 40 % nákupní ceny tuzemského zařízení.
b) Právní základ
(248)
Právním základem tohoto programu jsou prozatímní opatření, která se týkají slevy na dani z příjmu u investic do zařízení vyrobených v tuzemsku pro projekty technologické modernizace ze dne 1. července 1999 a oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření státní daňové správy týkající se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] s účinností od 1. ledna 2008.
c) Nedostatečná spolupráce
(249)
Čínská vláda odpověděla, že tento program byl ukončen počínaje lednem 2008, a to v souladu se zmíněným oznámením č. 52, a že pokud je jí známo, žádný jiný program jej nahradil. Komise požádala čínskou vládu, aby poskytla další příslušné informace, zejména podrobné údaje týkající se harmonogramu pro postupné ukončení výhod. Čínská vláda tyto informace neposkytla a omezila svou odpověď na skutečné výhody, jež získali všichni výrobci oceli s organickým povlakem, přičemž pouze odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku v rámci dotazníku. Komise již vysvětlila důvody, proč byla čínská vláda požádána, aby poskytla informace o všech výrobcích oceli s organickým povlakem, a nikoli pouze o výrobcích zařazených do vzorku (viz 34. a 35. bod odůvodnění výše). Kromě toho čínská vláda neposkytla ani informace týkající se výrobců zařazených do vzorku, přičemž pouze učinila odkaz na jejich odpovědi. Komise se domnívá, že nestačí poskytnout důkaz o ukončení programu, aniž by byly předloženy dodatečné důkazy o postupném ukončení skutečných výhod v rámci daného programu a o případných náhradních programech. S ohledem na tento program, může být daňová výhoda (tj. daňový zápočet) vzniklá v určitém roce ve skutečnosti používána v jiném daňovém období, a tudíž mohou výhody přesahovat období své platnosti i v případě, že program byl již mezitím ukončen. Ukázalo se, že další „ukončené“ daňové programy dále poskytují výhody po dobu několika let po úředně stanoveném okamžiku skončení jejich platnosti. Může se jednat i o případ, kdy výše přidělených výhod je po určité období neobvykle vysoká. Vzhledem k tomu, že čínská vláda v tomto ohledu žádné informace neposkytla, vychází Komise při svých zjištěních z informací obsažených ve spisu (v tomto případě podnětu) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(250)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje příjemcům výhodu ve výši, která se rovná daňové úspoře ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního nařízení, neboť daňová úspora závisí na přednostním používání domácího zboží na úkor zboží dováženého.
e) Výpočet výše subvence
(251)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že tento program dosud nebyl v antisubvenčním řízení orgánů Unie posouzen a že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí orgánů USA. Při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních se v tomto nařízení bere mimo jiné ohled na to, zda v příslušném programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížila. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z uvedeného šetření.
(252)
Takto zjištěná subvenční sazba týkající se daného programu během období šetření u všech nespolupracujících společností činí 0,38 %, což je sazba stanovená pro tento program v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 26) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (66).
3.3.5.2. Preferenční daňové schéma pro společnosti, které využívají nejnovější a špičkové technologie
a) Popis
(253)
Na základě tohoto programu může podnik, jenž žádá o vydání osvědčení pro podnik využívající nejnovější a špičkové technologie, využívat snížené sazby u daně z příjmů ve výši 15 % v porovnání s běžnou sazbou 25 %. Tento program byl shledán napadnutelným, jak ze strany Unie při šetření případu bezdřevého natíraného papíru, tak ze strany orgánů USA. (67)
b) Právní základ
(254)
Právním základem tohoto programu je článek 28 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007), jakož i správní opatření pro podniky, které využívají nejnovější a špičkové technologie, a oznámení státní daňové správy o otázkách úhrady daně z příjmů podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie (Guo Shui Han [2008] č. 985).
c) Nedostatečná spolupráce
(255)
Čínská vláda odpověděla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise proto svá zjištění o daném programu založila na informacích, které jsou obsažené ve spisu (zjištění ve věci bezdřevého natíraného papíru a podnět v tomto případu) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(256)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře, kterou může prostřednictvím tohoto programu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení získat. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, protože je omezena na některé podniky a odvětví, jež patří do kategorie podporovaných, jako jsou ty, které působí v ocelářském průmyslu. Navíc neexistují žádná objektivní kritéria stanovená právními předpisy nebo orgánem poskytujícím subvenci, pokud jde o způsobilost pro tento program, a nárok na subvenci není automatický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(257)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby, a to po odečtení zaplacené částky se sníženou preferenční daňovou sazbou. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření již v předchozím antisubvenčním řízení ze strany orgánů Unie, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v prováděcím nařízení Rady (EU) č. 452/2011 ze dne 6. května 2011 o uložení konečného antisubvenčního cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (68), dle potřeby náležitě upravené, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(258)
Subvenční sazba zjištěná pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,9 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v nařízení uvedeném v předchozím bodě odůvodnění.
3.3.5.3. Úlevy na dani z příjmu pro podniky, které se zabývají komplexním využívání zdrojů („zvláštní suroviny“)
a) Popis
(259)
Tento daňový program umožňuje, aby podniky, které využívají jakoukoli ze surovin uvedených v katalogu pro úlevy na dani z příjmu pro podniky, jež využívají komplexní zdroje coby svou hlavní výrobní surovinu a které vyrábějí výrobky uvedené ve stejném katalogu podle státních a průmyslových norem, zahrnuly takto získané příjmy do celkových příjmů na základě snížené sazby 90 %. Při výpočtu daně z příjmu tak společnosti mohou odečíst 10 % příjmů. Tato výjimka se uděluje na dobu pěti let.
b) Právní základ
(260)
Právní základ tohoto programu tvoří článek 33 zákona ČLR o dani z příjmů podniků, článek 99 nařízení Státní rady o provádění zákona ČLR o dani z příjmů podniků a katalog úlev na dani z příjmu pro podniky zabývající se komplexním využívání zdrojů.
c) Nedostatečná spolupráce
(261)
Čínská vláda uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise proto ve svých zjištěních o tomto programu vycházela z informací obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu), v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(262)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje výhodu pro příjemce ve výši daňových úspor podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, protože je omezena pouze na některé podniky využívající jako primárních surovin zdroje uvedené ve výše zmíněném katalogu daňových úlev, a to za účelem výroby výrobků uvedených v tomto katalogu.
e) Výpočet výše subvence
(263)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby, a to po odečtení zaplacené částky se sníženou preferenční daňovou sazbou. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody, vycházela Komise ve svých zjištěních z informací obsažených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(264)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,01 %.
3.3.5.4. Daňová úleva na nákup speciálního zařízení
a) Popis
(265)
Tento program umožňuje společnostem, aby vyrovnaly 10 % nákladů na nákup speciálního zařízení použitého pro ochranu životního prostředí, úsporu energie a vody a bezpečnost při výrobě oproti dani z příjmu právnických osob splatné v roce, kdy bylo zařízení zakoupeno. Zbývající část 10 % investované částky může být převedena do následujících pěti let.
b) Právní základ
(266)
Právní základ tohoto programu tvoří článek 34 ČLR zákona o dani z příjmů podniků, článek 100 nařízení Státní rady o provádění zákona ČLR o dani z příjmů podniků.
c) Nedostatečná spolupráce
(267)
Čínská vláda odpověděla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise proto ve svých zjištěních o tomto programu vycházela z dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(268)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje výhodu pro příjemce ve výši daňových úspor podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(269)
Pokud jde o specifičnost tohoto programu, Komise se domnívá, že vzhledem k nedostatku informací ve spisu nemůže pokračovat v dalších zjištěních a dospět tak ke konečnému zjištění o specifičnosti tohoto programu. Komise proto nemohla tento program dále posoudit.
3.3.5.5. Preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu
a) Popis
(270)
Tento program umožňuje společnostem, které se nacházejí v severovýchodním regionu (včetně provincií Liaoning, Jilin a Heilongjiang a obce Dalian), aby zaprvé snížily pro daňové účely délku odpisů dlouhodobého majetku až o 40 %, a tím zvýšily roční částku odpisů odečitatelných od daně z příjmu, a zadruhé, aby se zkrátila doba odpisů nehmotného majetku až o 40 % pro daňové účely, což vede ke zvýšení každoročních odpočtů z daně. Podle dokumentu vydaného ministerstvem financí a státní daňovou správu mohou daňoví poplatníci z řad právnických osob v určitých odvětvích, včetně metalurgického, využít rovněž dalších výhod týkajících se DPH, daně ze zdrojů a daně z příjmu právnických osob, zejména při pořizování dlouhodobého majetku.
b) Právní základ
(271)
Právním základem tohoto programu je preferenční politika týkající se daně z příjmů podniků pro oživení společností staré průmyslové základny v severovýchodním regionu (Caishui, č. 153, 20. září 2004), oznámení ministerstva financí a státní daňové správy o odpisech majetku a provádění programu amortizace v severovýchodní staré průmyslové základně (Caishui, č. 17, 2. února 2005). Čínská vláda předložila právní základ, který dokládá ukončení tohoto programu dne 1. ledna 2008, tj. oznámení ministerstva financí a státní daňové správy o několika preferenčních politikách, pokud jde o daň z příjmů podniků (č. 1 [2008]).
c) Nedostatečná spolupráce
(272)
Vedle předložení výše uvedeného právního základu, který dokládá ukončení programu, čínská vláda ve vztahu k informacím týkajícím se případné výhody, jež mohla být na základě tohoto programu poskytnuta, pouze odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise dále konstatuje, že vzhledem k tomu, že tento program poskytuje subvence na nákup dlouhodobého majetku, který lze odepisovat více let, a vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila žádné podrobnosti o postupném ukončování výhod podle tohoto programu ani o případných zbývajících výhodách, které stále nejsou uplatněny v celém rozsahu, rozhodla se při svých zjištěních o tomto programu vycházet z informací obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu a v příslušných zjištěních USA) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(273)
Tento program poskytuje subvence ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Výhoda podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení se rovná daňové úspoře, kterou získaly způsobilé podniky odpočtem zrychlených odpisů a amortizací nákladů na nákup dlouhodobého majetku. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, protože je omezena na podniky nacházející se ve vymezené územní oblasti, tj. v severovýchodním regionu.
e) Výpočet výše subvence
(274)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou příjemcem se považuje rozdíl mezi výší daně, která by byla pro daná aktiva zaplacena během období šetření při odpisu stanoveném v obvyklé výši, a skutečně zaplacenou částkou v rámci zrychleného odepisování. Vzhledem k tomu, že tento program dosud nebyl v antisubvenčním řízení orgánů Unie posouzen a že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů (69)) orgánů USA. Jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z daného šetření.
(275)
Takto zjištěná subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,08 %, což je sazba stanovená pro program týkající se osvobození od daně z příjmů pro investory ve vymezených územních oblastech v rámci Liaoning v US Decision Memorandum of 3 June 2010 on Wire Decking (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 3. června 2010 týkající se potahů drátů (strana č. 25) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 111/10, s. 32902 / 10. června 2010)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (70).
3.3.5.6. Osvobození od daně z příjmu u investic do technologické renovace na vnitrostátní úrovni
a) Právní základ
(276)
Právním základem pro tento program je dokument týkající se auditu daně z příjmu podniků, pokud jde o správu investičních úvěrů pro technologickou transformaci tuzemských zařízení, přijatý státní daňovou správou, č. 13 ze dne 17. ledna 2000 a oznámení týkající se vyhlášení a šíření opatření pro správu státních klíčových projektů pro technologickou obnovu.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(277)
Čínská vláda odpověděla, že tento program byl ukončen ke dni 1. ledna 2008 prostřednictvím oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření státní daňové správy týkajícího se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] státní daňové správy. Vzhledem k tomu, že tento program poskytuje opakující se daňové výhody, které byly od roku 2008 ukončeny, a vzhledem k tomu, že neexistují žádné důkazy o tom, že by byly uplatňovány jakékoli zbývající dosud nečerpané výhody během období šetření, dospěla Komise k závěru, že tento program není napadnutelný.
3.3.5.7. Různé místní daňové úlevy
a) Popis
(278)
Podnět uvádí řadu daňových úlev, které jsou k dispozici v několika provinciích (tj. Shandong, město Chongqing, region Guangxi Zhuang, střední a západní regiony) v podobě snížené sazby daně z příjmu právnických osob ve výši 15 % oproti všeobecně uplatňované daňové sazbě 25 %.
b) Právní základ
(279)
Podnět uvádí právní základ pro daňovou slevu v provincii Shandong, a to sníženou sazbu daní z příjmu na základě zeměpisné polohy (provincie Zheijang a Shandong): zákon ČLR o dani z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi a pro zahraniční podniky, čl. 7, přijatý dne 9. dubna 1991, č. 45.
c) Nedostatečná spolupráce
(280)
Čínská vláda pouze uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v průběhu období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se jejich případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Kromě argumentů odkazujících na povinnost čínské vlády poskytnout úplné odpovědi (viz 34.-35. bod odůvodnění výše) Komise uvádí, že alespoň jedna z nižších daňových sazeb uvedených v této části poskytla výhodu jednomu ze spolupracujících vývozců (viz 231. bod odůvodnění a dále). Komise proto při posouzení tohoto programu vychází z informací obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu a v příslušných zjištěních USA) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(281)
Tento program poskytuje subvence ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tato opakující se výhoda se rovná částce daňové úspory získané díky nižší sazbě daně z příjmu právnických osob podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Program je specifický, neboť je omezený na společnosti sídlící ve vymezených územních oblastech ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(282)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby snížené o částku zaplacenou podle preferenční daňové sazby. Vzhledem k tomu, že tento program dosud nebyl v antisubvenčním řízení orgánů Unie posouzen a že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států. Jak bylo již uvedeno, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z daného šetření.
(283)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program činí během období šetření u všech nespolupracujících společností 0,66 %, což je sazba stanovená pro program týkající se snížené daně z příjmu na základě zeměpisné polohy v US Decision Memorandum on Certain Tow Behind Lawn Groomers and Certain Parts Thereof (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 12. června 2009 týkající se určitých přívěsných zařízení sekaček na trávu a některých jejich příslušných částí) (strana č. 11) (Federální rejstřík / sv. 74, č. 117, s. 29180. / 19. června 2009)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (71).
3.3.5.8. Osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
a) Popis
(284)
Tento program se skládá z preferenčního daňového zacházení pro podniky se sídlem v Číně, které jsou akcionářem v jiných podnicích se sídlem v Číně v podobě osvobození tuzemských mateřských podniků od daně z příjmu z určitých dividend, bonusů a jiných kapitálových investic. Tento program byl napadnut v antisubvenčním řízení Unie týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (72).
b) Právní základ
(285)
Právním základem je článek 26 zákona ČLR o dani z příjmů podniků, článek 83 nařízení o provádění zákona ČLR o dani z příjmů podniků, vyhláška č. 512 Státní rady zveřejněná dne 6. prosince 2007.
c) Nedostatečná spolupráce
(286)
Čínská vláda odpověděla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužila a pokud jde o informace týkající se případných výhod, získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise se proto rozhodla vycházet při svých zjištěních o tomto programu z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení, a to ze zjištění uvedených v rozhodnutí o bezdřevém natíraném papíru.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(287)
Uvedený program poskytuje subvence ve formě ušlých příjmů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tato výhoda se rovná výši daňových úspor pramenících z osvobození od daně z dividend, bonusů a jiných kapitálových investic pro podniky se sídlem v Číně v souladu s čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Program je specifický de iure ve smyslu ustanovení čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán, který subvenci poskytuje, omezen na podniky se sídlem v Číně, jimž plynou od jiných podniků se sídlem v Číně příjmy z dividend - na rozdíl od podniků, které investují do podniků zahraničních. Uvedený program je rovněž specifický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení vzhledem k tomu, že je výhradně určen významným odvětvím a projektům podporovaným státem, jako je ocelářský průmysl (viz např. 182. bod odůvodnění výše) a rovněž vzhledem k tomu, že neexistují žádná objektivní kritéria pro vymezení způsobilosti pro tento program a ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky.
e) Výpočet výše subvence
(288)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti se zahrnutím příjmu z dividend, jenž příjemcům plyne od jiných podniků se sídlem v Číně, po odečtení částky, kterou příjemci skutečně zaplatili při zohlednění osvobození dividend od daně. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření již v předchozím antisubvenčním řízení ze strany orgánů Unie, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(289)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,77 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru.
3.3.5.9. Preferenční daňový program pro subjekty se zahraničními investicemi
(290)
V podnětu jsou uvedeny následující preferenční programy týkající se daně z příjmu pro podniky se zahraničními investicemi:
-
Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro výrobní subjekty se zahraničními investicemi,
-
Místní programy na osvobození od daně z příjmu a její snížení pro výrobní podniky se zahraničními investicemi,
-
Slevy na dani z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v tuzemsku,
-
Subvence na daň z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy.
(291)
Čínská vláda předložila příslušné právní základy, aby ukázala, že programy týkající se subjektů se zahraničními investicemi byly ukončeny zákonem ČLR o dani z příjmů právnických osob, přijatým dne 16. března 2007, a to v roce 2008 na 5. zasedání 10. Všečínského shromáždění lidových zástupců, a to:
-
Oznámení Státní rady o provádění přechodných preferenčních politik, pokud jde o daň z příjmů podniků č. 39 [2007] vydané Státní radou;
-
Oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření týkajících se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] státní daňové správy
(292)
Tato ustanovení ukazují, že do konce roku 2011 byly úlevy na dani z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi postupně ukončovány. Čínská vláda rovněž uvedla, že žádný náhradní program pro subjekty se zahraničními investicemi neexistuje a že daňové zacházení, pokud jde o subjekty se zahraničními investicemi, je nyní stejné jako v případě ostatních daňových poplatníků z řad právnických osob. Komise konstatuje, že tyto preferenční programy týkající se daně z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi jsou stále napadnutelné, neboť výrobci oceli s organickým povlakem mohou stále využívat zbývající výhody alespoň po část období šetření do konce roku 2011, a nelze vyloučit, že existuje náhradní program pro subjekty se zahraničními investicemi po roce 2012. Komise se nicméně rozhodla, že programy s ohledem na nutnost snížit administrativní zátěž pro všechny zúčastněné strany dále posuzovat nebude, a to i s ohledem na blížící se konec přechodného období a chybějící údaje o případném náhradním programu.
3.3.6. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE NEPŘÍMÝCH DANÍ A DOVOZNÍHO CLA
3.3.6.1. Dovozní clo a osvobození od DPH pro subjekty se zahraničními investicemi a některé domácí podniky používající dovážené zařízení v podporovaných odvětvích
a) Popis
(293)
Tento program stanoví osvobození od DPH a dovozních cel ve prospěch subjektů se zahraničními investicemi a tuzemských podniků pro dovoz kapitálového vybavení použitého v jejich výrobě. Osvobození od daně je podmíněno tím, že zařízení nesmí být uvedeno na seznamu nezpůsobilých zařízení a že podnik musí obdržet osvědčení o státem podporovaných projektech, jež vydávají čínské orgány nebo národní komise pro rozvoj a reformy v souladu s příslušnými právními předpisy týkajícími se investicí, daní a cel. Tento program byl napadnut v antisubvenčním řízení EU týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (73).
b) Právní základ
(294)
Právní základ tohoto programu tvoří oběžník Státní rady o úpravě daňové politiky v případě dováženého zařízení, Guo Fa č. 37/1997, sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, oznámení národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi a podniky domácí, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
c) Nedostatečná spolupráce
(295)
Čínská vláda tvrdila, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod, získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34. bod odůvodnění a dále), a při svých zjištěních o tomto programu tak bude vycházet z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení, a to ze zjištění uvedených v řízení o bezdřevém natíraném papíru.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(296)
Tento program je považován za subvenci v podobě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), neboť subjekty se zahraničními investicemi a další způsobilé tuzemské podniky jsou osvobozené od platby DPH a/nebo jiných cel, které by byly jinak splatné v případě, že by podniky nevlastnily osvědčení o státem podporovaných projektech vydané Národní komisí pro rozvoj a reformy. Proto představuje výhodu pro společnosti z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tento program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky, které investují v rámci konkrétní obchodní kategorie taxativně vymezené zákonem a které získaly osvědčení o státem podporovaných projektech. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(297)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Výše výhody, kterou příjemci získali, je stanovena ve výši osvobození dovezeného zařízení od DPH a cla. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření již v předchozím řízení o vyrovnávacím clu ze strany Unie, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v šetření týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(298)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,89 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v šetření týkajícím se bezdřevého natíraného papíru.
3.3.6.2. Vracení DPH subjektům se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená na domácím trhu
a) Popis
(299)
Tento program poskytuje výhody subjektům se zahraničními investicemi v podobě vracení DPH při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. Zařízení nesmí být klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození a jeho hodnota nesmí překročit celkový investiční limit pro subjekty se zahraničními investicemi podle „zkušebních správních opatření o nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu“. Tento program byl napadnut Unií v antisubvenčním řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (74) a orgány USA v řízení o uložení vyrovnávacího cla týkajícího se bezdřevého natíraného papíru z ČLR (75).
b) Právní základ
(300)
Právní základ tohoto programu tvoří oběžník státní daňové správy o vyhlášení prozatímních opatření o vracení daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu subjekty se zahraničními investicemi, č. 171, 199, 20.9.1999; oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření týkajících se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu státní daňové správy, č. 176 [2008] ministerstva financí.
c) Nedostatečná spolupráce
(301)
Čínská vláda tvrdila, že daný program byl ukončen výše uvedeným oznámením č. 176 [2008], a to od 1. ledna 2009. Komise požádala čínskou vládu, aby poskytla informace o skutečném skončení výhod, které mají být poskytovány v průběhu delšího období, neboť daný program je spojen s nákupem majetku vyrobeného na domácím trhu. Pokud jde o případné výhody, které mohly být na základě tohoto programu získány, čínská vláda pouze odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34. bod odůvodnění a dále). Komise také poukazuje na to, že oznámení č. 176 stanoví přechodné období pro pořizování způsobilého dlouhodobého majetku a pro podání přihlášky s cílem získat výhodu do 30. června 2009. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila informace o postupném ukončování výhod a vzhledem k tomu, že tyto výhody, jelikož jsou spojené s dlouhodobými aktivy, mohou být poskytovány po určité období a pokračovat i v období šetření, Komise při svých zjištěních o tomto programu vychází z dostupných informací podle článku 28 základního nařízení, a to ze zjištění uvedených v řízení o bezdřevém natíraném papíru.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(302)
Tento program je považován za subvenci ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), čímž poskytuje společnostem z řad příjemců výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky (subjekty se zahraničními investicemi), pokud jde o nákup zařízení, které není klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození. Vzhledem k tomu, že neexistují žádná objektivní kritéria pro omezení způsobilosti pro tento program a ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky, nic nenasvědčuje tomu, že by daný program nespecifický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Program je mimoto specifický ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního nařízení, jelikož subvence závisí na přednostním použití domácího výrobku před dováženým.
e) Výpočet výše subvence
(303)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše DPH proplacené při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program ze strany Unie předmětem šetření již v předchozím řízení o vyrovnávacím clu, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(304)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,04 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru.
3.3.6.3. Odpočet DPH u dlouhodobých aktiv v centrálním regionu
a) Popis
(305)
Tento program se týká plátců DPH působících zejména v některých uvedených odvětvích, včetně metalurgického průmyslu. Program stanoví, že způsobilí plátci DPH, kteří se nacházejí ve 26 městech starých průmyslových základen centrálního regionu a kteří investují do některého dlouhodobého majetku, mohou odečíst částku DPH za dlouhodobý majetek od své celkové splatné částky DPH.
b) Právní základ
(306)
Právní základ tohoto programu tvoří sdělení ministerstva financí a státní daňové správy, kterým se vyhlašují prozatímní opatření na rozšíření oblasti působnosti, pokud jde o vyrovnání daně z přidané hodnoty v ústřední oblasti, č. 75, 2007, oznámení ministerstva financí a státní daňové správy týkající se otázek celostátního provádění reformy daně z přidané hodnoty, č. 170 [2008] ministerstva financí.
c) Nedostatečná spolupráce
(307)
Čínská vláda tvrdila, že tento program byl ukončen dnem 1. ledna 2009 prostřednictvím oznámení č. 170 [2008] a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34. bod odůvodnění a dále). Komise konstatuje, že vyhláška č. 170 stanoví, že výhody v oblasti DPH poskytované společnostem nacházejícím se v centrálním regionu končí na konci roku 2008 s možností převodu pouze do ledna 2009. Nicméně tyto výhody, jelikož jsou spojené s dlouhodobými aktivy, mohou být poskytovány po určité období a pokračovat i v období šetření; kromě toho se zdá, že oznámení obsahuje další preferenční systém DPH pro podniky nacházející se v centrální oblasti, jenž spočívá v snížení použitelné sazby DPH o jednu polovinu, a to od ledna 2009. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila vysvětlení, pokud jde o postupné ukončení zbývajících výhod v rámci tohoto programu, ani pokud jde o informace o případném náhradním programu, vychází Komise při svých zjištěních o daném programu z důkazů obsažených ve spisu podle článku 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(308)
Tento program je považován za subvenci ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), čímž poskytuje společnostem z řad příjemců výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jež se rovná částce úspory za DPH odečtené z nákupu dlouhodobých aktiv. Program je specifický v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož právní předpisy omezují přístup k němu na určité podniky, tj. výrobní podniky, které působí v uvedených odvětvích. Tento program je rovněž specifický podle čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť je omezen na určité oblasti, tj. města starých průmyslových základen centrálního regionu.
e) Výpočet výše subvence
(309)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše úspory za DPH odečtené z nákupu dlouhodobých aktiv. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl již v tomto řízení posuzován srovnatelný program týkající se DPH, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení uvedené v 297. a 298. bodě odůvodnění.
(310)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,89 %.
3.3.6.4. Jiné daňové výsady města Ma'anshan
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(311)
Podnět uvádí různé daňové výsady, kterých od roku 2008 do roku 2010 požívali výrobci oceli s organickým povlakem nacházející se ve městech Ma'anshan a Wuhan, včetně osvobození od daní za údržbu a výstavbu města a dodatečných poplatků na vzdělávací fondy. Komise požádala čínskou vládu, aby ji o těchto daňových výhodách informovala. Čínská vláda odpověděla, že požadované informace jsou pro účely šetření nepodstatné, neboť žádný z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku se nenachází ve městě Ma'anshan. Komise odkazuje na vysvětlení týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla informace rovněž ohledně nepodložených tvrzení o subvenci, pokud jde o společnosti nezařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše).
(312)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda žádné informace neposkytla, dochází Komise k závěru, že daňové výsady poskytované ve městech Ma'anshan a Wuhan představují subvenci ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bod ii). Daňové výsady poskytují výhodu společnostem z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť přinášejí daňové úspory ve výši rozdílu mezi zaplacenou částkou za daň a výší daně, která je mimo program běžně placena. Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť je omezen na podniky usazené v určitých vymezených regionech nebo v obcích v Ma'anshanu.
b) Výpočet výše subvence
(313)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(314)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,08 %.
3.3.7. GRANTOVÉ PROGRAMY
(315)
V podnětu se uvádí, že společnosti vyrábějící dotčený výrobek získaly od roku 2005 až do nedávné doby (včetně roku 2009) výhody z několika grantových programů a podprogramů. Nelze vyloučit, že platby v rámci tohoto programu buď stále probíhají nebo byly uskutečněny jednorázově v souvislosti s kapitálovými investicemi, a představují tedy pokračující výhody, které stále nejsou uplatněny v celém rozsahu během zvoleného patnáctiletého odpisového období. Přestože byla čínská vláda požádána, aby o těchto programech poskytla informace, žádná smysluplná odpověď nebyla z její strany předložena, a to ohledně žádného z uvedených programů. Vzhledem k tomu, že čínská vláda neposkytla odpovědi týkající se uvedených aspektů, vychází Komise při svých zjištěních z nejspolehlivějších dostupných informací v souladu s článkem 28 základního nařízení.
3.3.7.1. Program China World Top Brand
a) Právní základ
(316)
Jak je uvedeno v podnětu, právní základ tohoto programu tvoří:
-
Oběžník o provádění hodnocení výrobků, které se ucházejí o označení China World Top Brand, GZJH [2005] č. 95
-
Oznámení č. 5, 2005 čínského propagačního výboru pro strategii nejlepších značek, kterým se vyhlašuje seznam nejlepších čínských značkových výrobků
-
Oběžník týkající se provádění programu China World Top Brand v roce 2006, ZJZH [2006] č. 11
-
Oznámení č. 6, 2006 čínského propagačního výboru pro strategii nejlepších značek, kterým se vyhlašuje seznam nejlepších čínských značkových výrobků
-
Oznámení č. 6, 2007 čínského propagačního výboru pro strategii nejlepších značek, kterým se vyhlašuje seznam nejlepších čínských značkových výrobků
-
Oběžník týkající se provádění programu China World Top Brand v roce 2008, ZJZH [2008] č. 23
-
Opatření čínské vlády týkající se správy programu nejlepších čínských značkových výrobků
b) Způsobilost
(317)
Pouze výrobci, kterým bylo uděleno označení „China World Top Brand“, mají nárok na výhody plynoucí z tohoto programu. Podnět uvádí řadu výrobků z oceli, které získaly výše uvedené označení a které jsou vyráběny ocelářskými společnostmi, jež jsou předmětem tohoto šetření.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(318)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády vychází Komise při svých zjištěních z informací obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(319)
Tento program poskytuje finanční příspěvek v podobě grantů, netržních úvěrů a jiných pobídek, které představují přímý převod peněžních prostředků, a udělují výhody příjemcům ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(320)
Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k ní je podle právních předpisů omezen pouze na určité podniky, tj. podniky, jejichž výrobky získaly označení „China World Top Brand“. Navíc neexistují žádná objektivní kritéria stanovená orgánem poskytujícím subvenci, pokud jde o způsobilost pro tento program, a nárok na subvenci není automatický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
d) Výpočet výše subvence
(321)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí orgánů Spojených států. Jak bylo již uvedeno, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z uvedeného šetření.
(322)
Takto zjištěná subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,13 %, což je aritmetický průměr stanovený pro podobné programy v US Decision Memorandum of 6 April 2009 on Citric Acid and Certain Citrate Salts (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 6. dubna 2009 týkající se kyseliny citronové a některých citrátových solí (strana č. 6) (Federální rejstřík / sv. 74, č. 69, s. 16836 / 13. dubna 2009)), US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 14. května 2010 týkající se ocelových výztuží do betonu (strana č. 29) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 98, s. 28557 / 21. května 2010)), US Decision Memorandum of 28 May 2010 on Certain Steel Grating (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. května 2010 týkající se některých ocelových mříží (strana č. 18) (Federální rejstřík / sv. 75, No. 109, s. 32362/ 8. června 2010), US Decision Memorandum of 28 March 2011 on Aluminium Extrusions (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. března 2011 týkající se hliníkových výlisků (strana č. 19) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 64, s. 18521 / 4. dubna 2011)) a US Decision Memorandum of 11 October 2011 on Multi-layered Wood Flooring (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 11. října 2011 týkající se vícevrstvých dřevěných podlahovin (strana č. 17) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 201, s. 64313 / 18. října 2011)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (76).
3.3.7.2. Programy a podprogramy pro známé značky (Chongqing Famous Brands, Hubei Province Famous Brands, Ma'anshan Famous Brands, Shandong Province Top Brands, Wuhan Famous Brands)
a) Právní základ
(323)
Jak je uvedeno v podnětu, právní základ tohoto programu, s ohledem na podprogram Shandong tvoří:
-
Sdělení o tisku a distribuci z roku 2003 týkající se politiky pro posílení a rozšíření vývozu do zahraničí v provincii Shandong LWJMJCZ, [2003] č. 180.
-
Politika pro rok 2004 týkající se posílení a rozšíření spolupráce v oblasti zahraničního obchodu a hospodářství v provincii Shandong, LWJMJCZ, [2003] č. 1037;
-
Politika pro rok 2005 týkající se posílení a rozšíření spolupráce v oblasti zahraničního obchodu a hospodářství v provincii Shandong;
-
Sdělení o tisku a distribuci z roku 2006 týkající se politiky pro posílení a rozšíření spolupráce v oblasti zahraničního obchodu a hospodářství v provincii Shandong, LCQ, [2006] č. 5.
-
Finanční prostředky určené na zvláštní ocenění pro rozvoj vývozních značek, Lucaiqizhi, 2008, č. 75.
b) Způsobilost
(324)
Tento program poskytuje výhody výrobcům těch výrobků, jež jsou označeny jako „známé značky“ a jsou určeny na vývoz. Podnět uvádí řadu výrobců dotčeného výrobku, kteří daný program využívali přinejmenším do roku 2009.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(325)
Podnět tvrdí, že tento program byl navržen s cílem podpořit tuzemská vyspělá výrobní odvětví a podpořit vývoz jejich výrobků na světové trhy. Hlavní rámec tohoto programu je vymezen v ústředním programu, přičemž vlády na provinční a místní úrovni podle něj vyvíjejí vlastní programy známých značek na podporu vývozu místních výrobků. USA tento grantový program napadly v rámci WTO (DS 387). Orgány USA se navíc proti tomuto programu bránily prostřednictvím několika řízení uvedených v podnětu. Komise rovněž napadla výhody poskytované tímto programem v případě bezdřevého natíraného papíru (77).
(326)
Program „známé značky“ poskytuje finanční příspěvky v podobě úvěrů se subvencovaným úrokem, financování výzkumu a vývoje a hotovostních finančních odměn za vývoz. Tyto pobídky představují přímý převod peněžních prostředků, čímž jsou příjemci poskytovány výhody ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(327)
Tato subvence je specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k ní je právními předpisy omezen pouze na podniky, které vyvážejí výrobky označené jako „známé značky“. Navíc vzhledem k tomu, že orgán poskytující subvenci zjevně nestanoví žádná objektivní kritéria ani podmínky pro provádění tohoto programu, je subvence rovněž specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Preferenční zacházení v rámci tohoto programu je také specifické podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení, neboť jeho výhody jsou závislé na objemu vývozu příslušných výrobků označených jako „známé značky“.
d) Výpočet výše subvence
(328)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států. Jak bylo již uvedeno, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z uvedeného šetření.
(329)
Takto zjištěná subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,13 %, což je aritmetický průměr stanovený pro podobné programy v US Decision Memorandum of 6 April 2009 on Citric Acid and Certain Citrate Salts (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 6. dubna 2009 týkající se kyseliny citronové a některých citrátových solí (strana č. 6) (Federální rejstřík / sv. 74, č. 69, s. 16836 / 13. dubna 2009)), US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 14. května 2010 týkající se ocelových výztuží do betonu (strana č. 29) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 98, s. 28557 / 21. května 2010)), US Decision Memorandum of 28 May 2010 on Certain Steel Grating (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. května 2010 týkající se některých ocelových mříží (strana č. 18) (Federální rejstřík / sv. 75, No. 109, s. 32362/ 8. června 2010), US Decision Memorandum of 28 March 2011 on Aluminium Extrusions (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. března 2011 týkající se hliníkových výlisků (strana č. 19) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 64, s. 18521 / 4. dubna 2011)) a US Decision Memorandum of 11 October 2011 on Multi-layered Wood Flooring (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 11. října 2011 týkající se vícevrstvých dřevěných podlahovin (strana č. 17) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 201, s. 64313 / 18. října 2011)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (78).
3.3.7.3. Fond projektu pro státní klíčové technologie
a) Nedostatečná spolupráce čínské vlády
(330)
Ve své odpovědi na dotazník čínská vláda pouze uvedla, že tento program byl ukončen v roce 2003 a že nebyl využíván žádným z vývozců zařazených do vzorku. Jelikož čínská vláda tuto odpověď nepodpořila žádnými důkazy nebo dalším objasněním, vychází Komise při analýze daného programu z dostupných údajů podle článku 28 základního nařízení.
b) Právní základ
(331)
Jak je uvedeno v podnětu, právní základ tohoto programu tvoří:
-
Oběžníky státu: Guojingmao Touzi č. 886 z roku 1999, Guojingmao Touzi č. 122 z roku 1999, Guojingmao Touzi č. 1038 z roku 1999, Guojingmao Touzi č. 822 z roku 2000 a
-
Opatření pro správu zvláštního fondu veřejného dluhu pro státní klíčové projekty technologické rekonstrukce
c) Způsobilost
(332)
Podle citací ze základních právních předpisů obsažených v podnětu jsou podporované podniky v rámci tohoto programu „vybírány zejména z velkých státem vlastněných podniků, tj. mezi 512 klíčovými podniky, 120 pilotními skupinami podniků a předních podniků daného výrobního odvětví.“ Upřednostňovány jsou rovněž podniky nacházející se ve starých průmyslových základnách v severovýchodní, střední a západní oblasti.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(333)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády se Komise opírá o údaje obsažené v podnětu a/nebo o další zdroje uvedené v podnětu (79).
(334)
Podnět uvádí, že cílem tohoto programu je poskytnout finanční podporu způsobilým podnikům, a podpořit tak: technologickou obnovu klíčových průmyslových odvětví, podniků a výrobků; usnadnění modernizace technologie; zlepšení struktury výrobků; zlepšení jakosti; zvýšení dodávek; rozšíření domácí poptávky; nepřetržitý a zdravý rozvoj státního hospodářství. V podnětu se uvádí, že fond podpořil 47 železářských a ocelářských podniků, což představuje investice v celkové výši 75 miliard RMB. Orgány USA tento program napadly nejméně ve dvou řízeních.
(335)
Program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvky v podobě grantů na pořízení dlouhodobých aktiv v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem i) základního nařízení, a poskytuje tak příjemci výhodu. Vzhledem k tomu, že tato subvence je spojena s dlouhodobými aktivy a je poskytována v průběhu času, dochází se na základě dostupných údajů k závěru, že tato výhoda pokračuje i v období šetření.
(336)
Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť podpora je omezena na některé velké státem vlastněné podniky a veřejné holdingové podniky mezi 512 klíčovými podniky a 120 pilotními skupinami podniků. Vzhledem k tomu, že projekt se zaměřuje na podniky nacházející se ve vymezených územních oblastech starých průmyslových základen v severovýchodní, střední a západní části, je rovněž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(337)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům podobné rozhodnutí orgánů Spojených států, a to US Decision Memorandum of 10 September 2010 on Seamless Carbon and Alloy Steel Standard, Line, and Pressure Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 10. září 2010 týkající se některého bezešvého standardního a vysokotlakého potrubí z uhlíkové a legované oceli (strana č. 19) (Federální rejstřík sv. 75, č. 182, s. 57444 / 21. září 2010)).
(338)
Takto stanovená subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,01 %, což je sazba stanovená u podobného programu v rozhodnutí USA uvedeném v předchozím bodě odůvodnění.
3.3.7.4. Programy na snížení antidumpingových právních poplatků
a) Nedostatečná spolupráce čínské vlády
(339)
Podnět uvádí různá šetření provedená orgány USA (80) a Komisí (řízení týkající se bezdřevého natíraného papíru), která shledala napadnutelnými několik provinčních programů, přičemž 40 % právních poplatků za účast společnosti v příslušném antidumpingovém řízení byla hrazena místním finančním úřadem. Vzhledem k tomu, že čínská vláda na otázky týkající se uvedeného programu neodpověděla a pouze se omezila na konstatování, že vývozci zařazení do vzorku tento program nevyužívali, vycházela Komise při svých zjištěních z dostupných údajů obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
b) Právní základ
(340)
V souladu s podnětem a rozhodnutím Komise týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (193. bod odůvodnění) jsou právním základem tohoto programu:
-
Prováděcí pravidla pro politiku podpory subjektům, proti nimž je vedeno antidumpingové, antisubvenční či ochranné šetření
c) Způsobilost
(341)
Tento program je dostupný společnostem, které se účastní antidumpingových šetřeních a jednají v souladu s pokyny ministerstva obchodu a orgánů na úrovni provincií.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(342)
Tento program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek v podobě přímého převodu peněžních prostředků ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení za účelem pokrytí právních poplatků v antidumpingových řízeních a představuje výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a c) základního nařízení, neboť je omezena na určité podniky, jichž se týkají zahraniční antidumpingová řízení. Daný program je rovněž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť je omezen na určité podniky evidované ve vymezených územních oblastech, které řídí příslušné orgány na úrovni provincií provádějící tento program.
e) Výpočet výše subvence
(343)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření ze strany orgánů Unie již v předchozím antisubvenčním řízení, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(344)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí na základě zjištění týkajícího se bezdřevého natíraného papíru 0,01 % (81).
3.3.8. NÁKUP ZBOŽÍ VLÁDOU ZA VYŠŠÍ NEŽ PŘIMĚŘENOU CENU
(345)
Podnět obsahoval důkazy o tom, že čínská vláda prostřednictvím státem vlastněných podniků nakupovala ocelové výrobky vyráběné výrobci oceli s organickým povlakem. V podnětu bylo uvedeno, že čínská vláda nakupovala řadu ocelových výrobků, včetně barvou povlakovaných plechů, svitků válcovaných za tepla, plechů válcovaných za studena, plechů střední kvality, galvanizovaných plechů a mnoha dalších. V podnětu bylo ukázáno, že cena za nákup tohoto zboží státem vlastněnými podniky byla stanovena s odkazem na různé prvky a/nebo srovnávací základy, a že existují cenové stropy nebo úpravy v závislosti na různém zboží a skutečnosti, zda se obchodní operace týkala stran ve spojení.
(346)
Čínská vláda ve své odpovědi odkázala na obecné argumenty ohledně státem vlastněných podniků, v nichž tvrdí, že se neprokázalo, že státem vlastněné podniky kupující tyto výrobky z oceli jsou veřejnými orgány ve smyslu Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a že čínská vláda nemůže shromažďovat údaje týkající se obchodních operací neznámých subjektů. Čínská vláda rovněž uvedla, že v podnětu není uveden žádný nákup zboží, který by zahrnoval výrobce zařazené do vzorku. Komise odkazuje na své závěry, v nichž se uvádí, že subjekty kupující ocel s organickým povlakem a další výrobky z oceli jsou státem vlastněné podniky (49.-73. bod odůvodnění výše) a na žádost směřovanou čínské vládě, aby poskytla rovněž informace o vývozcích nezařazených do vzorku (viz 34. a 35. bod odůvodnění výše). Vzhledem k tomu, že čínská vláda k tomuto programu další informace neposkytla, vychází Komise při svých zjištěních z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(347)
Vzhledem k tomu, že ceny jsou vyšší než tržní a že stát poskytuje výrobcům oceli s organickým povlakem výhodu prostřednictvím nákupů ze strany státem vlastněných podniků, je tento program napadnutelný podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 6 písm. d) základního nařízení. Rovněž je třeba zohlednit skutečnost, že šetření potvrdilo tvrzení uvedené v podnětu o tom, že na trhu neexistují spolehlivé tržní ceny, neboť na trhu s ocelí převládá vliv veřejného sektoru, a že státem vlastněné podniky mají na čínském trhu s ocelí rozhodující podíl, přinejmenším pokud jde o ocel válcovanou za tepla a za studena (viz 76.-79. bod odůvodnění). Tato subvence je rovněž specifická podle čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť je omezena pouze na vybrané ocelářské subjekty se státní účastí. Složitost těchto obchodních operací a souvisejících smluv, jakož i chybějící nezbytné údaje ve spisu neumožnily Komisi dospět k jasnému závěru o tomto programu. Komise se tudíž rozhodla dále tento program neposuzovat.
3.3.9. JINÉ REGIONÁLNÍ PROGRAMY
a) Nedostatečná spolupráce čínské vlády
(348)
Čínská vláda odpověděla, že vzhledem k tomu, že žádný z výrobců zařazených do vzorku se nenachází v oblasti, na niž se vztahují regionální programy uvedené v tomto oddíle, nejsou informace, jež Komise požaduje, podstatné pro účely šetření. S ohledem na důležitost této informace pro šetření (viz 34.-35. bod odůvodnění výše), se Komise poté, co neobdržela odpověď od čínské vlády, opírá při svém rozhodnutí o všechny regionální programy uvedené v tomto oddíle a o skutečnosti, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
3.3.9.1. Subvence poskytované v zóně Tianjin Binhai New Area a Tianjin Economic and Technological Development Area
a) Právní základ
(349)
Právním základem režimu zrychlených odpisů je oběžník ministerstva financí a státní daňové správy o související preferenční politice, pokud jde o daň z příjmů podniků na podporu rozvoje a otevřenosti oblasti Binhai New Area of Tianjin.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(350)
V podnětu se uvádí, že cílem tohoto programu je podporovat výstavbu vědecko-technologické infrastruktury v Tianjin Binhai New Area (TBNA) a Tianjin Economic and Technological Development Area (TETDA) a vybudovat systém vědecko-technologické obnovy a provozní kapacity. Podnět uvádí, že finanční výhody v rámci tohoto programu byly poskytnuty prostřednictvím fondu pro vědu a technologie a programu zrychlených odpisů. Tyto výhody mají být omezeny na podniky, které se nacházejí v oblasti působnosti správního výboru TBNA, včetně společností vyrábějících/vyvážejících dotčený výrobek. Podnět odkazuje na rozhodnutí orgánů USA ve vyrovnávacím řízení týkajícím se některého bezešvého standardního a vysokotlakého potrubí z uhlíkové a legované oceli z Čínské lidové republiky, v němž byl tento program shledán napadnutelným (82).
(351)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády vychází Komise ve svém rozhodnutí o tomto programu z nejspolehlivějších dostupných informací v souladu s článkem 28 základního nařízení obsažených v podnětu a v uvedeném rozhodnutí orgánů USA.
(352)
Tento program poskytuje neopakující se výhodu společnostem z řad příjemců, a to v podobě grantů v rámci fondu pro vědu a technologie ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení (přímý převod peněžních prostředků) a v podobě ušlých příjmů podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, pokud jde o program zrychlených odpisů.
(353)
Subvence v rámci fondu pro vědu a technologie a programu zrychlených odpisů jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť jsou omezeny na určité podniky ve vymezených územních oblastech (tj. TBNA a/nebo TETDA).
c) Výpočet výše subvence
(354)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí orgánů Spojených států, a to US Decision Memorandum of 10 September 2010 on Certain Seamless Carbon and Alloy Steel Standard, Line, and Pressure Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 10. září 2010 týkající se některého bezešvého standardního a vysokotlakého potrubí z uhlíkové a legované oceli z Čínské lidové republiky (strana č. 20 a 21) (Federální rejstřík sv. 75, č. 182, s. 57444 / 21. září 2010)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými a grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (83).
(355)
Celková subvenční sazba zjištěná během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,61 %, což odpovídá akumulované hodnotě dotčených programů, jak je uvedeno v rozhodnutí zmíněném v předchozím bodě odůvodnění.
3.3.9.2. Programy týkající se severovýchodního regionu
a) Právní základ
(356)
Právním základem je oběžník ministerstva financí a státní daňové správy ze dne 14. září 2004, v němž jsou otiskována a zveřejňována nařízení o příslušných otázkách týkajících se širšího uplatnění odpočtu DPH v severovýchodním oblastech.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(357)
Žadatel tvrdil, že čínská vláda zavedla v roce 2003 program revitalizace severovýchodního regionu s cílem oživit starou průmyslovou základnu Dalian City a tři severovýchodní provincie Liaoning, Jilin s Heilongjiang, což je tradiční středisko čínského ocelářského průmyslu. V podnětu se tvrdí, že čínská vláda vytvořila zvláštní banku Northeast Revitalisation Bank (NRB), která je kontrolována Státní radou a pověřena finanční podporou na oživení starého střediska těžkého průmyslu v severovýchodním regionu.
(358)
Podnět rovněž uvádí subvence, které v rámci tohoto programu poskytuje Export-Import Bank of China („EXIM bank“) prostřednictvím své pobočky v Dalianu v celkové výši 5 miliard RMB v podobě vývozních úvěrů a jiných „levných úvěrů“, jež pro místní podniky představují 150 milionů RMB úspor od listopadu 2003. V podnětu se rovněž tvrdí, že úvěry byly rozšířeny i na nebonitní podniky s cílem zvýšit konkurenceschopnost oslabených podniků ve státním vlastnictví, kterým byl poskytnut nepřiměřený přístup k finančním zdrojům i přesto, že měly nejvyšší podíl nesplácených úvěrů v zemi.
(359)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády opírá Komise své rozhodnutí týkající se toho programu o informace obsažené v podnětu a v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 21 a 22) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)), náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(360)
Tento program poskytuje výhodu společnostem z řad příjemců v podobě: i) grantů jakožto úrokové podpory vývozu; ii) vracení DPH za nákup dlouhodobých aktiv.
(361)
S ohledem na bod i) úroková podpora vývozu představuje poskytování úrokové podpory subvenci v podobě grantu ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Rozhodnutí USA tento program týkající se revitalizace severovýchodního regionu, jak je uvedeno v podnětu, označuje jako „Fond na rozvoj zahraničního obchodu“. Tento program je řízen orgány provincie Liaoning, a to provinčním Úřadem zahraničního obchodu a hospodářské spolupráce provincie Liaoning a Finančním odborem provincie Liaoning). Mezi způsobilými projekty jsou i projekty prováděné vyvážejícími podniky, mimo jiné za účelem zlepšení konkurenceschopnosti jejich vývozní základny a průzkumu mezinárodního trhu. Vzhledem k tomu, že tyto dotace jsou závislé na vývozní výkonnosti, je daný program specifický v souladu s čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
(362)
S ohledem na bod ii) vracení DPH za nákup dlouhodobých aktiv představuje subvenci v podobě ušlých příjmů ze strany státu podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. V rámci tohoto programu mohou plátci DPH určitých výrobních odvětví odečíst DPH za nákup dlouhodobých aktiv od DPH z prodeje hotových výrobků. Tento odpočet DPH je omezen na podniky nacházející se v severovýchodním regionu, a je proto regionálně specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
c) Výpočet výše subvence
(363)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(364)
Takto zjištěná celková subvenční sazba v rámci Programu pro obnovu severovýchodního regionu činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,18 %, což odpovídá akumulované hodnotě za granty a vrácené DPH v rámci Fondu na rozvoj zahraničního obchodu, jak je uvedeno v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 21 a 22) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté podobnými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (84).
a) Právní základ
(365)
Právním základem jsou dočasná správní opatření týkající se finanční úrokové podpory na vývoz výrobků špičkové technologie a příslušných výrobních zařízení provincie Liaoning ze dne 16. prosince 2004.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(366)
Podnět tvrdí, že v rámci tohoto programu je poskytována pomoc podnikům s cílem zvýšit vývoz výrobků špičkové technologie a podporuje se rozvoj podniků nacházejících se v provincii Liaoning. Program spravuje Úřad zahraničního obchodu a hospodářské spolupráce provincie Liaoning, Finanční odbor provincie Liaoning a Hospodářská komise provincie Liaoning. Orgány USA shledaly tento program napadnutelným ve výše uvedeném rozhodnutí týkajícím se trub a trubek (viz 359. bod odůvodnění).
(367)
Tento program představuje výhodu v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany čínské vlády za účelem zaplacení úroků z bankovních úvěrů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Vývozními úvěry se rozumí krátkodobé půjčky podnikům, které vyrábějí výrobky špičkové technologie a příslušná výrobní zařízení v provincii, poskytnuté bankami a nebankovními finančními institucemi v důsledku nedostatku potřebných finančních prostředků na výrobu a provoz na období od okamžiku deklarovaného vývozu a obdržením platby. Způsobilé podniky musí vykazovat roční objem vývozu vyšší než 1 milion USD, přičemž vyvážené výrobky musí být zahrnuty v rámci „katalogu čínských výrobků špičkové technologie určených na vývoz“ nebo příslušného výrobního zařízení. Tento program je proto specifický podle čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť je omezen na podniky, jež splňují daná kritéria. Tento program je rovněž závislý na vývozní výkonnosti podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení. Program je i regionálně specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3, neboť je omezen na podniky ve vymezené územní oblasti na severovýchodě Číny.
c) Výpočet výše subvence
(368)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(369)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,43 %, což odpovídá sazbě systému úrokové podpory vývozu, stanovené v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 23) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté podobnými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (85).
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(370)
Podnět odkazuje na předchozí program úrokové podpory vývozu, který lze využít pouze v souvislosti s nevyčerpanými „vývozními úvěry“. Orgány USA rovněž shledaly tento program napadnutelným v rozhodnutí týkajícím se trub a trubek.
(371)
Právním základem je „prozatímní správní opatření týkající se finanční podpory na vývoz výrobků špičkové technologie a výrobních zařízení provincie Liaoning“ ze dne 16. prosince 2004.
(372)
Tento program představuje výhodu v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Subvence představuje výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. b) základního nařízení, která se rovná rozdílu mezi částkou zaplacenou příjemci a částkou, již by za srovnatelnou obchodní půjčku zaplatili, kdyby tento program neexistoval. Tyto půjčky jsou poskytovány vládou prostřednictvím bank zajišťujících obchodní politiku státu a komerčních bank ve státním vlastnictví (viz analýza v 157.-180. bodě odůvodnění výše). Tyto vývozní úvěry jsou specifické podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení, neboť jsou závislé na vývozní výkonnosti, a rovněž podle čl. 4 odst. 3, neboť se omezují na podniky ve vymezené územní oblasti v Číně.
b) Výpočet výše subvence
(373)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(374)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 1,05 %, což odpovídá aritmetickému průměru sazeb pro systém půjček na vývoz, stanovené v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 23) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté podobnými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (86).
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(375)
Podnět uvádí, že program „Five Points, One Line Coastal Belt“ (Pět bodů, jedna linie pobřežního pásma) byl zaveden dne 21. ledna 2006 místní vládou provincie Liaoning. Místní vláda provincie Liaoning poskytuje subvence určitým podnikům, které se nacházejí v dané oblasti. První prioritou jsou podniky zřízené v pěti klíčových oblastech, jež mají sloužit jako základna pro výrobu na vývoz. Preferenční zacházení zahrnuje řadu výhod, včetně snížené sazby u daně z příjmu ve výši 15 % pro podniky s osvědčením „špičkových technologií“; osvobození od daně z příjmu pro podniky působící v oblasti špičkových technologií, které byly založeny „pomocí domácích investic“; priority, pokud jde o získání podpory formou úrokového zvýhodnění; výsad ekonomického řízení; a osvobození od vládních poplatků. V podnětu se uvádí, že China Development Bank (CDB), státem vlastněná banka zajišťující státní politiku, poskytla v rámci tohoto programu preferenční úvěry.
(376)
Orgány USA shledaly tento program napadnutelným ve výše uvedeném rozhodnutí týkajícím se trub a trubek.
(377)
Právním základem je „prozatímní správní opatření týkající se finanční podpory na vývoz výrobků špičkové technologie a výrobních zařízení provincie Liaoning“ ze dne 16. prosince 2004.“ Komise pro rozvoj a reformy provincie Liaoning a finanční úřad provincie Liaoning řídí úrokové subvence a Huludao Beigang Industrial Park, průmyslové odvětví, a úřad průmyslu a obchodu osvobození od poplatků poskytované v rámci tohoto programu.
(378)
Tento program poskytuje finanční výhody v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení, a/nebo prominutého nebo nevybraného příjmu ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tyto subvence představují výhodu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení, která se rovná částce grantu a/nebo úlevě na dani/poplatku. Tyto subvence jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť jsou omezeny na určité podniky, jež se nacházejí v oblasti působnosti orgánu provincie Liaoning. První prioritou pro poskytování těchto subvencí jsou podniky zřízené v pěti klíčových oblastech, jež mají sloužit jako základna pro výrobu na vývoz, a jsou tudíž také specifické podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení, neboť závisí na vývozní výkonnosti.
b) Výpočet výše subvence
(379)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(380)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,30 %, což odpovídá sazbě stanovené pro tento program v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 23) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (87).
3.3.9.3. Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Jiangsu
a) Právní základ
(381)
Právní základ tohoto programu tvoří správní opatření týkající vědeckotechnologické platformy veřejných služeb provincie Jiangsu (Sukeji (2006) č. 102; Sucaijiao (2006) No 22).
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(382)
V podnětu se uvádí, že daný program poskytuje, mimo jiné, granty určitým podnikům. Čínská vláda v odpovědi na dotazník uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program nevyužívala a ani z něj neměla výhody. Komise poukazuje na své argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi rovněž na otázky týkající se společností nezařazených do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise dále poznamenává, že podnět uvádí jako potenciální příjemce jak společnosti zařazené do vzorku, tak i další výrobce oceli s organickým povlakem nezařazené do vzorku, jež se nacházejí v příslušné oblasti působnosti programu. Komise proto při svých zjištěních vychází z dostupných údajů obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení, a zejména z informací obsažených v podnětu a zjištění orgánů USA, které tento program napadly v rozhodnutí týkajícím se ocelových výztuží do betonu z Čínské lidové republiky (88).
(383)
Finanční výhody poskytnuté v podobě grantů představují příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Tyto subvence jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, neboť nic nenasvědčuje tomu, že se nárok na výhody v rámci tohoto programu zakládá na objektivních kritériích či podmínkách (jak je stanoveno v čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení), a na základě dostupných údajů se jeví, že odbor vědy a technologie provincie Jiangsu svou správu nevykonává objektivně.
c) Výpočet výše subvence
(384)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(385)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,01 %, což odpovídá sazbě stanovené pro tento program v US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 14. května 2010 týkající se ocelových výztuží do betonu (strana č. 35) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 98, s. 28557 / 21. května 2010)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (89).
3.3.9.4. Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Hebei
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(386)
Podnět uvádí dva granty poskytované v roce 2009 programem pro vědu a technologie provincie Hebei výrobcům oceli s organickým povlakem v rámci tohoto programu ve výši 70 000 RMB a 2 080 000 RMB. Čínská vláda v odpovědi na dotazník uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku nemá sídlo v provincii Hebei, a požadované informace jsou tudíž pro účely šetření nepodstatné. Komise poukazuje na své argumenty, podle nichž měla čínská vláda poskytnout úplné odpovědi rovněž na otázky týkající se společností nezařazených do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise tudíž ve svých zjištěních vychází z dostupných údajů obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(387)
Finanční výhody poskytnuté v rámci tohoto programu v podobě grantů představují subvence vzhledem k tomu, že poskytují finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Představují výhodu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení, která se rovná výši grantů. Tyto subvence jsou specifické podle čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť jsou poskytovány pouze společnostem nacházejícím se v provincii Hebei.
b) Výpočet výše subvence
(388)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(389)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti je zanedbatelná (méně než 0,01 %).
3.3.10. SUBVENCE AD HOC
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(390)
Podnět uvádí různé subvence ad hoc, které byly údajně poskytnuty určitým výrobcům oceli s organickým povlakem, a to jak státem vlastněným podnikům, tak soukromým společnostem. Tyto subvence měly buď podobu grantů nebo jiných daňových úlev či snížení daně mimo jiné za účelem financování konkrétních projektů nebo aktiv. Subvence byly uděleny v rámci obecných strategických opatření na modernizaci ocelářského průmyslu.
(391)
Komise požádala čínskou vládu, aby poskytla o těchto subvencích ad hoc příslušné informace. Čínská vláda odpověděla, že tvrzení uvedená v podnětu jsou založena na citacích z výročních zpráv a že žádná z těchto subvencí se společností zařazených do vzorku pravděpodobně netýká. Čínská vláda došla k závěru, že není nutné zabývat se tvrzením ohledně konkrétních obchodních operací týkajících se společností nezařazených do vzorku a provincií. Kromě toho čínská vláda zopakovala jednu ze svých obecných připomínek, a to, že pouhé uvedení některých obchodních operací jako „subvencí“ ve výroční zprávě společnosti nelze považovat za dostatečné důkazy opravňující k zahájení šetření, neboť „nepředstavuje dostatečný přímý důkaz podle čl. 11.2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních“.
(392)
Komise odkazuje na své argumenty, v nichž vysvětluje, proč byla čínská vláda požádána poskytnout informace rovněž ohledně nepodložených tvrzení o subvenci, pokud jde o společnosti nezařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise při svých zjištěních o těchto subvencích ad hoc vycházela z dostupných údajů obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(393)
Subvence ad hoc uvedené v podnětu představují subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, pokud jde o granty a obdobné převody zdrojů, a ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení v podobě jinak splatných ušlých příjmů za různé daňové či poplatkové výhody či úlevy na ústřední, provinční nebo místní úrovni. Komise poznamenává, že samotné výroční zprávy různých výrobců oceli s organickým povlakem uvádějí tyto finanční příspěvky jako „subvence“. Z této skutečnosti vyplývá, že řada těchto subvencí je vymezena právními předpisy či skutkovým stavem, tudíž ve smyslu čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády se má za to, že jsou poskytovány omezenému počtu ocelářských společností v podporovaném ocelářském průmyslu a/nebo vzhledem k způsobu, jakým vykonal orgán poskytující subvenci při rozhodování o poskytnutí subvence správní uvážení. Kromě toho některé tyto subvence jsou rovněž specifické podle čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k nim byl omezen na určité podniky ve vymezených územních oblastech v určitých provinciích.
b) Výpočet výše subvence
(394)
Komise důkladně prostudovala dostupné informace obsažené ve spisu ohledně jednotlivých subvencí ad hoc pro různé výrobce oceli s organickým povlakem. Komise zjistila, že některé tyto subvence nenarušují obchod a/nebo poskytují výrobcům oceli s organickým povlakem relativně malé částky. Vedle těchto subvencí naopak existuje řada specifických subvencí, které zjevně poskytují výrobcům oceli s organickým povlakem značné množství subvencí. Z tohoto důvodu a s ohledem na informace uvedené ve spisu považuje Komise za vhodné vypočítat použitelné vyrovnávací clo podle prostého průměru vyplývajícího z grantových a daňových programů napadnutých v tomto řízení, a to navzdory nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády a příslušných výrobců oceli s organickým povlakem.
(395)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,5 %.
3.4. PŘIPOMÍNKY STRAN PO ZVEŘEJNĚNÍ KONEČNÝCH INFORMACÍ
(396)
Po zveřejnění konečných informací předložili připomínky Čínská vláda, jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku (Zhejiang Huadong) a žadatel.
3.4.1. PŘIPOMÍNKY ČÍNSKÉ VLÁDY KE ZVEŘEJNĚNÍ KONEČNÝCH INFORMACÍ
(397)
Vzhledem k množství a míře podrobnosti argumentů předložených čínskou vládou a tomu, že by nebylo možné (rovněž kvůli důvěrnosti některých informací) je všechny v tomto nařízení uvést, Komise čínské vládě bilaterálně poskytla písemné vysvětlení všech právních a věcných prvků, jimiž bylo zamítnutí uvedených argumentů podloženo.
3.4.1.1. Procedurální otázky
(398)
U řady svých připomínek k zahájení šetření, při výkladu některých ustanovení dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních (dále též „dohoda WTO o subvencích“) a základního nařízení EU, čínská vláda patrně považovala za určující zprávu skupiny odborníků týkající se ploché válcované elektrotechnické oceli (GOES) (90). Čínská vláda například uvádí, že tato skupina odborníků „rozptýlila“ pochybnosti (91). Přestože Komise vzala na vědomí zjištění skupiny odborníků a nestaví se proti řadě z jeho závěrů, tato zjištění nijak nemění znění příslušných smluv či právních ustanovení, konkrétně čl. 11 odst. 2 a 3 dohody WTO o subvencích, nebo čl. 9 odst. 2 a 3 základního nařízení o vyrovnávacích opatřeních, která jsou pro Komisi při všech antisubvenčních řízeních relevantní a závazná.
(399)
Čínská vláda tvrdila, že Komise porušuje článek 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích, neboť toto šetření zahájila na základě podnětu, který neobsahoval žádný důkaz o „existenci, míře a účinku jakýchkoli (veškerých) údajných subvencí“, a Komise tudíž porušila čl. 11 odst. 3, který jí ukládá povinnost přesvědčit se o správnosti a dostatečnosti důkazů.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Odkaz čínské vlády na „existenci, míru a účinek“ subvence je citací z čl. 11 odst. 1 dohody WTO o subvencích a je popisem účelu vyšetřování. Podle názoru Komise to nesouvisí s čl. 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích, který požaduje, aby žadatel předložil „dostatečné důkazy o existenci subvence a pokud možno i o její výši“ a aby podnět obsahoval „žadateli obvykle dostupné informace“. Komise prozkoumala důkazy předložené žadatelem, které byly podstatné, jak je jednoznačně patrné z verze poskytnuté k nahlédnutí stranám, jichž se podnět dotýká. Útvary Komise navrhly zahájit šetření až poté, co náležitě přezkoumaly správnost a dostatečnost důkazů, které považují za dostatečné důkazy prima facie.
(400)
Čínská vláda uvedla, že každý prvek (finanční příspěvek, výhody a specifičnost) každého programu subvencí musí být stanoven samostatně. Komise souhlasí s čínskou vládou v tom, že tvrzení o subvencích je nutno posuzovat individuálně. Neznamená to však, že se musí důkazy předložené ke každému prvku každého subvenčního programu posuzovat odděleně. Například důkazy o existenci specifičnosti u jednoho programu by mohly být velmi důležité pro určení specifičnosti jiného programu, mimo jiné v závislosti na tom, kolik informací o dotčených programech je veřejně dostupných, jakož i toho, nakolik jsou programy vzájemně propojeny a podléhají-li stejným právním předpisům.
(401)
Čínská vláda tvrdila, že u každého programu musí být prokázána částka (vyšší než nepatrná) subvence během období šetření a že u každé subvence musí existovat dostatečné důkazy o probíhajícím subvencování, nikoli o „potenciálních“ či „pravděpodobných“ výhodách. V tomto ohledu Komise nesouhlasí s čínskou vládou, neboť základní nařízení ani dohoda WTO o subvencích nepožadují, aby bylo nutné prokázat, že míra subvencování je u daného programu vyšší než nepatrná. Není sporu o tom, že aby mohla být napadena, musí subvence během období šetření poskytovat zvýhodnění, což by se žadatelé měli snažit prokázat. Ustanovení čl. 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích nicméně požadují „dostatečné důkazy“ o subvencování na základě žadateli „obvykle dostupných“ informací. Vzhledem k tomu, že mnohé informace o subvenčních výhodách (např. osvobození od daně, granty, poskytnutí zboží) nejsou veřejně dostupné, žadatel často nemůže s jistotou určit, že subvence výrobcům dotčeného výrobku poskytla výhodu. V takových situacích se od žadatele požaduje, aby poskytl nejlepší dostupné důkazy o tom, že výrobci dotčeného výrobku například mají na poskytnutí dotace nárok a že daný program je nadále v platnosti nebo poskytuje výhody. Požadovaná důkazní úroveň bude záviset na okolnostech daného případu a na tom, kolik informací je žadateli obvykle dostupných.
(402)
Čínská vláda vznesla tvrzení, že oznámení o zahájení je v rozporu s čl. 22 odst. 2 bodem iii) dohody WTO o subvencích, neboť nelze mít za to, že pouhé opakování názvů přidělených různým programům představuje jejich „popis“. Komise se domnívá, že subvenční praktiky, které mají být předmětem šetření, byly v oznámení o jeho zahájení patřičně popsány tím, že byly upřesněny dotčené režimy, a oznámení tudíž čl. 22 odst. 2 bod iii) dohody WTO o subvencích neporušuje.
(403)
Čínská vláda tvrdila, že Komise u řady subvenčních programů zahájila šetření nesprávně, neboť podnět posuzovala „holisticky“ či „jako celek“, místo aby posuzovala každý z programů; čínská vláda rovněž uvedla, že zjištění jiných orgánů provádějících šetření různých programů nejsou sama o sobě dostatečným důkazem pro zahájení. Jak je vysvětleno výše (400. bod odůvodnění), útvary Komise posuzovaly každý program. K otázce, do jaké míry mohou zjištění jiných orgánů ke konkrétnímu programu představovat dostatečné důkazy pro zahájení řízení, je třeba přistupovat případ od případu a do jisté míry to závisí i na tom, jaké další informace jsou žadateli obvykle dostupné.
(404)
Čínská vláda (citujíc podání, které v případě GOES (92) učinily Spojené státy) tvrdila, že v plánovacích dokumentech vlády mohlo být statusu „podporován“ u výrobců oceli s organickým povlakem použito „paušálně“, aby se prokázala specifičnost. To však neodpovídá skutečnosti. Právní předpisy, které klasifikují výrobce oceli s organickým povlakem jako „podporované“ (93) (a důsledky z toho plynoucí) nejsou (jak uvádí čínská vláda) „obecnými informacemi o vládní politice, jež nemají přímou souvislost s programem, o který se jedná“. Vzhledem k tomu, že výslovně omezují přístup k programům na určité podniky (nebo poskytují preferenční výhody), mají tyto právní předpisy zjevně zcela bezprostřední souvislost s programem, o který se jedná.
(405)
Čínská vláda tvrdila, že musí existovat důkaz o aktuálním prospěchu ze subvenčního programu a že skutečnost, že programy byly napadnuty v jiných případech, není postačující, neboť se tato zjištění týkají jiného období šetření. Není sporu o tom, že aby mohla být napadena, musí subvence během období šetření poskytovat zvýhodnění, což by se žadatelé měli snažit prokázat. Nicméně pro účely zahájení může být důkaz o tom, že byl program v přiměřeně nedávné době využíván, velice důležitý, například pokud nejsou veřejně dostupné informace o tom, že byl program ukončen či pozměněn. Odkaz čínské vlády na skupinu odborníků v případu GOES (94) (na odstavec 7.72 jeho zprávy) nic neprokazuje, neboť se týká situací, v nichž je očividné, že k subvencování aktuálně nedochází, což není tento případ.
(406)
Čínská vláda uvedla, že aby mohlo být řízení zahájeno, musí existovat důkazy o tom, že někteří výrobci dotčeného výrobku skutečně těžili z výhod programu. S tímto tvrzením nelze souhlasit. V základním nařízení ani v čl. 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích není žádné ustanovení, které by vyžadovalo „dostatečné důkazy o existenci subvence…“, tj. výslovný důkaz o skutečném využívání některými výrobci. Vzhledem k tomu, že mnohé informace o subvenčních výhodách (např. osvobození od daně, granty, poskytnutí zboží) nejsou veřejně dostupné, žadatel často nemůže s jistotou určit, že subvence výrobcům dotčeného výrobku poskytla výhodu. V takových situacích se od žadatele požaduje, aby poskytl nejlepší dostupné důkazy o tom, že výrobci dotčeného výrobku například mají na poskytnutí dotace nárok a že daný program je nadále v platnosti nebo poskytuje výhody. Požadovaná důkazní úroveň bude záviset na okolnostech daného případu a na tom, kolik informací je žadateli obvykle dostupných. Uložení takového požadavku žadatelům by se rovnalo podpoře neprůhledných systémů na úkor transparentnějších, které poskytují tentýž typ subvence.
(407)
Čínská vláda tvrdila, že Komise jí k předložení nezbytných informací podle čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích neposkytla „přiměřenou lhůtu“. Čínská vláda rovněž tvrdila, že jí Komise neposkytla „dostatek příležitostí“, aby v souladu s čl. 12 odst. 1 dohody WTO o subvencích písemně předložila veškeré náležité důkazy týkající se šetření. Tyto námitky je nutno zamítnout, poněvadž Komise čínské vládě poskytla přiměřenou lhůtu i dostatek příležitostí k tomu, aby náležité informace předložila v souladu s příslušnými ustanoveními WTO a základního nařízení. Komise považuje za vhodné uvést, že výjimečně velkorysým způsobem několikrát prodloužila termín pro vyplnění původního dotazníku, čímž se celková lhůta pro odpověď prodloužila z 37 dnů téměř na dva měsíce. Započítá-li se i doba prodlení, měla čínská vláda od zahájení více než tři měsíce na to, aby potřebné informace poskytla. Čínské vládě byla dána i možnost poskytnout chybějící informace až do okamžiku inspekce na místě. Komise rovněž poznamenává, že „přiměřenou lhůtu“ je třeba vnímat v procesních souvislostech, základní antisubvenční nařízení totiž Komisi ukládá, aby šetření dokončila do 13 měsíců. Poskytnutí ještě delších lhůt požadovaných čínskou vládou by nevyhnutelně mělo negativní dopad na možnost, aby Komise postupovala rychle, a dodržela tak příslušné zákonné lhůty.
(408)
Čínská vláda také poukázala na žádost o pomoc s vyplňováním dotazníku, s níž se na Komisi obrátila a která jí podle jejího názoru byla Komisí odepřena. To neodpovídá skutečnosti, jelikož žádost čínské vlády o pomoc byla natolik obecná a rozsáhlá (tj. týkala se každé otázky v dotazníku a dodatcích), že Komise byla s to nabídnout pomoc jen s konkrétními potížemi, s nimiž se čínská vláda při odpovědích potýkala, spíše než s jednotlivými otázkami. Čínská vláda se rozhodla nereagovat na tuto nabídku pomoci. Komise rovněž poznamenává, že čl. 12 odst. 11 dohody WTO o subvencích stanoví, že požadovaná pomoc musí být „proveditelná“, což vzhledem k obecnosti a obšírnosti požadavků, jež na orgán provádějící šetření kladly naprosto neúměrnou zátěž, nebyl tento případ, navíc když byl dotazník naprosto jednoduše srozumitelný. Komise poznamenává, že čínská vláda má s antisubvenčními šetřeními bohaté zkušenosti a využívá služeb externích právníků.
(409)
Pokud jde o subvenční programy obsažené v podnětu, kterých vývozci zařazení do vzorku nevyužívali, čínská vláda uvedla, že ve lhůtě stanovené Komisí nebude moci poskytnout požadované informace o všech těchto programech, a to kvůli fragmentaci ocelářského průmyslu. Čínská vláda také tvrdila, že až do pozdní fáze řízení z vysvětlení Komise nepochopila potenciální důsledky, které plynou z neposkytnutí požadovaných informací o těchto programech, neboť se týkaly společností nezařazených do vzorku. Komise musí hned zkraje konstatovat nesoulad v postoji čínské vlády, jelikož se zdá, že její tvrzení, že neměla dostatek času odpovědět ve stanovené lhůtě, je v rozporu s jejím úmyslným rozhodnutím neposkytnout odpověď ke všem programům, kterých vývozci zařazení do vzorku nevyužili, neboť údajně nepochopila smysl požadavku Komise a důsledky, jaké bude mít odmítnutí poskytnout požadované informace. Jak je uvedeno výše (407. bod odůvodnění), Komise několikrát prodloužila termín, aby čínská vláda mohla předložit požadované informace ke všem programům. Celková lhůta (tj. více než tři měsíce včetně doby prodlení) byla tudíž k poskytnutí potřebných informací více než dostatečná. Čínská vláda sama ve svých připomínkách výslovně uznává, že skutečně byla názoru, že předložení informací o těchto jiných programech se vyžadovat nemělo, což je doloženo i faktem, že se nepokusila poskytnout ani částečnou nebo neúplnou odpověď, aby dala najevo ochotu ke spolupráci, nýbrž v tomto ohledu jednoduše žádné informace nepředložila.
(410)
Komise nemůže přijmout ani argument čínské vlády, že si neuvědomila důsledky plynoucí z neposkytnutí požadovaných informací o programech, kterých vývozci zařazení do vzorku nevyužívali. Komise ve skutečnosti tyto důsledky od počátku řízení několikrát objasnila. Konkrétněji, důsledky nedostatečné spolupráce jsou výslovně uvedeny v oznámení o zahájení řízení s odkazem na příslušná ustanovení základního nařízení a na průvodní stránce k dotazníku. Rovněž ve svých dopisech ze dne 19. března, 11. dubna, 4. května (upozornění na nedostatky), 7. června (oznámení o inspekci) a 14. srpna 2012 Komise zevrubným způsobem zodpověděla otázky ohledně výběru vzorku a toho, že je nutno, aby čínská vláda poskytla požadované informace vzhledem k velmi nízké míře spolupráce a případnému posuzování žádostí o individuální zacházení. Není proto možné, že si čínská vláda neuvědomovala nebo neporozuměla důsledkům, které bude mít nedostatečná spolupráce ohledně těchto programů, kterých vyvážející výrobci zařazení do vzorku nevyužívali. Především se zdá, že čínská vláda pominula skutečnost, že jakožto poskytovatel údajných subvenčních režimů měla povinnost spolupracovat a poskytnout informace o veškerých subvenčních režimech, jež měly být k dispozici pro výrobek, který je předmětem šetření.
(411)
Čínská vláda také uvedla řadu argumentů k inspekčnímu postupu i samotné inspekci na místě. Čínská vláda namítla, že z oznámení o inspekci, které jí Komise zaslala, nebyl zřejmý rozsah ověřování příslušných informací, a vznesla stížnost, že jí Komise údajně odmítla poskytnout podrobnější informace k průběhu inspekce. Čínská vláda dodala, že měla přinejmenším nárok na určité „zúžení“ případného rozsahu inspekce (např. prostřednictvím předběžného zaslání seznamu všech otázek, které budou pracovníci Komise klást) (95), která podle čínské vlády vzhledem ke své krátkosti nemohla být vyčerpávající. Komise posledně uvedený argument čínské vlády odmítá, neboť dohoda WTO o subvencích ani základní antisubvenční nařízení EU neobsahují právní základ pro tento domnělý nárok na zúžení rozsahu inspekce. Neexistuje ani žádné rozhodnutí WTO, které by bylo možné vykládat tak, že by takový nárok mohl existovat.
K ostatním argumentům čínské vlády Komise konstatuje, že dne 7. června 2012 zaslala podrobné oznámení o inspekci, v němž byl jasně uveden i) navržený harmonogram předběžně neformálně dohodnutý s čínskou vládou, ii) účel inspekce na místě, iii) rozsah, obsah a předmět šetření a iv) možnost využít dostupné údaje v případě programů, které nebyly vývozci zařazenými do vzorku využívány (viz výše). Aby omezila nutnost přítomnosti příslušných úředníků čínské vlády, Komise uvedla i to, v jaký den se bude daný program projednávat. V zájmu dosažení plné spolupráce Komise zašla ještě dále a vyhověla žádosti čínské vlády o další podrobnosti k inspekci na místě tím, že se i bez dostatečného časového předstihu setkala se zástupci čínské vlády a objasnila jim požadované podrobnosti k inspekcím na místě. K této schůzce se pak Komise vrátila ještě písemně a v řadě e-mailů vyhověla dalším žádostem čínské vlády o vysvětlení. Komise tudíž učinila vše, co bylo v jejích silách, aby zajistila zdárný průběh inspekce na místě, zdá se však, že čínská vláda veškerou tuto snahu nevzala v úvahu.
3.4.1.2. Poskytování oceli válcované za tepla a za studena za cenu nižší než přiměřenou
(412)
Čínská vláda tvrdila, že Komise měla určit „práh“ ke stanovení toho, zda se jedná o veřejnoprávní subjekt předtím, než čínskou vládu v dotazníku požádala o informace týkající se jednotlivých obchodních operací. Toto tvrzení nebylo možné přijmout, bylo by totiž nepraktické tímto způsobem rozdělit šetření do dvou samostatných etap, neboť Komise by v takovém případě musela učinit dvě samostatné žádosti o informace a v Číně vykonat dvě oddělené inspekce. Kromě dopadů na zdroje by to prakticky znemožnilo dokončit šetření ve stanovených lhůtách. Veškeré důkazy (včetně údajů o cenách a objemu jednotlivých obchodních operací) mohou mít v každém případě význam pro určení, zda se jedná o veřejnoprávní subjekt.
(413)
Čínská vláda tvrdila, že to, že nevyplnila odpovědi v dodatku B určeném státem vlastněným podnikům, které výrobcům oceli s organickým povlakem dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena, nemělo vést k použití článku 28 základního nařízení, a že Komise použitím dostupných údajů porušila čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích. Čínská vláda dále tvrdila, že Komise požadovala, aby dodatek B vyplnila i řada společností, jichž se šetření netýkalo. Tuto námitku je nutno zamítnout. Komise sestavila dodatek B takovým způsobem, aby mohla ověřit tvrzení v podnětu, a v souladu se závěry odvolacího orgánu WTO ve věci DS379, které stanoví určité zásady pro určování veřejnoprávního subjektu. Tvrzení čínské vlády, že se „dodatek B týkal nejen státem vlastněných podniků“, neodpovídá skutečnosti. Je pravda, že původně Komise požadovala, aby dodatek B vyplnili všichni výrobci oceli válcované za tepla a za studena, ale poté, co čínská vláda na její dotazník odpověděla, Komise svůj požadavek omezila pouze na dotčené státem vlastněné podniky (96), aby čínské vládě usnadnila práci s vyplňováním dodatku B. Přestože Komise vyvinula takovou snahu, čínská vláda a dotčené státem vlastněné podniky na dodatek B neodpověděly, ačkoliv je zřejmé (zejména z podnětu), že se šetření vztahuje na státem vlastněné podniky, které dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena vyvážejícím výrobcům oceli s organickým povlakem.
(414)
Vzhledem k výše uvedenému neměla Komise jinou možnost než použít čl. 28 odst. 1 základního nařízení, a to plně v souladu s čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích.
(415)
Čínská vláda uvedla, že dostupné údaje, které Komise použila, neobhajují závěr, že citované „pokyny“ pro ocelářský průmysl jsou právně závazné. Hlavním plánovacím dokumentem ocelářského průmyslu, na němž Komise založila svá zjištění o existenci veřejnoprávního subjektu, je vyhláška komise pro národní rozvoj č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu. Komise se přímo dotázala na právní status vyhlášek komise pro národní rozvoj a potvrdilo se, že vyhlášky jsou v čínském právním řádu právně závazné, neboť patří do jedné ze čtyř kategorií čínských právních předpisů. Toto tvrzení je proto v rozporu s příslušnými informacemi obsaženými ve spisu.
(416)
Čínská vláda tvrdila, že narušení trhu, které Komise konstatovala u ocelářského průmyslu, je pro určení statusu veřejnoprávního subjektu u výrobců oceli válcované za tepla a za studena irelevantní a že se k určení mělo přikročit výhradně u subjektů, které dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena dvěma skupinám vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a nikoliv pouze obecně u všech státem vlastněných podniků, které v Číně tento druh oceli vyrábějí. Čínská vláda tvrdí, že nemá-li Komise informace o těchto subjektech, nemůže určení provést; jinak by dovozovala nepřípustný nepříznivý závěr. Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Existence narušení trhu je při analýze relevantním činitelem, i když nikoliv určujícím. Zjištění, které Komise v rámci tohoto řízení učinila ohledně „veřejnoprávního subjektu“, se týká všech výrobců oceli válcované za tepla a za studena, kteří jsou zcela či částečně ve vlastnictví státu, poněvadž bylo učiněno na základě důkazů souvisejících s faktory obecně politickými a celoodvětvovými a nevztahovalo se ke konkrétní společnosti. Státem vlastněné subjekty, které dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena dvěma spolupracujícím vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku jednoznačně spadají do působnosti zjištění o veřejnoprávním subjektu, a nepovažovalo se tudíž za nutné provádět určení výhradně pro ně. Čínská vláda v každém případě v reakci na dotazník Komise neposkytla žádné informace, které mohou sloužit pro takové určení vztahující se ke konkrétní společnosti.
Tvrzení čínské vlády, že Komise nemůže zjištění provést, chybí-li „skutečná fakta“ ke konkrétním dotčeným státem vlastněným podnikům, by znamenalo, že čínská vláda by ve skutečnosti z nedostatečné spolupráce měla prospěch (neboť „fakta“ odmítla poskytnout), a dosáhla by tudíž „příznivějšího výsledku“ než kdyby spolupracovala, což je opakem nepříznivého závěru.
(417)
Čínská vláda namítla, že ji Komise informovala o analýzách „pověření a řízení“ až při zveřejnění konečných informací, čímž došlo k porušení jejího práva na obhajobu. V dřívějším stádiu šetření však Komise nemohla vědět, že dospěje k takovému závěru. Toto zjištění je výsledkem veškerých informací a údajů shromážděných v průběhu celého řízení a bylo zveřejněno ihned po konečném zjištění, tj. při zveřejnění konečných informací. Podle podnětu údajné subvence souvisely s tím, že vláda poskytovala zboží prostřednictvím státem vlastněných podniků. Šetření ukázalo, že tato vládní politika, jež se původně týkala státem vlastněných podniků, se vztahuje i na soukromé subjekty, což vedlo k závěru o pověření či řízení vládou.
(418)
Čínská vláda tvrdila, že Komisí uváděné skutečnosti nijak neopravňují k závěru, že všechny soukromé subjekty v odvětví oceli jsou státem pověřeny a řízeny, aby poskytovaly napadené subvence. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Ve svých analýzách týkajících se pověření a řízení Komise poukázala na řadu vládních plánů a strategických dokumentů a citovala jejich části, jež ukazují na přímou vazbu mezi vládou a chováním soukromých ocelářských společností, a toto zjištění podepřela i příklady počínání těchto soukromých subjektů.
(419)
Čínská vláda uvedla, že Komise při analýze pověření a řízení nerozlišovala mezi důsledky a záměrem činnosti vlády. I toto tvrzení se zamítá. Komise zjistila, že vláda má politiku na podporu ocelářského průmyslu a pro dodávky oceli válcované za tepla a za studena za ceny nižší než tržní, kterou uskutečňuje prostřednictvím veřejnoprávních subjektů (státem vlastněných podniků). Dále bylo zjištěno, že tato politika (a sice převahou státem vlastněných podniků a odrazováním od vývozu oceli válcované za tepla a za studena) přinutila soukromé výrobce k tomu, aby domácímu odvětví oceli s organickým povlakem dodávali za stejně nízké netržní ceny jako státem vlastněné podniky. Existují důkazy o tom, že ceny soukromých dodavatelů jsou vyloženě navázány na ceny státem vlastněných podniků. Proto Komise shledala, že jedním z cílů této politiky bylo řídit a úkolovat soukromé subjekty takovým způsobem, aby používaly stejné praktiky jako státem vlastněné podniky. Jde o klasický příklad situace, kdy vláda přímo či prostřednictvím státem vlastněných podniků „uplatňuje svou moc“ vůči soukromým dodavatelům. Tato politika vykazuje všechny požadované znaky pověření a řízení tj. „vládní opatření“„určené konkrétní straně“, „jehož cílem je konkrétní úkol nebo povinnost.“ Pro ilustraci vládních záměrů lze uvést, že některá ustanovení vyhlášky č. 35 postihují ty společnosti, které nejednají v souladu s politikami, které vyhláška popisuje. To ukazuje, že čínská vláda má v úmyslu celý ocelářský průmysl určitým způsobem směrovat a u společností, které se tomuto záměru nepodřídí, budou vyvozeny patřičné důsledky.
(420)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise nezjistila, že by čínská vláda uskutečňovala politiku dodávek oceli válcované za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem a že Komise v tomto ohledu žádný závěr neučinila. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak ukazuje analýza v 49.-72. bodě odůvodnění výše, státem vlastněné podniky dodávající ocel válcovanou za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem jsou veřejnoprávními subjekty, tj. prodlouženou rukou čínské vlády, a je evidentní, že vyvážejícím výrobcům oceli s organickým povlakem dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena. Bylo rovněž zjištěno, že ceny těchto vstupů neodrážejí tržní hodnoty. Proto byl učiněn závěr, že čínská vláda prostřednictvím těchto státem vlastněných podniků provádí politiku dodávek levné oceli válcované za tepla a za studena.
(421)
Čínská vláda tvrdila, že Komise učinila chybný závěr, že se jedná o všudypřítomné vládní řízení ocelářského průmyslu obecně a že toto odvětví plní určité pokyny, avšak nedospěla k závěru, že dodávání oceli výrobcům oceli s organickým povlakem pod úrovní tržních cen je cílem této politiky. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak je vysvětleno ve 419. bodě odůvodnění, Komise zjistila, že součástí vládní politiky je záměrně řídit soukromé dodavatele takovým způsobem, aby stejně jako státem vlastněné podniky dodávali za nižší než tržní ceny.
(422)
Čínská vláda tvrdila, že Komise nedospěla ke zjištění, že je zvláštním záměrem čínské vlády poskytovat skutečný finanční příspěvek, o který jde ve věci dodávek oceli válcované za tepla a za studena, jak uvádí zpráva odvolacího orgánu v případu US -Countervailing Duty Investigation on DRAMS from Korea (97). Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Dotčená vládní opatření jsou založena na vládní politice, jejímž cílem je řídit soukromé dodavatele takovým způsobem, aby stejně jako státem vlastněné podniky dodávali za nižší než tržní ceny. Není to „důsledek“ či „vedlejší produkt“ vládních zásahů; je to jejich účel. Je evidentní, že v tomto případě soukromí dodavatelé oceli válcované za tepla a za studena na trhu nevykonávají svobodnou volbu, protože trh je narušen převahou státem vlastněných podniků a od vývozu tohoto druhu oceli jsou odrazováni.
(423)
Čínská vláda tvrdí, že Komise neučinila žádná zjištění o konkrétních soukromých subjektech, které společnostem zařazeným do vzorku dodávaly ocel válcovanou za tepla a za studena. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Stejně jako v případě veřejnoprávních subjektů Komise určila pověření a řízení celoodvětvově, takže se vztahuje na všechny soukromé dodavatele. Vzhledem k tomu, že se dotčená vládní politika vztahuje na všechny takové subjekty, není potřeba určení provádět pro konkrétní společnosti.
(424)
Čínská vláda tvrdila, že Komise odmítla důkazy čínské vlády ohledně podílu, který v čínské produkci oceli válcované za tepla a za studena připadá na státem vlastněné podniky. Tabulku, kterou čínská vláda v této věci poskytla, nelze považovat za důkaz. Před inspekcí a v jejím průběhu čínská vláda odmítla k této tabulce poskytnout zdroje údajů, a nelze ji proto považovat za spolehlivé informace. Komise tudíž použila informace z přehledu World Steel Capacity Book, který je ocelářským průmyslem ve světě všeobecně akceptován.
(425)
Čínská vláda uvedla, že Komise nevysvětlila, proč jsou nejvhodnějším srovnávacím základem právě ceny na světovém trhu s ocelí válcovanou za tepla a za studena, a poukázala na rozhodnutí odvolacího orgánu ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV), že srovnávací základ mimo danou zemi „se musí vztahovat k převládajícím podmínkám na trhu v dané zemi nebo na ně odkazovat či s nimi souviset a musí odrážet cenu, kvalitu, dostupnost, prodejnost, přepravu a jiné podmínky nákupu nebo prodeje“. Čínská vláda rovněž tvrdí, že „převaha vládního sektoru“ nemůže vést k pominutí této judikatury, neboť jestliže by tomu tak bylo, vůbec by nebylo možné aplikovat variantu vnějšího srovnávacího základu. Čínská vláda uvádí, že Komise nevyhověla požadavkům článku 14 dohody WTO o subvencích. Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Jak je vysvětleno ve 49.-97. bodě odůvodnění výše, Komise zjistila, že v Číně převládají narušené tržní podmínky. Ocel se ve světě vyrábí podobnými postupy a obchoduje se v celosvětovém měřítku, nejpřiměřenějším vnějším srovnávacím základem je proto cena na světových trzích, poněvadž pokud by v Číně panovala normální nenarušená tržní situace, ceny by se pravděpodobně dostaly do souladu s cenami na světových trzích. Čínská vláda poskytla velmi málo informací o trhu s ocelí v Číně, přestože ji o to Komise přímo požádala. Čína ani nenavrhla žádný jiný srovnávací základ kromě vnitrostátního, který však kvůli zjištěným narušením trhu nebyl vhodný.
Čínská vláda tvrdila, že Komise své zjištění o oceli válcované za tepla a za studena a dodávané za cenu nižší než přiměřenou založila pouze na tautologickém prohlášení žadatelů v podnětu, což není postačující ke splnění požadavků dohody WTO o subvencích. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Ocel válcovanou za tepla a za studena používá jako surovinu pouze omezený počet podniků, neboť v mnoha odvětvích se tyto výrobky nijak neuplatní. Sama čínská vláda ve své odpovědi na dotazník potvrdila, že ocel válcovanou za tepla a za studena používá jen několik málo odvětví. Ve svých připomínkách k zveřejnění konečných informací čínská vláda tuto skutečnost nijak nezpochybnila. Proto se potvrzuje, že se v tomto případě jedná o specifickou subvenci ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, který přejímá obsah čl. 2. odst. 1 písm. c) dohody WTO o subvencích.
3.4.1.3. Zvýhodněné půjčky a úrokové sazby pro odvětví oceli s organickým povlakem
(426)
Čínská vláda uvedla, že banky nejsou povinny dodržovat pokyny pro průmysl, vláda jim nediktuje jednotlivá obchodní rozhodnutí a že v bankovním sektoru nepřevládají státní subjekty. Toto tvrzení nelze přijmout. Podle čl. 24 a 25 vyhlášky č. 35 je poskytnutí úvěrů vyhrazeno pouze společnostem, které dodržují vnitrostátní politiky pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu, tvrzení čínské vlády, že banky nejsou povinny řídit se průmyslovými politikami, je tudíž v rozporu s tímto důkazem. Je evidentní, že tyto předpisy určují, kterým podnikům mohou banky financování poskytnout a kterým nikoliv. I tvrzení, že v bankovním sektoru nepřevládají vládní subjekty, je nutno pominout. V tomto ohledu je třeba říci, že čínská vláda poskytla jen minimum informací o vlastnických poměrech v odvětví bankovnictví s tím, že těmito informacemi nedisponuje, přestože podle článku 24 zákona o komerčním bankovnictví jsou všechny banky povinny tyto informace předávat čínské komisi pro bankovní dohled, která je státní agenturou schválenou Státní radou.
Na základě dalších informací ze spisu citovaných v tomto nařízení byl učiněn závěr, že bankovnímu odvětví v Číně skutečně dominují vládní instituce (viz 166.-169. bod odůvodnění). Kromě zdrojů uvedených v tomto nařízení zpráva MMF č. 11/321 o zemích z listopadu 2011 k Číně uvádí, že se stát také přímo i nepřímo podílí na finančním sektoru, a doporučuje, aby se ve finančním sektoru změnilo zaměření role a odpovědnosti vlády, tj. aby bankovní systém nebyl používán k provádění cílů vládní politiky v širším slova smyslu a aby bylo možné o úvěrech rozhodovat podle obchodních cílů (98) (99).
(427)
Čínská vláda tvrdila, že nedodržení požadavků dodatku A pro ni určeného dotazníku nemohlo oprávněně vést k použití dostupných údajů, protože Komise neměla po čínské vládě požadovat, aby poskytla interní citlivé údaje k jednotlivým obchodním operacím týkajícím se bank, z nichž mnohé nebyly v žádném případě vlastněny státem. Jak je vysvětleno v 426. bodě odůvodnění, čínská vláda měla přístup přinejmenším k některým požadovaným informacím, ale odmítla zodpovědět jakékoliv dotazy v dodatku A. V tomto ohledu se rovněž podotýká, že vzhledem k tomu, že čínská vláda odmítla poskytnout jakékoli údaje o vlastnictví, Komise u mnohých bank nevěděla, zda jsou či nejsou ve vlastnictví státu.
(428)
V souvislosti s některými oběžníky Čínské lidové banky čínská vláda tvrdí, že veřejně přístupná shrnutí obsahu příslušných oběžníků jsou spolu s vyjádřeními úředníků Čínské lidové banky dostatečnou náhradou za samotné oběžníky, a nemělo by se tudíž používat dostupných údajů kvůli tomu, že čínská vláda uvedené údaje neposkytla. Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise odmítla informace, jež byly poskytnuty v dobré víře, tj. svědecké výpovědi úředníků Čínské lidové banky a shrnutí předmětných oběžníků, a odkázala na článek 28 základního nařízení, v němž se uvádí, že nepřihlédnout lze pouze k informacím, které jsou nepravdivé nebo zavádějící. Dále čínská vláda tvrdila, že Komise svá zjištění neopřela o skutečně dostupné údaje nebo poskytnuté informace, a spíše nechala na čínské vládě, aby prokázala, že stav věcí, který byl přezkoumáván v rámci případu bezdřevého natíraného papíru, již není aktuální. Podle čínské vlády nejsou zjištění ve věci bezdřevého natíraného papíru v tomto případě ani v rozporu s informacemi, jež předložila, poněvadž vycházely z informací, které se vztahovaly ke zcela jinému období.
Co se týče výpisů z oběžníků Čínské lidové banky, internetové stránky a svědeckých výpovědí úředníků Čínské lidové banky, nebylo je možné ověřit, aniž by byly k dispozici samotné zdrojové dokumenty, tj. oběžníky. Komise nerozumí tomu, proč čínská vláda na jedné straně označuje tyto oběžníky za důvěrnou interní dokumentaci, když na druhé straně je shrnutí jejich obsahu údajně zveřejněno na internetových stránkách Čínské lidové banky. Zjištění z případu bezdřevého natíraného papíru jsou pro tento případ vysoce relevantní. Tvrzení, že se informace týkají jiného období, nemá velký význam, neboť skutečnosti zaznamenané ve spisu (včetně podnětu) ukazují, že se dané praktiky od té doby nijak nezměnily. Pokud jde o tvrzení čínské vlády, že Komise přenáší důkazní břemeno, je třeba uvést, že zjištění ve věci bezdřevého natíraného papíru jsou součástí všech důkazů, k nimž se přihlíželo, po čínské vládě se ovšem nepožaduje, aby je „vyvracela“. Spolupráce při takovýchto šetřeních je dvoustranný proces a všechny strany mohou předkládat důkazy či argumenty k vyvrácení jiných důkazů ze spisu.
(429)
Čínská vláda argumentovala, že Komise neshledala, že by referenční sazby čínské vlády odrážely neobchodní narušení (čímž tedy připustila, že úrokové sazby na čínském trhu v podstatě odrážejí přiměřenou cenu) a že skutečnost, že existuje pouze spodní mez pro úrokové sazby komerčních úvěrů působí spíše na úkor než ve prospěch vyvážejících výrobců, kteří tyto úvěry využívají. Pokud by Čínská lidová banka tuto spodní hranici nestanovila, mohly být uvedené sazby ještě výrazně nižší. Toto tvrzení je není na místě. Skutečnost, že čínská vláda (Čínská lidová banka) referenční sazby stanovuje arbitrárně, svědčí v prvé řadě o nekomerčním chování. Je to potvrzeno i ve zprávě MMF o Číně č. 11/321 z listopadu 2011 (100), která se týká regulace úrokových sazeb.
(430)
Čínská vláda tvrdila, že Komise neposoudila úvěruschopnost konkrétních stran, jichž se šetření týkalo, jako tomu bylo ve věci bezdřevého natíraného papíru. K tomu je třeba říci, že úvěruschopnost vyvážejících výrobců zařazených do vzorku nebyla posuzována, protože je každopádně ovlivněna průmyslovými politikami a státní podporou a zásahy. Bylo by to zbytečné, neboť se zjistilo, že finanční systém je v Číně narušen. V případě bezdřevého natíraného papíru se žádné posouzení úvěruschopnosti neprovádělo.
(431)
Čínská vláda rovněž uvádí námitku proti přidělení ratingu BB, který považuje za „vyloženě sankční“, a podle ní „Komise každopádně neodůvodnila toto své rozhodnutí způsobem, který by při podrobném přezkumu obstál.“ Zjistí-li Komise, že čínská referenční sazba plus riziková přirážka BB dosahují určité sazby, pak podle čínské vlády musí vysvětlit důvody, které ji k tomu vedly, a to konkrétně podle jednotlivých výrobců a úvěrů. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Vzhledem k narušení trhu a ke skutečnosti, že půjčující banky neprovádějí náležité posouzení úvěruschopnosti a rizik u výrobců oceli s organickým povlakem, Komise nemohla použít nominální hodnotu ratingu jednotlivých vyvážejících výrobců (i kdyby jej měli). Rating BB v tomto případě není pro vyvážející výrobce nepříznivý, neboť je to nejlepší neinvestiční rating na trhu.
3.4.1.4. Udělování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
(432)
Podle čínské vlády Komise uznala, že její argumenty o tom, že práva k užívání pozemků udělovaná s ohledem na hospodářskou soutěž jsou takové povahy, že odbourávají potřebu vnějšího srovnávacího základu. Čínská vláda rovněž tvrdila, že se Komise při vysvětlování důvodů pro zamítnutí jejích tvrzení zaměřuje výlučně na důkazy předložené čínskou vládou, spíše než na údaje, které jsou skutečně k dispozici. Čínská vláda požaduje, aby Komise zveřejnila informace o skutečném věcném základě, s jehož pomocí rozhodla, že ceny stanovené místními orgány byly určeny libovolně, tj. že se neodvíjely či nebyly ve vztahu k nabídce a poptávce po průmyslových pozemcích.
Pohled čínské vlády na danou věc není správný. Komise nezjistila, že jsou práva k užívání pozemků udělována s ohledem na hospodářskou soutěž. Komise zjistila, že ze 13 transakcí s právy k užívání pozemků mělo být pouze šest provedeno formou nabídkového nebo dražebního řízení. Důkazy předložené k těmto šesti obchodním operacím ukázaly, že u nabídkových řízení nedošlo k soutěži, neboť byla podána pouze jedna nabídka a cena byla stanovena úředně. Komise neporozuměla žádostem čínské vlády o zveřejnění dostupných údajů použitých v souvislosti s netržním prostředím u práv k užívání pozemků, když k zamítnutí tvrzení čínské vlády v této věci nebylo použito dostupných údajů a analýza byla provedena na základě informací, které v tomto ohledu poskytla čínská vláda a vyvážející výrobci. Věcný základ pro rozhodnutí, že ceny jsou určovány libovolně, je uveden v 114.-116. bodě odůvodnění, tj. informace o skutečných obchodních operacích, které poskytli vyvážející výrobci zařazení do vzorku, systém pro hodnocení městských pozemků a vyhláška č. 35.
(433)
Podle čínské vlády Komise neurčila specifičnost ve smyslu čl. 2. odst. 1 a 2 dohody WTO o subvencích, ani svá určení o specifičnosti neodůvodnila jasným způsobem a na základě průkazných podkladů, jak vyžaduje čl. 2 odst. 4 dohody WTO o subvencích. Dále neodůvodnila, proč musela částku zvýhodnění založit na externím srovnávacím základu, a ani zvolenou referenční hodnotu nesestavila v souladu s čl. 14 písm. d) dohody WTO o subvencích. Tato tvrzení musela být zamítnuta. Základem pro zjištění, která Komise učinila o specifičnosti, je fakt, že společnosti, které se neřídí státní průmyslovou politikou, nemají nárok na udělení práv k užívání pozemků, úřady stanovují ceny mnohdy libovolně a vládní postupy jsou nejasné a netransparentní. Proč bylo nutné použít vnější srovnávací základ je vysvětleno a odůvodněno v 109., 118., 120. a 121. bodě odůvodnění. Jelikož se zjistilo, že trh s právy k užívání pozemků je v Číně narušen, nebylo možné použít vnitrostátní srovnávací základ, jak navrhla čínská vláda. Komise nesouhlasí s tvrzením, že srovnávací základ nebyl vypočten v souladu s čl. 14 písm. d) dohody WTO o subvencích. Tchajwanský srovnávací základ se považuje za nejlepší náhradní proměnnou, již má Komise k dispozici, a odpovídá doporučením odvolacího orgánu v rozhodnutí DS 379.
(434)
Čínská vláda podle svého tvrzení navrhla, aby srovnávací základ byl vnitrostátní a založený na cenách, jež platí „neupřednostňované“ čínské podniky; podle čínské vlády v prvé řadě z toho důvodu, že se nedělají žádné rozdíly, a že výše subvence by tudíž správně byla nulová. Komise s touto argumentací nesouhlasí a čínská vláda každopádně neposkytla žádné informace o cenách práv k užívání pozemků pro „neupřednostňovaná“ odvětví, jež by teoreticky bylo možné použít k výpočtu srovnávacího základu.
(435)
Čínská vláda rovněž tvrdí, že žadatel neposkytl žádné informace nebo důkazy o tom, že práva k užívání pozemků byla udělena konkrétní malé skupině podniků a že Unie neučinila zásadní zjištění v tom smyslu, že udělení práv k užívání pozemků je výslovně omezeno na určité/podporované podniky. Komise zjistila, že práva k užívání pozemků jsou vyhrazena společnostem, které dodržují průmyslové politiky, jež čínská vláda stanovila ve vyhlášce komise pro národní rozvoj a reformy č. 35 (116. bod odůvodnění).
(436)
Čínská vláda tvrdila, že Komise neprovedla dostatečně důkladný průzkum, aby nalezla srovnávací základ, který se vztahuje k situaci v Číně nebo na ni odkazuje, a že se Komise dostatečně nevynasnažila nalézt srovnávací základ blížící se tržním podmínkám, jež by nastaly při neexistenci narušení, a pokud tak Komise učinila, nevysvětlila, jak postupovala. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Komise ve skutečnosti podrobně prostudovala rozličné ukazatele a porovnala Tchaj-wan s ČLR jako celkem i s jednotlivými dotčenými čínskými provinciemi. Po provedení těchto analýz Komise považuje Tchaj-wan (101) za vhodný srovnávací základ s ohledem na celkový souhrn informací ve spisu, tzn. s ohledem na i) úroveň hospodářského rozvoje a hospodářskou strukturu na Tchaj-wanu a v příslušných čínských provinciích a ve městě (102), kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci, ii) zeměpisnou blízkost těchto dvou čínských provincií a Tchaj-wanu, iii) vysoký stupeň rozvoje infrastruktury Tchaj-wanu i těchto dvou čínských provincií, iv) silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Tchaj-wanem a ČLR, v) podobnou hustotu obyvatelstva v dotčených čínských provinciích a na Tchaj-wanu, vi) podobný typ pozemků a obchodních operací použitých pro stanovení srovnávacího základu na Tchaj-wanu a v ČLR a vii) společné demografické, jazykové a kulturní charakteristiky Tchaj-wanu a ČLR. Provincie Jiangsu a Zhejiang jsou navíc spolu s městem Chongqing považovány za provincie s nejrozvinutějším zpracovatelským průmyslem v ČLR. Přestože úroveň HDP na obyvatele není u Tchaj-wanu a dotyčných dvou čínských provincií shodná, HDP těchto čínských provincií a města Chongqing v posledních letech rychle roste, takže Tchaj-wan dohánějí.
Z nejaktuálnějších údajů je navíc patrné, že jak ČLR jako celek, tak obě čínské provincie a město Chongqing vykazují mnohem vyšší tempo růstu HDP než Tchaj-wan (103), takže jej velmi rychle dohání. Zároveň je třeba poznamenat, že přesné srovnání mezi HDP země s netržním hospodářstvím (ČLR) a HDP země se zavedeným tržním hospodářstvím (Tchaj-wanem) není rozhodující, protože je zcela běžné, že pokud jde o HDP, netržní hospodářství zaostává za fungujícím tržním hospodářstvím. Nabídku a poptávku po průmyslových pozemcích může navíc ovlivňovat mnoho dalších faktorů, například pravidla plánování, politika životního prostředí apod. Skutečnou otázkou je, jaké by byly „převládající podmínky na trhu“, pokud jde o práva k užívání pozemků v ČLR, kdyby se jednalo o fungující tržní hospodářství, přičemž na základě všech důkazů se zdá, že by byly velmi podobné podmínkám na Tchaj-wanu.
(437)
Čínská vláda rovněž tvrdí, že Komise ve svém výpočtu použila odpisové období 50 let, přestože všechny příslušné smlouvy o právech k užívání pozemků nevycházely z 50letého období. Toto není pravda. Všechna práva k užívání pozemků, jejichž udělení bylo napadeno v tomto šetření, byla založena na 50letém období.
3.4.1.5. Programy zásobování elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
(438)
Čínská vláda tvrdila, že závěr o specifičnosti je „zcela vykonstruován“ z toho důvodu, že drtivá většina čínského hospodářství platí nijak nepenalizovanou sazbu. Čínská vláda rovněž zpochybnila zjištění Komise o „regionální“ specifičnosti, a zejména závěr, že tato subvence se poskytuje pouze v těch zeměpisných oblastech, v nichž se nachází vyvážející výrobce. Podle čínské vlády se sankce uplatňuje plošně ve všech zeměpisných oblastech, v nichž se nacházejí všichni vyvážející výrobci, a regionální odlišnosti proto neexistují. Tato tvrzení musela být zamítnuta. Komise konstatuje, že čínská vláda své připomínky patrně zakládá výhradně na systému cenového rozlišení na kategorie „podporovaných“, „omezovaných“, „zakázaných“ a „povolených“ podniků podle rozhodnutí č. 40. Nicméně Komise založila své závěry na zvláštním systému určování cen elektřiny, který je k dispozici v rámci širší oblasti města Chongqing, kde má výrobní závod jeden z vývozců zařazených do vzorku. Tento vývozce těží z nižší sazby za elektřinu, jež se aplikuje specificky pouze na podskupinu společností z určitých odvětví (konkrétně společnosti vyrábějící slitiny železa v elektrických pecích a výrobci hnojiv) patřících do téže kategorie velkých průmyslových uživatelů. Komise proto dospěla k závěru, že tato snížená sazba za elektrickou energii, která se používá pouze u této velmi omezené podskupiny společností patřících výhradně k oněm specifickým způsobilým odvětvím, je de iure specifická.
Co se „regionální“ specifičnosti týče, nehovoří 149. bod odůvodnění o žádném systému sankcí, jak ve svých připomínkách uvádí čínská vláda. V tomto odstavci se upřesňuje, že tato zvýhodněná sazba za elektřinu používaná pro omezenou podskupinu společností včetně výrobce dotčeného výrobku je omezena na danou zeměpisnou oblast (tj. širší území města Chongqing), která je součástí velkého čínského západního regionu, jemuž se dostává podpory podle zákona zmíněného v témž bodě odůvodnění a dále vysvětleného v 233. bodě odůvodnění. Jak se dále uvádí v 149. bodě odůvodnění, tento právní předpis se týká určování cen elektřiny jakožto jednoho z nástrojů k dosažení hlavního politického cíle, totiž podpory rozvoje tohoto regionu. Zjištění Komise, že je tato subvence i regionálně specifická, se potvrzuje.
(439)
Čínská vláda zpochybnila závěry v 146. bodě odůvodnění týkající se specifičnosti založené na systému cenového rozlišení na kategorie „podporovaných“, „omezovaných“, „zakázaných“ a „povolených“ podniků. Čínská vláda znovu vysvětluje, že rozdíl v ceně, kterou za elektřinu platí specificky znevýhodněný projekt a kdokoliv jiný, funguje jako penále či přirážka, jejímž účelem je odradit konkrétní projekty, spíše než jako „sleva“ poskytovaná podporovaným projektům. Čínská vláda uzavírá, že je na Komisi, aby zjistila, jaká cena by byla považována za odpovídající, a že v tomto případě Komise měla za to, že odpovídající cenou by byla cena s přirážkou. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak bylo obšírně vysvětleno výše, zjištění Komise o finančním příspěvku se vztahuje ke snížené sazbě za elektrickou energii, na niž má tato společnost nárok, protože patří do omezené podskupiny podniků v rámci kategorie velkých průmyslových uživatelů. Argumenty čínské vlády tudíž nejsou pro zjištění, jež Komise učinila, relevantní.
3.4.1.6. Ostatní příjmy a daňové režimy, které nebyly výrobci zařazenými do vzorku, jež jsou předmětem vyrovnávacích opatření, využívány za účelem „zbytkové sazby“
(440)
Čínská vláda tvrdila, že příslušná pravidla o výběru vzorku obsažená v antidumpingové dohodě WTO (tj. čl. 6. odst. 10, čl. 9. odst. 2 a 3) Komise nepoužila jednotným způsobem, neboť účelem výběru vzorku by mělo být omezení rozsahu šetření. Tento argument vycházel z čl. 19 odst. 4 dohody WTO o subvencích, který výši vyrovnávacího cla omezuje na výši „zjištěné subvence“. Čínská vláda učinila závěr, že když Komise nebyla schopna míru subvencování dostatečně posoudit pomocí zvoleného vzorku, mohla do vzorku zařadit více společností. Zaprvé Komise konstatuje, že analogie mezi výběrem vzorků při antidumpingových a antisubvenčních šetřeních má určité hranice, poněvadž na rozdíl od antidumpingových šetření neexistuje v šetřeních týkajících se vyrovnávacího cla žádné obecné pravidlo, podle něhož se každému vývozci přidělí individuální clo a jsou výslovně dovoleny tzv. „souhrnné“ případy. Kromě toho, na rozdíl od antidumpingových případů, je vláda v případech týkajících se vyrovnávacích cel povinným účastníkem a respondentem, a vláda je tudíž implicitně zařazena do jakéhokoli „vzorku“ sloužícího ke stanovení vyrovnávacího cla. Jinými slovy, vláda je poskytovatelem údajného subvencování a vládní opatření proto vždy spadají do působnosti šetření, které se týká vyrovnávacího cla, a to bez ohledu na použití vzorku vyvážejících výrobců.
(441)
K připomínce čínské vlády, že řešením je „zařadit do vzorku více společností“, Komise podotýká, že přesně to v daném případě učinila. Poté, co jeden z vývozců, který původně hodlal spolupracovat, od spolupráce odstoupil, se Komise rozhodla zařadit do vzorku dalšího vývozce. Ovšem krátce poté, co byla tato společnost informována o zařazení do vzorku, Komisi oznámila, že si již nepřeje při šetření spolupracovat. Komise proto musela vzorek omezit na dva zbývající vývozce zařazené do původního vzorku, kteří od spolupráce neodstoupili, aby se tak vyhnula dalšímu zpoždění, jež by ohrozilo brzké dokončení šetření v zákonem stanovených lhůtách. Komise podotýká, že tato snaha, jež ztroskotala výlučně na přístupu vývozců, jasně dokládá, že tvrzení čínské vlády je neopodstatněné, neboť neřeší otázku společností, které se při výběru vzorku samy nepřihlásí, nebo které odstoupí vzápětí poté, co byly k zařazení do vzorku vybrány.
(442)
V otázce použití dostupných údajů uvedla čínská vláda odkaz na čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích a citovala judikaturu WTO, která uvádí, že údaje ze spisu lze použít pouze k nahrazení chybějících informací, a že odmítnutí spolupráce neopravňuje k přijetí rozhodnutí, která postrádají věcný základ. Komise nechápe logiku tohoto tvrzení, neboť pro svá zjištění použila údaje ze spisu, jak umožňují ustanovení WTO a základního nařízení, a v plném souladu s příslušnou judikaturou WTO. Jak uznala i čínská vláda, zjištění učiněná v případu bezdřevého natíraného papíru a v různých rozhodnutích ministerstva obchodu USA (US DOC) představují ty nejlepší skutečnosti, jež má Komise k dispozici, a byly použity právě k tomu, aby se nahradily informace chybějící v důsledku nedostatečné spolupráce na straně čínské vlády.
Čínská vláda použití těchto skutečností zpochybnila i z toho důvodu, že neodrážejí aktuální subvencování a ani konkrétně nesouvisí s dotčeným výrobkem. Komise v této souvislosti uvádí, že většina subvenčních programů spočívá v jednorázových subvencích (např. grantech, daňových výhodách spojených s investicemi do majetku), které se obvykle odepisují po dobu několika let, a výhody, které z nich plynou, tudíž pokračují i v budoucnu, a sahají tak v tomto případě až za období šetření. U opakujících se subvencí nejsou důkazy o tom, že se od dotčeného šetření tyto programy změnily. Pokud jde o vazbu těchto programů na dotčený výrobek, Komise připomíná, že se všechny tyto programy týkají ocelářství (nesouvisí s konkrétním výrobkem) nebo se uplatňují v regionu, do něhož vývozci oceli s organickým povlakem umístili své závody. Vzhledem k tomu, že spis neobsahoval důkazy o opaku, Komise rozhodla, že lze logicky učinit závěr, že výhody plynoucí z těchto programů nadále představují nejbližší ekvivalent za subvencování výrobců dotčeného výrobku, k němuž aktuálně dochází. Je třeba zdůraznit, že čínská vláda měla dostatek příležitostí předložit ke všem těmto programům důkazy svědčící o opaku, avšak záměrně se rozhodla je nepředložit, a Komise se proto musela uchýlit k použití údajů ze spisu, jak stanoví základní nařízení a dohoda WTO o subvencích.
3.4.1.7. Kapitálové programy
(443)
Čínská vláda uvedla, že ne všechny tyto programy (nevyplacené dividendy, swapy dluhů za aktiva a kapitálové injekce) byly zahájeny v souladu s požadavky čl. 11 odst. 2 a čl. 11 odst. 3 dohody WTO o subvencích.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak již bylo vysvětleno v oddíle týkajícím se odpovědi na připomínky čínské vlády k zahájení řízení (399.-406. bod odůvodnění výše), útvary Komise prostudovaly důkazy předložené žadatelem, jež byly podstatné, jak jednoznačně vyplývá z verze k nahlédnutí zúčastněným stranám podnětu. Útvary Komise navrhly zahájit šetření konkrétních programů až poté, co náležitě přezkoumaly správnost a adekvátnost důkazů, které považují za dostatečné důkazy prima facie.
(444)
Pokud se použijí, jsou kapitálové programy podle čínské vlády specifickými subvencemi ad hoc, poněvadž se vztahují na jediného konkrétního příjemce a jejich uplatňování není založeno na žádném konkrétním právním předpisu, a protože „Komise zajisté ví, že společnosti podléhající zbytkovému clu nejenže neobdržely, ale ani nemohly vzhledem k jejich jednorázovosti obdržet“ tyto subvence, neměla by se vyrovnávací opatření ukládat. Čínská vláda dále tvrdila, že vychází-li se při zjištěních z dostupných údajů, musí být založena na faktických skutečnostech. Uložení vyrovnávacích opatření na jiné společnosti než ty, které subvence ad hoc údajně obdržely, je proto porušením článku 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích.
Je třeba poznamenat, že čínská vláda nereagovala ani na jednu z otázek, které se v dotazníku a v písemném upozornění na nedostatky těchto režimů týkaly. Tvrzení čínské vlády, že „Komise zajisté ví, že společnosti podléhající zbytkovému clu nejenže neobdržely, ale ani nemohly vzhledem k jejich jednorázovosti obdržet“ tyto subvence, proto neodpovídá skutečností. Naproti tomu v podnětu bylo uvedeno několik společností, které těchto kapitálových programů využívají, přičemž seznam údajně nebyl vyčerpávající. Vzhledem k tomu, že čínská vláda neposkytla žádné informace o povaze nebo nároku na poskytnutí těchto režimů, nemá Komise jinou možnost, než použít dostupných údajů.
3.4.2. PŘIPOMÍNKY SPOLEČNOSTI ZHEJIANG HUADONG
3.4.2.1. Udělování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
(445)
Společnost Zhejiang Huadong podle svého tvrzení poskytla Komisi všechny příslušné právní předpisy, jimiž se řídí systém a oceňování prodeje práv k užívání pozemků v Číně a poukázala na Ustanovení o přidělování uživatelských práv ke stavebním pozemkům ve státním vlastnictví na základě výzev k podávání nabídek, aukcí a cenových odhadů, aby prokázala, že v Číně existuje dobře fungující trh s nemovitostmi, v rámci něhož se zveřejňují cenové odhady i zaplacené ceny. Dále tvrdila, že nejlepším podkladem k posouzení ceny práv k užívání pozemků v době, kdy je tento vyvážející výrobce koupil, je soudobý čínský trh s nemovitostmi a úplné oficiální veřejné statistiky o cenách práv k užívání pozemků.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Komise svá zjištění týkající se práv společnosti Zhejiang Huadong k užívání pozemků vysvětluje v 115. bodě odůvodnění výše. Společnost ve svých připomínkách k zveřejnění konečných informací tato zjištění nezpochybnila. Z důkazů, které jsou k dispozici, vyplývá, že trh s právy k užívání pozemků je v Číně narušen, neboť u nabídkových řízení, která Komise na místě šetřila, nedošlo k soutěži a ceny byly stanoveny úředně. Věcný základ pro rozhodnutí, že ceny jsou určovány libovolně, je uveden v 114.-116. bodě odůvodnění, tj. informace o skutečných obchodních operacích, které poskytli vyvážející výrobci zařazení do vzorku, systém pro hodnocení městských pozemků a vyhláška komise pro rozvoj a reformy č. 35.
(446)
Společnost Zhejiang Huadong tvrdila, že podle čl. 14 písm. d) dohody WTO o subvencích by se odpovídající cenový srovnávací základ měl vztahovat v prvé řadě k převládajícím podmínkám na trhu v zemi udělení, a jestliže takové podmínky nejsou, měl by být srovnávací základ mimo danou zemi vždy náležitě upraven, aby nedocházelo k vyrovnávání komparativních výhod. Dále tvrdila, že nejsou-li jako vhodný srovnávací základ k dispozici převládající podmínky v Číně, dovážející člen WTO by měl na základě odst. 15 písm. b) protokolu o přistoupení Číny k WTO takové převládající podmínky pokud možno upravit, než eventuálně použije podmínky převládající mimo Čínu. Přestože Komise souhlasí s velkou částí právní teorie za tímto tvrzením, byl učiněn i závěr, že v Číně neexistuje fungující trh s pozemky, a proto byl u cen pozemků použit vnější srovnávací základ. Proč bylo nutné použít vnější srovnávací základ je vysvětleno a odůvodněno v 109., 118., 120. a 121. bodě odůvodnění výše. Jelikož se zjistilo, že trh s právy k užívání pozemků je v Číně narušen, nebylo možné použít vnitrostátní srovnávací základ, jak navrhla společnost Zhejiang Huadong, a není tudíž ani žádný základ, podle nějž by bylo možné takový srovnávací základ upravit. Z informací, které ke srovnávacímu základu předložila společnost Zhejiang Huadong (Xiaoshan, provincie Zhejiang), navíc není zřejmé a nelze ani ověřit, zda se uvedené informace o cenách omezují pouze na ceny práv k užívání pozemků pro údajně „neupřednostňovaná“ odvětví.
(447)
Společnost Zhejiang Huadong uvedla, že zvolení Tchaj-wanu jako srovnávacího základu není přiměřené ani objektivní z těchto důvodů: 1) v okamžiku koupě práv k užívání pozemků nebyla provincie Zhejiang rozvinutou oblastí s vysokou úrovní HDP podobnou Tchaj-wanu; 2) Komise při výběru skutečných cen pozemků na Tchaj-wanu vycházela z nabídek na prodej průmyslové plochy a nikoliv ze skutečných cen za dlouhodobý pronájem plochy k průmyslovému využití, které se blíží právům k užívání pozemků, jež byla udělena společnosti Zhejiang Huadong.
Toto tvrzení je nutno zamítnout. K bodu 1), jak je uvedeno v 436. bodě odůvodnění, je třeba říci, že Komise si podrobně prostudovala různé ukazatele a porovnala Tchaj-wan s ČLR jako celkem i s jednotlivými dotčenými čínskými provinciemi. V návaznosti na tyto analýzy se Komise domnívá, že Tchaj-wan je vhodným srovnávacím základem, který odpovídá základnímu nařízení a pravidlům WTO. K bodu 2) je třeba poznamenat, že Komise použila nejlepší informace, jež byly přiměřeným způsobem dostupné.
(448)
Společnost Zhejiang Huadong poukázala na aritmetickou chybu ve výpočtu měr inflace, které byly použity k úpravě srovnávacího základu podle inflace. Komise toto tvrzení vzala v potaz a příslušný výpočet upravila.
(449)
Společnost Zhejiang Huadong tvrdila, že svá práva k užívání pozemků nenabyla nijak specifickým způsobem, neboť všechny podniky v Číně mají ze zákona stejné zacházení. Společnost také tvrdila, že se Komise patřičně nevěnovala otázce specifičnosti a že ve zveřejněných konečných informacích nebyly uvedeny důvody, proč z ceny, kterou společnost Zhejiang Huadong zaplatila, plyne výhoda.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Při svých zjištěních o specifičnosti se Komise opírala o skutečnost, že společnosti, které se neřídí státní průmyslovou politikou, nemají nárok na udělení práv k užívání pozemků, úřady stanovují ceny mnohdy libovolně a vládní postupy jsou nejasné a netransparentní. Komise zjistila, že práva k užívání pozemků jsou vyhrazena společnostem, které dodržují průmyslové politiky, jež čínská vláda stanovila ve vyhlášce komise pro národní rozvoj a reformy č. 35 (viz 116. bod odůvodnění).
3.4.2.2. Dodávky oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou
(450)
Společnost Zhejiang Huadong tvrdila, že v zájmu přiměřenosti, objektivity a jednotnosti měla Komise při sestavování srovnávacího základu použít u všech regionů zařazených do srovnávacího koše stejný zdroj údajů o cenách oceli (tj. Steel Business Bulletin, SBB). Tvrdila rovněž, že Steel Business Bulletin uvádí ceny oceli válcované za studena na mnoha jiných trzích než těch, které zvolila Komise, a navrhla doplnit Mexiko a Argentinu, neboť tyto země jsou příkladem rozvíjejících se trhů s ocelí na americkém kontinentu. Toto tvrzení muselo být zamítnuto, protože Komise při sestavování srovnávacího základu použila údaje o cenách, které co nejvěrněji odrážejí skutečnou tržní situaci v každé zemi nebo regionu. Pokud jde o ceny Evropě (z nichž většina pocházela z členksých států Unie), byla Komise názoru, že má k dispozici podrobnější cenové údaje společnosti MEPS. Měla-li by údaje MEPS k dispozici i u jiných zvolených zemí, použila by je. K zahrnutí cen v Mexiku a Argentině je třeba uvést, že se jedná o poměrně malé trhy ve srovnání s Čínou i s jinými zeměmi a regiony zařazenými do srovnávacího koše, který Komise použila.
Po provedení opravy vypočtených cen srovnávacího základu pro ocel válcovanou za tepla a ze studena Komise revidovala svůj výpočet subvenčního rozpětí u tohoto režimu. Oprava se týkala cen oceli v Brazílii, jež byly použity k výpočtu srovnávacího základu, který ve výpočtech, jež byly stranám sděleny, chybně zahrnoval i daně.
(451)
Společnost Zhejiang Huadong také tvrdila, že závěr Komise ohledně specifičnosti je nepodložený (bez přímých důkazů) a neodůvodněný, a údajná subvence ve formě dodávek oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou proto není napadnutelná. Společnost Zhejiang Huadong uvedla, že výhoda, existuje-li, v podobě dodávek oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou, se neomezuje jen na určité podniky nebo odvětví, nýbrž je poskytována obecně všem potenciálním kupujícím a spotřebitelům ze všech hospodářských odvětví.
Toto tvrzení muselo být zamítnuto. Čínská vláda vznesla stejnou připomínku a Komise se jí zabývá v 415. bodě odůvodnění. „Potenciální“ kupující jsou z definice omezeni na určité podniky.
3.4.3. PŘIPOMÍNKY ŽADATELE
3.4.3.1. Zásobování vodou a elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
(452)
Žadatel tvrdil, že kvůli narušením a státnímu vlivu, pokud jde o čínský trh s vodou a elektrickou energií, měla Komise použít mezinárodních srovnávacích základů a výhody u těchto režimů vypočítat podle čl. 6 písm. d) bodu ii) základního nařízení.
Toto tvrzení muselo být zamítnuto. V tomto konkrétním případě důkazy ze spisu Komisi neumožnily zjistit, zda je trh s vodou a elektrickou energií narušen do takové míry, která by odůvodňovala použití vnějšího srovnávacího základu.
3.4.3.2. Některé daňové programy pro subjekty se zahraničními investicemi
(453)
Žadatel tvrdil, že Komise měla vyčíslit výši subvence u dvou daňových programů pro subjekty se zahraničními investicemi, tj. u „Slev na dani z příjmu při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu“ a u programu „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro výrobní subjekty se zahraničními investicemi“, a to z důvodu nedostatečné spolupráce ze strany čínské vlády a skutečnosti, že čínská vláda měla poskytnout důkazy o tom, že během období šetření z těchto programů nebyly výrobcům oceli s organickým povlakem poskytnuty žádné výhody.
Toto tvrzení muselo být zamítnuto. Jak již bylo vysvětleno v 282. bodě odůvodnění, v zájmu snížení administrativní zátěže pro všechny zúčastněné strany a s přihlédnutím ke specifické situaci, pokud jde o ukončení těchto režimů, se je Komise rozhodla nenapadat.
3.5. VÝŠE NAPADNUTELNÝCH SUBVENCÍ
(454)
Výše valoricky vyjádřených subvencí, jež byly poskytnuty vyšetřovaným společnostem a jsou napadnutelné v souladu se základním nařízením, jsou uvedeny v této tabulce:
Vyvážející výrobce
KONEČNÉ ROZPĚTÍ SUBVENCE (v %)
HUADONG GROUP
23,8
PANHUA GROUP
29,7
UNION STEEL CHINA
26,8
SPOLUPRACUJÍCÍ SPOLEČNOSTI NEZAŘAZENÉ DO VZORKU
26,8
OSTATNÍ SPOLEČNOSTI
44,7
(455)
V souladu s čl. 15 odst. 3 základního nařízení je celkové rozpětí subvence pro společnosti nezařazené do vzorku vypočteno na základě váženého průměru rozpětí subvencí stanovených pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, tj. 26,8 %.
(456)
Pokud jde o všechny ostatní vývozce v Čínské lidové republice, Komise nejprve stanovila úroveň spolupráce. Z porovnání údajů Eurostatu o dovozu s objemem vývozu dotčeného výrobku do Unie za období šetření, který uskutečnily spolupracující společnosti, vyplývá, že spolupráce vyvážejících výrobců v Čínské lidové republice byla nízká, konkrétně 58 %. Vzhledem k nízké úrovni spolupráce byla celková subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni celkových subvenčních sazeb zjištěných pro všechny nespolupracující společnosti pro všechny posuzované programy, tj. 44,7 %.
4. ÚJMA
4.1. VÝROBA V UNII A VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
(457)
K zjištění celkové výroby v Unii v posuzovaném období byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobců v Unii, včetně informací uvedených v podnětu, údajů shromážděných od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a ověřených odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
(458)
Během období šetření vyrábělo ocel s organickým povlakem 22 výrobců v Unii. Na základě uvedeném v předchozím bodě odůvodnění byla celková výroba v Unii během období šetření odhadnuta na přibližně 4 018 310 tun. Výrobci v Unii, kteří představují celkovou výrobu v Unii, tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení a budou proto dále nazýváni „výrobní odvětví Unie“.
4.2. URČENÍ PŘÍSLUŠNÉHO TRHU UNIE
(459)
Během šetření se zjistilo, že významná část výroby výrobců v Unii zařazených do vzorku byla určena k využití pro vlastní spotřebu, tj. výrobky byly často pouze předány (bez faktury) a/nebo dodány za transferové ceny v rámci jedné společnosti nebo skupiny společností k dalšímu navazujícímu zpracování.
(460)
V zájmu zjištění, zda výrobní odvětví Unie utrpělo újmu či nikoliv, a za účelem stanovení spotřeby a různých ekonomických ukazatelů týkajících se situace výrobního odvětví Unie, se zkoumalo, zda a do jaké míry musí být v analýze vzato v úvahu následné využití obdobného výrobku vyráběného výrobním odvětvím Unie.
(461)
V zájmu získání co nejúplnějšího obrazu o situaci ve výrobním odvětví Unie byly shromážděny a analyzovány údaje o veškeré činnosti v souvislosti s ocelí s organickým povlakem a následně bylo stanoveno, zda je výroba určena k využití pro vlastní spotřebu, nebo pro volný trh.
(462)
Pokud jde o objem prodeje a prodejní ceny na trhu Unie a o podíl na trhu, bylo zjištěno, že smysluplná analýza a hodnocení těchto ukazatelů se musí zaměřit na situaci převládající na volném trhu.
(463)
Ostatní hospodářské ukazatele však bylo možné odůvodněně přezkoumávat pouze ve vztahu k celé činnosti, včetně využití pro vlastní potřebu a prodej. Výroba, kapacita, využití kapacity, investice, zásoby, zaměstnanost, produktivita, mzdy a schopnost opatřit si kapitál se odvíjejí od celé činnosti, ať už se jedná o výrobu pro vlastní spotřebu nebo pro prodej na volném trhu.
4.3. SPOTŘEBA V UNII
(464)
Výrobní odvětví Unie prodává obdobný výrobek odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a rovněž jej prodává/předává společnostem, které jsou ve spojení, k dalšímu navazujícímu zpracování, např. střediskům služeb pro ocelářský průmysl.
(465)
Při výpočtu zřejmé spotřeby oceli s organickým povlakem v Unii sečetly unijní orgány objem celkového dovozu oceli s organickým povlakem do Unie na základě údajů Eurostatu a objem prodeje a využití pro vlastní spotřebu obdobného výrobku v Unii vyráběného výrobním odvětvím Unie na základě údajů z podnětu a ověření během inspekcí u výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(466)
Údaje Eurostatu o dovozu však vycházejí z čísel kódů KN, a je zřejmé, že v rámci této úrovně číselného označování kódů KN se u části z nich nejedná o dovoz dotčeného výrobku.
(467)
Na tomto základě se spotřeba Unie vyvíjela takto:
2008
2009
2010
OŠ
Spotřeba (v tunách)
5 197 716
3 879 380
4 548 528
4 811 310
Index (2008 = 100)
100
75
88
93
(468)
Během posuzovaného období se celková spotřeba na trhu Unie snížila o 7 %. V letech 2008 a 2009 došlo k poklesu o přibližně 25 %, a to především v důsledku globálních negativních dopadů hospodářské krize, zejména na oblast stavebnictví. Poté začala spotřeba opět stoupat a celkově vzrostla od roku 2009 do období šetření o 24 %, nicméně nedosáhla původní úrovně z roku 2008.
4.4. DOVOZ Z DOTČENÉ ZEMĚ A PODÍL NA TRHU
(469)
Během posuzovaného období se dovoz z ČLR do Unie vyvíjel takto:
2008
2009
2010
OŠ
Objem dovozu z ČLR (v tunách)
472 988
150 497
464 582
702 452
Index (2008 = 100)
100
32
98
149
Podíl na trhu
9,1 %
3,9 %
10,2 %
14,6 %
Index (2008 = 100)
100
43
112
160
Zdroj:
Eurostat
(470)
Přes pokles spotřeby se objem dovozu z ČLR během posuzovaného období značně zvýšil, a to o 49 %. V důsledku negativních dopadů hospodářské krize objem dovozu z ČLR v roce 2009 výrazně klesl. Dovoz z ČLR však začal opět velmi rychle stoupat a v období od roku 2009 do období šetření dosáhl nárůstu na úrovni neuvěřitelných 367 %.
(471)
Stejně tak se v posuzovaném období zvýšil podíl na trhu tohoto dovozu, a sice o 60 %. I když v období 2008 až 2009 klesl více než o polovinu, vykázal od roku 2009 do období šetření výrazný nárůst, který dosáhl 275 %.
4.4.1. CENY DOVOZU A CENOVÉ PODBÍZENÍ
Dovoz z ČLR
2008
2009
2010
OŠ
Průměrná cena (EUR/t)
875
728
768
801
Index (2008 = 100)
100
83
88
91
Zdroj:
Eurostat
(472)
Průměrná cena dovozu z ČLR klesla během posuzovaného období o 9 %. V letech 2008 a 2009 došlo k výraznému poklesu o 17 %, poté vzrostla během období 2009 až 2010 o pět procentních bodů a během období šetření o další tři procentní body.
(473)
Ceny dovozu z ČLR byly v celém posuzovaném období setrvale nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Z výše uvedené tabulky vyplývá, že v době vrcholící hospodářské krize v roce 2009, kdy spotřeba náhle klesla a na trhu došlo k výraznému zpomalení, nepomohlo čínskému dovozu k udržení podílu na trhu ani cenové snížení o 17 %, přičemž díky neustálému cenovému podbízení došlo v následujících letech ke stabilnímu působivému nárůstu podílu na trhu čínského dovozu od roku 2009 do období šetření.
(474)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých druhů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dovozu spolupracujících čínských výrobců účtovanými prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o náklady po dovozu.
(475)
Náklady po dovozu uvedené v předchozím bodě odůvodnění byly vypočítány na základě ověřených údajů od dvou dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení.
(476)
Toto cenové srovnání bylo provedeno podle druhu u obchodních operací na stejné úrovni obchodní činnosti, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev z cen. Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření poukázal na vážené průměrné rozpětí cenového podbízení až o 20,2 % ze strany čínských vyvážejících výrobců.
(477)
V návaznosti na zveřejnění informací jeden vyvážejí výrobce požadoval další informace týkající se výpočtu cenového podbízení v případě, že neexistuje přesný soulad mezi typem výrobku vyváženým z ČLR a typem výrobku prodávaným na trhu Unie výrobním odvětvím Unie. Rovněž požadoval informace, zda byla provedena úprava, pokud jde o fyzikální rozdíly v případě, že neexistuje přesný soulad.
(478)
V případě, že neexistoval přesný soulad mezi vyváženým typem výrobku a typem výrobku prodávaným na trhu Unie, porovnala Komise vyvážený typ výrobku s nejpodobnějším typem výrobku prodávaným výrobním odvětvím Unie. V případech, kdy jediným rozdílem byla tloušťka substrátu, bylo provedeno porovnání s velmi podobným typem výrobku.
(479)
Pokud existoval více než jeden velmi podobný typ výrobku, porovnala Komise vyvážený typ výrobku s levnějším typem výrobku prodávaným na trhu Unie, a to nezávisle na tom, zda substrát tohoto levnějšího typu výrobku byl silnější nebo slabší. Úprava s ohledem na fyzikální rozdíly se tudíž nepovažovala za nutnou.
5. HOSPODÁŘSKÁ SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
5.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(480)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení posoudily unijní orgány veškeré hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují situaci výrobního odvětví Unie.
(481)
Údaje, které žadatel poskytl za všechny výrobce oceli s organickým povlakem v Unii, byly porovnány s dalšími dostupnými zdroji a ověřenými údaji výrobců v Unii zařazených do vzorku a použity ke stanovení makroekonomických ukazatelů, jako je výroba výrobního odvětví Unie, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, závislý prodej, zaměstnanost a produktivita.
(482)
V zájmu stanovení mikroekonomických ukazatelů, jako jsou jednotkové prodejní ceny, jednotkové výrobní náklady, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic, schopnost získávat kapitál, stav zásob a mzdové náklady, bylo využito poskytnutých a ověřených údajů týkajících se šesti výrobců v Unii zařazených do vzorku.
5.2. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE JAKO CELKU
5.2.1. VÝROBA, VÝROBNÍ KAPACITA A VYUŽITÍ KAPACITY
(483)
Ke zjištění celkové výroby v Unii v posuzovaném období byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací uvedených v podnětu, údajů shromážděných od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a ověřených odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
2008
2009
2010
OŠ
Objem výroby (v tunách)
4 447 780
3 514 965
3 992 209
4 018 310
Index (2008 = 100)
100
79
90
90
Výrobní kapacita (v tunách)
6 007 536
6 128 301
6 099 587
5 923 311
Index (2008 = 100)
100
102
102
99
Využití kapacity (v %)
74
57
65
68
Index (2008 = 100)
100
77
88
92
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(484)
Z výše uvedené tabulky vyplývá, že v posuzovaném období výroba klesla o 10 %. Zároveň se snížením poptávky v roce 2009 prudce poklesla výroba, načež se částečně zotavila v roce 2010. I když se spotřeba v období šetření zvýšila, objem výroby zůstal prakticky na stejné úrovni jako v roce 2010.
(485)
Výrobní kapacita zůstala ve zvažovaném období stabilní. Využití kapacity vykázalo stejný trend jako výroba a v posuzovaném období kleslo o 8 %.
5.2.2. OBJEM PRODEJE, PODÍL NA TRHU A RŮST
2008
2009
2010
OŠ
Objem prodeje (v tunách)
2 951 468
2 280 304
2 643 923
2 592 540
Index (2008 = 100)
100
77
90
88
Podíl na trhu (v %)
56,8
58,8
58,1
53,9
Index (2008 = 100)
100
104
102
95
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(486)
V roce 2009 výrazně klesl objem prodeje výrobního odvětví Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a to o 23 %. V roce 2010 se tento objem zvýšil o třináct procentních bodů, ale poté během období šetření klesl o dva procentní body.
(487)
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se během posuzovaného období snížil o 2,9 %. Po počátečním nárůstu podílu výrobního odvětví Unie na trhu v roce 2009 došlo v roce 2010 a v období šetření opět k jeho poklesu, takže výsledný podíl na trhu byl o pět procentních bodů nižší během období šetření než v roce 2009. K této situaci došlo přesto, že od roku 2009 do konce období šetření vzrostla spotřeba o více než 24 %. Toto odvětví nemohlo tedy využít rostoucí spotřeby a získat zpět objem prodeje a část podílu na trhu, které ztratilo.
(488)
Zatímco spotřeba Unie klesla během posuzovaného období o 7 % a objem prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, klesl o 12 %, snížil se podíl výrobního odvětví Unie na trhu o 2,9 procentní body z 56,8 % v roce 2008 na 53,9 % během období šetření.
5.2.3. ZAMĚSTNANOST A PRODUKTIVITA
2008
2009
2010
OŠ
Zaměstnanost (v ekvivalentech plného pracovního úvazku, FTE)
7 088
6 470
6 097
6 046
Index (2008 = 100)
100
91
86
85
Produktivita (t/FTE)
627
543
655
665
Index (2008 = 100)
100
87
104
106
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník, Eurofer
(489)
Zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie postupně klesala. Celkový počet zaměstnanců v tomto výrobním odvětví počítaný v ekvivalentech plného pracovního úvazku klesl během posuzovaného období o 15 %, přičemž nejnižší úrovně dosáhl v období šetření. Produktivita nicméně v posuzovaném období vzrostla o 6 %, což svědčí o tom, že se výrobní odvětví snažilo snížit své výrobní náklady.
5.2.4. VYUŽITÍ PRO VLASTNÍ SPOTŘEBU A ZÁVISLÝ PRODEJ
2008
2009
2010
OŠ
Využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej (v tunách)
1 135 987
914 412
986 386
970 757
Index (2008 = 100)
100
80
87
85
Podíl na trhu (v %)
22
24
22
20
Index (2008 = 100)
100
108
99
92
Zdroj:
Podnět a ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(490)
Jak je uvedeno v 459. bodě odůvodnění, v Unii existuje významný trh s ocelí s organickým povlakem, který tvoří navazující zpracování tohoto výrobku výrobním odvětvím Unie.
(491)
Bylo zjištěno, že využití pro vlastní spotřebu a závislé prodeje jsou určeny pro další přeměnu samotných společností nebo jejich společností ve spojení, které se zabývají zejména obchodováním se stavebními materiály, tj. koneční uživatelé oceli s organickým povlakem.
(492)
Na výše uvedeném základě bylo stanoveno, že využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej výrobců v Unii představovaly 24 % celkového objemu výroby během období šetření. Během posuzovaného období kleslo využití pro vlastní spotřebu a související objem prodeje o 15 % a podíl na trhu se snížil o 8 %.
(493)
Z šetření vyplynulo, že mezi využitím pro vlastní spotřebu a závislým prodejem nebyl, pokud jde o konečné využití výrobku, významný rozdíl. Využití pro vlastní spotřebu uváděly společnosti, kde navazující výroba probíhala v rámci stejné právnické osoby, zatímco závislý prodej byl prodej na fakturu jiným právnickým osobám, které jsou ve spojení. Kromě toho byla metoda pro stanovení cen v rámci využití pro vlastní spotřebu i závislého prodeje stranám, které jsou ve spojení, podobná, tj. společnostem ve spojení i navazujícím interním výrobním jednotkám společností zařazených do vzorku byla účtována reálná hodnota (metoda „přirážky k nákladům“) výrobku.
(494)
Průměrná hodnota za tunu zůstala v průběhu posuzovaného období stálá a byla o 3 % nižší než prodejní cena pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, v období šetření výrobců z Unie zařazených do vzorku. Tento cenový rozdíl nebyl považován za významný a vývoj cen závislého prodeje odpovídá vývoji cen pro odběratele, kteří nejsou ve spojení.
2008
2009
2010
OŠ
Využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej (EUR/t)
962
802
901
965
Index (2008 = 100)
100
83
94
100
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(495)
Vzhledem k tomu, že většina závislého prodeje a využití pro vlastní spotřebu byla určena pro navazující obchodování se stavebními materiály výrobců v Unii, byly uvedený prodej a využití pro vlastní spotřebu rovněž nepřímo vystaveny konkurenci od ostatních hráčů na trhu, včetně subvencovaného dovozu z ČLR. Interní poptávka ze strany navazující výroby se odvíjela od šance následné výrobky prodat na volném trhu, který není ovlivňován subvencovaným dovozem oceli s organickým povlakem. Lze tedy vyvodit, že příčinou klesajícího objemu a podílu na trhu během posuzovaného období byla konkurence subvencovaného dovozu z ČLR.
5.3. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE VÝROBCŮ V UNII ZAŘAZENÝCH DO VZORKU
5.3.1. PRŮMĚRNÉ JEDNOTKOVÉ PRODEJNÍ CENY V UNII A VÝROBNÍ NÁKLADY
2008
2009
2010
OŠ
Jednotková cena v Unii pro odběratele, kteří nejsou ve spojení (EUR/t)
1 023
805
911
994
Index (2008 = 100)
100
79
89
97
Jednotkové výrobní náklady (EUR/t)
925
884
893
978
Index (2008 = 100)
100
95
97
106
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(496)
Průměrná prodejní cena výrobců v Unii zařazených do vzorku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, klesla během posuzovaného období o 3 %. K hlavnímu poklesu došlo v roce 2009 současně s poklesem spotřeby v období od roku 2009 do období šetření. V souladu s rostoucí spotřebou a objemem prodeje se ceny zvýšily o 23 %, avšak úrovně z roku 2008 nedosáhly.
(497)
Současně během posuzovaného období vzrostly průměrné náklady na výrobu a prodej obdobného výrobku o 6 %, což bylo způsobeno zvýšením nákladů na suroviny.
(498)
Po snížení jednotkové ceny pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, o 21 % v roce 2009 začala jednotková cena narůstat. V roce 2010 a během období šetření došlo ve srovnání s rokem 2009 ve výrobním odvětví Unie k růstu nákladů, který mohl být vyrovnán pouze mírným zvýšením cen, což přesně stačilo na udržení stejně nízké úrovně ziskovosti z roku 2010 a z období šetření. V důsledku toho ovšem došlo k další ztrátě podílu na trhu, jelikož ceny čínského dovozu byly trvale podbízivé ve vztahu k cenám výrobního odvětví Unie.
5.3.2. ZISKOVOST, PENĚŽNÍ TOK, INVESTICE, NÁVRATNOST INVESTIC A SCHOPNOST ZÍSKAT KAPITÁL
2008
2009
2010
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v % obratu z prodeje)
6,7
-9,3
2,8
2,6
Index (2008 = 100)
100
- 138
41
39
Peněžní tok (v EUR)
328 190 880
211 298 356
152 030 083
204 650 414
Index (2008 = 100)
100
64
46
62
Investice (v EUR)
55 717 957
4 537 128
12 530 132
15 302 264
Index (2008 = 100)
100
8
22
27
Návratnost investic (v %)
13,8
-13,9
5,9
6
Index (2008 = 100)
100
- 101
43
44
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(499)
Ziskovost výrobního odvětví Unie byla stanovena tak, že čistý zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům, kteří nejsou ve spojení, byl vyjádřen jako procentní podíl z obratu z tohoto prodeje. V roce 2009 se ziskovost výrobního odvětví Unie dramaticky snížila, což mělo za následek ztrátu ve výši 9,3 %. Od roku 2010 se situace začala zlepšovat, nicméně rostoucí výrobní náklady neumožnily dosáhnout úrovně ziskovosti, která je považována pro dané výrobní odvětví za přiměřenou a udržitelnou (6,7 %). Během celého posuzovaného období poklesla ziskovost o 61 %.
(500)
Vývoj v oblasti peněžního toku do jisté míry odrážel záporný vývoj ziskovosti. Nejnižší úrovně bylo dosaženo v roce 2010. Obdobně i návratnost investic klesla o 56 % z 13,8 % v roce 2008 na 6 % v období šetření.
(501)
Uvedený vývoj ziskovosti, peněžního toku a návratnosti investic v posuzovaném období snížil schopnost výrobního odvětví Unie investovat do svých činností a ohrozil jeho rozvoj. Na začátku posuzovaného období dokázalo výrobní odvětví Unie učinit významné investice, poté však jejich výše v roce 2009 výrazně klesla, přičemž během posuzovaného období došlo k celkovému poklesu o 73 %.
(502)
Vzhledem k povaze výrobního odvětví Unie, které do jisté míry tvoří velké nadnárodní integrované ocelářské společnosti, neměla špatná finanční výkonnost odvětví oceli s organickým povlakem vliv na schopnost těchto společností získat kapitál.
5.3.3. STAV ZÁSOB
2008
2009
2010
OŠ
Stav zásob na konci roku (v tunách)
116 852
97 533
124 848
130 593
Index (2008 = 100)
100
83
107
112
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(503)
Pro šest výrobců v EU zařazených do vzorku představovaly zásoby v období šetření asi 10 % objemu výroby. Konečný stav zásob se během posuzovaného období zvýšil o 12 %. Ačkoli je třeba poznamenat, že stav zásob není pro dané výrobní odvětví významným ukazatelem, jelikož se výroba odvíjí zejména od konkrétních objednávek, došlo k hlavnímu nárůstu stavu zásob od roku 2009 do období šetření, což odpovídalo období největšího nárůstu subvencovaného dovozu z ČLR.
5.3.4. ZAMĚSTNANOST, MZDY A PRODUKTIVITA
Průměrné mzdové náklady na zaměstnance (v EUR, výrobci v Unii zařazení do vzorku)
60,959
57,892
58,637
62,347
Index (2008 = 100)
100
95
96
102
(504)
Průměrné mzdové náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostly během posuzovaného období pouze o 2 %, což je nižší než míra inflace. Šetření ukázalo, že výrobci zařazení do vzorku provedli zásadní škrty, zejména v oblasti správních a režijních nákladů, a snažili se tak být efektivnější.
5.3.5. ÚČINKY MINULÉHO DUMPINGU A SUBVENCOVÁNÍ
(505)
Jelikož se jedná o první antisubvenční řízení ohledně dotčeného výrobku, nejsou k dispozici žádné údaje pro posouzení účinků případného minulého dumpingu nebo subvencování.
5.4. ROZSAH SOUČASNÉHO ROZPĚTÍ SUBVENCE
(506)
Všechna zjištěná rozpětí uvedená výše v oddíle o subvencích jsou výrazně vyšší než nepatrná. Vzhledem k objemu subvencovaného dovozu z ČLR a jeho cenám není možné považovat dopad skutečného subvenčního rozpětí na trh Unie za zanedbatelný.
5.5. ZÁVĚR OHLEDNĚ ÚJMY
(507)
Šetření ukázalo, že během posuzovaného období se všechny ukazatele újmy (kromě produktivity) zhoršily nebo se nevyvíjely v souladu se spotřebou.
(508)
V posuzovaném období v souvislosti s klesající spotřebou dovoz z ČLR výrazně vzrostl. Zároveň klesl objem prodeje výrobního odvětví Unie celkem o 12 % a jeho podíl na trhu se z 56,8 % v roce 2008 propadl na 53,9 % v období šetření. Přestože se spotřeba od roku 2009 do období šetření po roce hospodářské krize, která měla dopad na poptávku, zvýšila o 24 %, podíl výrobního odvětví Unie na trhu se i nadále zmenšoval. Vzhledem k výrazné expanzi subvencovaného dovozu z ČLR na trh Unie se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo znovu získat ztracený podíl na trhu. Levný subvencovaný dovoz v posuzovaném období rostl, doprovázen trvalým podbízením ve vztahu k cenám účtovaným výrobním odvětvím Unie.
(509)
Dále byly významně dotčeny ukazatele újmy týkající se finanční situace výrobního odvětví Unie, jako je peněžní tok a ziskovost. To znamená, že byla rovněž oslabena schopnost výrobního odvětví Unie získávat kapitál a investovat.
(510)
Na základě výše uvedených skutečností byl vyvozen závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
6. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
6.1. ÚVOD
(511)
V souladu s čl. 8 odst. 5 a čl. 8 odst. 6 základního nařízení bylo zkoumáno, zda subvencovaný dovoz pocházející z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které mohly vedle subvencovaného dovozu výrobnímu odvětví Unie způsobovat újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připsána subvencovanému dovozu.
6.2. ÚČINEK SUBVENCOVANÉHO DOVOZU
(512)
Šetření prokázalo, že se spotřeba v Unii během posuzovaného období snížila o 7 %, zatímco objem subvencovaného dovozu z ČLR dramaticky vzrostl přibližně o 49 %, přičemž podíl tohoto dovozu na trhu vzrostl o 60 % z 9,1 % v roce 2008 na 14,6 % v období šetření. Zároveň klesl objem prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, o 12 % a jeho podíl na trhu se zmenšil o 2,9 % z 56,8 % v roce 2008 na 53,9 % v období šetření.
(513)
Ačkoli byl dovoz z ČLR rovněž poznamenán hospodářskou krizí a v letech 2008 a 2009 klesl o 68 %, začal od roku 2009 do období šetření znovu velmi rychle růst, přičemž na konci období šetření byl o 367 % větší, přestože se spotřeba Unie v tomto období zvýšila pouze o 24 %. Snížením jednotkové ceny o 9 % ve srovnání s rokem 2008 a cenovým podbízením vůči výrobnímu odvětví Unie až na 20,2 % během období šetření navýšil čínský dovoz svůj podíl na trhu od roku 2008 do období šetření o 60 % a dosáhl podílu 14,6 %.
(514)
Zároveň od roku 2008 do období šetření klesl objem prodeje výrobců v Unii stranám, které nejsou ve spojení, celkem o 12 %. V době zotavování trhu, od roku 2009 do období šetření, zvýšilo výrobní odvětví Unie objem prodeje stranám, které nejsou ve spojení, o pouhých 13 %, zároveň však ztratilo 8 % podílu na trhu, a z rostoucí spotřeby tedy těžilo pouze v omezené míře. Čínský dovoz měl ze zotavující se spotřeby největší prospěch a výrazně předběhl všechny ostatní hráče na trhu.
(515)
Průměrné dovozní ceny se u dovozu z ČLR za posuzované období snížily o 9 %. I když po prudkém poklesu v roce 2009 pak mezi rokem 2009 a obdobím šetření pomalu rostly, zůstávaly stabilně pod úrovní cen účtovaných výrobním odvětvím Unie. Jednotková cena pro odběratele v Unii, kteří nejsou ve spojení, klesla o pouhá 3 %, a prokázala tak určitou odolnost vůči tlaku na ceny vyvíjenému čínským dovozem. Tyto ceny však byly zjevně udržitelné za cenu nižšího objemu prodeje a nižší ziskovosti z tohoto prodeje, neboť ziskovost klesla o 61 % z 6,7 % v roce 2008 na 2,6 % v období šetření.
(516)
Na základě výše uvedených skutečností lze vyvodit, že prudký nárůst subvencovaného dovozu z ČLR při cenách, které v porovnání s výrobním odvětvím Unie neustále vykazovaly cenové podbízení, hrál rozhodující roli ve způsobení podstatné újmy výrobnímu odvětví Unie, které pak již nemohlo plně těžit ze zotavující se spotřeby v Unii.
6.3. ÚČINKY JINÝCH ČINITELŮ
6.3.1. DOVOZ ZE TŘETÍCH ZEMÍ
Země
2008
2009
2010
OŠ
Jižní Korea
Objem (v tunách)
228 123
226 568
173 935
237 164
Index (2008 = 100)
100
99
76
104
Podíl na trhu (v %)
4,4
5,8
3,8
4,9
Index (2008 = 100)
100
133
87
112
Průměrná cena
901
727
846
903
Index (2008 = 100)
100
81
94
100
Indie
Objem (v tunách)
159 999
149 138
155 384
141 391
Index (2008 = 100)
100
93
97
88
Podíl na trhu (v %)
3,1
3,8
3,4
2,9
Index (2008 = 100)
100
125
111
95
Průměrná cena
932
667
773
824
Index (2008 = 100)
100
72
83
88
Ostatní země
Objem (v tunách)
249 151
158 461
124 319
167 007
Index (2008 = 100)
100
64
50
67
Podíl na trhu (v %)
4,8
4,1
2,7
3,5
Index (2008 = 100)
100
85
57
72
Průměrná cena
951
809
924
955
Index (2008 = 100)
100
85
97
100
Celkový dovoz ze všech třetích zemí kromě ČLR
Objem (v tunách)
637 274
534 167
453 637
545 562
Index (2008 = 100)
100
84
71
86
Podíl na trhu (v %)
12,3
13,8
10,0
11,3
Index (2008 = 100)
100
112
81
92
Průměrná cena
929
735
842
898
Index (2008=100)
100
79
91
97
Zdroj:
Eurostat
(517)
Přestože dovoz z ČLR představoval během období šetření 56 % veškerého dovozu do Unie, byly zde i další významné zdroje dovozu, a sice z Indické republiky (dále jen „Indie“) (11 %) a Jižní Koreje (19 %). Na rozdíl od dovozu z ČLR poklesl dovoz z Indie, i přes výrazné snížení průměrné ceny o 12 %, během posuzovaného období celkem o 12 % a ztratil 5 % podílu na trhu. Dovoz z Jižní Koreje vzrostl o pouhá 4 %, přičemž průměrná cena zůstala na úrovni z roku 2008. Indický dovoz vykazoval v období šetření 2,9 % podíl na trhu, zatímco dovoz z Jižní Koreje měl podíl 4,9 %.
(518)
Dovoz z ostatních zemí, který představoval 14 % celkového dovozu, klesl o 33 % a jeho průměrná cena zůstala na úrovni z roku 2008.
(519)
Přestože byla průměrná cena dovozu ze všech ostatních zemí nižší než cena výrobního odvětví Unie, jeho případný účinek lze považovat pouze za okrajový. Zaprvé Komise neobdržela žádné důkazy, že dovoz z ostatních zdrojů probíhal podle nekalých praktik. Zadruhé, na rozdíl od čínského dovozu, byla celková úroveň cen z ostatních hlavních zdrojů dovozu stabilnější během celého posuzovaného období, z čehož vyplývá, že výrobní odvětví Unie může tomuto dovozu v daných tržních segmentech úspěšně konkurovat. Zatřetí dovoz z ostatních zemí v posuzovaném období obecně klesl a stále zůstává na nízké úrovni, jak celkově, tak i u jednotlivých hlavních vyvážejících zemí. Kromě toho potvrzuje klesající podíl na trhu ostatního dovozu, že tento dovoz nemohl způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu.
6.3.2. VÝVOZNÍ VÝKONNOST VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
2008
2009
2010
OŠ
Vývoz, údaje Eurostatu (v tunách)
669 790
612 204
580 477
605 760
Index (2008 = 100)
100
91
87
90
Průměrná cena (EUR/t)
1 068
937
995
1 092
Index (2008 = 100)
100
88
93
102
Vývoz podle výrobců v Unii zařazených do vzorku
53 542
46 516
48 102
46 228
Index (2008 = 100)
100
87
90
86
Průměrná prodejní cena (EUR/t)
1 086
826
984
1 132
Index (2008 = 100)
100
76
91
104
Zdroj:
Eurostat a ověřené odpovědi na dotazník
(520)
Celkový vývoz oceli s organickým povlakem výrobního odvětví Unie do třetích zemí poklesl podle údajů Eurostatu během posuzovaného období o 10 %. Průměrná cena však byla poměrně vysoká a během posuzovaného období se zvýšila o 2 %. Vývoz představoval 15 % celkové výroby Unie a umožnil výrobnímu odvětví Unie dosáhnout úspor z rozsahu a snížit celkové výrobní náklady. Lze proto dojít k závěru, že vývozní aktivity výrobního odvětví Unie nemohly být možnou příčinou podstatné újmy.
(521)
Tento celkový obraz odráží situace ve vývozu odběratelům ve třetích zemích, kteří nejsou ve spojení, ze strany výrobců v Unii zařazených do vzorku. Tento vývoz klesl během posuzovaného období o 14 %, nicméně jednotkové vývozní ceny byly stabilně vyšší (průměrně o 2 až 14 % podle daného roku) než ceny v Unii.
6.3.3. DOVOZ Z ČLR USKUTEČNĚNÝ ŽADATELI
(522)
V průběhu šetření a v návaznosti na zveřejnění informací bylo namítnuto, že žadatelé (prostřednictvím svých společností ve spojení) sami dováželi dotčený výrobek z ČLR a že tento dovoz údajně představoval 20 až 40 % celkového dovozu z ČLR. Na podporu tohoto tvrzení však nebyl předložen žádný důkaz. Tato tvrzení byla prošetřena prostřednictvím posouzení ověřených údajů od výrobců v Unii zařazených do vzorku a bylo zjištěno, že během období šetření dovezli pouze 10 000 tun, což bylo z velké části v souladu s údaji v podnětu. Dále bylo zjištěno, že společnosti, které jsou ve spojení s výrobci v Unii zařazenými do vzorku, dovezli přibližně stejný objem, o němž nebyly na základě článku 29 základního nařízení podány informace. Tento dovoz celkem představoval pouze 2-3 % celkového dovozu z ČLR. V důsledku toho nelze vyvodit, že žadatelé dováželi z ČLR v takovém množství a podle takového vzorce, aby zpochybnili vlastní status coby výrobců v Unii v souladu s čl. 9 odst. 1 písm. a) základního nařízení nebo aby sami sobě způsobili újmu. Proto bylo uvedené tvrzení zamítnuto.
6.3.4. VYUŽITÍ PRO VLASTNÍ SPOTŘEBU A ZÁVISLÝ PRODEJ
(523)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že újmu výrobnímu odvětví Unie způsobila jeho účast v navazujícím obchodování se stavebními materiály (např. sendvičovými panely, lichoběžníkovými plechy atd.), a to buď přímo, nebo prostřednictvím společností, které jsou v rámci skupiny ve spojení. Tyto strany zejména uvedly, že výrobní odvětví Unie prodávalo ocel s organickým povlakem vlastním navazujícím podnikům za nižší ceny než společnostem, které nejsou ve spojení, a tudíž vlastní podniky v rámci skupiny „subvencovalo“ a umožnilo jim cenové podbízení vůči konkurenci v navazujícím odvětví.
(524)
Jak je uvedeno výše, byla průměrná hodnota využití pro vlastní spotřebu a závislého prodeje za tunu v období šetření pouze o 3 % nižší než prodejní ceny pro odběratele, kteří nejsou ve spojení. Šetření ukázalo, že využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej byly s největší pravděpodobností samy nepřímo ovlivněny nekalou konkurencí subvencovaného dovozu. Jestliže podle tvrzení získaly navazující podniky výhodu, měla by se tato projevit při porovnání ceny závislého prodeje a nesouvisejícího prodeje. Toto tvrzení se proto zamítá.
(525)
V návaznosti na zveřejnění konečných informací Čínské sdružení železa a oceli znovu tvrdilo, že výrobní odvětví Unie poskytovalo ocel s organickým povlakem svým navazujícím podnikům za „subvencovanou“ cenu, a tím umožnilo cenové podbízení vůči konkurenci v navazujícím odvětví. Nebyly však předloženy žádné důkazy, na jejichž základě by Komise změnila své rozhodnutí uvedené v 524. bodě odůvodnění, tj. že rozdíl mezi souvisejícím a nesouvisejícím prodejem byl malý (2 %) a že se nejednalo o újmu, kterou by si výrobní odvětví Unie způsobilo samo.
(526)
Čínské sdružení železa a oceli rovněž zpochybnilo údaje týkající se nákladů na výrobu oceli s organickým povlakem a dále cenu, ze kterou je ocel s organickým povlakem prodávána stranám ve spojení. Vzhledem k ceně galvanizovaných svitků tažených za tepla, tj. suroviny pro výrobu oceli s organickým povlakem, sdružení tvrdilo, že náklady na výrobu oceli s organickým povlakem v období šetření nemohly být vyšší než 900 EUR/t.
(527)
Zaprvé, nebylo jasné v jaké míře byly veškeré náklady, jako jsou prodejní, správní a režijní náklady a finanční náklady, zahrnuty do celkových nákladů, na něž Čínské sdružení železa a oceli odkazovalo. Zadruhé, Komise ověřila náklady na výrobu oceli s organickým povlakem u všech výrobců v Unii zařazených do vzorku a přesvědčila se, že celkové výrobní náklady zahrnují náklady na suroviny, zpracování, potažení, prodejní, správní a režijní náklady, finanční náklady atd.
(528)
Čínské sdružení železa a oceli tvrdilo, že prodej oceli s organickým povlakem stranám ve spojení je uskutečňován se ztrátou, a výrobnímu odvětví Unie tudíž způsobuje újmu. Vychází přitom ze srovnání celkových nákladů na výrobu (978 EUR/t) oproti průměrné ceně za související prodej (965 EUR/t).
(529)
Jednoduché matematické srovnání by sice správně naznačovalo, že související prodej probíhal se ztrátou, zároveň by však předpokládalo, že výrobní odvětví Unie by neslo stejnou míru prodejních, správních a režijních nákladů a další prodejní marži u závislých prodejů jako u nesouvisejících prodejů. Jak je uvedeno v 493. bodě odůvodnění, prodeje stranám ve spojení byly uskutečněny na základě přirážky k nákladům, a výrobní odvětví Unie tak náklady na tyto prodeje získalo zpět.
6.3.5. HOSPODÁŘSKÁ KRIZE
(530)
Hospodářská krize a její dopad na stavebnictví alespoň částečně vysvětluje pokles poptávky a tlak na ceny během posuzovaného období. Jak je uvedeno výše, v roce 2009 se spotřeba snížila o 25 %. Nicméně od roku 2010 se trh začal zotavovat a mezi rokem 2009 a koncem období šetření vzrostla spotřeba o 24 %.
(531)
Při analýze újmy a příčinné souvislosti však bylo zhroucení trhu v roce 2009 a jeho následné zotavování od roku 2009 do období šetření posuzováno zvlášť. V rámci analýzy újmy a příčinné souvislosti bylo jasně prokázáno, že dovoz z ČLR maximálně využil zotavující se spotřeby a kromě toho neustále vykazoval cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie, díky čemuž se možnost pro všechny hráče využít rovných šancí a zotavit se z krize stala neustálým bojem o přežití.
(532)
Po uplynutí lhůty pro předložení připomínek ke konečným informacím jedna zúčastněná strana upozornila na oznámené uzavření podniku v Belgii a na to, že vyšší moc způsobila obtíže v běžné výrobě a dodávkách z jiných výrobních zařízení v Belgii. Zúčastněná strana tvrdila, že z výše uvedeného vyplývá, že zajištění dodávek oceli s organickým povlakem v Unii je nedostatečné a je důvodem pro to, aby si dovozci a uživatelé svobodně vybírali zdroj dodávek oceli s organickým povlakem z Unie a z Číny.
(533)
Tyto argumenty se zamítají. Vzhledem k tomu, že využití kapacity v Unii je nízké, problém v dodávkách nespočívá, neboť výrobní průmysl Unie má odpovídající dostupnou kapacitu. V každém případě výrobní zařízení, která byla v Belgii zavírána, nevyráběla ocel s organickým povlakem. Bezpečnost dodávek je samozřejmě důležitá, nicméně účelem navrhovaných cel v tomto případě není ukončit dodávky oceli s organickým povlakem z Číny, ale pouze zabránit tomu, aby se na trh Unie dostávaly dumpingové dodávky.
6.3.6. NADBYTEČNÁ STRUKTURÁLNÍ KAPACITA
(534)
Některé zúčastněné strany uvedly, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie, které z velké části sestává z vertikálně integrovaných výrobců oceli, nebyl dovoz z ČLR, ale strukturální problémy odvětví oceli Unie, jako je např. nadbytečná kapacita. Rovněž bylo namítnuto, že konsolidace odvětví oceli, která se uskutečnila před posuzovaným obdobím, vedla k nadbytečné kapacitě a že jakákoli způsobená újma byla důsledkem příliš velkého počtu výrobních zařízení.
(535)
Výroba oceli s organickým povlakem je z hlediska kapitálu skutečně náročná a dané odvětví má poměrně vysoké fixní náklady. Konsolidace ocelářského průmyslu, k níž došlo před začátkem posuzovaného období, však nevedla k nadbytečné kapacitě. Po mírném nárůstu v roce 2009 kapacita daného výrobního odvětví v roce 2010 a znovu během období šetření mírně klesla. Výrobní kapacita během období šetření byla nižší než celková spotřeba v Unii a kdyby se byla spotřeba během období šetření zotavila na úroveň roku 2008 a výrobní odvětví Unie bylo schopné této zvýšené poptávky využít, činilo by využití výrobní kapacity okolo 74 %.
(536)
Přičíst odpovědnost za negativní vliv nadbytečné kapacity výrobcům oceli s organickým povlakem v Unii lze jen minimálně. Zaprvé šetření prokázalo, že výrobní odvětví Unie samozřejmě přijímá opatření, aby si udrželo svou účinnost, vzhledem k tomu, že produktivita v rámci celého výrobního odvětví vzrostla o 6 %. Za druhé pokračující investice do výrobních linek a flexibilita při jejich využívání pro výrobu jiných výrobků pomohly dosáhnout úspor z rozsahu a snížit fixní náklady. Využití kapacity společností zařazených do vzorku tak během posuzovaného období kleslo o 18 %, průměrné výrobní náklady vzrostly pouze o 6 %, a to včetně zvýšení nákladů na suroviny. Nelze proto dojít k závěru, že by nadbytečná kapacita narušila příčinnou souvislost. Tento argument byl proto zamítnut.
6.4. ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(537)
Bylo prokázáno, že v posuzovaném období, a zejména od roku 2009 do období šetření, došlo k podstatnému nárůstu objemu subvencovaného dovozu z ČLR a jeho podílu na trhu. Bylo také zjištěno, že ceny v rámci tohoto dovozu byly trvale podbízivé ve vztahu k cenám účtovaným výrobním odvětvím Unie na trhu Unie, zejména v období šetření.
(538)
Uvedený růst objemu levného subvencovaného dovozu z ČLR a jeho podílu na trhu probíhal současně s negativním vývojem hospodářské situace výrobního odvětví Unie. Tato situace se zhoršila během období šetření, kdy výrobní odvětví Unie nebylo navzdory zotavující se spotřebě schopno znovu získat svůj ztracený podíl na trhu a ziskovost. Ostatní finanční ukazatele, jako je návratnost investic, stagnovaly na úrovni roku 2010 a zaměstnanost dosáhla své nejnižší úrovně.
(539)
Zkoumání ostatních známých činitelů, které mohly způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, ukázalo, že tyto činitele nejsou takové, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi subvencovaným dovozem z ČLR a újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
(540)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků subvencovaného vývozu působícího újmu, byl učiněn závěr, že subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 6 základního nařízení.
7. ZÁJEM UNIE
7.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(541)
Unijní orgány prověřily v souladu s článkem 31 základního nařízení, zda navzdory výše uvedeným zjištěním neexistují přesvědčivé důvody pro zjištění, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijmout vyrovnávací opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů dotčeného výrobku.
7.2. ZÁJEM VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(542)
Výrobní odvětví Unie jako celek je tvořeno 22 známými výrobci, kteří představují veškerou výrobu oceli s organickým povlakem v Unii. Výrobci působí v různých členských státech Unie a v souvislosti s výrobou obdobného výrobku přímo zaměstnávají více než 5 400 lidí.
(543)
Žádný z výrobců se nepostavil proti zahájení šetření. Jak vyplývá z výše uvedených makroekonomických ukazatelů, ke zhoršení situace a negativnímu vlivu subvencovaného dovozu došlo v celém výrobním odvětví Unie.
(544)
Výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou subvencovaným dovozem z ČLR. Všechny ukazatele újmy vykazovaly během posuzovaného období zápornou tendenci. Zejména ukazatele újmy související s finančními výsledky výrobců v Unii, jako je například ziskovost a návratnost investic, byly závažně ovlivněny. Pokud by opatření nebyla uložena, jeví se další zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie jako velmi pravděpodobné.
(545)
Předpokládá se, že uložením vyrovnávacích cel se na trhu Unie obnoví spravedlivé obchodní podmínky, které výrobnímu odvětví Unie umožní, aby cena oceli s organickým povlakem odrážela různé složky nákladů a podmínky na trhu. Lze rovněž očekávat, že uložení vyrovnávacích opatření umožní výrobnímu odvětví Unie získat zpět alespoň část podílu na trhu, o nějž přišlo v průběhu posuzovaného období, což bude mít kladný dopad na jeho ziskovost a celkovou finanční situaci.
(546)
Pokud by opatření uložena nebyla, lze očekávat, že by došlo k další ztrátě podílu na trhu a že by ziskovost výrobního odvětví Unie nadále klesala. To by bylo ze střednědobého a dlouhodobého hlediska neudržitelné. Je rovněž pravděpodobné, že by jednotliví výrobci museli uzavřít svá výrobní zařízení, která byla během posuzovaného období ztrátová. Vzhledem k vzniklým ztrátám a k vysoké úrovni investic do výroby na začátku posuzovaného období se dá očekávat, že by v případě neuložení opatření většina výrobců v Unii nemohla své investice získat zpět.
(547)
Byl proto učiněn závěr, že uložení vyrovnávacích cel by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
7.3. ZÁJEM UŽIVATELŮ A DOVOZCŮ
(548)
Jak je uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, přihlásilo se pět dovozců, nicméně na dotazník odpověděli pouze dva. V podnětu bylo uvedeno přibližně 100 uživatelů, z nichž 19 subjektů se přihlásilo a vyjádřilo zájem o řízení. Na dotazník následně odpovědělo deset společností.
(549)
Nejaktivnější uživatelé a dovozci předložili společná písemná podání a v průběhu šetření bylo uspořádáno několik slyšení. Jejich hlavní argumenty týkající se uložení opatření jsou analyzovány níže.
(550)
V návaznosti na zveřejnění konečných informací byly obdrženy komentáře od dovozců a dalších zúčastněných stran. Nebyly však předloženy žádné nové údaje, které by byly jiné než níže uvedené.
7.3.1. HOSPODÁŘSKÁ SOUTĚŽ NA TRHU UNIE
(551)
Uživatelé a dovozci tvrdili, že na trhu Unei s ocelí s organickým povlakem není dostatečná hospodářská soutěž a že dovoz z ČLR byl nezbytný, aby společnosti dovážející a využívající ocel s organickým povlakem získali lepší vyjednávací pozici. Bylo rovněž namítáno, že výrobní odvětví Unie bylo s cílem kontrolovat trh součástí oligopolních uspořádání. Výrobci v Unii si konkurovali na stejných trzích a často prodávali stejným odběratelům nebo svým stavebním společnostem. Vzhledem k tomu, že až na nepodložené stížnosti o obtížích při vyjednávání o cenách nebyly poskytnuty žádné důkazy a že kromě pěti skupin výrobců v Unii, kteří podali stížnost, funguje v Unii dalších jedenáct výrobců oceli s organickým povlakem, z nichž někteří mají velmi silnou pozici, a s ohledem na řadu dalších zdrojů dovozu, byla tato tvrzení zamítnuta.
7.3.2. NEDOSTATEČNÉ DODÁVKY
(552)
Uživatelé a dovozci rovněž tvrdili, že uložení opatření na čínský dovoz by na trhu Unie mělo za následek nedostatek oceli s organickým povlakem. Avšak vzhledem ke značné rozmanitosti výše popsaných zdrojů dodávek, jakož i volné výrobní kapacitě výrobního odvětví Unie, se nepovažuje za pravděpodobné, že by k takové situaci došlo. Proto bylo uvedené tvrzení zamítnuto.
7.3.3. ZÁVĚR O ZÁJMECH UŽIVATELŮ A DOVOZCŮ
(553)
Deset spolupracujících uživatelů představovalo během období šetření 7 % celkového dovozu z ČLR. Z šetření vyplynulo, že všichni uživatelé si udržují různé zdroje dodávek dotčeného výrobku. Nákup z ČLR v průměru představoval přibližně 15 % jejich celkového nákupu výrobků z oceli s organickým povlakem. Kromě toho bylo zjištěno, že největší objem byl získán od výrobců v Unii (73 %) a 12 % bylo dovezeno z jiných třetích zemí. Vzhledem k tomu, že dotčený výrobek je vysoce standardizovaný, je význam napojení na odběratele spíše relativní, jelikož uživatelé i dovozci mohou, pokud jde o kvalitu výrobků, poměrně snadno změnit zdroje dodávek.
(554)
Z šetření vyplynulo, že všichni spolupracující uživatelé s výjimkou jednoho byli v odvětví, které dotčený výrobek využívá, ziskoví, přičemž jejich ziskovost se v období šetření pohybovala od 1 % do 13 % v závislosti na společnosti. Ziskovost těchto společností nebyla výrazně závislá na dovozu dotčeného výrobku z ČLR.
(555)
Na základě odpovědí uživatelů na dotazník byl odhadnut pravděpodobný vliv navrhovaných opatření. Proto i za předpokladu, že pro spolupracující uživatele nastane ta nejméně příznivá situace, a sice že cenové zvýšení nebude možné přesunout dále a uživatelé budou nuceni z ČLR dovážet stejná množství jako během období šetření, znamenal by dopad výše cla na jejich výrobní náklady zvýšení o 1 až 5 % a pokles o 1 až 2,8 procentního bodu v ziskovosti pro většinu dovozu a o přibližně 4 procentní body pro dovoz podléhající zbytkovému clu. Nicméně je pravděpodobnější, že dopad bude výrazně menší než tato čísla. Dovoz z ČLR představuje poměrně malou část obchodní činnosti uživatelů a lze očekávat, že se tito se zvýšením nákladů plynoucích z vyrovnávacích opatření poměrně snadno vypořádají. Rovněž vzhledem k tomu, že kromě řady výrobců v Unii jsou k dispozici značné alternativní zdroje dovozu, na nějž se opatření nevztahují, např. Indie a Jižní Korea, očekává se, že poté, co budou opatření uložena, zohlední ceny na trhu i tyto faktory.
(556)
Dva spolupracující dovozci představovali během období šetření přibližně 6 % celkového dovozu z ČLR, přesný podíl nemohl být v souladu s článkem 29 základního nařízení zveřejněn. Stejně jako uživatelé si i dovozci vedle ČLR udrželi různé zdroje dodávek. Navíc bylo zjištěno, že pokud by dovozci zachovali schéma dovozu, které používali během období šetření, mohla by být jejich ziskovost ovlivněna opatřeními více než ziskovost uživatelů. V praxi však bývají dovozci coby obchodníci pružnější než uživatelé, a byli by proto s největší pravděpodobností první, kdo se obrátí k alternativním zdrojům dodávek.
(557)
Část prospěchu z čínského dovozu na straně uživatelů a dovozců vzniká na základě nekalé cenové diskriminace praktikované čínskými vývozci, která ji umožňuje, a nikoli díky přirozené konkurenční výhodě. Obnovení rovných podmínek na trhu Unie by proto mělo napravit narušení obchodu, k němuž došlo kvůli subvencovanému dovozu, a v podstatě umožní trhu s ocelí s organickým povlakem vrátit se k přirozené dynamice a cenovému vývoji poháněným tržním hospodářstvím a nebude přitom znevýhodňovat ostatní hráče (uživatele, výrobce, konečné uživatele), kteří nemohou bezprostředně těžit ze subvencovaného dovozu.
7.4. ZÁVĚR OHLEDNĚ ZÁJMU UNIE
(558)
Vzhledem k výše uvedenému byl učiněn závěr, že na základě dostupných informací o zájmu Unie neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR.
8. KONEČNÁ VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
8.1. ÚROVEŇ PRO ODSTRANĚNÍ ÚJMY
(559)
Vzhledem k závěrům, pokud jde o subvencování, újmu, příčinné souvislosti a zájem Unie, by měla být zavedena vyrovnávací opatření, aby se zabránilo působení další újmy výrobnímu odvětví Unie subvencovaným dovozem.
(560)
Pro účely stanovení úrovně těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná subvenční rozpětí a výše cla nezbytného pro odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(561)
Při výpočtu výše cla nezbytné pro odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že případná opatření by měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého by bylo možné přiměřeně dosáhnout ve výrobním odvětví tohoto typu za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez subvencovaného dovozu, při prodeji obdobného výrobku v Unii. Má se za to, že zisk, kterého by mohlo být dosaženo bez subvencovaného dovozu, by měl vycházet z údajů z roku 2008, kdy byl čínský dovoz na trhu Unie přítomen v menší míře. Má se tudíž za to, že ziskové rozpětí 6,7 % z obratu lze považovat za přiměřené minimum, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie podle očekávání dosahovat, pokud by nedocházelo k subvencování působícímu újmu.
(562)
Na tomto základě byla vypočtena cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobnímu odvětví Unie. Cena nepůsobící újmu byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí 6,7 % k výrobním nákladům.
(563)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR, náležitě upravené o náklady na dovoz a celní poplatky, s cenou výrobního odvětví Unie na trhu Unie v období šetření nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento průměrné hodnoty CIF dovozu porovnávaných typů.
(564)
V návaznosti na zveřejnění konečných informací zpochybnily zúčastněné strany použití 6,7 % jako cílového zisku výrobního odvětví Unie a označení roku 2008 jako reprezentativního roku ziskovosti. Nicméně jejich argument, že zisk výrobního odvětví Unie v roce 2008 byl ovlivněn finanční krizí, což z roku 2008 učinilo výjimečný rok, by zjevně směřoval k tvrzení, že zisk uskutečněný v roce 2008 je nižší, než jaký by výrobní odvětví očekávalo v roce normálním. Tento argument se zamítá, neboť nebyly předloženy žádné důkazy týkající se výše zisku, který mohlo výrobní odvětví Unie mít v roce 2008, kdyby nepřišla finanční krize.
(565)
Zúčastněné strany rovněž poukázaly na skutečnost, že objem dovozu z ČLR poklesl na nejnižší úroveň spíše v roce 2009 než v roce 2008. Nicméně vzhledem k tomu, že výrobní odvětví Unie nebylo v roce 2009 ziskové, není možné použít údaje z roku 2009 pro stanovení cílového zisku výrobního odvětví Unie.
(566)
Čínské sdružení železa a oceli tvrdilo, že zisk odběratelů, kteří nejsou ve spojení, v roce 2008 nemůže být použit jako cílový zisk, neboť uvedený rok vykazuje největší cenový rozdíl mezi souvisejícím a nesouvisejícím prodejem. Tento argument byl zamítnut, neboť uvedený cenový rozdíl není pro výpočet zisku z prodeje odběratelům, kteří nejsou ve spojení, důležitý.
(567)
Čínské sdružení železa a oceli navrhlo, aby cílový zisk pro prodej oceli s organickým povlakem stranám v Unii, které nejsou ve spojení, vycházel z průměrného celkového zisku nadnárodní společnosti ArcelorMittal za rok 2010 a 2011. Tento návrh nebyl přijat jako spolehlivý zdroj zisku z oceli s organickým povlakem v Unii bez dumpingového dovozu, neboť zohlednění zisku celé globální skupiny ArcelorMittal zcela zřejmě nepředstavuje reprezentativní zisk z prodeje oceli s organickým povlakem v Unii.
(568)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila metodiku Komise týkající se výpočtu rozpětí cenového podbízení. Toto zpochybnění však bylo založeno na mylném předpokladu, že Komise vypočítala rozpětí cenového podbízení tak, že z tržní ceny smazala průměrný zisk výrobního odvětví během období šetření (2,6 %) s cílem dosáhnout „hranice ziskovosti“ (tj. ceny, která by vedla k nulovému zisku) a k této „hranici ziskovosti“ přičetla cílový zisk.
(569)
Komise vypočetla rozpětí cenového podbízení tak, že přičetla cílový zisk k nákladům na výrobu jednotlivých typů výrobků. Metodika navrhovaná zúčastněnou stranou je chybná, neboť průměrného zisku 2,6 % nebylo automaticky dosaženo u každého prodeje každého modelu všemi společnostmi, jejichž údaje byly použity.
(570)
Jedna strana rovněž zpochybnila způsob, jakým Komise vypočetla újmu. Vzhledem k tomu, že tato strana neměla plný přístup k údajům, jež Komise při výpočtu rozpětí újmy použila, pokusila se o vlastní výpočet založený na své interpretaci cenového rozdílu na trhu mezi substrátem potaženým hliníkem a zinkem a substrátem potaženým zinkem, a při výpočtu dospěla k ceně 50 USD/t. Výsledkem tohoto „přepočítání“, jež vychází z neúplných údajů, je rozpětí újmy, které je nižší, než rozpětí újmy vypočítané a zveřejněné Komisí.
(571)
Argumenty této strany byly zamítnuty, neboť analýza kompletních údajů od vyvážejících výrobců a výrobního odvětví Unie údajný cenový rozdíl nepotvrdila. Následně je třeba zdůraznit, že údaje, které zúčastněná strana použila, byly neúplné, a tudíž pro účely přepočtu újmy podle vzoru Komise nespolehlivé.
8.2. KONEČNÁ OPATŘENÍ
(572)
Na základě závěrů, k nimž se dospělo s ohledem na subvencování, újmu, příčinnou souvislost a zájem Unie, by v souladu s čl. 15 základního nařízení mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na dovoz oceli s organickým povlakem pocházející z ČLR na úrovni nižšího zjištěného rozpětí subvence nebo újmy, podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných subvenčních rozpětí. Na základě výše uvedených skutečností se sazby, podle nichž se tato cla ukládají, stanovují takto:
Název společnosti
Rozpětí subvencí (v %)
Rozpětí újmy (v %)
Vyrovnávací clo (v %)
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
55,8
29,7
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
29,7
23,8
Union Steel China
26,8
13,7
13,7
Ostatní spolupracující společnosti
26,8
43,0
26,8
Zbytkové clo
44,7
58,3
44,7
(573)
Individuální sazby vyrovnávacího cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby se tedy (na rozdíl od celostátního cla platného pro „všechny ostatní společnosti“) vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených těmito společnostmi, a tedy vyjmenovanými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není jmenovitě uvedena v článku 1 spolu se svým názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(574)
Každou žádost o použití individuální vyrovnávací celní sazby pro jednotlivé společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (104) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Nařízení bude v případě potřeby odpovídajícím způsobem změněno prostřednictvím aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(575)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem, tj. plochých válcovaných výrobků z nelegované nebo legované oceli (kromě korozivzdorné oceli), které jsou opatřené barvou, lakované nebo potažené plastem alespoň na jedné straně, kromě tzv. „sendvičových panelů“, které se používají ve stavebnictví a sestávají ze dvou vnějších kovových plechů se stabilizačním jádrem z izolačního materiálu uprostřed, kromě výrobků se svrchním povlakem ze zinkového prachu (zinkový nátěr obsahující 70 % hmotnostních nebo více zinku) a kromě výrobků s podkladem opatřeným kovovým povlakem chromu nebo cínu, v současnosti kódů KN ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 (kódy TARIC 7210708011, 7210708091, 7212408001, 7212408021, 7212408091, 7225990011, 7225990091, 7226997011 a 7226997091) a pocházejících z Čínské lidové republiky.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Union Steel China
13,7
B311
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
B312
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
B313
Angang Steel Company Ltd.
26,8
B314
Baoutou City Jialong Metal Works Co., Ltd.
26,8
B317
Changshu Everbright Material Technology Co., Ltd.
26,8
B318
Changzhou Changsong Metal Composite Material Co., Ltd.
26,8
B319
Inner Mongolia Baotou Steel Union Co., Ltd.
26,8
B321
Jigang Group Co., Ltd.
26,8
B324
Maanshan Iron & Steel Company Limited
26,8
B325
Qingdao Hangang Color Coated Sheet Co., Ltd.
26,8
B326
Shandong Guanzhou Co., Ltd.
26,8
B327
Shenzen Sino Master Steel Sheet Co., Ltd.
26,8
B328
Tangshan Iron & Steel Group Co., Ltd.
26,8
B329
Tianjin Xinyu Color Plate Co., Ltd.
26,8
B330
Wuhan Iron and Steel Company Limited
26,8
B331
Zhejiang Tiannu Color Steel Co., Ltd.
26,8
B334
Všechny ostatní společnosti
44,7
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2013.
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 215/2013 VAN DE RAAD
van 11 maart 2013
tot instelling van een compenserend recht op bepaalde organisch beklede staalproducten van oorsprong uit de Volksrepubliek China
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 597/2009 van de Raad betreffende bescherming tegen invoer met subsidiëring uit landen die geen lid van de Europese Gemeenschap zijn (1), en met name artikel 17 daarvan,
Gezien het voorstel van de Europese Commissie,
Overwegende hetgeen volgt:
1. PROCEDURE
1.1. OPENING VAN HET ONDERZOEK
(1)
Op 22 februari 2012 heeft de Europese Commissie ("Commissie") met een bericht ("het bericht van inleiding") in het Publicatieblad van de Europese Unie (2) de inleiding van een antisubsidieprocedure betreffende de invoer in de Unie van bepaalde organisch beklede staalproducten van oorsprong uit de Volksrepubliek China ("de VRC" of "het betrokken land") aangekondigd.
(2)
De antisubsidieprocedure werd ingeleid naar aanleiding van een klacht die op 9 januari 2012 was ingediend door EUROFER ("de klager") namens producenten die in dit geval meer dan 70 % van de totale productie van bepaalde organisch beklede staalproducten in de Unie voor hun rekening nemen. Het bij de klacht gevoegde voorlopige bewijsmateriaal betreffende de subsidiëring van het product en de daaruit voortvloeiende aanmerkelijke schade werd voldoende geacht om een antisubsidieprocedure in te leiden.
(3)
Voorafgaand aan de inleiding van de procedure heeft de Commissie overeenkomstig artikel 10, lid 7, van de basisverordening de Chinese overheid ("de GOC") ervan in kennis gesteld dat zij een met bewijsmateriaal gestaafde klacht had ontvangen dat bepaalde organisch beklede staalproducten van oorsprong uit de VRC met subsidiëring werden ingevoerd en dat de bedrijfstak van de Unie hierdoor aanmerkelijke schade leed. De GOC werd voor overleg uitgenodigd teneinde de in de klacht omschreven situatie op te helderen om overeenstemming te bereiken over een oplossing. De GOC heeft de uitnodiging aangenomen en het betrokken overleg heeft vervolgens plaatsgevonden. Daarbij kon geen overeenstemming worden bereikt. Er is evenwel nota genomen van de opmerkingen van de autoriteiten van de GOC over de argumenten in de klacht betreffende het ontbreken van compenserende maatregelen voor de regelingen. Na het overleg heeft de GOC opmerkingen ingediend.
1.2. ANTIDUMPINGPROCEDURE
(4)
Op 21 december 2011 had de Europese Commissie met een bericht in het Publicatieblad van de Europese Unie (3) de inleiding van een antidumpingprocedure betreffende de invoer in de Unie van bepaalde organisch beklede staalproducten van oorsprong uit de VRC aangekondigd.
(5)
Op 20 september 2012 heeft de Commissie bij Verordening (EU) nr. 845/2012 (4) een voorlopig antidumpingrecht ingesteld op bepaalde organisch beklede staalproducten van oorsprong uit de VRC.
(6)
De schadeanalysen die in het kader van dit antisubsidieonderzoek en het parallelle antidumpingonderzoek worden uitgevoerd, zijn identiek, aangezien de definitie van de bedrijfstak van de Unie, de representatieve producenten in de Unie en het onderzoektijdvak in beide onderzoeken dezelfde zijn. Daarom wordt in beide procedures rekening gehouden met opmerkingen inzake schadeaspecten die in het kader van één van deze procedures worden gemaakt.
1.3. BIJ DE PROCEDURE BETROKKEN PARTIJEN
(7)
De Commissie heeft de klagers, andere bekende producenten in de Unie, de bekende producenten-exporteurs in de VRC, importeurs, handelaren, gebruikers, leveranciers, bekende belanghebbende sectorverenigingen en de vertegenwoordigers van de VRC officieel van de inleiding van de procedure in kennis gesteld. De belanghebbende partijen werden in de gelegenheid gesteld om binnen de in het bericht van inleiding vermelde termijn hun standpunt schriftelijk kenbaar te maken en te verzoeken om te worden gehoord.
(8)
Gezien het kennelijk grote aantal producenten-exporteurs, producenten in de Unie en niet-verbonden importeurs, werd aan alle bekende producenten-exporteurs en niet-verbonden importeurs gevraagd zich bij de Commissie kenbaar te maken en haar overeenkomstig het bericht van inleiding basisinformatie te verstrekken over hun activiteiten in verband met het betrokken product gedurende het tijdvak van 1 oktober 2010 tot en met 30 september 2011. Deze informatie werd gevraagd op grond van artikel 27 van de basisverordening om de Commissie in staat te stellen een besluit te nemen ten aanzien van de vraag of steekproeven noodzakelijk waren en zo ja, om steekproeven samen te stellen. De autoriteiten van de VRC werden eveneens geraadpleegd.
(9)
19 Chinese producenten-exporteurs of groepen producenten-exporteurs verstrekten in eerste instantie de verlangde informatie en stemden ermee in te worden opgenomen in een steekproef. Op basis van de informatie die de Commissie van hen ontving en in overeenstemming met artikel 27 van de basisverordening, heeft zij aanvankelijk een steekproef samengesteld van de drie producenten-exporteurs of groepen producenten-exporteurs. Echter, een van de in deze steekproef opgenomen producenten-exporteurs trok zijn medewerking in. Deze werd vervolgens vervangen door de in hoogte van het verkoopvolume van de export naar de Unie volgende producent-exporteur. Na de kennisgeving trok ook deze producent-exporteur zijn medewerking in.
(10)
Om eventuele verdere vertraging te vermijden, werd besloten om de steekproef te beperken tot twee groepen van producenten-exporteurs die het meest naar de Unie uitvoerden, namelijk Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd en haar verbonden ondernemingen en Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd en haar verbonden ondernemingen. De steekproef van deze twee groepen producenten-exporteurs dient als basis voor de bepaling van de mate van subsidiëring voor deze twee groepen alsmede van de mate van subsidiëring voor alle medewerkende producenten-exporteurs die niet in de steekproef werden opgenomen, overeenkomstig het bepaalde in artikel 15, leden 2 en 3, van de basisverordening.
(11)
Wat de producenten in de Unie betreft, kondigde de Commissie in het bericht van inleiding aan dat zij voorlopig een steekproef met producenten in de Unie had samengesteld. Deze steekproef bestond uit zes producenten in de Unie die bij de Commissie bekend waren als producenten van soortgelijke producten; zij waren geselecteerd op basis van hun verkoop, omvang, omvang van de productie en geografische ligging in de Unie. De in de steekproef opgenomen producenten in de Unie vertegenwoordigden 46 % van de productie in de Unie en 38 % van de verkoop in de Unie. De belanghebbende partijen werd in het bericht van inleiding ook verzocht om hun standpunten over de voorlopige steekproef uiteen te zetten. Een van de producenten in de Unie verklaarde dat hij niet in de steekproef wilde worden opgenomen; hij werd vervangen door de in omvang van de productie volgende producent.
(12)
Vijf niet-verbonden importeurs leverden de gevraagde informatie en stemden ermee in om in de steekproef te worden opgenomen. Gezien het beperkte aantal medewerkende importeurs bleek een steekproef niet meer nodig.
(13)
De Commissie heeft vragenlijsten gestuurd naar de vertegenwoordigers van de VRC, de twee producenten-exporteurs in de VRC die in de steekproef waren opgenomen, 14 andere producenten-exporteurs in de VRC die daarom hadden verzocht, de zes producenten in de Unie die in de streekproef waren opgenomen, de vijf importeurs in de Unie die hun medewerking verleenden en naar de bekende gebruikers.
(14)
De Commissie heeft antwoorden ontvangen van de vertegenwoordigers van de VRC, negen producenten-exporteurs en verbonden ondernemingen in de VRC, de zes in de steekproef opgenomen producenten in de Unie, twee niet-verbonden importeurs en tien gebruikers.
(15)
De Commissie heeft alle gegevens die zij voor de vaststelling van subsidiëring, de schade als gevolg hiervan en het belang van de Unie nodig achtte, verzameld en gecontroleerd. Bij de volgende overheidsinstanties en ondernemingen werd ter plaatse een controle uitgevoerd:
a)
de regering van de Volksrepubliek China
-
Chinees Ministerie van Handel, Peking, VRC;
b)
producenten in de Unie
-
ArcelorMittal Belgium, België en haar verbonden verkoopmaatschappij ArcelorMittal Flat Carbon Europe SA, Luxemburg;
-
ArcelorMittal Poland, Polen;
-
ThyssenKrupp Steel Europe AG, Duitsland;
-
voestalpine Stahl GmbH en voestalpine Stahl Service Center GmbH, Oostenrijk;
-
Tata Steel Maubeuge SA (vroeger bekend als Myriad SA), Frankrijk;
-
Tata Steel UK Ltd, Verenigd Koninkrijk;
c)
groepen producenten-exporteurs (en verbonden ondernemingen) in de VRC
-
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd en haar verbonden ondernemingen: Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd, Zhangjiagang Wanda Steel Strip Co., Ltd, Jiangsu Huasheng New Construction Materials Co. Ltd en Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd;
-
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd en haar verbonden onderneming Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Company Ltd;
d)
importeurs in de Unie
-
ThyssenKrupp Mannex, Duitsland;
-
Macrometal, Hamburg, Duitsland.
(16)
Vervolgens werden alle partijen op de hoogte gesteld van de essentiële feiten en overwegingen op basis waarvan de Commissie voornemens was om de instelling van definitieve compenserende rechten op de invoer van bepaalde organisch beklede staalproducten van oorsprong uit de VRC aan te bevelen ("de definitieve mededeling"). Aan alle partijen werd een periode gegund waarin ze opmerkingen over de definitieve mededeling konden indienen.
(17)
De door de belanghebbende partijen ingediende opmerkingen werden beoordeeld en, indien van toepassing, in aanmerking genomen.
1.4. ONDERZOEKTIJDVAK EN BEOORDELINGSPERIODE
(18)
Het onderzoek naar de subsidiëring en schade had betrekking op de periode van 1 oktober 2010 tot en met 30 september 2011 ("het onderzoektijdvak" of "OT"). Het onderzoek naar de ontwikkelingen die relevant zijn voor de schadebeoordeling had betrekking op de periode van 1 januari 2008 tot het eind van het OT ("de beoordelingsperiode").
2. BETROKKEN PRODUCT EN SOORTGELIJK PRODUCT
2.1. BETROKKEN PRODUCT
(19)
In het bericht van inleiding wordt met het product dat aan onderzoek is onderworpen bepaalde producten van organisch bekleed staal ("OBS") bedoeld, d.w.z. gewalste platte producten van niet-gelegeerd of gelegeerd staal (uitgezonderd roestvrij staal), aan ten minste één zijde geverfd, gevernist of bekleed met kunststof, met uitzondering van zogenoemde "sandwichpanelen" van de soort gebruikt in de bouw, bestaande uit twee metalen buitenplaten met een stabiliserende kern van isolatiemateriaal, en met uitzondering van producten met een laatste bekleding van zinkstof (een zinkrijke verf die 70 of meer gewichtspercenten zink bevat).
2.2. VERZOEKEN OM HET UITSLUITEN VAN PRODUCTEN
(20)
De Chinese beroepsvereniging voor de ijzer- en staalsector, twee importeurs en twee gebruikers stelden voor om vijf productsoorten uit te sluiten. Deze verzoeken zijn ontvangen en als volgt geanalyseerd:
2.2.1. OBS MET EEN METALEN BEKLEDING VAN CHROOM OF TIN
(21)
Een gebruiker van OBS diende een verzoek in om OBS met een ondergrond die bekleed is met een metalen bekleding van chroom of tin uit te sluiten van de productomschrijving. In het onderzoek is vastgesteld dat de metalen bekleding van chroom of tin deze productsoort in fysiek en technisch opzicht anders maakt dan de producten van OBS die zijn onderzocht. Daarnaast wordt OBS met een ondergrond die een metalen bekleding van chroom of tin heeft bijna uitsluitend gebruikt in de levensmiddelenverpakkings- en kabelsectoren. Tot slot verklaarde de bedrijfstak van de Unie dat bovengenoemde productsoort volgens de bedrijfstak zelf niet in het onderzoek zou moeten worden opgenomen. Op grond van bovenstaande redenen wordt OBS met een ondergrond die is bekleed met een bekleding van chroom of tin niet opgenomen in de productomschrijving.
2.2.2. WARMGEWALSTE PLATEN MET ORGANISCHE OF ANORGANISCHE BESCHERMENDE PRIMER
(22)
Dit verzoek werd afgewezen, omdat deze producten niet onder de GN-codes vallen waarop het onderzoek betrekking heeft. De verf of bekleding is alleen bedoeld als roestbescherming en valt derhalve onder GN-post 7208 en niet onder GN-post 7210. Warmgewalste platen met een organische of anorganische beschermende primer zijn niet opgenomen in de productomschrijving en kunnen daarom ook niet van de productomschrijving worden uitgesloten.
2.2.3. OBS MET EEN ONDERGROND MET EEN DIKTE TUSSEN 0,6 EN 2,0 MM
(23)
CISA en twee importeurs verzochten om de uitsluiting van OBS met een ondergrond met een dikte tussen 0,6 en 2,0 mm, die 5 - 10 % van de invoer uit de VRC vertegenwoordigen, waarbij zij aanvoerden dat er uitsluitend directe concurrentie was tussen de Chinese invoer en de productie van de bedrijfstak van de Unie voor OBS met een ondergrond met een dikte tussen 0,25 en 0,6 mm.
(24)
Dit verzoek werd afgewezen, gezien het feit dat zowel Chinese exporteurs als de bedrijfstak van de Unie OBS met een ondergrond met een dikte tussen 0,6 en 2,0 mm vervaardigen en verkopen, wat betekent dat er tussen deze producten zonder twijfel concurrentie bestaat. Er werd geen bewijsmateriaal ingediend waaruit blijkt dat OBS met een ondergrond met een dikte van meer dan 0,6 mm niet concurreert met OBS met een ondergrond met een dikte van minder dan 0,6 mm en dat het derhalve om een andere productsoort zou gaan. Organisch beklede staalproducten met een ondergrond met een dikte van minder dan en van meer dan 0,6 mm hebben dezelfde fysieke en technische basiskenmerken en worden voor dezelfde doeleinden gebruikt; bijgevolg zijn zij hetzelfde product.
2.2.4. OBS MET EEN ONDERGROND DIE BEKLEED IS MET EEN LEGERING VAN ALUMINIUM EN ZINK
(25)
De twee importeurs voerden aan dat slechts vier van de producenten in de Unie een vergunning hebben voor de productie van deze productsoort en dat maar één onderneming het product daadwerkelijk produceerde. Ze voerden tevens aan dat dit product verschilt van met zink bekleed OBS wat betreft de productkenmerken.
(26)
Dit verzoek werd afgewezen, aangezien de twee productsoorten onderling uitwisselbaar zijn, overlappende gebruiksdoelen hebben en ten minste twee medewerkende producenten in de Unie deze productsoort vervaardigden gedurende het onderzoektijdvak. Opgemerkt zij dat slechts één medewerkende Chinese producent-exporteur deze productsoort tijdens het onderzoektijdvak naar de Unie uitvoerde.
2.2.5. OBS MET EEN ONDERGROND DIE BEKLEED IS MET EEN ZINKLEGERING
(27)
Dit verzoek werd afgewezen, omdat dit product, in tegenstelling tot wat een gebruiker beweerde, wordt geproduceerd en verkocht in aanzienlijke hoeveelheden door meerdere producenten in de Unie en dezelfde wezenlijke fysieke en technische kenmerken en gebruiksdoelen heeft als andere soorten OBS.
2.3. VERZOEK OM HET INSLUITEN VAN PRODUCTEN
(28)
Een beroepsvereniging verzocht om OBS met een metalen bekleding van chroom of tin dat ingedeeld is onder de GN-codes 7210122010 en 7210500010 op te nemen in de productomschrijving. Dit verzoek werd afgewezen, aangezien deze codes niet werden vermeld in de oorspronkelijke klacht en de producten die onder deze codes vallen andere fysieke en technische kenmerken hebben dan de producten waarop de klacht betrekking heeft.
2.4. BETROKKEN PRODUCT
(29)
Gezien de aanvaarding van de uitsluiting van OBS met een metalen bekleding van chroom of tin, zoals uiteengezet in overweging 21, wordt het betrokken product door deze uitsluiting gewijzigd.
(30)
Bij het betrokken product gaat het derhalve om bepaalde organisch beklede staalproducten ("OBS"), d.w.z. gewalste platte producten van niet-gelegeerd of gelegeerd staal (uitgezonderd roestvrij staal), aan ten minste één zijde geverfd, gevernist of bekleed met kunststof, met uitzondering van zogenaamde "sandwichpanelen" van de soort gebruikt in de bouw, bestaande uit twee metalen buitenplaten met een stabiliserende kern van isolatiemateriaal, met uitzondering van producten met een laatste bekleding van zinkstof (een zinkrijke verf die 70 of meer gewichtspercenten zink bevat) en met uitzondering van producten met een ondergrond die is bekleed met een metalen bekleding van chroom of tin, momenteel ingedeeld onder de GN-codes ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00 en ex 7226 99 70, van oorsprong uit de Volksrepubliek China ("het betrokken product").
2.5. SOORTGELIJK PRODUCT
(31)
Uit het onderzoek is gebleken dat OBS die door de bedrijfstak van de Unie in de Unie worden geproduceerd en verkocht, OBS die op de binnenlandse markt van de VRC worden geproduceerd en verkocht en OBS die uit de VRC in de Unie worden ingevoerd dezelfde fysische en chemische basiseigenschappen hebben en voor dezelfde doeleinden worden gebruikt. Daarom worden deze producten beschouwd als gelijk in de zin van artikel 2, onder c), van de basisverordening.
3. SUBSIDIËRING
3.1. VOORAFGAANDE OPMERKINGEN
(32)
Zowel de GOC als de in de steekproef opgenomen Chinese producenten-exporteurs hebben de vragenlijst ingevuld teruggestuurd en hebben ingestemd met controles ter plaatse om de antwoorden te verifiëren.
(33)
Na analyse van het antwoord op de vragenlijst heeft de Commissie de GOC een schriftelijke aanmaning tot het verstrekken van ontbrekende gegevens en twee brieven met de aankondiging van de controlebezoeken toegestuurd. Telkens wanneer daarom werd verzocht en dit gerechtvaardigd was, heeft de Commissie de GOC ruim tijd gelaten om haar opmerkingen te formuleren en in te dienen. In feite zijn de termijnen voor de GOC aanzienlijk verruimd, d.w.z. een verlenging van 20 dagen voor het invullen en terugsturen van de vragenlijst, wat leidde tot een uiteindelijke termijn van 57 dagen voor het invullen en terugsturen van de vragenlijst en 25 dagen voor het antwoord op de aanmaning tot het verstrekken van ontbrekende gegevens.
(34)
In haar antwoorden op de vragenlijst, de aanmaningen tot het verstrekken van ontbrekende gegevens en diverse andere brieven verstrekte de GOC slechts informatie over regelingen die worden gebruikt door de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs en bepleitte de GOC dat haar niet verzocht zou moeten worden om vragen te beantwoorden met betrekking tot vermeende subsidieregelingen die ook toegankelijk waren voor producenten die niet in de steekproef waren opgenomen of producenten die zichzelf niet bekend hadden gemaakt.
(35)
De Commissie heeft dit standpunt respectvol afgewezen en aan de GOC uitgelegd dat het doel van de aan de GOC verzonden vragenlijst is de Commissie in staat te stellen om informatie te verkrijgen met betrekking tot de subsidiëring van de bedrijfstak die organisch bekleed staal produceert in de VRC en om vast te stellen in welke mate de invoer van het betrokken product in de Unie gesubsidieerd wordt. De Commissie deelde de GOC mede dat bredere informatie over de mate van subsidiëring vereist is om te kunnen reageren op eventuele belangrijke gevallen van niet-medewerking onder exporteurs die voordelen zouden hebben genoten in het kader van specifieke subsidieregelingen die niet worden gebruikt door de ondernemingen in de steekproef of door ondernemingen die hun medewerking verlenen, alsmede op eventuele aanvragen voor individueel onderzoek door producenten-exporteurs die hun medewerking verlenen. Echter, de GOC is niet van standpunt veranderd en heeft geen informatie verstrekt over de meeste andere subsidieregelingen die in de klacht werden genoemd, maar die niet werden gebruikt door de in de steekproef opgenomen ondernemingen.
(36)
Vóór het controlebezoek heeft de GOC de Commissie verzocht aanvullende schriftelijke informatie te verstrekken, met name een lijst met alle vragen die de Commissie van plan was tijdens het controlebezoek te stellen, plus een lijst van de overheidsdepartementen die geacht werden aan het controlebezoek deel te nemen. Bij het uitblijven hiervan werd betoogd dat de GOC "niet op de hoogte is gesteld van wat voorbereid had moeten worden of wat verwacht kon worden tijdens de controle" en dat de brief met de aankondiging van het controlebezoek "in ieder geval geen enkele aanwijzing geeft voor wat de Commissie in feite beoogt te controleren …".
(37)
De Commissie kon het verzoek van de GOC niet inwilligen. In dit verband dient te worden opgemerkt dat de Commissie voldaan heeft aan alle toepasselijke voorwaarden van artikel 26 van de basisverordening. Vóór het controlebezoek was aan de GOC een gedetailleerde brief gestuurd waarin de agenda (de controledagen en de per controledag te bespreken reeks regelingen) werd bevestigd en werd verzocht om de aanwezigheid van de autoriteiten die bevoegd waren voor de desbetreffende regelingen en van de ambtenaren die betrokken waren bij de opstelling van de opmerkingen van de GOC. De Commissie heeft vóór de controlebezoeken ter plaatse tevens uitgelegd dat uitsluitend de GOC de autoriteiten kon identificeren die bevoegd waren voor de onderzochte regelingen alsmede de ambtenaren die het meest in aanmerking kwamen om aan de controle deel te nemen en vragen te beantwoorden. Wat betreft de lijst met specifieke vragen heeft de Commissie uitgelegd dat een dergelijke lijst niet bij EU-wetgeving vereist is (noch bij WTO-overeenkomst), en dat dit onderzoek tot doel heeft de antwoorden van de GOC op de vragenlijst en de relevante aanvullende opmerkingen te controleren; tijdens het controlebezoek zou de Commissie dan ook de structuur van deze documenten volgen. De Commissie beoogde daarnaast om extra informatie te verkrijgen en te verduidelijken die nodig is voor de lopende procedure, maar de precieze vragen in deze context zouden afhangen van de antwoorden van de GOC op de eerste controle van haar antwoorden. Vóór het controlebezoek ter plaatse werd de GOC ook duidelijk uitgelegd dat weigeringen om de nodige informatie te verstrekken of om de onderzoekende autoriteit bij te staan in de controle van informatie en gegevens die nodig werden geacht voor de procedure, de onderzoeksprocedure ernstig zouden kunnen ondermijnen. De GOC werd ook herinnerd aan de gevolgen van de bepaling in artikel 28 van de basisverordening.
(38)
Tijdens het controlebezoek ter plaatse bij het Chinees ministerie van Handel in Peking heeft de Commissie overeenkomstig de artikelen 11 en 26 van de basisverordening getracht verstrekte informatie te controleren op grond van het bewijsmateriaal dat voor de opstelling van het antwoord van de GOC is gebruikt. Daarbij kwam de Commissie tot de voorlopige conclusie dat de antwoorden op de vragenlijst niet naar behoren konden worden gecontroleerd, omdat de nodige informatie en bewijsstukken niet beschikbaar waren. Bovendien werd bepaalde informatie helemaal niet ingediend, hoewel daar uitdrukkelijk om was verzocht, en zijn bepaalde vragen eenvoudigweg niet beantwoord. Bijgevolg is de GOC geïnformeerd over de gevolgen van niet-medewerking overeenkomstig artikel 28, leden 1 en 6, van de basisverordening.
(39)
De GOC stelde daarnaast dat de Commissie de GOC een onredelijke belasting had opgelegd en in de vragenlijst en daaropvolgende aanmaning tot het verstrekken van ontbrekende gegevens had verzocht om irrelevante en onnodige informatie.
(40)
Wat betreft de gevraagde informatie zij opgemerkt dat de Commissie uitsluitend heeft verzocht om informatie met betrekking tot beweringen in de klacht die nodig wordt geacht om tot een representatieve bevinding te komen en de Commissie volhardde in haar verzoek door tijdens de onderzoeksprocedure om dezelfde gegevens en informatie te vragen en de GOC te verzoeken uitleg te verstrekken bij de ingediende informatie en de gevolgen ervan voor de onderzochte regelingen. Met andere woorden, de Commissie heeft alleen om informatie verzocht die nodig was om het bestaan en de mate van subsidiëring te beoordelen die beschikbaar was voor het betrokken product in het kader van andere subsidieregelingen waarvan de klacht melding maakt. Dergelijke informatie zou het mogelijk hebben gemaakt om tot een nauwkeurige vaststelling te komen van de subsidiëring die verstrekt is in het kader van de andere subsidieregelingen die onderzocht werden en die beschikbaar waren voor de niet-medewerkende producenten-exporteurs. Aangezien noch de vertegenwoordigers van de VRC noch de niet-medewerkende producenten-exporteurs de informatie hebben verstrekt die nodig was om te bepalen of de andere subsidieregelingen toegankelijk waren voor de niet-medewerkende producenten-exporteurs, is de Commissie op basis van geschikte beschikbare gegevens tot de conclusie gekomen dat de andere vermeende subsidieregelingen inderdaad toegankelijk waren voor de andere niet-medewerkende producenten-exporteurs en heeft zij de bedragen die het voordeel vertegenwoordigen dat via deze regelingen werd toegekend berekend op basis van geschikte beschikbare gegevens.
3.2. INDIVIDUEEL ONDERZOEK ("IO")
(41)
Verzoeken om een IO op grond van artikel 27, lid 3, van de basisverordening werden ingediend door twee medewerkende producenten-exporteurs, namelijk Union Steel China (Union Steel) en Shenzhen Sino Master Steel Co. Ltd. Het was niet mogelijk om deze IO's aan deze twee ondernemingen toe te kennen, aangezien het vanwege het grote aantal vermeende subsidieregelingen en de tijdrovende aard van antisubsidiëringsonderzoek een onredelijke belasting zou vormen en omdat de tijdige afronding van het onderzoek erdoor in gevaar zou kunnen komen.
(42)
Echter, Union Steel was reeds onderworpen aan een individueel onderzoek binnen het parallel uitgevoerde antidumpingonderzoek en bijgevolg was de individuele schademarge voor deze onderneming berekend.
(43)
Gezien het feit dat de GOC in haar antwoord slechts inging op de regelingen die werden gebruikt door de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs, zoals uitgelegd in bovenstaande overweging 34, was het praktisch onmogelijk om sommige van de subsidieregelingen te analyseren die mogelijk door Union Steel werden gebruikt. Bijgevolg werd op basis van de beschikbare feiten op grond van artikel 28 van de basisverordening het gemiddelde subsidiepercentage dat toepasbaar is op andere medewerkende ondernemingen aan deze onderneming toegeschreven.
3.3. SPECIFIEKE REGELINGEN
(44)
Op grond van de informatie in de klacht heeft de Commissie informatie verzameld met betrekking tot de volgende regelingen, die de verlening van subsidies door de overheidsinstantie zouden omvatten:
I)
Verstrekking van goederen en diensten door de overheid voor een ontoereikende prijs ("Less than Adequate Remuneration" of "LTAR")
-
Verstrekking van inputs voor een ontoereikende prijs: Warmgewalst en koudgewalst staal
-
Verlening van grondgebruiksrechten voor een ontoereikende prijs
-
Programma's bestaande uit de verstrekking van goedkoop water voor een ontoereikende prijs
-
Programma bestaande uit de verstrekking van elektriciteit voor een ontoereikende prijs
-
Programma bestaande uit de verstrekking van elektriciteit en water voor een ontoereikende prijs in de provincie Jiangsu
-
Verstrekking van diverse inputs voor een ontoereikende prijs
II)
Preferentiële leningen en rentetarieven aan de OBS-sector
III)
Programma's met betrekking tot aandelenkapitaal
-
Schuld-voor-aandelenswaps
-
Kapitaalinjecties
-
Niet uitgekeerde dividenden
IV)
Inkomsten- en andere directe belastingen
-
Fiscale beleidsmaatregelen voor de aftrek van onderzoeks- en ontwikkelingskosten
-
Belastingvoordelen voor centrale en westelijke regio's
-
Vennootschapsbelastingteruggave voor de aanschaf van binnenlands geproduceerde productieapparatuur
-
Preferentiële fiscale beleidsmaatregelen voor ondernemingen die worden bevorderd als hightechondernemingen en in nieuwe technologieën gespecialiseerde ondernemingen
-
Vennootschapsbelastingvoordelen voor ondernemingen die gebruikmaken van een breed scala aan hulpbronnen (comprehensive resource utilisation, "bijzondere grondstoffen")
-
Belastingteruggave in verband met de aanschaf van speciale apparatuur
-
Preferentiële vennootschapsbelasting voor de ondernemingen in de noordoostelijke regio
-
Vrijstelling van vennootschapsbelasting voor investeringen in binnenlandse technologische vernieuwing
-
Diverse kortingen op plaatselijke belastingen (provincie Shandong, de stad Chongqing, de regio Guangxi Zhuang, belastingvoordelen voor de ontwikkeling van centrale en westelijke regio's)
-
Vrijstelling van dividend tussen gekwalificeerde ingezeten ondernemingen
-
"Two free/three half"-belastingvrijstellingen voor de producerende FIE's
-
Programma's voor vrijstelling en vermindering van plaatselijke vennootschapsbelasting voor de producerende FIE's
-
Vennootschapsbelastingteruggave voor FIE's die binnenlands geproduceerde apparatuur kopen
-
Vennootschapsbelastingsubsidies voor FIE's op grond van geografische locatie
V)
Programma's inzake indirecte belastingen en invoerrechten
-
Vrijstellingen van invoerrechten en btw voor FIE's en bepaalde binnenlandse ondernemingen die in bevorderde sectoren ingevoerde apparatuur gebruiken
-
Terugbetaling van btw bij de aankoop van binnenlands geproduceerde apparatuur
-
BTW-aftrek op vaste activa in de centrale regio
-
Andere belastingvoordelen van Ma'anshan
VI)
Subsidieprogramma's
-
China World Top Brand-programma
-
Famous Brands-programma
-
Het overheidsfonds voor projecten voor belangrijke technologieën
-
Programma's voor de vergoeding van juridische kosten in verband met antidumping
VII)
Aankoop van goederen door de overheid voor een hogere prijs dan de toereikende prijs
VIII)
Andere regionale programma's
-
Subsidies die worden verstrekt in de Binhai New Area in Tianjin en in de Tianjin Economic and Technological Development Area
-
Programma's met betrekking tot de noordoostelijke regio
-
Subsidies in het kader van het programma voor wetenschap en technologie van de provincie Jiangsu
-
Subsidies in het kader van het programma voor wetenschap en technologie van de provincie Hebei
IX)
Ad-hocsubsidies zoals die waarnaar wordt verwezen in de klacht
3.3.1. VERSTREKKING VAN GOEDEREN EN DIENSTEN DOOR DE OVERHEID VOOR EEN ONTOEREIKENDE PRIJS ("LESS THAN ADEQUATE REMUNERATION" OF "LTAR")
3.3.1.1. Verstrekking van warmgewalst en koudgewalst staal (WGS en KGS) voor een ontoereikende prijs
(45)
In de klacht werd gesteld dat de GOC op zo'n manier controle uitoefent op bepaalde upstreambedrijfstakken en -producten dat dit resulteert in de verstrekking van gunstig geprijsde inputs aan producenten van OBS. Op grond hiervan ontvangen OBS-producenten compenserende subsidies via de aankoop bij staatsondernemingen van door de overheid geproduceerd WGS en KGS voor een lagere prijs dan de marktprijs en derhalve voor een lagere prijs dan de toereikende prijs voor de staatsondernemingen.
(46)
De Commissie heeft de GOC om gedetailleerde informatie verzocht met betrekking tot staatsondernemingen die WGS en KGS verstrekken aan de Chinese producenten-exporteurs van OBS om de beweringen in de klacht te controleren en om vast te stellen of deze staatsondernemingen overheidsinstanties zijn. In het bijzonder heeft de Commissie voor de GOC aanhangsel B bij de vragenlijst opgesteld met betrekking tot de staatsondernemingen en heeft zij de GOC uitgenodigd de gevraagde informatie hierin op te nemen. In de aanmaning tot het verstrekken van ontbrekende gegevens heeft de Commissie de GOC opnieuw verzocht om de in aanhangsel B gevraagde informatie te verstrekken en de GOC aangemoedigd om de antwoorden te coördineren met de desbetreffende staatsondernemingen.
(47)
Echter, de GOC heeft geen van de vragen in aanhangsel B beantwoord en verzuimde tevens om relevante informatie te verstrekken die in de hoofdvragenlijst werd gevraagd (bijv. met betrekking tot het eigendom en de controle van de Chinese overheid van de staatsondernemingen in de staalsector en de betrokkenheid van de overheid bij de reorganisatie van de Chinese staalindustrie). In plaats van de gevraagde informatie te verstrekken, stelde de GOC in haar antwoord op de vragenlijst dat de klagers er niet in waren geslaagd aan te tonen dat de producenten van WGS en KGS overheidsinstanties zijn.
(48)
Vanwege het gebrek aan medewerking door de GOC moest de Commissie andere beschikbare informatie onderzoeken. De Commissie stelde de GOC op de hoogte van dit voornemen. Bij de beoordeling van de vraag of de staatsondernemingen die WGS en KGS verstrekken aan Chinese OBS-producenten overheidsinstanties zijn, nam de Commissie de beperkte door de GOC verstrekte informatie in aanmerking, alsmede de informatie in de klacht, publiek beschikbare, feitelijke informatie afkomstig van soortgelijke procedures die zijn uitgevoerd door andere onderzoekende instanties alsmede andere publiekelijk beschikbare informatie, waarbij de Commissie haar bevindingen baseerde op de totaliteit van de informatie in het dossier.
a) Staatsondernemingen die warmgewalst en koudgewalst staal verstrekken aan OBS-producenten zijn overheidsinstanties
(49)
De klager stelt dat staatsondernemingen in de VRC overheidsinstanties zijn in de zin van artikel 2, onder b), van de basisverordening die goederen (GWS en KGS) verstrekken aan OBS-producenten voor prijzen die onder de marktprijzen liggen en hun derhalve een voordeel toekennen.
(50)
De beroepsinstantie van de WTO (AB - Appellate Body) definieerde in haar verslag in de Verenigde Staten - Definitive Anti-Dumping and Countervailing Duties on Certain Products from China (5) (het AB-verslag) een overheidsinstantie als een entiteit die "overheidsgezag eigendom, uitoefent of die met overheidsgezag is bekleed" (6). De WTO-beroepsinstantie was tevens van oordeel dat overheidsinstanties ook worden gekenmerkt door de "uitvoering van overheidsfuncties" (7) die "gewoonlijk worden beschouwd als deel uitmakend van de overheidspraktijken in de rechtsorde van het lid in kwestie" (8).
(51)
In het licht van de conclusies van de beroepsinstantie van de WTO zijn er twee vragen voor de analyse, namelijk a) of de staatsondernemingen in kwestie functies uitoefenen die gewoonlijk als onderdeel van de overheidspraktijken in de VRC worden beschouwd, en b) zo ja, of zij overheidsgezag uitoefenen wanneer ze dat doen.
(52)
In de context van de GOC is er ruim voldoende bewijs om aan te tonen dat de overheid zich in sterke mate bezighoudt met het beheer van de economie. De voorname rol van de Chinese overheid in de economie wordt gegarandeerd door de grondwet van de Volksrepubliek China. Artikel 7 van de Chinese grondwet luidt: "De staatseconomie is de sector van socialistische economie die het eigendom is van het gehele volk; het is de leidende kracht van de nationale economie. De staat waarborgt de consolidatie en groei van de staatseconomie.". Dienovereenkomstig luidt artikel 15 van de grondwet: "De staat voert economische planning uit op basis van socialistisch staatseigendom.". Ook het statuut van de Communistische Partij van China (CCP) bevat bepalingen die de voorname rol van het staatseigendom voorschrijven; de preambule van het statuut van de CCP luidt bijvoorbeeld: "de Partij moet het economische basissysteem in stand houden en verbeteren, waarbij staatseigendom een dominante rol speelt …". Ook wijzen de diverse vijfjarenplannen die door de Nationale Commissie voor ontwikkeling en hervorming ("NDRC" - National Development and Reform Commission) worden verspreid en die worden aangenomen door de hoogste juridische instantie van China, de Raad van State van de VRC, op een zeer sterke greep van de Chinese overheid op de economie.
(53)
Wat betreft de staalsector duidt de informatie in het dossier erop dat de staatsondernemingen die WGS en KGS produceren in de VRC vaak de beschreven overheidsfuncties uitvoeren, onder meer in het kader van de sectorale plannen voor de ijzer- en staalsector. Deze plannen bevestigen dat de GOC ervoor gekozen heeft om nauw betrokken te zijn bij het beheer en de ontwikkeling van de staalsector in de VRC, en de uitvoering van deze plannen door staatsondernemingen kan derhalve worden beschouwd als onderdeel van de overheidspraktijken. De plannen bevatten streefwaarden en doelstellingen voor alle marktdeelnemers in de ijzer- en staalindustrie en geven de gehele sector de opdracht om specifieke resultaten te leveren. De GOC gebruikt de ijzer- en staalproducerende staatsondernemingen in feite als een verlengstuk van de staat om de in de plannen vastgelegde doelstellingen en streefwaarden te bereiken.
(54)
Instructie nr. 35 van de NDRC - Beleid voor de ontwikkeling van de ijzer- en staalsector bevat, onder meer, een beleid om het aantal ijzer- en staalsmeltbedrijven te verlagen en stelt doelstellingen vast voor de productie van groepen staalondernemingen die tot de top tien behoren van de binnenlandse markt (artikel 3), bevat in verband met de productiecapaciteit een verbod op de oprichting van nieuwe ijzer- en staalondernemingen (artikel 10), stelt de voorwaarden voor toegang tot de ijzer- en staalsector vast op het niveau van de apparatuur en schrijft tevens de technische en economische indexen voor die ondernemingen moeten volgen (artikel 12), stelt regels vast voor de wijzigingen in de organisatiestructuur van staalondernemingen (artikel 20), beheert investeringen (artikelen 22 en 23), stelt de voorwaarden voor de toegang tot financiële middelen vast (artikelen 25 en 26) en geeft de staat het recht om te interveniëren bij de aankoop van grondstoffen (artikel 30).
(55)
Het twaalfde vijfjarenplan voor de ontwikkeling van de staalsector is een samenvatting van de in het bovenstaande plan vastgestelde doelstellingen, heeft betrekking op de ontwikkelingsstrategie en stelt doelstellingen vast voor de gehele staalsector. Het plan stelt, op soortgelijke wijze als instructie nr. 35, zeer specifieke doelstellingen vast op het niveau van de industriële clusters (hoofdstuk III.(III).6), moedigt bepaalde projecten aan en ontmoedigt andere (hoofdstuk IV(IV)) en stelt specifieke ondersteuning vast voor de ijzer- en staalsector in verschillende provincies (hoofdstuk IV(V), stelt ondersteuning van grootschalige staalondernemingen beschikbaar en geeft een leidende rol aan de grootste Chinese staalproducenten die eigendom van de staat zijn zoals Bao Steel, Anshan Iron and Steel, Wuhan Iron and Steel enz. (9) Het plan voorziet ook in de versterking van de regulering en het beheer van de operationele productie van de bestaande staalondernemingen (hoofdstuk V(IV).
(56)
De wet van de Volksrepubliek China inzake de staatsactiva van ondernemingen verplicht de staatsondernemingen (of ondernemingen met overheidskapitaal, zoals ze in deze wet worden genoemd) eveneens om zich aan het nationale industriebeleid te houden (10). Op soortgelijke wijze zijn staatsondernemingen (ondernemingen met overheidskapitaal) op grond van de voorlopige maatregelen voor het toezicht op en het beheer van investeringen door centrale ondernemingen verplicht om ontwikkelingsplannen en industriële beleidsmaatregelen van de overheid te volgen (11). Op grond van de maatregelen voor het beheer van de ontwikkelingsstrategieën en -plannen van centrale ondernemingen moeten alle ondernemingen met overheidskapitaal een ontwikkelings- en strategieplan opstellen, dat moet worden gecontroleerd en goedgekeurd door de toezicht- en beheerscommissie voor staatsactiva van de Raad van State (SASAC - State-owned asset Supervision and Administration Commission). Bij het uitvoeren van een dergelijke controle en vóór het verlenen van goedkeuring moet SASAC onder meer in overweging nemen of een plan al dan niet overeenstemt met de nationale maatregelen op het gebied van ontwikkelingsplanning en industriebeleid en of het al dan niet overeenstemt met de strategische correctie van de organisatie en structuur van de staatseconomie (12).
(57)
De concrete voorbeelden van de uitvoering van de in de plannen beschreven maatregelen, zoals de verhuizing van Capital Steel Corporation (13) of de talrijke fusies tussen staalondernemingen (14) tonen aan dat de plannen niet alleen documenten zijn die slechts als richtsnoer zijn bedoeld, maar dat ze resulteren in concrete maatregelen door de staalondernemingen die eigendom zijn van de staat en dat deze maatregelen door de overheid (vertegenwoordigd door de NDRC en de Raad van State) worden geïnitieerd.
(58)
Alle specifieke maatregelen die in bovenstaande overwegingen worden beschreven, moeten worden opgevolgd en uitgevoerd door de ondernemingen waarop de plannen betrekking hebben. Geconcludeerd wordt dat de staalproducerende staatsondernemingen via deze rechtstreekse betrokkenheid van de overheid bij hun commerciële gedrag fungeren als een verlengstuk van de overheid bij de uitvoering van overheidsfuncties, wat vervolgens leidt tot het bereiken van de doelstellingen en streefwaarden die in de plannen zijn vastgesteld.
(59)
Na de vaststelling dat staatsondernemingen overheidsfuncties uitvoeren, resteert de vraag of zij bij het uitvoeren van overheidsfuncties overheidsgezag uitoefenen. Een belangrijke vraag in dit verband is of zij op betekenisvolle wijze onderworpen zijn aan de zeggenschap van de staat (15). Indien dit het geval is, is het redelijk om vast te stellen, in het licht van al het relevante bewijs, dat staatsondernemingen fungeren als een verlengstuk van de overheid en dat zij daadwerkelijk het in bovenstaande plannen vastgestelde beleid ten uitvoer leggen.
(60)
De staatszeggenschap die in het onderstaande beschreven wordt, geeft aan dat staatsondernemingen overheidsgezag uitoefenen of met overheidsgezag zijn bekleed. Gezag kan worden uitgeoefend via, onder andere, staatseigendom, bestuursrechtelijke regulering en de betrokkenheid van SASAC, raden van bestuur en overheidsplannen.
(61)
Zoals reeds vermeld in bovenstaande paragraaf over niet-medewerking (overwegingen 46 tot en met 48), heeft de GOC verzuimd om de gevraagde informatie over de eigendomsstructuur van de producenten van WGS en KGS in de VRC te verstrekken. Samen met het antwoord op de vragenlijst heeft de GOC een lijst overgelegd van 54 ondernemingen waarvan de GOC de grootste aandeelhouder is, maar tijdens de controlebezoeken beweerde de GOC dat de lijst onjuist is en ook ondernemingen bevat die in particuliere handen zijn. De GOC heeft de lijst niet gecorrigeerd en ook niet gespecificeerd welke van deze ondernemingen in handen zijn van particulieren en welke in handen van de GOC. Vanwege de niet-medewerking moest de Commissie ander bewijsmateriaal in het dossier en publiek beschikbare informatie onderzoeken.
(62)
De klager heeft bewijsmateriaal ingediend waaruit blijkt dat belangrijke producenten van WGS en KGS staatseigendom zijn en heeft in dit verband gedetailleerde informatie verstrekt in bijlage 10 van de klacht (16). Daarnaast bevestigt andere publiek beschikbare informatie (17) dat de GOC een eigendomsbelang heeft in vele producenten van WGS en KGS.
(63)
Alle informatie in het dossier in aanmerking nemend, is het redelijk om te concluderen dat de GOC een aanzienlijk eigendomsbelang heeft in vele van de Chinese producenten van WGS en KGS.
(64)
SASAC is verantwoordelijk voor het verrichten van de taken van de staat als investeerder en voor het beheer van de aan SASAC toegewezen staatsactiva. In dit verband zij opgemerkt dat, hoewel de GOC in haar antwoord op de vragenlijst en daaropvolgende correspondentie stelde dat SASAC niet betrokken is bij de commerciële activiteiten van staatsondernemingen en deze bewering baseerde op artikel 7 van de tijdelijke maatregelen voor het toezicht op en het beheer van staatsactiva van ondernemingen (18), dit lijkt te worden gelogenstraft door andere artikelen van dezelfde wet en ook door ander bewijsmateriaal in het dossier (19).
(65)
In feite toont het antwoord van de GOC op de antisubsidievragenlijst aan dat SASAC, onder auspiciën van de Raad van State, bevoegd is om de hoogste bestuurders van de aan SASAC toegewezen ondernemingen te benoemen en ontslaan en om hun prestaties te evalueren via juridische procedures. SASAC is tevens verantwoordelijk voor het aanmoedigen van de ondernemingen die onder haar toezicht staan om de beginselen en beleidsmaatregelen die als richtsnoer dienen uit te voeren, draagt verantwoordelijkheid voor het fundamentele beheer van de staatsactiva van ondernemingen en voor de aansturing van en het toezicht op het beheer van plaatselijke staatsactiva op grond van de wet.
(66)
SASAC is ook verantwoordelijk voor de salariëring en evaluatie van de bestuurders van staatsondernemingen. SASAC benoemt bovendien de bestuurders van staatsondernemingen en beslist over hun beloningen en sancties (20). In feite wijst al het bewijsmateriaal erop dat de loopbanen van de bestuurders van staatsondernemingen afhankelijk zijn van SASAC. Deze omstandigheden tonen aan dat SASAC duidelijk bekleed is met overheidsgezag.
(67)
De samenstelling van de raden van bestuur van staatsondernemingen zijn ook een aanwijzing voor de grote mate van zeggenschap van de GOC in de staatsondernemingen. Het bewijsmateriaal in het dossier (21) toont aan dat vele leden van de raden van bestuur en de raden van toezicht overheids- en/of partijfuncties uitoefenen of in het verleden uitoefenden en dat hun selectie sterk wordt beïnvloed door overheidsinstanties zoals SASAC of de Communistische Partij van China (CCP).
(68)
De beleidsmaatregelen, belangen en doelstellingen van de GOC met betrekking tot de staalindustrie zijn in diverse overheidsplannen vastgesteld op zowel centraal als decentraal niveau. De staatsondernemingen worden aangemoedigd om dit beleid te volgen (de ondernemingen die in gebreke blijven, worden zelfs aan sancties onderworpen) en uit de recente acties van enkele grote staalondernemingen in China die in handen van de staat zijn, blijkt dat dit beleid wordt nageleefd en dat de staalproducerende staatsondernemingen streven naar het bereiken van de doelstellingen en streefwaarden die in de plannen zijn vastgesteld.
(69)
Volgens het ontwikkelingsplan van het twaalfde vijfjarenplan voor de ontwikkeling van de staalsector zijn het uitsluitend "de ondernemingen die zich houden aan de nationale beleidsmaatregelen voor de ijzer- en staalindustrie en de normen en voorwaarden voor de productie en exploitatie van de ijzer- en staalindustrie, die een voorname rol spelen in fusering en reorganisatie." (22)
(70)
Enkele plannen op provinciaal en lokaal niveau noemen ook specifieke staatsondernemingen en stellen doelstellingen en streefwaarden voor hen vast. De klager heeft uittreksels uit deze plannen overlegd (23). De GOC werd om al deze plannen gevraagd in de vragenlijst en in de aanmaning tot het verstrekken van ontbrekende gegevens met het oog op controle en verduidelijking, maar de GOC besloot om ze niet te verstrekken. Echter, er zij opgemerkt dat de GOC de juistheid van deze citaten tijdens de procedure niet heeft betwist. Daarnaast geven ondernemingen die in de provinciale en plaatselijke plannen worden genoemd toe met de overheid samen te werken en beschrijven zij hoe ze handelen of in het verleden hebben gehandeld in overeenstemming met de plannen (24).
(71)
Hoewel de GOC stelt dat enkele van bovenstaande plannen slechts indicatief zijn, niet bindend en slechts bedoeld als richtsnoer, wordt deze bewering niet gestaafd door ander bewijsmateriaal in het dossier. Integendeel, vele wetten en regels die zonder twijfel juridisch bindend (25) zijn, stellen de ontwikkelingsplannen en industriële beleidsmaatregelen van de overheid verplicht voor de staatsondernemingen.
(72)
De GOC formuleert de doelstellingen en streefwaarden voor de ijzer- en staalsector via de vijfjarenplannen en andere relevante officiële documenten en bereikt deze doelstellingen via de hierin omschreven functies en activiteiten. Aangezien deze plannen en documenten worden opgesteld door diensten van de Chinese overheid zoals de Nationale Raad of de NDRC, moeten de functies en activiteiten waarnaar de documenten verwijzen, worden beschouwd als behorende tot de overheidspraktijken. Aangezien de staalproducerende staatsondernemingen verplicht zijn, zoals in het bovenstaande beschreven, om de plannen en beleidsmaatregelen op te volgen, fungeren zij als verlengstuk van de overheid, en gezien het feit dat de overheid op betekenisvolle wijze zeggenschap over hen uitoefent, oefenen ze feitelijk overheidsgezag uit.
(73)
Gezien het gebrek aan medewerking van de GOC is de omschrijving van de entiteiten die als "overheidsinstanties" worden beschouwd niet volledig gedefinieerd. In ieder geval is iedere staatsonderneming waarin de overheid een meerderheidsbelang heeft of de grootste aandeelhouder is, een overheidsinstantie. Entiteiten waarin de overheid geen aandelen heeft, zijn particuliere instanties. Dat gezegd zijnde hoeft er geen scherpe grens te worden getrokken tussen overheids- en particuliere instanties, aangezien in onderstaande overwegingen 85 tot en met 98 wordt aangetoond dat de staat overheidsfuncties toevertrouwt aan alle particuliere instanties in de staalsector en hen met dergelijke functies belast, wat betekent dat ze, in elk relevant opzicht, hetzelfde gedrag vertonen als overheidsinstanties.
b) Voordeel (overheidsinstanties)
(74)
Om te beoordelen of er sprake is van een voordeel in de zin van artikel 3, lid 2, van de basisverordening is het nodig om de door de producenten-exporteurs in kwestie voor WGS en KGS betaalde prijzen te vergelijken met de relevante benchmark. Het AB-verslag bevestigde dat het gebruik van externe benchmarks was toegestaan in een geval waarin de markt van het land van levering werd verstoord door de rol van de overheid. Tevens werd in het verslag opgemerkt dat "het in gevallen waarin de overheid de dominante leverancier is, waarschijnlijk is dat particuliere prijzen verstoord worden, maar een individuele analyse blijft vereist" (26). De WTO-beroepsinstantie (AB) verklaarde tevens dat: "… we niet suggereren dat er een grens is waarboven het feit dat de overheid de dominante leverancier is binnen de markt op zich toereikend wordt om te leiden tot prijsverstoring, maar wel is duidelijk dat hoe dominanter de rol van de overheid binnen de markt is, des te waarschijnlijker het is dat deze rol zal leiden tot een verstoring van de particuliere prijzen" (27). De WTO-beroepsinstantie verklaarde voorts dat: "in gevallen waarin de overheid een "belangrijke" leverancier is, bewijs met betrekking tot andere factoren dan marktaandeel nodig is, aangezien de rol van de overheid als een belangrijke leverancier op zich niet als bewijs kan gelden voor de verstoring van particuliere prijzen". Derhalve is de eerste vraag die beantwoord moet worden of het aandeel van de overheid in de productie van WGS en KGS in China dominant is of slechts belangrijk.
(75)
De Commissie heeft de GOC om informatie gevraagd over de markt van WGS en KGS met betrekking tot de verhouding tussen de productie van WGS en KGS door staatsondernemingen en de productie door particuliere ondernemingen, maar de GOC heeft hierover geen relevante informatie verstrekt (28).
(76)
De Commissie heeft andere informatie (29) gebruikt die ten aanzien van dit onderwerp beschikbaar was en op basis hiervan werd vastgesteld dat ten minste 63 % van het WGS in China geproduceerd wordt door staalproducerende staatsondernemingen. Het is belangrijk om op te merken dat dit aandeel van 63 % van staatsondernemingen slechts na een zeer voorzichtige analyse tot stand is gekomen en de absolute ondergrens vertegenwoordigt. Op grond van het feit dat veel van de leveranciers die in particuliere eigendom zouden zijn, handelsondernemingen lijken te zijn (die het product mogelijk indirect van staatsondernemingen hebben gekocht), de niet-medewerking van de GOC (zie bovenstaande overwegingen 46 tot en met 48) en bevindingen van andere onderzoekende instanties (zie voetnoot 32), kan worden geconcludeerd dat het werkelijke aandeel van staatsondernemingen in de markt voor WGS nog veel groter is. Ook de sterke betrokkenheid van de GOC bij deze sector en de markt voor WGS (zie onderstaande overwegingen 85 tot en met 94) beperkt de manoeuvreerruimte voor particuliere ondernemers.
(77)
Gezien het bovenstaande werd vastgesteld dat de staatsondernemingen een dominante rol innemen binnen de markt voor WGS in China. Deze dominantie van staatsondernemingen binnen de markt voor WGS is zo groot dat de particuliere producenten geen andere keuze hebben dan hun prijzen af te stemmen op die van de staatsondernemingen, zoals in het onderstaande wordt aangetoond.
(78)
Met betrekking tot KGS was het door de Chinese producenten-exporteurs gerapporteerde aandeel van staatsondernemingen (18 %) veel lager dan in het geval van WGS, maar dit werd weersproken door andere informatie (zie onderstaande overweging 79). Gezien de niet-medewerking van de GOC, het feit dat veel van de leveranciers die volgens de producenten-exporteurs particulier eigendom zijn handelsondernemingen lijken te zijn (die het product mogelijk indirect van staatsondernemingen hebben gekocht) en de beperkingen die bestaan voor commerciële activiteiten van particuliere marktdeelnemers vanwege de sterke betrokkenheid van de GOC bij deze sector (zie onderstaande overwegingen 85 tot en met 94), wordt geconcludeerd (deels op grond van de beschikbare feiten (zie onderstaande overweging 79) in de zin van artikel 28 van de basisverordening) dat staatsondernemingen ook binnen de markt voor KGS een dominante positie hebben.
(79)
Deze conclusie wordt ondersteund door het World Steel Capacity Book, dat het door Chinese producenten-exporteurs gerapporteerde aandeel van 18 % weerspreekt en aantoont dat meer dan 70 % van de totale productiecapaciteit van KGS in de VRC in handen van de staat is (30).
(80)
De Commissie vroeg de GOC om informatie over de prijzen van WGS en KGS dat door staatsondernemingen en particuliere ondernemingen op de Chinese markt wordt verkocht. De GOC heeft de gevraagde informatie niet verstrekt in haar antwoord op de vragenlijst. Tijdens het onderzoek bij de exporteurs van OBS werd vastgesteld dat de prijzen die tijdens het onderzoektijdvak werden betaald voor WGS en KGS dat van particuliere producenten van WGS en KGS werd afgenomen, consistent zeer dicht bij de prijzen van staatsondernemingen lagen (31). Derhalve wordt door de geanalyseerde gegevens en door de dominantie van staatsondernemingen in deze sector aangetoond dat de prijzen van particuliere leveranciers in feite gelijk lopen met de prijzen die aan staatsondernemingen worden betaald. Daarnaast bleek het contract dat werd verstrekt door een van de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs en dat betrekking had op de levering van WGS door een leverancier in particuliere handen zelfs een voorwaarde te bevatten dat de prijs aan de leveranciersprijs van staatsondernemingen zou worden gekoppeld.
(81)
Op basis van het geheel aan informatie in het dossier wordt vastgesteld dat er sprake is van verstoring van de prijzen van WGS en KGS dat door staatsondernemingen in China wordt verkocht, als gevolg van de grote dominantie van de staatsondernemingen binnen de markten voor WGS en KGS in China. De prijzen van WGS en KGS van particuliere leveranciers worden afgestemd op de prijzen van staatsondernemingen. Op grond hiervan wordt vastgesteld dat er geen betrouwbare prijzen voor WGS en KGS in China zijn. Aangezien er geen "heersende marktvoorwaarden" voor de markt voor WGS en KGS in China zijn, moest de Commissie, overeenkomstig artikel 6, onder d), van de basisverordening, een alternatieve benchmark vinden. Aangezien de Chinese markt volledig verstoord is, wordt het praktisch onuitvoerbaar geacht om de kosten en prijzen in China op welke betekenisvolle manier dan ook te corrigeren, en naar het zich laat aanzien, zijn de invoerprijzen op soortgelijke wijze verstoord door de dominantie van staatsondernemingen. Derhalve werd, overeenkomstig artikel 6, onder d), ii), van de basisverordening, naar een externe benchmark gezocht.
(82)
De meest geschikte benchmark blijkt een door berekening vastgestelde benchmark te zijn op basis van de wereldmarktprijzen van WGS en KGS die regelmatig worden gepubliceerd in diverse gespecialiseerde staalvakbladen zoals Steel Business Briefing, MEPS en CRU.
(83)
De vergelijking van de prijzen van staatsondernemingen met de buitenlandse benchmark (berekend zoals uitgelegd in onderstaande overweging 103) toonde aan dat deze prijzen veel lager waren dan de benchmarkprijzen en derhalve resulteerden in voordeel voor de Chinese producenten-exporteurs van OBS in de zin van artikel 3, lid 2, van de basisverordening.
c) Specificiteit
(84)
Dit subsidieprogramma is specifiek in de zin van artikel 4, lid 2, onder c), van de basisverordening, gezien het feit dat het WGS en KGS door een beperkt aantal sectoren en ondernemingen in China binnen hun productie wordt gebruikt.
d) Toevertrouwen aan particuliere leveranciers van en het belasten van particuliere leveranciers met overheidsfuncties
(85)
De volgende vraag die moet worden beantwoord, is of het aan de particuliere producenten van WGS en KGS die geen overheidsinstanties zijn, niettemin wordt toevertrouwd om WGS en KGS aan de OBS-producenten te verstrekken of dat zij hiermee worden belast, in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), iv), van de basisverordening.
(86)
Aan het begin is reeds vastgesteld dat de GOC een beleid voert op grond waarvan zij WGS en KGS aan de OBS-sector verstrekt, omdat overheidsinstanties die deel uitmaken van de regering betrokken zijn bij dergelijke verstrekking en een dominante positie in de markt innemen, waardoor ze prijzen kunnen bieden die onder de marktprijzen liggen. Afgezien van de vraag of deze instanties als overheidsinstanties kunnen worden gekarakteriseerd, toont hetzelfde bewijsmateriaal in elk geval aan dat overheidsbeleid een sterk interveniërende rol speelt in deze sector. Nu moet worden bepaald of dit beleid ook betrekking heeft op particuliere leveranciers.
(87)
Een aantal overheidsplannen en beleidsdocumenten bevat aanwijzingen dat staalproducenten in de VRC (zowel staats- als particuliere ondernemingen) bevorderd en ondersteund worden door de GOC. Bepaalde delen van deze documenten wijzen erop dat er een direct verband bestaat tussen de overheid en het gedrag van de particuliere staalondernemingen en in enkele gevallen kan worden waargenomen dat deze "richtsnoeren" leiden tot maatregelen door staalondernemingen overeenkomstig de aanbevelingen in de plannen.
(88)
Bijvoorbeeld, instructie van de NDRC nr. 35 - Beleid voor de ontwikkeling van de ijzer- en staalsector moedigt de staalondernemingen aan om op een bepaalde manier te handelen (32), stelt voorwaarden voor investeringen vast en stelt voor investeringen de goedkeuring van de autoriteiten verplicht (33), beïnvloedt de mededinging voor hulpbronnen (34) en voorziet zelfs in sancties voor ondernemingen in gevallen van niet-naleving (35). Ook het twaalfde vijfjarige ontwikkelingsplan voor de staalsector beïnvloedt de commerciële beslissingen van de staalondernemingen, wat vervolgens van invloed kan zijn op de kostenstructuur en de prijzen (36).
(89)
In aanvulling hierop heeft de klager in bijlage 24 bij de klacht een verzameling uittreksels uit diverse beleidsdocumenten van verschillende overheidsorganisaties ingediend die nadrukkelijk wijzen op steun van de GOC aan de staalsector in het algemeen en het segment organische bekledingen in het bijzonder (37).
(90)
Daarnaast is er publiek beschikbare informatie die aantoont dat de particuliere ondernemingen handelen in overeenstemming met verschillende overheidsplannen en beleidsdocumenten (38).
(91)
De GOC heeft stappen gezet om de uitvoer van WGS en KGS te ontmoedigen door het opleggen van uitvoerbeperkingen via het complexe btw-terugbetalingsstelsel. Meer in het bijzonder moet voor WGS en KGS een btw van 17 % betaald worden. Van de btw voor binnenlands verkocht OBS dat wordt geproduceerd uit KGS (dat geproduceerd wordt uit WGS) kan 13 % terugbetaald worden, terwijl er voor bedrijven die ervoor kiezen WGS of KGS uit te voeren helemaal geen btw wordt terugbetaald. Dit stelsel houdt in dat de particuliere producenten van WGS en KGS niet in staat zijn om met de normale commerciële vrijheid te handelen en het gevolg hiervan is dat het binnenlandse aanbod van WGS en KGS toeneemt en de prijs ervan op de Chinese markt onvermijdelijk daalt. Derhalve zijn particuliere producenten van WGS en KGS (op dezelfde wijze als staatsondernemingen) niet in staat om onafhankelijk van het GOC-beleid te handelen.
(92)
In bovenstaand punt over voordeel voor overheidsinstanties is vastgesteld dat de particuliere producenten van WGS en KGS, vanwege de dominantie van de staalproducerende staatsondernemingen in de markt voor WGS en KGS, geen andere keuze hebben dan hun prijzen af te stemmen op de prijzen van de staatsondernemingen. Met andere woorden, ze bepalen de prijzen niet, maar nemen ze over. Dit is opnieuw een aanwijzing dat de particuliere producenten van WGS en KGS niet onafhankelijk van de maatregelen van de GOC en andere overheidsinstanties kunnen handelen.
(93)
Dit feit wordt ook ondersteund door de informatie die is verstrekt door de Chinese producenten-exporteurs die antwoorden indienden op de antisubsidievragenlijsten waaruit blijkt dat de prijzen van particuliere leveranciers van WGS en KGS bijna op één lijn met die van staatsondernemingen worden gebracht. Daarnaast bleek het contract dat werd verstrekt door een van de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs en dat betrekking had op de levering van WGS door een leverancier in particuliere handen zelfs een voorwaarde te bevatten dat de prijs zou worden gekoppeld aan de leveranciersprijs van staatsondernemingen.
(94)
In het licht van bovenstaande bevinding dat de prijzen van staatsondernemingen onder de marktprijzen liggen, is het duidelijk dat de prijzen van particuliere leveranciers ook onder de marktprijzen liggen, gezien het feit dat ze worden afgestemd op die van staatsondernemingen.
e) Financiële bijdrage
(95)
Op grond van artikel 3, lid 1, onder a), iv), tweede streepje, van de basisverordening is er sprake van een financiële bijdrage wanneer een overheid: "aan een particulier lichaam een of meer van de onder i), ii) en iii) genoemde soorten functies toevertrouwt of dat lichaam daarmee belast, welke functies zij normaal zelf zou vervullen en de praktijk in werkelijkheid niet afwijkt van praktijken die overheidsinstanties plegen te volgen;". De WTO-beroepsinstantie (Appellate Body - AB) heeft "belasten met" uitgelegd als verwijzend naar situaties waarin een overheid haar gezag uitoefent, met inbegrip van enige mate van dwang, ten aanzien van een particulier lichaam, en "toevertrouwen aan" als verwijzend naar situaties waarin een overheid aan een particulier lichaam verantwoordelijkheid geeft (39). Het WTO-panel inzake exportbeperkingen van de VS (40) heeft, in aanvulling hierop, een drieledige test vastgesteld voor de vraag of er sprake is van het toevertrouwen van overheidsfuncties aan ondernemingen of het belasten van ondernemingen met dergelijke functies, waarbij er sprake moet zijn van a) een overheidsmaatregel die b) gericht is op een specifieke partij en c) waarvan het doel een specifieke taak of plicht is (41).
(96)
Op basis hiervan betekent het feit dat het GOC-beleid om WGS en KGS te verstrekken ook op particuliere leveranciers van toepassing is, dat de overheid aan particuliere leveranciers overheidsfuncties "toevertrouwt" en hen met dergelijke functies "belast" om de volgende redenen:
Een "overheidsmaatregel":
-
Het GOC-"beleid" (zie bovenstaande overweging 86) bestaat uit een "maatregel" of "maatregelen". Het beleid wordt uitgevoerd door overheidsinstanties (staatsondernemingen), die een dominante positie binnen de markt innemen en verkopen voor lagere prijzen dan de marktprijzen, alsmede door de GOC, via plannen en de manipulatie van uitvoerbeperkingen. Het algemene effect is dat particuliere leveranciers feitelijk gedwongen worden om de onder de marktprijzen liggende prijzen van overheidsinstanties te volgen.
"Gericht op een specifieke partij":
-
Het overheidsbeleid (in het bijzonder de plannen en uitvoerbeperkingen) is van toepassing op alle producenten van GWS en KGS, zowel staats- als particuliere ondernemingen. In dit opzicht is het beleid "gericht" op alle producenten. Dit wordt bewezen door het feit dat de prijzen van staatsondernemingen en de particuliere prijzen op elkaar worden afgestemd en dat particuliere leveranciers verkopen voor in commercieel opzicht onredelijke prijzen.
"Waarvan het doel een specifieke taak of plicht is":
-
Zoals wordt bewezen door de prijsniveaus in de VRC, is het doel van het overheidsbeleid de verstrekking van WGS en KGS voor prijzen die onder de marktprijzen liggen. De maatregelen van de GOC en staatsondernemingen laten particuliere leveranciers geen andere keus dan de praktijken van overheidsinstanties te volgen en hierdoor wordt hun in feite een specifieke taak of plicht opgelegd. Het GOC-beleid houdt, met name via de plannen en btw-manipulatie, een aanzienlijke beperking in van de mate waarin particuliere leveranciers vrij zijn van deze taak of plicht.
(97)
Alle bovenstaande factoren in aanmerking nemende, kan worden geconcludeerd dat de beperking van de uitvoer door de GOC, de overheidsplanning en de dominantie van staatsondernemingen een beperking inhouden van de vrijheid van particuliere leveranciers van WGS en KGS, waardoor zij verplicht zijn op een niet-commerciële wijze te handelen en om in economisch opzicht irrationele prijzen (onder de marktprijzen) te aanvaarden, hetgeen zij niet zouden doen in een vrije en open markt. Dit bevestigt dat het overheidsbeleid om WGS en KGS te verstrekken (met inbegrip van leveringen aan de sector voor organisch bekleed staal) zich uitstrekt naar particuliere leveranciers.
(98)
In het licht van bovenstaande analyse is de Commissie daarnaast op basis van andere publiek beschikbare informatie tot de conclusie gekomen dat particuliere producenten van WGS en KGS in de VRC door de GOC de taak toevertrouwd krijgen (en met deze taak belast worden) om goederen te verstrekken overeenkomstig artikel 3, lid 1, onder a), iii), en artikel 3, lid 1, onder a), iv), van de basisverordening en dat zij op dezelfde manier handelen als staalproducerende staatsondernemingen.
f) Voordeel (particuliere leveranciers)
(99)
De Commissie heeft vastgesteld dat er sprake is van het toevertrouwen van overheidsfuncties aan particuliere leveranciers van WGS en KGS door de GOC en dat de GOC hen met dergelijke functies belast en het onderzoek heeft aangetoond dat de prijzen van particuliere leveranciers van WGS en KGS worden afgestemd op de prijzen van staatsondernemingen (zie bovenstaand punt).
(100)
Op grond hiervan wordt geconcludeerd dat de bevindingen met betrekking tot specificiteit en het voordeel dat ontstaat door de verstrekking van WGS en KGS door staatsondernemingen voor prijzen die onder de marktprijzen liggen ook van toepassing zijn op de verstrekking van WGS en KGS door particuliere leveranciers.
g) Bevindingen van het onderzoek
(101)
Twee van de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs hebben van dit programma gebruikgemaakt. Eén producent-exporteur (Panhua Steel Group) heeft gebruikgemaakt van de verstrekking van WGS voor een ontoereikende prijs, terwijl de andere producent-exporteur (Huadong Steel Group) gebruik heeft gemaakt van de verstrekking van KGS voor een ontoereikende prijs.
h) Berekening van de hoogte van de subsidie
(102)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Dit voordeel wordt berekend door de verschillen tussen de werkelijke aankoopprijzen en de overeenkomstige benchmarkwaarden van de aankopen voor WGS en KGS bij elkaar op te tellen. Het resulterende bedrag is vervolgens omgeslagen over de totale omzet van de medewerkende producenten-exporteurs in het OT, omdat de subsidie niet afhankelijk is van uitvoerprestaties en niet op basis van gefabriceerde, geproduceerde, uitgevoerde of vervoerde hoeveelheden werd toegekend.
(103)
Aangezien de Chinese markt voor WGS en KGS verstoord is, werden de wereldmarktprijzen van WGS en KGS geschikt geacht voor het door berekening vaststellen van benchmarkprijzen voor WGS en KGS. Op basis van informatie uit diverse staalvakbladen (SBB en MEPS) werden de binnenlandse prijzen, minus belastingen, van vijf landen/regio's geselecteerd (namelijk Europa, de Verenigde Staten, Turkije, Japan en Brazilië).Om tot de representatieve benchmark te komen, heeft de Commissie de grootste markt gekozen voor elke relevante geografische regio, d.w.z. Europa (EU), Noord-Amerika (VS), Latijns Amerika (Brazilië), Azië (Japan) en het Midden-Oosten//Noord-Afrika (Turkije). Van de gemiddelde maandelijkse prijzen voor het OT van elk van de vijf landen/regio's werd het rekenkundige gemiddelde genomen om de maandelijkse benchmarkprijzen te berekenen. De vijf geselecteerde landen/regio's hadden niet de hoogste prijzen in het OT, zij zijn alle lid van de WTO, zij behoren tot de tien grootste staalproducenten van de wereld en zijn op verschillende continenten gevestigd. De op deze manier berekende benchmarkprijzen worden derhalve geacht redelijk en passend te zijn.
(104)
Het subsidiepercentage dat ten aanzien van deze regeling voor het OT voor de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs is vastgesteld, bedraagt 23,02 % voor de Huadong Group en 27,63 % voor de Panhua Group.
(105)
Het gewogen gemiddelde subsidiepercentage voor de medewerkende ondernemingen die niet in de steekproef werden opgenomen, bedraagt 25,37 %.
(106)
Gezien de geringe mate van medewerking wordt het subsidiepercentage voor alle ondernemingen die geen medewerking hebben verleend bepaald op het niveau van het hoogste subsidiepercentage dat voor deze regeling is vastgesteld voor een entiteit die verbonden was aan een van de medewerkende ondernemingen in de steekproef, namelijk 32,44 %.
3.3.1.2. Verlening van grondgebruiksrechten voor een ontoereikende prijs
a) Inleiding
(107)
De klager beweerde dat er in China geen functionerende markt voor grond bestaat en dat het door ondernemingen voor het gebruik van grond betaalde bedrag lager is dan de gangbare marktprijs. In haar antwoord op de antisubsidievragenlijst verklaarde de GOC: "Overeenkomstig de wet op het grondbeheer van de VRC is grond in stedelijke districten eigendom van de staat, terwijl grond in plattelands- en voorstedelijke gebieden het collectieve eigendom van de boeren is.". De GOC stelde dat er een gestandaardiseerde grondmarkt is met ordelijk verlopende concurrentie, waarbij grondgebruiksrechten openbaar verhandeld moeten worden overeenkomstig de voor de grondmarkt geldende wet. De GOC stelde tevens dat industriële en commerciële grond verkregen moet worden door het betalen van een vergoeding voor het gebruik binnen een open markt bij opbod, veiling en door middel van mededinging. De GOC heeft geen gegevens verstrekt met betrekking tot de werkelijke prijzen van de grondgebruiksrechten en de door de overheid vastgestelde minimumprijzen die werden genoemd in het antwoord op de antisubsidievragenlijst en tijdens het controlebezoek.
(108)
Tijdens het controlebezoek heeft de Commissie de GOC gevraagd om gegevens te verstrekken ten bewijze van haar bewering dat alle industriële grond in China wordt verdeeld bij opbod, prijsopgave of veiling. De GOC was niet in staat om dergelijke gegevens te verstrekken tijdens het controlebezoek, maar verstrekte wel enige informatie in dit verband na het controlebezoek. Echter, deze informatie toont alleen aan dat van de dertien transacties in verband met grondgebruiksrechten waarbij producenten-exporteurs in de steekproef betrokken waren, er slechts zes plaatsvonden via een biedings- of veilingsproces. De door de Commissie gevraagde informatie over het biedings-/veilingsproces werd niet verstrekt en ook bleek in alle gevallen de uiteindelijke prijs die door de onderneming werd betaald dezelfde te zijn als de door de plaatselijke autoriteiten op willekeurige wijze vastgestelde prijs.
(109)
Aannemende dat er geen marktprijs voor grond is in de VRC, verzocht de Commissie de GOC ook om haar standpunten ten aanzien van mogelijke benchmarks. Hoewel dit slechts een aanname was en in geen geval een bevinding of conclusie op het moment waarop de vragenlijst naar de GOC werd verstuurd, gaf de GOC als standpunt te kennen dat deze aanname onjuist is en diende zij geen mogelijke benchmarks in. De GOC wees ook op een vermeende onvolkomenheid in de klacht in de zin dat de klager enerzijds beweert dat er geen markt voor grond is in China en een "buitenlandse benchmark" gebruikt zou moeten worden, maar anderzijds beweert dat de staatsondernemingen grond verkrijgen van de overheid op gunstige voorwaarden in vergelijking met de particuliere sector, en de GOC stelde voor dat, indien enige benchmark toegepast zou moeten worden, het de prijzen zouden moeten zijn die "niet-bevoordeelde" Chinese sectoren betalen, maar de GOC verstrekte geen informatie over deze prijzen. In dit verband zij opgemerkt dat de klager stelde dat de gehele markt voor grondgebruiksrechten verstoord was en dat zowel OBS-producerende staatsondernemingen als particuliere OBS-producenten grondgebruiksrechten hebben ontvangen voor een ontoereikende prijs.
b) Rechtsgrondslag
(110)
De verlening van grondgebruiksrechten in China wordt gereguleerd door de wet op het grondbeheer van de Volksrepubliek China en de wet op de onroerendgoedrechten van de Volksrepubliek China.
c) Toepassing in de praktijk
(111)
Overeenkomstig artikel 2 van de wet op het grondbeheer is alle grond eigendom van de staat, aangezien de grond overeenkomstig de Chinese grondwet en desbetreffende wetsbepalingen eigendom is van de gehele Chinese bevolking. Grond kan niet worden verkocht, maar volgens de wet kunnen grondgebruiksrechten worden verleend. De overheidsinstanties kunnen die rechten verlenen bij publiek opbod, prijsopgave of veiling.
d) Bevindingen van het onderzoek
(112)
De medewerkende producenten-exporteurs hebben informatie verstrekt over hun gronden en over de meeste relevante grondgebruiksrechtovereenkomsten of -attesten, maar de GOC heeft slechts zeer beperkte informatie verstrekt over de prijsstelling van grondgebruiksrechten.
(113)
Zoals in het bovenstaande beschreven, voerde de GOC aan dat de grondgebruiksrechten worden toegekend bij opbod, veiling en via mededinging. Dit stemt ook overeen met het bepaalde in artikel 137 van de Wet op de onroerendgoedrechten van de Volksrepubliek China (42).
(114)
Echter, tijdens de controle van medewerkende producenten-exporteurs werd vastgesteld dat het door de GOC beschreven systeem niet altijd op deze manier functioneert in de praktijk. Zo was van de zes grondgebruiksrechten die zijn gekocht door Chongqing Wanda Steel Strip Co. Ltd. (onderdeel van Panhua Group Co. Ltd), er voor vier ervan geen biedingsproces, zoals functionarissen van de onderneming hebben bevestigd. Chongqing Wanda was de enige deelnemer en de uiteindelijke transactieprijs die door de onderneming werd betaald, was feitelijk precies dezelfde als de initiële prijs die op willekeurige wijze was vastgesteld door het plaatselijke bureau voor grondbeheer. Voor de twee resterende grondgebruiksrechten was er een biedingsproces, maar hiervoor zijn geen bewijzen verstrekt door de onderneming of de GOC. Feitelijk blijkt uit de documenten die de GOC indiende na het controlebezoek dat ook deze twee grondgebruiksrechten zijn gekocht voor dezelfde prijs als de door het plaatselijke bureau voor grondbeheer vastgestelde prijs. Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd (ook onderdeel van Panhua Group Co. Ltd) verkreeg drie grondgebruiksrechten via de overdracht ervan door particuliere ondernemingen in ruil voor aandelen in Panhua Group Co. Ltd.
(115)
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd verkreeg twee grondgebruiksrechten van het plaatselijke bureau voor grond- en hulpbronnenbeheer, district Xiaoshan, en één van een particuliere onderneming. Volgens de GOC kon er geen bewijs worden verstrekt voor verkoop bij opbod of veiling, aangezien er vóór 1 september 2006 voor transacties in verband met grondgebruiksrechten geen verkoopbevestigingen bestonden, en in feite bevestigde noch ontkende de GOC dat deze transacties hadden plaatsgevonden bij opbod of veiling.
(116)
De bevindingen van deze procedure bevestigen dat de situatie wat betreft de verkoop en aankoop van land in China onduidelijk en niet-transparant is en dat de prijzen vaak op willekeurige wijze door de autoriteiten worden vastgesteld. De autoriteiten stellen de prijzen vast volgens het evaluatiesysteem voor stedelijke grond, dat naast andere criteria de instructie bevat om ook het industriebeleid in aanmerking te nemen bij de prijsstelling voor industriële grond. Daarnaast is de toegang tot industriële grond beperkt, in ieder geval in de staalsector, tot uitsluitend ondernemingen die het door de staat vastgestelde industriebeleid eerbiedigen (43).
(117)
Ook wijst de onafhankelijke, door de klager verstrekte informatie erop dat de grond in China wordt verstrekt voor prijzen die onder de gangbare marktprijzen liggen (44).
e) Conclusie
(118)
Gezien het bovenstaande moet de verlening van grondgebruiksrechten door de GOC worden aangemerkt als een subsidie in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), iii), en lid 2, van de basisverordening, in de vorm van de levering van goederen, waardoor de ontvangende ondernemingen een voordeel hebben verkregen. Zoals uiteengezet in bovenstaande overwegingen 114 en 115 is er in de VRC geen functionerende grondmarkt, en blijkt uit het gebruik van een externe benchmark dat het bedrag dat de medewerkende producenten-exporteurs voor grondgebruiksrechten hebben betaald, ver onder de normale marktwaarde ligt. De subsidie is specifiek in de zin van artikel 4, lid 2, onder a) en c), van de basisverordening, omdat de toegang tot industriële grond rechtens beperkt is tot ondernemingen die het door de overheid vastgestelde industriebeleid eerbiedigen, er alleen voor bepaalde transacties een biedingsproces was, prijzen vaak worden vastgesteld door de autoriteiten en de overheidspraktijken op dit gebied onduidelijk en ondoorzichtig zijn.
(119)
Deze subsidie wordt derhalve geacht aanleiding te geven tot compenserende maatregelen.
f) Berekening van de hoogte van de subsidie
(120)
Aangezien geconcludeerd werd dat de situatie van de grondgebruiksrechten in de VRC niet marktgestuurd is, blijken er helemaal geen particuliere benchmarks in China te zijn. Bijgevolg kunnen de kosten of de prijzen in de VRC niet worden gecorrigeerd. In deze omstandigheden wordt geacht dat er in de VRC geen markt is en dat, overeenkomstig artikel 6, onder d), ii), van de basisverordening, het gebruik van een externe benchmark om het bedrag van het voordeel te meten, gerechtvaardigd is. Aangezien de GOC geen medewerking heeft verleend of geen voorstel voor een externe benchmark heeft gedaan, moest de Commissie zich op beschikbare gegevens baseren om een geschikte externe benchmark vast te stellen. In dit verband wordt het passend geacht gebruik te maken van informatie van het afzonderlijke douanegebied van Taiwan als geschikte benchmark.
(121)
De Commissie is van oordeel dat de grondprijzen in Taiwan de beste benaderingswaarde bieden voor de gebieden in de VRC waar de medewerkende producenten-exporteurs gevestigd zijn. De producenten-exporteurs zijn in meerderheid gevestigd in het oosten van de VRC, in ontwikkelde gebieden met een hoog BBP in dichtbevolkte provincies.
(122)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Het aan de ontvangers verleende voordeel is berekend door het bedrag dat door elke onderneming voor grondgebruiksrechten is betaald af te trekken van het bedrag dat op basis van de Taiwanese benchmark normaal gezien had moeten worden betaald.
(123)
Voor deze berekening heeft de Commissie gebruik gemaakt van de gemiddelde grondprijs per vierkante meter in Taiwan, gecorrigeerd voor muntdevaluatie en voor de ontwikkeling van het BBP vanaf de data van de respectieve grondgebruiksrechtovereenkomsten. De informatie betreffende de prijzen voor industriegronden is afkomstig van de website van het Bureau voor de industrie van het ministerie van Economische Zaken van Taiwan. De muntdevaluatie en ontwikkeling van het BBP voor Taiwan zijn berekend op basis van de inflatiecijfers en ontwikkeling van het BBP per hoofd tegen actuele prijzen in USD voor Taiwan, zoals door het IMF gepubliceerd in zijn 2011 World Economic Outlook. Overeenkomstig artikel 7, lid 3, van de basisverordening is het bedrag van deze subsidie (de teller) gespreid over het OT voor een normale levensduur van het grondgebruiksrecht voor industrieel gebruik in de VRC, namelijk 50 jaar. Dit bedrag is vervolgens omgeslagen over de totale omzet van de medewerkende producenten-exporteurs in het OT omdat de subsidie niet afhankelijk is van uitvoerprestaties en niet werd toegekend op basis van gefabriceerde, geproduceerde, uitgevoerde of vervoerde hoeveelheden.
(124)
Het subsidiepercentage dat ten aanzien van deze regeling voor het OT voor de medewerkende producenten-exporteurs is vastgesteld, bedraagt 0,34 % voor de Huadong Group en 1,12 % voor de Panhua Group.
(125)
Het gewogen gemiddelde subsidiepercentage voor de medewerkende ondernemingen die niet in de steekproef werden opgenomen, bedraagt 0,73 %.
(126)
Gezien de geringe mate van medewerking wordt het subsidiepercentage voor alle ondernemingen die geen medewerking hebben verleend bepaald op het niveau van het hoogste subsidiepercentage dat voor deze regeling is vastgesteld voor een entiteit die verbonden was aan een van de medewerkende ondernemingen in de steekproef, namelijk 1,36 %.
3.3.1.3. Programma bestaande uit de verstrekking van water voor een ontoereikende prijs
a) Inleiding
(127)
In de klacht wordt gesteld dat de waterprijzen in de VRC uitsluitend door overheidsinstanties worden bepaald en dat de prijsstructuur is opgezet op grond van industrieel macrobeleid. In de klacht werd tevens gemeld dat de waterprijzen verschillend waren in de diverse gebieden en dat er ook een differentiatie van onderneming tot onderneming was. De klager stelde dat het waarschijnlijk was dat OBS-producenten voordeel hadden gehad van waterprijzen die onder de toereikende prijzen lagen, overeenkomstig het beleid ter bevordering van hoogwaardige staalproducten.
(128)
De watervoorziening en -markt in de VRC wordt beheerd door de NDRC, het ministerie van Water en het ministerie van Milieu. De watervoorzieningsmarkt wordt nog steeds grotendeels gedomineerd door plaatselijke staatsondernemingen, hoewel de entree van buitenlandse investeringsmaatschappijen op de markt in het kader van een aantal watervoorzieningsprojecten van bepaalde steden het monopolie van staatsleveranciers heeft doorbroken. Echter, de GOC was niet in staat om een gedetailleerde lijst te verstrekken van waterleveranciers met inbegrip van hun verzorgingsgebieden en geleverde volumes (zie onderstaande overweging 129), maar beperkte haar antwoord tot een lijst van waterleveranciers in de gebieden van de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs.
(129)
Wat betreft de prijsstelling is de NDRC verantwoordelijk voor de vaststelling van het hoofdbeleid inzake prijsstelling en stellen de plaatselijke autoriteiten de lokale waterprijs vast na een raadplegingsprocedure die als doel heeft te komen tot een duurzaam gebruik van watervoorraden. De prijzen zijn een weerspiegeling van de kosten, vermeerderd met een redelijke winst voor de plaatselijke waterleveranciers. De GOC heeft de relevante prijslijsten verstrekt die van toepassing zijn op de gemeenten waar de OBS producerende producenten-exporteurs gevestigd zijn. Daarbij werd verduidelijkt dat de diverse gemeentelijke prijzen van uniforme toepassing zijn op alle industriële gebruikers en niet variëren per onderneming of gebruiker.
b) Bevindingen van het onderzoek
(130)
Het onderzoek bevestigde dat de NDRC de basisprijs voor water vaststelt en dat de gemeentelijke overheidsinstanties die verantwoordelijk zijn voor de prijsstelling de prijs voor iedere gemeente vaststellen op basis van verschillende parameters (bijv. distributiekosten, winst en een redelijke meerwaarde). Aan de waterprijs wordt een vergoeding voor "afvalwaterzuivering" toegevoegd, die eveneens op gemeentelijk niveau wordt vastgesteld.
(131)
Hoewel de basiswaterprijs, de vergoeding voor afvalwaterzuivering en eventuele andere plaatselijke toeslagen van gelijke toepassing zijn op alle gebruikers die tot dezelfde categorieën behoren, werd geconstateerd dat een van de twee in de steekproef opgenomen exporteurs, Zhejiang Huadong Group, de vergoeding voor afvalwaterzuivering niet heeft betaald.
(132)
De exporteur beweerde deze vergoeding als een eenmalig vast bedrag aan het bureau voor milieubescherming te hebben betaald. Echter, er wordt verondersteld dat deze betaling niet is gedaan in de plaats van de vergoeding voor afvalwaterzuivering om de volgende drie redenen: 1) in het officiële document is sprake van een vergoeding voor "afvalwateremissie" en niet een vergoeding voor "afvalwaterzuivering"; 2) de betaling is niet evenredig met het werkelijke waterverbruik; 3) het totale betaalde bedrag is zeer gering in vergelijking met het bedrag dat betaald zou moeten worden, indien de vergoeding voor afvalwaterzuivering berekend zou zijn op basis van het werkelijke waterverbruik.
c) Financiële bijdrage
(133)
Zhejiang Huadong Group heeft een financiële bijdrage in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), iii), van de basisverordening ontvangen in de vorm van verstrekking van water door de overheid via de plaatselijke staatsonderneming voor watervoorziening (d.w.z. Hangzhou Xiaoshan Water Supply Co. Ltd.). Op grond van de basisverordening vormt dit een financiële bijdrage van de overheid in de vorm van de verstrekking van goederen anders dan algemene infrastructuur. Ook zou dit beoordeeld kunnen worden als inkomsten die de overheid normaal toekomen, maar waarvan zij afstand doet, omdat een overheidsinstantie ze niet heeft geïnd, overeenkomstig artikel 3, lid 1, onder a), ii).
d) Voordeel
(134)
Huadong Steel Group heeft een voordeel ontvangen in de zin van artikel 3, lid 2, van de basisverordening in de mate waarin de overheid water heeft verstrekt voor een ontoereikende prijs. Er is reeds vastgesteld dat deze exporteur niet de volledige prijs voor watervoorziening heeft betaald die normaal toepasselijk zou zijn op de categorie gebruikers waartoe deze exporteur behoort, aangezien het deel van de waterprijs dat bestaat uit een "vergoeding voor afvalwaterzuivering" niet is betaald.
e) Specificiteit
(135)
De subsidie in de vorm van de verstrekking van water aan een van de medewerkende exporteurs is specifiek in de zin van artikel 4, lid 2, onder c), van de basisverordening, aangezien niet alle ondernemingen worden vrijgesteld van het betalen van de vergoeding voor afvalwaterzuivering. Niettegenstaande de afwezigheid van wetgeving die deze subsidie voor bepaalde ondernemingen beperkt, wordt de subsidie in feite specifiek gemaakt door het feit dat voor bepaalde ondernemingen die het betrokken product produceren de mogelijkheid bestaat om water te kopen voor een ontoereikende prijs, in combinatie met het feit dat de plaatselijke autoriteiten kennelijk een discretionaire bevoegdheid hebben om af te zien van het innen van een deel van de vergoeding die normaal voor water wordt betaald. De Commissie kon geen verdere informatie verzamelen over de gronden om van het innen van de vergoeding af te zien, aangezien de producent-exporteur deze informatie niet kon verstrekken.
f) Berekening van de hoogte van de subsidie
(136)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Dit voordeel wordt geacht het bedrag te zijn van de vergoeding voor afvalwaterzuivering die niet is betaald voor het waterverbruik in het OT. Overeenkomstig artikel 7, lid 2, van de basisverordening werd dit subsidiebedrag (teller) omgeslagen over de totale omzet van de medewerkende producenten-exporteurs in het OT, omdat de subsidie niet afhankelijk is van uitvoerprestaties en niet op basis van gefabriceerde, geproduceerde, uitgevoerde of vervoerde hoeveelheden werd toegekend.
(137)
Zhejiang Huadong Group heeft voordeel gehad van de niet-betaling van de vergoeding voor afvalwaterzuivering. Het hiervoor berekende subsidiepercentage bedraagt 0,01 %.
(138)
Het gewogen gemiddelde subsidiepercentage voor de medewerkende ondernemingen die niet in de steekproef werden opgenomen, bedraagt 0,01 %.
(139)
Gezien de geringe mate van medewerking wordt het subsidiepercentage voor alle ondernemingen die geen medewerking hebben verleend bepaald op het niveau van het hoogste subsidiepercentage dat voor deze regeling is vastgesteld voor de in de steekproef opgenomen ondernemingen, namelijk 0,01 %.
3.3.1.4. Programma bestaande uit de verstrekking van elektriciteit voor een ontoereikende prijs
a) Inleiding
(140)
De klager stelde dat de GOC elektriciteit heeft geleverd voor een ontoereikende prijs via preferentiële tarieven. In het bijzonder voerde de klager aan dat elektriciteitstarieven in verschillende provincies op verschillende niveaus werden vastgesteld en ook dat preferentiële tarieven werden gebruikt als een industriebeleidsinstrument om hoogwaardige staalproducten te bevorderen en het gebruik van verouderde productiecapaciteiten te ontmoedigen.
(141)
De NDRC is verantwoordelijk voor de regulering van de elektriciteitsmarkt en de prijsstelling in de VRC. De transprovinciale en provinciale netwerken worden geëxploiteerd door twee leveranciers die eigendom van de staat zijn: State Grid Corporation of China en China Southern Power Grid Corporation. De elektriciteitsleveranciers op gemeentelijk niveau zijn dochterondernemingen van deze ondernemingen. Een mededingingsmechanisme wordt momenteel in de VRC ingevoerd via een aantal proefprojecten, maar het effect daarvan is in dit stadium nog te verwaarlozen.
(142)
De elektriciteitsprijzen worden vastgesteld door de NDRC op basis van een procedure die een kostenonderzoek, beoordeling door deskundigen, openbare hoorzittingen alsmede prijsstelling en publicatie omvat. De NDRC publiceert de prijzen die op iedere provincie van toepassing zijn in berichten, waarna de plaatselijke voor prijsstelling verantwoordelijke bureaus de door de centrale NDRC bepaalde prijzen op lokaal niveau invoeren. De uiteindelijke prijs weerspiegelt inkoopkosten, transportkosten en -verliezen alsmede overheidstoeslagen. De prijzen worden gedifferentieerd afhankelijk van de plaatselijke situatie en beleidsdoelstellingen die in de diverse provincies worden nagestreefd. Ze worden vastgesteld voor verschillende categorieën eindgebruikers (bijv. huishoudens, industriële gebruikers). Daarnaast wordt de prijs gedifferentieerd voor verschillende industriële gebruikers om de industriebeleidsdoelstellingen te bereiken die door de GOC zijn vastgesteld, zoals wordt weerspiegeld in de catalogus die is opgenomen in besluit nr. 40 (2005) van de NDRC (zie verdere toelichting in overweging 182). Gebruikers die volgens de NDRC-catalogus behoren tot de categorie "bevorderde" ondernemingen betalen het basistarief voor elektriciteit, terwijl gebruikers die in de categorie "verouderd" of "verboden" vallen een toeslag boven op het basistarief betalen. Gebruikers die niet tot een van de in de catalogus vermelde categorieën behoren, worden ingedeeld bij de standaardcategorie van "toegestane" ondernemingen en betalen ook het basistarief zonder toeslagen. OBS-producenten zouden op grond van besluit nr. 40 van de NDRC normaal worden ingedeeld in de categorie "bevorderde" ondernemingen.
b) Niet-medewerking
(143)
De Commissie heeft de GOC verzocht om verstrekking van het rechtskader van de elektriciteitsmarkt en de prijsstelling voor elektriciteit en om informatie over de rol die alle relevante lichamen of entiteiten spelen. De GOC heeft verzuimd om de volledige reeks relevante prijsstellingsbeslissingen die door de NDRC en de plaatselijke prijsstellingsbureaus zijn genomen te verstrekken, niet alleen met betrekking tot de producenten-exporteurs die niet in de steekproef waren opgenomen, maar ook met betrekking tot de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs. De GOC heeft tevens verzuimd om een nauwkeurige beschrijving te geven van de rol van de NDRC en de plaatselijke prijsstellingsbureaus bij de prijsstelling. In haar brief van 12 augustus 2012 heeft de Commissie de GOC geïnformeerd over deze verzuimen met betrekking tot de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs. Daarnaast werd na de controlebezoeken ontdekt dat de GOC een onjuist elektriciteitstarief had opgegeven voor een van de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs.
c) Bevindingen van het onderzoek
(144)
Het onderzoek bevestigt dat het de NDRC is die de elektriciteitsprijzen vaststelt die van toepassing zijn in de diverse provincies. Er werd geverifieerd dat het plaatselijke prijsstellingsbureau slechts als uitvoerder van de op centraal niveau door de NDRC getroffen beslissing fungeert. Dit wordt ook bevestigd door het feit dat de NDRC berichten uitvaardigt waarin de feitelijke prijzen voor iedere provincie worden vastgesteld, waarna deze berichten worden geformaliseerd in plaatselijke berichten die door het plaatselijke prijsstellingsbureau worden aangenomen en op lokaal niveau worden ingevoerd. Tijdens het onderzoek werd tevens geconstateerd dat gedifferentieerde elektriciteitstarieven die worden toegepast op bepaalde sectoren en/of op provinciaal en lokaal niveau, worden vastgesteld op grond van bepaalde factoren, met inbegrip van, in het bijzonder, het nastreven van de industriebeleidsdoelstellingen die de centrale overheid en lokale overheden hebben vastgesteld in hun vijfjarenplannen en in de sectorale plannen.
(145)
Het onderzoek van de medewerkende, in de steekproef opgenomen exporteurs bracht aan het licht dat een van hen, namelijk Chongqing Wanda Steel Strip ("CWSS"), voordeel heeft genoten door een elektriciteitstarief dat lager was dan het tarief dat algemeen geldt voor grote industriële gebruikers. Vastgesteld werd dat in het specifieke gebied waar deze exporteur was gevestigd, een subcategorie van bepaalde industriële gebruikers, met inbegrip van hen die het betrokken product produceren, recht hadden op dit lagere tarief.
d) Financiële bijdrage
(146)
Een van de medewerkende, in de steekproef opgenomen exporteurs (CWSS) heeft een financiële bijdrage ontvangen in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), iii), van de basisverordening in de vorm van verstrekking van elektriciteit door de overheid via de plaatselijke staatsonderneming voor elektriciteitsvoorziening. Op grond van de basisverordening vormt dit een bijdrage van de overheid in de vorm van de verstrekking van goederen anders dan algemene infrastructuur.
e) Voordeel
(147)
CWSS heeft een voordeel ontvangen in de zin van artikel 3, lid 2, van de basisverordening in de mate waarin de overheid elektriciteit heeft verstrekt voor een ontoereikende prijs. Er is vastgesteld dat deze exporteur recht had op een lager tarief dan het tarief dat normaal van toepassing is op andere grote industriële gebruikers.
f) Specificiteit
(148)
De subsidie in de vorm van de verstrekking van elektriciteit aan een van de medewerkende exporteurs is specifiek in de zin van artikel 4, lid 2, onder a), en lid 3, van de basisverordening. Het lagere elektriciteitstarief is vastgesteld in het desbetreffende NDRC-bericht en is opgenomen in het bericht dat door het lokale prijsstellingsbureau is uitgevaardigd, d.w.z. het tarief wordt verplicht gesteld door een centrale instantie en op lokaal niveau beheerd. De geldigheid van dit lagere tarief wordt beperkt tot bepaalde ondernemingen in bepaalde gespecificeerde bedrijfstakken (hoofdzakelijk producenten van ijzerlegeringen in ondernemingen met elektro-ovens en kunstmestondernemingen), die zijn ingedeeld in een subcategorie van grootschalige industriële gebruikers. Derhalve wordt dit lagere tarief krachtens wetgeving beperkt tot uitsluitend ondernemingen die in deze categorieën zijn ingedeeld in de zin van artikel 4, lid 2, onder a), van de basisverordening.
(149)
De subsidie is ook beperkt tot een bepaalde regio in de zin dat de subsidie uitsluitend van toepassing is binnen een beperkt, afgebakend geografisch gebied waarin de producent-exporteur gevestigd is. De ontwikkeling van dit gebied wordt bevorderd op grond van door de centrale overheid vastgestelde wetgeving, namelijk de circulaire van de Raad van State inzake enkele beleidsmaatregelen voor de realisering van de ontwikkeling van de grote westelijke regio's van China (zie onderstaande overweging 233 voor meer details). Deze circulaire noemt uitdrukkelijk prijsmechanismen voor elektriciteitstransport en -levering als een van de instrumenten om de ontwikkeling van bepaalde sectoren tot stand te brengen. Aangezien de elektriciteitstarieven die in dit gebied van toepassing zijn door een centrale overheidsinstantie worden vastgesteld, is deze subsidie ook regionaal specifiek in de zin van artikel 4, lid 3, van de basisverordening.
g) Berekening van de hoogte van de subsidie
(150)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Het voordeel voor de producenten-exporteurs is berekend door het verschil te nemen tussen het werkelijk betaalde tarief per kWh en het tarief dat betaald had moeten worden per kWh voor grote industriële gebruikers en dit verschil te vermenigvuldigen met het elektriciteitsvolume dat in het OT is verbruikt. Overeenkomstig artikel 7, lid 2, van de basisverordening is dit bedrag (teller) vervolgens omgeslagen over de totale omzet van de medewerkende producenten-exporteurs in het OT, omdat de subsidie niet afhankelijk is van uitvoerprestaties en niet op basis van gefabriceerde, geproduceerde, uitgevoerde of vervoerde hoeveelheden werd toegekend.
(151)
Een van de medewerkende, in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs, namelijk CWSS, die onderdeel is van de groep van ondernemingen Panhua Group, heeft voordeel behaald bij dit lagere elektriciteitstarief. Het voor de Panhua Group vastgestelde subsidiepercentage is 0,14 %.
(152)
Het gewogen gemiddelde subsidiepercentage voor de medewerkende ondernemingen die niet in de steekproef werden opgenomen, bedraagt 0,07 %.
(153)
Gezien de geringe mate van medewerking wordt het subsidiepercentage voor alle ondernemingen die geen medewerking hebben verleend bepaald op het niveau van het hoogste subsidiepercentage dat voor deze regeling is vastgesteld voor een entiteit die verbonden was aan een van de medewerkende ondernemingen in de steekproef, namelijk 0,17 %.
3.3.1.5. Verstrekking van diverse goederen voor een ontoereikende prijs
(154)
In de klacht werd gewezen op enkele goederen die door de GOC aan OBS-producenten worden vertrekt via de staatsondernemingen van de GOC. In het bijzonder is in de klacht een lijst opgenomen van specifieke transacties in verband met de verstrekking van meerdere door staatsondernemingen vervaardigde staalproducten, met inbegrip van ijzerertsconcentraat, pellets, gesinterd erts, schroot, legeringen en vele andere producten. De klager toonde aan dat de prijs voor de verstrekking van deze goederen werd vastgesteld door verwijzing naar verschillende elementen en/of benchmarks en dat er prijsplafonds of -correcties waren afhankelijk van de verschillende goederen en van de vraag of de transacties betrekking hadden op verbonden partijen.
(155)
De GOC antwoordde dat zij dit programma niet had voor staalproducenten in het OT. Gezien het gebrek aan nadere informatie van de GOC over dit programma heeft de Commissie haar bevindingen gebaseerd op de in het dossier beschikbare gegevens overeenkomstig artikel 28 van de basisverordening.
(156)
Voor zover de prijzen voor de diverse bovengenoemde goederen niet een toereikende prijs weerspiegelen, geeft dit programma aanleiding tot compenserende maatregelen overeenkomstig artikel 3, lid 1, onder a), iii), en artikel 6, onder d), van de basisverordening. Echter, door de complexiteit van de diverse transacties voor de verstrekking van deze goederen en de hieraan ten grondslag liggende contracten, die niet beschikbaar waren in het proceduredossier, was de Commissie niet in staat om tot een duidelijke conclusie over dit programma te komen. Derhalve heeft de Commissie besloten om dit programma niet verder te beoordelen.
3.3.2. PREFERENTIËLE LENINGEN EN RENTETARIEVEN AAN DE OBS-SECTOR
a) Inleiding
(157)
De klager beweerde dat de OBS-producenten profiteerden van lage (gesubsidieerde) rentetarieven van handelsbanken die eigendom zijn van de staat en van staatsbanken, overeenkomstig het GOC-beleid om de uitbreiding van de staalindustrie in de VRC te ondersteunen en ontwikkelen in het kader van de vijfjarenplannen.
b) Niet-medewerking en gebruik van de beschikbare gegevens
(158)
De Commissie verzocht de GOC om informatie over de verhoudingen tussen leningen die zijn verstrekt door de banken waarvan de GOC de grootste of enige aandeelhouder is, banken waarin de GOC een deelneming heeft, maar niet de grootste aandeelhouder is, banken waarin de GOC geen aandeelhouders is en banken die in handen zijn van buitenlandse eigenaren, voor zowel de gehele industrie als de bedrijfstak waarop deze procedure betrekking heeft. De GOC antwoordde dat zij geen registers bijhoudt van de hoeveelheden en percentages die door de staatsbanken worden verstrekt en dat de GOC ook geen registers heeft van leningen aan de staalindustrie. De GOC deelde geen alternatieve bron voor deze informatie mede.
(159)
De Commissie heeft tevens verzocht om informatie over het staatseigendom van banken en financiële instellingen, maar de GOC heeft deze informatie niet verstrekt en beweerde dergelijke gegevens niet te bewaren. Hoewel het onwaarschijnlijk is dat de GOC zich niet bewust is van de activa die zij in eigendom heeft, zij opgemerkt dat de GOC volgens de publiek toegankelijke informatie (45) (46) een grote aandeelhouder is van vele grote banken die in de VRC gevestigd zijn en derhalve heeft zij, zoals in het geval van de staatsondernemingen die WGS en KGS produceren, toegang tot de statuten van banken, waarin gedetailleerde gegevens met betrekking tot de aandeelhouders zouden moeten zijn opgenomen. In dit verband zij tevens opgemerkt dat de banken op grond van artikel 61 van de wet inzake handelsbanken [2003] "de balansen, winst-en-verliesrekeningen en andere jaarrekeningen en statistische rapporten en documenten dienen te overleggen aan het wetgevende orgaan voor banken van de Raad van State en de Volksbank van China".
(160)
De Commissie heeft ook om informatie verzocht (in een specifieke vragenlijst - aanhangsel A) over de structuur van de staatszeggenschap in de desbetreffende Chinese banken en de toepassing van overheidsbeleid of de behartiging van overheidsbelangen met betrekking tot de staalsector (zoals de raad van bestuur en de raad van aandeelhouders, notulen van de vergaderingen van aandeelhouders/bestuurders, de nationaliteit van de aandeelhouders/bestuurders, het leenbeleid en de risicobeoordeling voor de leningen die aan de medewerkende producenten-exporteurs zijn verstrekt). Echter, in het antwoord op de vragenlijst diende de GOC slechts één aanhangsel A in met enige algemene informatie (voornamelijk samengesteld met behulp van de websites van de banken). Het merendeel van de specifieke gegevens waarom werd verzocht in aanhangsel A is niet verstrekt. De GOC antwoordde op enkele vragen dat zij op dit moment niet over dergelijke informatie beschikte en op andere vragen verstrekte zij alleen informatie over bepaalde banken (bijv. van slechts acht banken zijn de statuten verstrekt). In de aanmaning tot het verstrekken van ontbrekende gegevens herhaalde de Commissie haar verzoek en nodigde zij de GOC uit om alle in de oorspronkelijke vragenlijst gevraagde gegevens te verstrekken. In haar antwoord op de aanmaning tot het verstrekken van ontbrekende gegevens heeft de GOC enige aanvullende informatie verstrekt. Echter, het antwoord was nog steeds zeer onvolledig en een groot deel van de gevraagde gegevens (bijv. het percentage van staatseigendom binnen staatsbanken, de statuten van enkele in de vragenlijst vermelde banken, volledige antwoorden op vragen in aanhangsel A is niet verstrekt.
(161)
In de vragenlijst, de aanmaning tot het verstrekken van ontbrekende gegevens en opnieuw tijdens het controlebezoek ter plaatse heeft de Commissie verzocht om circulaires van de Volksbank van China (People's Bank of China - PBOC) aangaande de uitbreiding van het rentebeleid voor leningen van financiële instellingen (YinFa [2003] nr. 250 en YinFa [2004] nr. 251). De Commissie was zich bewust geworden van het bestaan van deze circulaires tijdens eerder onderzoek. Echter, in plaats van deze circulaires te verstrekken verwees de GOC de Commissie naar de website van de PBOC voor informatie over het rentebeleid voor leningen van de financiële instellingen. Tijdens het controlebezoek werden in dit verband twee bewijsstukken ingediend, maar dit waren slechts afdrukken van de website. Opgemerkt zij dat de volledige inhoud van deze circulaires niet te vinden was op de website van de PBOC.
(162)
De Commissie heeft ook verzocht om verstrekking, tijdens de controle ter plaatse, van de circulaire van de PBOC aangaande de wijzigingen van 8 juni 2012. De GOC heeft deze circulaire niet verstrekt, maar in plaats daarvan slechts algemene, van de PBOC-website afgedrukte informatie verstrekt met betrekking tot de correctie van benchmarkrentetarieven.
(163)
De Commissie heeft de GOC ook gevraagd om vergaderingen bijeen te roepen met specifieke banken om informatie te controleren met betrekking tot preferentiële leningen aan de OBS-sector. De GOC verzuimde echter om dergelijke vergaderingen bijeen te roepen en beweerde niet in staat te zijn om bij staatsbanken te interveniëren om dergelijke vergaderingen te organiseren. Tevens zij opgemerkt dat de Commissie in de brief met de aankondiging van het controlebezoek van 7 juni 2012 heeft uitgelegd dat zij bereid zou zijn om de controle een dag eerder te beginnen en in feite meer tijd voor de controle uit te trekken, indien de GOC van oordeel was dat banken het beste gepositioneerd zouden zijn om verduidelijkingen en toelichtingen te verstrekken met betrekking tot preferentiële leningen. De Commissie heeft de GOC derhalve verzocht om de aanwezigheid van de banken vóór de controle te bevestigen, zodat het controleteam de nodige voorbereidingen kon treffen. De GOC verklaarde in haar brief van 15 juni 2012 dat zij de banken zou blijven verzoeken om medewerking, maar dat zij hen daartoe niet kon dwingen. Uiteindelijk werd pas op de eerste dag van het controlebezoek aan het team van de Commissie meegedeeld dat de vertegenwoordiger van de China Construction Bank beschikbaar was om vragen te beantwoorden en toelichtingen te verschaffen. Aangezien de Commissie hiervan niet op de hoogte was gesteld (hoewel hierom specifiek was verzocht in de brief met de aankondiging van het controlebezoek), was het niet mogelijk om in te gaan op specifieke vragen met betrekking tot contracten en kredietvoorwaarden, maar alleen op vragen van algemene aard. In elk geval werd geen ondersteunende documentatie verstrekt voor de verklaringen van de vertegenwoordiger van de China Construction Bank, met de uitleg dat alle door de Commissie gevraagde documenten vertrouwelijk waren en bestemd waren voor intern gebruik.
(164)
De GOC werd geïnformeerd over de gevolgen van niet-medewerking overeenkomstig artikel 28, leden 1 en 6, van de basisverordening. Gezien dit gebrek aan medewerking moesten niet alleen relevante GOC-documenten die door andere partijen werden overgelegd in aanmerking worden genomen, maar moest ook informatie uit secundaire bronnen, zoals informatie uit de klacht en informatie die via internet publiek toegankelijk is, worden gebruikt.
c) Bevindingen van het onderzoek
(165)
Het onderzoek heeft aangetoond dat de Chinese financiële markt door overheidsinterventie wordt gekenmerkt, aangezien de meeste grote banken staatseigendom zijn. De Chinese autoriteiten hebben slechts zeer beperkte informatie verstrekt over de aandeelhouders/eigenaars van de banken in de VRC. Zoals hieronder nader toegelicht, heeft de Commissie echter alle beschikbare informatie bijeengebracht om tot een representatieve bevinding te komen. Tijdens haar onderzoek of banken entiteiten zijn die overheidsgezag hebben of uitoefenen (overheidsinstanties), zocht de Commissie ook informatie betreffende niet uitsluitend de staatseigendom van de banken, maar ook betreffende andere kenmerken zoals de aanwezigheid van de staat in de raad van bestuur, de zeggenschap van de staat in de activiteiten, de toepassing van overheidsbeleid of de behartiging van overheidsbelangen en de vraag of entiteiten bij wet zijn opgericht.
(166)
Op grond van de beschikbare gegevens wordt geconcludeerd dat de staatsbanken in de VRC het hoogste marktaandeel hebben en de dominante spelers zijn op de Chinese financiële markt. Volgens informatie uit 2006 van Deutsche Bank Research over de banksector in de VRC (47), bedraagt het aandeel van staatsbanken meer dan twee derde van de Chinese markt. Over hetzelfde onderwerp meldde de WTO in haar toetsing van het handelsbeleid van de VRC dat "de hoge mate van staatseigendom nog een bijzonder kenmerk is van de financiële sector in de VRC" (48) en dat "er weinig is veranderd in de marktstructuur van de Chinese banksector, die gedomineerd wordt door staatsbanken" (49). Relevant is dat de vijf grootste handelsbanken in staatseigendom (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank of China, Bank of Communications en Industrial and Commercial Bank) meer dan de helft van de Chinese banksector blijken te vertegenwoordigen (50).
(167)
De Commissie heeft ook om informatie verzocht over de structuur van de staatszeggenschap in deze Chinese banken en de toepassing van overheidsbeleid of de behartiging van overheidsbelangen met betrekking tot de staalsector (zoals de raad van bestuur en de raad van aandeelhouders, notulen van de vergaderingen van aandeelhouders/bestuurders, de nationaliteit van de aandeelhouders/bestuurders, het leenbeleid en de risicobeoordeling voor de leningen die aan de medewerkende producenten-exporteurs zijn verstrekt). Echter, zoals in bovenstaande overweging 160 opgemerkt, heeft de GOC in dit verband slechts beperkte informatie verstrekt. De Commissie moest zich bijgevolg baseren op de beschikbare informatie. Op basis van de beschikbare gegevens heeft de Commissie geconcludeerd dat deze banken door de staat worden gecontroleerd en overheidsgezag uitoefenen op een wijze waardoor hun acties aan de staat kunnen worden toegeschreven. De relevante gegevens die werden gebruikt om tot de bovenstaande bevindingen te komen, zijn afgeleid van informatie van de GOC, van de jaarverslagen van Chinese banken die door de GOC zijn verstrekt of publiek beschikbaar zijn, van informatie van Deutsche Bank Research uit 2006 over de banksector in de VRC, van de WTO-toetsing van het beleid in de VRC (2010 en 2012), van het China 2030-verslag van de Wereldbank, van informatie van de medewerkende producenten-exporteurs en van informatie in de klacht. Onafhankelijke bronnen schatten dat buitenlandse banken een klein deel van de Chinese banksector vertegenwoordigen en bijgevolg een verwaarloosbare rol vervullen in het leenbeleid; relevante informatie doet vermoeden dat hun aandeel wellicht beperkt is tot 1 % van de Chinese markt (51). Ook belangrijke publiek toegankelijke informatie bevestigt dat Chinese banken, in het bijzonder de grote handelsbanken, zich nog steeds verlaten op overheidsaandeelhouders en op de overheid om kapitaal aan te vullen bij kapitaalontoereikendheid ingevolge kredietexpansie (52).
(168)
Het merendeel van de banken die de medewerkende producenten-exporteurs leningen hebben verstrekt, zijn staatsbanken. Op grond van de beschikbare informatie is namelijk vastgesteld dat minstens 14 van de 17 gerapporteerde banken staatsbanken zijn, waaronder de grootste handelsbanken in de VRC zoals de Bank of China, de China Construction Bank en de Industrial and Commercial Bank of China. Met betrekking tot de resterende staatsbanken in kwestie heeft de Commissie om dezelfde, hierboven vermelde informatie verzocht betreffende de staatszeggenschap en de toepassing van overheidsbeleid of de behartiging van staatsbelangen als voor de staalsector. Dergelijke gedetailleerde informatie is niet verstrekt. Derhalve wordt geconcludeerd dat de banken door de staat worden gecontroleerd en overheidsgezag uitoefenen op een wijze waardoor hun acties aan de staat kunnen worden toegeschreven. Om deze reden moeten de handelsbanken in staatseigendom in de VRC worden beschouwd als overheidsinstanties.
(169)
Een ander teken van de interventie van de GOC in de Chinese financiële markt is de rol die de PBOC speelt bij het opleggen van de specifieke grenzen voor de vaststelling en het schommelen van de rente. Het onderzoek heeft namelijk aangetoond dat de PBOC over specifieke regels beschikt die de renteschommeling in de VRC reguleren. Volgens de beschikbare informatie zijn deze regels vastgesteld in circulaire nr. 251 van 2004 van de PBOC over thema's betreffende de aanpassing van de rente op deposito's en leningen (Yinfa). Financiële instellingen worden verzocht rentetarieven toe te passen binnen een bepaalde marge ten opzichte van de benchmarkrente van de PBOC. Voor leningen van handelsbanken en van commercieel geleide beleidsbanken is er geen bovengrens, maar alleen een ondergrens. Voor coöperatieve kredietinstellingen in steden en op het platteland is er zowel een boven- als een ondergrens. Voor preferentiële leningen en voor leningen waarvoor de Raad van State specifieke reglementen heeft vastgesteld, schommelen de rentetarieven niet opwaarts. De Commissie heeft de GOC verzocht om toelichting bij de definitie en de formulering in de circulaire nr. 251 en bij de daaraan voorafgaande wetgeving (circulaire nr. 250 van 2003 van de PBOC betreffende de expansie van de schommelingsmarge van het rentetarief van de financiële instellingen (YinFa). Echter, zoals opgemerkt in bovenstaande overwegingen 161 en 162, weigerde de GOC om deze circulaires te verstrekken, waardoor de Commissie niet in staat was hun inhoud te controleren en toelichtingen te verkrijgen. Aangezien de GOC in dit verband geen relevante informatie verstrekte die zou doen vermoeden dat de situatie veranderd is sinds mei 2011, toen de Commissie haar antisubsidieonderzoek met betrekking tot gestreken fijn papier voltooide (53), wordt vastgesteld dat de PBOC betrokken is bij en invloed uitoefent op de vaststelling van rentetarieven door handelsbanken in staatseigendom.
De GOC heeft geen gegevens verstrekt ter staving van een verandering van de situatie die werd vastgesteld in het onderzoek voor fijn gestreken papier. Derhalve werd, op grond van de beschikbare gegevens en het andere bovenstaande bewijs geconcludeerd dat de situatie van de methodologie voor het vaststellen van de rentetarieven hetzelfde moest zijn gebleven gedurende het hele OT.
(170)
De Commissie heeft ook gepoogd te analyseren of aan de particuliere handelsbanken in de VRC door de GOC de functie wordt toevertrouwd, of dat zij door de GOC met de functie worden belast, om preferentiële (gesubsidieerde) leningen te verstrekken aan de producenten van organisch bekleed staal, in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), iv), van de basisverordening.
(171)
Op grond van bovenstaand punt betreffende de rol van de staat in de banksector (overwegingen 165 tot en met 169) is het duidelijk dat de GOC een beleid voert om preferentiële leningen te verstrekken aan de sector voor organisch bekleed staal, omdat overheidsinstanties (handelsbanken in staatseigendom) (54) bij dergelijke verstrekking betrokken zijn en een dominante positie in de markt innemen, waardoor zij in staat zijn rentetarieven te bieden die onder de markttarieven liggen. Nu moet worden bepaald of dit beleid ook betrekking heeft op particuliere leveranciers.
(172)
De wet inzake handelsbanken [2003] is op dezelfde manier toepasselijk op handelsbanken in staatseigendom en op handelsbanken die in particuliere handen zijn. Artikel 38 van deze wet bijvoorbeeld stelt het voor alle handelsbanken (d.w.z. ook die in particuliere eigendom) verplicht om "het rentetarief vast te stellen overeenkomstig de boven- en ondergrens van het door de PBOC vastgestelde rentetarief", terwijl artikel 34 van de wet inzake handelsbanken het voor handelsbanken verplicht stelt om "kredietverlening uit te voeren op basis van de behoeften van de nationale economie en de sociale ontwikkeling en naar de geest van het industriebeleid van de staat".
(173)
Ook wordt er in instructie nr. 35 - Beleid voor de ontwikkeling van de ijzer- en staalindustrie, en in het bijzonder de artikelen 24 en 25, die de verstrekking van leningen beperken tot uitsluitend de ondernemingen die zich houden aan het nationale ontwikkelingsbeleid van de ijzer- en staalindustrie, geen onderscheid gemaakt tussen handelsbanken die eigendom zijn van de staat en handelsbanken die in particuliere handen zijn.
(174)
Voorts zijn de in bovenstaande overwegingen 161 en 162 genoemde circulaires van de PBOC ook bindend voor handelsbanken die in particuliere handen zijn.
(175)
De bovenstaande verwijzingen naar wetten en voorschriften die relevant zijn voor de banksector tonen aan dat het GOC-beleid om preferentiële leningen te verstrekken aan de producenten van organisch bekleed staal zich ook uitstrekt naar handelsbanken die in particuliere eigendom zijn en dat de GOC het in feite voor hen verplicht stelt om "hun kredietverlening uit te voeren op basis van de behoeften van de nationale economie en de sociale ontwikkeling en naar de geest van het industriebeleid van de staat" (55).
(176)
De Commissie heeft de GOC om relevante informatie verzocht om te beoordelen hoe de banken in de VRC de evaluatie van kredietrisico's van de OBS-ondernemingen uitvoeren, voordat zij besluiten om al dan niet leningen aan hen te verstrekken en voordat zij besluiten over de voorwaarden van verstrekte leningen. In aanhangsel A bij de vragenlijst verzocht de Commissie om informatie over hoe de banken risico's in aanmerking nemen bij het verstrekken van leningen, hoe de kredietwaardigheid van de kredietnemer wordt geëvalueerd, welke risicopremies door de bank worden berekend voor verschillende ondernemingen/bedrijfstakken in de VRC, welke factoren de bank in aanmerking neemt bij het beoordelen van een kredietaanvraag, de beschrijving van de kredietaanvraag, het goedkeuringsproces enz. Echter, noch de GOC noch de individuele banken gaven in de vragenlijst enige relevante informatie in dit verband op. De GOC verstrekte slechts antwoorden van algemene aard die niet werden ondersteund door enig bewijs dat er überhaupt enige vorm van evaluatie van kredietrisico's werd uitgevoerd.
(177)
De Commissie heeft tevens de medewerkende producenten-exporteurs om soortgelijke informatie gevraagd en gepoogd deze te controleren tijdens de controlebezoeken ter plaatse bij de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs. Beide groepen producenten-exporteurs in de steekproef antwoordden dat banken om bepaalde documenten vragen en enige vorm van kredietrisicoanalyse uitvoeren, voordat leningen worden verstrekt. Echter, ze overlegden geen bewijsmateriaal dat deze beweringen staaft. Tijdens de controle ter plaatse verzocht de Commissie om bewijs dat de banken om dergelijke documenten vroegen of bewijs dat deze documenten door de ondernemingen aan de banken werden verstrekt of enige vorm van een door de banken afgegeven melding die zou bewijzen dat dergelijke kredietrisicoanalyses werden uitgevoerd. Echter, de groepen producenten-exporteurs in de steekproef waren niet in staat om dergelijk bewijs te verstrekken, noch waren zij in staat om enig ander bewijs ter staving van hun beweringen te verstrekken. Tevens zij opgemerkt dat aan geen van de in de steekproef opgenomen groepen producenten-exporteurs of individuele ondernemingen binnen deze groepen een kredietrating is toegekend.
(178)
De belanghebbende partijen is herhaaldelijk om de informatie over de evaluatie van kredietrisico's verzocht, die van cruciaal belang wordt geacht, onder meer gezien i) de bevinding van het IMF-verslag van 2006, waarin werd gesuggereerd dat de liberalisering van de banken in de VRC niet voltooid is en het kredietrisico niet naar behoren weergegeven wordt (56), ii) het IMF-verslag van 2009, waarin de aandacht werd gevestigd op het gebrek aan rentevoetliberalisering in de VRC (57), iii) het IMF-landenverslag van 2010, waarin wordt gesteld dat de kosten van kapitaal relatief laag zijn in de VRC, het verlenen van krediet soms gebeurt op grond van andere elementen dan de prijs, en de hoge spaarquote van ondernemingen gedeeltelijk te danken is aan de lage prijs van diverse inputs (zoals kapitaal en grond) (58) en iv) de economische studie over China van de OESO van 2010 (59) en werkdocument nr. 747 van de afdeling economie van de OESO over de hervormingen van de financiële sector in China (60), waarin staat dat de financiële instellingen nog steeds grotendeels staatseigendom zijn, zodat men zich moet afvragen in welke mate de beslissingen van de banken om leningen te verstrekken uitsluitend op commerciële overwegingen zijn gebaseerd, terwijl de traditionele rol van de banken die van overheidsagentschappen met banden met de overheid blijkt te zijn.
d) Financiële bijdrage
(179)
Het geheel van het bewijsmateriaal in aanmerking nemend, wordt geconcludeerd dat de overgrote meerderheid van de leningen aan de twee groepen producenten-exporteurs in de steekproef wordt verstrekt door staatsbanken die geacht worden overheidsinstanties te zijn, omdat ze overheidsgezag hebben en overheidsfuncties uitoefenen. Er is verder bewijs dat deze banken daadwerkelijk overheidsgezag uitoefenen, aangezien er, zoals in overweging 169 wordt uitgelegd, duidelijk sprake is van interventie door de staat (d.w.z. PBOC) in de manier waarop handelsbanken beslissingen nemen over rentetarieven voor aan Chinese ondernemingen verstrekte leningen. In deze omstandigheden zijn de leningsactiviteiten van deze instellingen rechtstreeks aan de staat toe te schrijven. Het feit dat banken overheidsgezag uitoefenen, wordt ook bevestigd door de manier waarop NDRC-instructie nr. 35 - Beleid voor de ontwikkeling van de ijzer- en staalindustrie (61), besluit nr. 40 en artikel 34 van de wet inzake handelsbanken fungeren met betrekking tot de realisering van het industriebeleid van de overheid. Er zijn ook veel indirecte bewijzen, die worden gestaafd door objectieve studies en verslagen, dat er in het Chinese financiële systeem nog steeds een hoge mate van staatsinterventie is, zoals reeds uitgelegd in bovenstaande overweging 178. Tot slot verzuimde de GOC om informatie te verstrekken die geleid zou kunnen hebben tot een groter begrip van de relatie tussen de staatsbanken en de overheid, zoals uitgelegd in de overwegingen 159 tot en met 164.
Derhalve komt de Commissie tot de conclusie, zoals in het geval van leningen die in de VRC zijn verstrekt door handelsbanken in staatseigendom, dat er sprake is van een financiële bijdrage aan de producenten van organisch bekleed staal in de vorm van een rechtstreekse overdracht van middelen van de overheid in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), i), van de basisverordening. Daarnaast toont hetzelfde bewijsmateriaal aan dat aan handelsbanken in staatseigendom (evenals particuliere banken) overheidsfuncties worden toevertrouwd en dat de banken door de overheid met dergelijke functies worden belast, en dit betekent bijgevolg dat een financiële bijdrage in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), iv), van de basisverordening bestaat.
(180)
Gezien de analyse in bovenstaande overwegingen 170 tot en met 175 wordt tevens vastgesteld dat door de GOC aan particuliere banken de functie wordt toevertrouwd om leningen te verstrekken aan OBS-producenten en dat zij door de GOC met deze functie worden belast, wat betekent dat een financiële bijdrage in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), i), en iv), van de basisverordening bestaat.
e) Voordeel
(181)
Een voordeel overeenkomstig artikel 3, lid 2, en artikel 6, onder b), van de basisverordening bestaat in de mate dat de staatsleningen worden toegekend tegen gunstiger voorwaarden dan de ontvanger feitelijk op de markt zou kunnen krijgen. Aangezien vastgesteld is dat leningen in de VRC die niet door de overheid worden verstrekt geen geschikte marktbenchmark zijn (gezien het feit dat aan particuliere banken functies worden toevertrouwd door de GOC en dat zij door de GOC met functies worden belast), is een dergelijke benchmark door berekening vastgesteld met behulp van de methode die in onderstaande overwegingen 191 en 192 wordt beschreven.
f) Specificiteit
(182)
De staalsector behoort tot de bevorderde categorie overeenkomstig besluit nr. 40. Dit besluit is een beschikking van de Raad van State, die het hoogste bestuursrechtelijke lichaam in de VRC is, en in dit opzicht is het juridisch bindend voor andere overheidsinstanties en de marktdeelnemers. In het besluit worden de industriesectoren ingedeeld in "bevorderde, restrictieve en geëlimineerde projecten". Deze wet is een richtsnoer voor het industriebeleid en toont net als de catalogus van directory's aan hoe de GOC een beleid handhaaft ter bevordering en ondersteuning van groepen ondernemingen of sectoren, zoals de staalsector, die in de catalogus van directory's bij de "bevorderde sectoren" worden ingedeeld. Wat betreft het aantal sectoren dat in de lijst van "bevorderde sectoren" is opgenomen, zij opgemerkt dat deze sectoren slechts een deel van de Chinese economie vertegenwoordigen. Voorts wordt de status "bevorderd" slechts aan bepaalde activiteiten binnen deze bevorderde sectoren toegekend. Besluit nr. 40 bevat tevens de bepaling, in artikel 17, dat de "bevorderde investeringsprojecten" voordeel hebben van specifieke privileges en stimuleringsmaatregelen, onder andere in de vorm van financiële steun. Voor de "restrictieve en geëlimineerde projecten" daarentegen machtigt besluit nr. 40 de overheidsinstanties om rechtstreeks op te treden en de markt te reguleren. De artikelen 18 en 19 schrijven zelfs voor dat de relevante autoriteit verhindert dat financiële instellingen leningen verstrekken aan dergelijke "restrictieve en geëlimineerde projecten". Uit het bovenstaande blijkt duidelijk dat Besluit nr. 40 voor alle economische instellingen bindende regels vaststelt in de vorm van richtlijnen voor de bevordering en ondersteuning van bevorderde sectoren, waarvan de OBS-sector er één is.
(183)
Bovendien wordt door instructie nr. 35 van de NDRC - Beleid voor de ontwikkeling van de ijzer- en staalindustrie, de artikelen 24 en 25 in het bijzonder, de verstrekking van leningen beperkt tot uitsluitend de staalondernemingen die zich volledig houden aan het ontwikkelingsbeleid voor de ijzer- en staalindustrie.
(184)
De klager verstrekte ook bewijs dat enkele andere overheidsplannen en -documenten financiële steun bevorderen en verplicht stellen voor de staalindustrie in het algemeen en ook in specifieke geografische gebieden van de VRC (62) (63).
(185)
Uit dit alles blijkt dat de autoriteiten de financiële instellingen toestaan om preferentiële leningen te verstrekken aan slechts een beperkt aantal sectoren/ondernemingen die zich houden aan het ontwikkelingsbeleid van de GOC. Op grond van het bewijsmateriaal in het dossier en bij gebrek aan medewerking door de GOC wat betreft deze kwestie, wordt geconcludeerd dat de subsidies in de vorm van preferentiële leningen niet algemeen beschikbaar zijn en derhalve specifiek zijn in de zin van artikel 4, lid 2, onder a), van de basisverordening. Ook hebben geen van de belanghebbende partijen bewijs ingediend waaruit blijkt dat de subsidie is gebaseerd op objectieve criteria of voorwaarden op grond van artikel 4, lid 2, onder b), van de basisverordening.
(186)
Het onderzoek toonde aan dat de twee groepen in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs in het onderzoektijdvak gebruik hadden gemaakt van de preferentiële leningen.
g) Conclusie
(187)
Op grond van het bovenstaande moet de financiering van de sector voor organisch bekleed staal worden beschouwd als een subsidie.
(188)
Gezien de financiële bijdrage, het voordeel voor de producenten-exporteurs en de specificiteit moet deze subsidie worden beschouwd als een tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie.
h) Berekening van de hoogte van de subsidie
(189)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Overeenkomstig artikel 6, onder b), van de basisverordening wordt het aan de ontvangers toegekende voordeel geacht het verschil te zijn tussen het bedrag dat de onderneming betaalt voor de staatslening en het bedrag dat de onderneming zou betalen voor een vergelijkbare commerciële lening die zij op de markt zou kunnen verkrijgen.
(190)
Aangezien de door de Chinese banken verstrekte leningen, zoals hierboven uiteengezet (overwegingen 165 tot en met 178), door substantiële staatsinterventie in de banksector worden gekenmerkt en niet worden verstrekt tegen rentetarieven die op een functionerende markt zouden worden toegepast, is volgens de hieronder beschreven methode door berekening een geschikte marktbenchmark vastgesteld. Gezien het gebrek aan medewerking van de GOC heeft de Commissie zich bovendien ook op beschikbare gegevens gebaseerd om een geschikt benchmarkrentetarief vast te stellen.
(191)
Bij het door berekening vaststellen van een geschikte benchmark wordt het redelijk geacht Chinese rentevoeten toe te passen die zijn gecorrigeerd teneinde rekening te houden met het normale marktrisico. In een context waarin de huidige financiële toestand van de exporteur in een verstoorde markt tot stand is gekomen en er geen betrouwbare informatie van de Chinese banken over de inschatting van het risico en de vaststelling van de kredietwaardigheid beschikbaar is, wordt het namelijk nodig geacht niet de aangegeven kredietwaardigheid van de Chinese exporteurs in aanmerking te nemen, maar hun kredietwaardigheid op te waarderen op grond van het potentiële effect van de Chinese verstoorde markt op hun financiële situatie.
(192)
In verband met wat in bovenstaande overwegingen 160, 163 en 164 is uiteengezet, heeft de Commissie zowel de GOC als de medewerkende producenten-exporteurs om informatie verzocht betreffende het leenbeleid van de Chinese banken en de wijze waarop aan de producenten-exporteurs leningen zijn toegekend. De partijen verzuimden om dergelijke informatie te verstrekken, hoewel hun herhaaldelijk daarom werd verzocht, en weigerden de toegang tot de staatsbanken. Gezien dit gebrek aan medewerking en het geheel van beschikbare gegevens, alsook overeenkomstig artikel 28, lid 6, van de basisverordening wordt het passend geacht te oordelen dat alle ondernemingen in de VRC de hoogste rating voor labiele obligaties (BB bij Bloomberg) krijgen, en de standaardrentevoet van de Volksbank van China te verhogen met de passende toeslag die wordt verwacht voor obligaties die door ondernemingen met deze rating worden uitgegeven. Het voordeel voor de producenten-exporteurs, d.w.z. de rente die in het OT niet is betaald, is berekend door het verschil in rentetarief, uitgedrukt als percentage, te vermenigvuldigen met het uitstaande bedrag van de lening. Dat bedrag is vervolgens omgeslagen over de totale omzet van de medewerkende producenten-exporteurs.
(193)
Het subsidiepercentage dat ten aanzien van deze regeling voor het OT voor de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs is vastgesteld, bedraagt 0,25 % voor de ondernemingengroep Huadong Group en 0,89 % voor de ondernemingengroep Panhua Group.
(194)
Het gewogen gemiddelde subsidiepercentage voor de medewerkende ondernemingen die niet in de steekproef werden opgenomen, bedraagt 0,58 %.
(195)
Gezien de geringe mate van medewerking wordt het subsidiepercentage voor alle ondernemingen die geen medewerking hebben verleend bepaald op het niveau van het hoogste subsidiepercentage dat voor deze regeling is vastgesteld voor een entiteit die verbonden was aan een van de medewerkende ondernemingen in de steekproef, namelijk 0,97 %.
3.3.3. PROGRAMMA'S MET BETREKKING TOT AANDELENKAPITAAL
(196)
In de klacht werden vermeende subsidieprogramma's met betrekking tot aandelenkapitaal uiteengezet in verband met producenten-exporteurs die niet in de steekproef zijn opgenomen en/of niet hun medewerking verleenden aan het onderzoek. De Commissie heeft in de oorspronkelijke en aanvullende vragenlijsten de GOC verzocht om over deze programma's informatie te verstrekken en heeft de GOC vervolgens ruim voldoende gelegenheid gegeven om antwoorden aangaande deze programma's te verstrekken. De GOC stelde zich op het standpunt dat zij alleen antwoorden zou verstrekken met betrekking tot vermeende subsidieprogramma's in verband met de twee producenten-exporteurs die in de steekproef waren opgenomen en de GOC bevestigde dit standpunt tijdens de gehele procedure.
(197)
Door de zeer geringe mate van medewerking in deze procedure werd de Commissie de mogelijkheid ontnomen om informatie en bewijsmateriaal te verzamelen met betrekking tot deze in de klacht genoemde programma's. De Commissie heeft gecontroleerd of de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs geen gebruik hadden gemaakt van deze programma's. Bijgevolg moest de Commissie het bestaan van de subsidieprogramma's bepalen en het residuele recht vaststellen met betrekking tot alle andere programma's waarvoor de GOC geen informatie indiende en die niet toegankelijk waren voor of die niet gebruikt werden door de producenten-exporteurs in de steekproef op grond van de beschikbare gegevens in het dossier overeenkomstig het bepaalde in artikel 28, lid 1, van de basisverordening.
3.3.3.1. Schuld-voor-aandelenswaps
a) Omschrijving
(198)
De klacht bevatte bewijs dat meerdere staalproducenten betrokken waren bij schuld-voor-aandelenswaps in het jaar 2000, die een totale waarde van 62,5 miljard RMB aan schulden vertegenwoordigden. Beweerd wordt dat uitstaande schuld van staalproducenten in staatseigendom aan handelsbanken in staatseigendom werd kwijtgescholden in ruil voor aandelen via de betrokkenheid van vier Chinese vermogensbeheerondernemingen, terwijl deze transactie niet op marktoverwegingen gebaseerd was. In de klacht werd voorts beweerd dat vermogensbeheerondernemingen specifiek waren opgericht om van enorme onrendabele leningen in belangrijke sectoren, waaronder de staalsector, af te komen en om schulden van staatsondernemingen te herstructureren, onder meer door middel van schuld-voor-aandelenswaps. Gezien het feit dat de GOC verzuimd heeft om informatie over dit programma te verstrekken, heeft de Commissie haar bevindingen gebaseerd op de beschikbare gegevens in het dossier overeenkomstig artikel 28 van de basisverordening (zie bovenstaande overwegingen 33 tot en met 35). Om dezelfde reden werd artikel 28 van de basisverordening ook toegepast op de programma's met betrekking tot kapitaalinjecties en niet-uitgekeerd dividend, die worden beschreven in onderstaande overwegingen 204 tot en met 215.
b) Bevindingen van het onderzoek
(199)
De bevindingen met betrekking tot dit programma zijn gebaseerd op de informatie in de klacht. Schuld-voor-aandelenswaps zijn een financiële bijdrage in de vorm van kapitaalinjectie en/of leningen in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), i), van de basisverordening, of in de vorm van inkomsten waarvan de overheid afstand doet ingevolge kwijtgescholden of niet-terugbetaalde schuld in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), ii), van de basisverordening. Deze financiële bijdrage werd geleverd door de overheid via de overheidsinstanties die bij deze transacties betrokken waren, namelijk de vier vermogensbeheerondernemingen en diverse handelsbanken in staatseigendom (zie bovenstaande overweging 168). Bij gebrek aan medewerking door de GOC wordt door het bewijs in het dossier aangetoond dat vermogensbeheerondernemingen overheidsinstanties zijn, omdat ze specifiek waren opgericht door de GOC om van enorme onrendabele leningen af te komen in belangrijke sectoren, met inbegrip van de staalsector, en om de schulden van staatsondernemingen te herstructureren. Om deze reden worden ze geacht overheidsfuncties uit te oefenen.
(200)
Daarnaast heeft de klager voorlopig bewijsmateriaal ingediend waaruit blijkt dat de kwijtschelding van het enorme schuldenbedrag niet afhankelijk was van normale commerciële overwegingen, aangezien de GOC geen evaluatie heeft uitgevoerd die een normale particuliere investeerder zou uitvoeren in verband met het redelijke rendement dat deze schuld-voor-aandelenswaps in de loop van de tijd naar verwachting zouden opleveren In plaats daarvan wisselde de GOC volgens de klager enorme schuldbedragen in voor aandelen met als doel de verlaging van de verhouding schulden/eigen vermogen van staalproducenten om hun concurrentievermogen te vergroten, zonder de commerciële afweging die een particuliere investeerder zou maken. Na een zorgvuldige analyse van de door de klager verstrekte informatie en bij gebrek aan andere informatie kwam de Commissie tot de conclusie dat deze maatregelen bijgevolg een voordeel toekennen in de zin van artikel 6, onder a), van de basisverordening.
(201)
Deze subsidie is specifiek in de zin van artikel 4, lid 2, van de basisverordening, aangezien de subsidie beperkt wordt tot bepaalde entiteiten waarin de staat aandeelhouder is, de gunning van deze financiering berust op een discretionaire bevoegdheid en er geen objectieve criteria bestaan. Derhalve wordt geconcludeerd dat dit programma een tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie is voor producenten-exporteurs van het betrokken product.
c) Berekening van de hoogte van de subsidie
(202)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Het aan de ontvangers verleende voordeel is een eenmalig voordeel en wordt geacht te bestaan in het volledige bedrag van de schuld-voor-aandelenswaps, d.w.z. het bedrag van de kwijtgescholden schuld. Bij gebrek aan door de GOC verstrekte informatie die gebruikt kon worden voor de beoordeling van dit voordeel heeft de Commissie haar bevindingen gebaseerd op informatie in de klacht. Op grond van artikel 7, lid 3, van de basisverordening is het op deze manier berekende subsidiebedrag toegerekend aan het OT op basis van de normale afschrijvingstermijn voor de vaste activa van de ontvangende ondernemingen. Dit bedrag is aangepast door de toevoeging van rente tijdens dit tijdvak om de waarde van het voordeel in de loop van de tijd te weerspiegelen en om op deze manier het volledige voordeel te bepalen dat door deze regeling aan de ontvangers is verleend. Overeenkomstig artikel 7, lid 2, van de basisverordening is dit subsidiebedrag omgeslagen over het productieniveau van het betrokken product in het OT, omdat de subsidie niet afhankelijk is van uitvoerprestaties en niet op basis van gefabriceerde, geproduceerde, uitgevoerde of vervoerde hoeveelheden werd toegekend.
(203)
Het subsidiepercentage dat op deze manier voor alle niet-medewerkende ondernemingen werd berekend, bedraagt 0,05 %. Het was niet nodig om het subsidiepercentage te berekenen voor de in de steekproef opgenomen en andere medewerkende producenten om de redenen die worden vermeld in de overwegingen 196 en 197.
3.3.3.2. Kapitaalinjecties
a) Omschrijving
(204)
In de klacht wordt beweerd dat de GOC in de loop der jaren omvangrijke geldbedragen heeft verstrekt aan staalproducenten door middel van kapitaalinjecties. Volgens de klacht heeft de GOC (via diverse staatsentiteiten) aandelen verworven in ondernemingen waarin de GOC reeds de belangrijkste aandeelhouder was zonder aanvullende aandeelhoudersrechten te verwerven. De klacht bevat ook details van specifieke transacties waarbij door de staat gecontroleerde entiteiten betrokken zijn, met inbegrip van China International Capital Corporation (CICC) en SASAC.
b) Bevindingen van het onderzoek
(205)
Aangezien de GOC verzuimde om informatie over dit programma te verstrekken (zie bovenstaande overwegingen 196 en 197), zijn de bevindingen ten aanzien van dit programma gebaseerd op de informatie in de klacht, voor zover deze afkomstig is uit geschikte bronnen. Kapitaalinjecties zijn een rechtstreekse overdracht van middelen in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), i), van de basisverordening. Deze financiële bijdragen werden verstrekt door de overheid via overheidsinstanties die bij deze transacties betrokken waren, waaronder CICC en SASAC. De klacht bevat specifiek bewijsmateriaal met betrekking tot kapitaalinjecties in verband met een staalproducerende staatsonderneming, waarbij CICC optrad als de leidende inschrijver en beheerder van de aandelenemissie. Volgens informatie in de klacht is CICC voor 51 % in handen van de staat en wordt deze onderneming uiteindelijk gecontroleerd door SASAC, welke instantie in de specifieke transacties die in de klacht zijn gedocumenteerd ook optrad als de GOC-entiteit die de staalproducerende staatsonderneming controleerde (zie voor de analyse van de functies van SASAC bovenstaande overwegingen 64 tot en met 66). Derhalve zijn deze transacties uitgevoerd door de GOC via overheidsinstanties in de zin van artikel 2, onder b), van de basisverordening en de toepasselijke WTO-jurisprudentie.
(206)
Deze kapitaalinjecties worden geacht een voordeel te verlenen aan de ontvangende ondernemingen in de zin van artikel 6, onder a), van de basisverordening, aangezien ze niet overeenstemmen met de normale investeringspraktijk van particuliere investeerders. Het feit dat deze kapitaalinjecties niet consistent zijn met de praktijken van particuliere investeerders wordt in detail bewezen in de klacht. Met betrekking tot deze specifieke transacties toont de klacht ten eerste aan dat de staalproducerende staatsonderneming een overgewaardeerde prijs betaalde voor haar deel van de nieuwe aandelenemissie die niet overeenkomt met eerlijke marktvoorwaarden, en ten tweede dat de onderneming de gegenereerde middelen gebruikte om staatsactiva te kopen en te beleggen in aandelen voor prijzen die onder de marktprijzen lagen. De klacht toont ook aan dat de GOC dezelfde prijs betaalde als andere investeerders ondanks het feit dat haar aandelen minder waard waren, aangezien er andere rechten en vooruitzichten aan verbonden waren dan aan de aandelen die aan andere aandeelhouders werden verkocht.
(207)
Deze subsidies zijn specifiek in de zin van artikel 4, lid 2, onder c), van de basisverordening, omdat ze werden verstrekt aan een beperkt aantal geselecteerde entiteiten waarin de overheid een deelneming had. Derhalve wordt geconcludeerd dat dit programma een tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie is voor producenten-exporteurs van het betrokken product.
c) Berekening van de hoogte van de subsidie
(208)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Het aan de ontvangers verleende voordeel wordt geacht te bestaan in het bedrag van de kapitaalinjecties. Bij gebrek aan door de GOC verstrekte informatie die gebruikt kon worden voor de beoordeling van dit voordeel heeft de Commissie haar bevindingen gebaseerd op informatie in de klacht. Op grond van artikel 7, lid 3, van de basisverordening is het op deze manier berekende subsidiebedrag toegerekend aan het OT op basis van de normale afschrijvingstermijn voor de vaste activa van de ontvangende ondernemingen. Dit bedrag is aangepast door de toevoeging van rente tijdens dit tijdvak om de waarde van het voordeel in de loop van de tijd te weerspiegelen en om op deze manier het volledige voordeel te bepalen dat door deze regeling aan de ontvangers is verleend. Overeenkomstig artikel 7, lid 2, van de basisverordening is dit subsidiebedrag omgeslagen over het totale productieniveau van de ontvangers in het OT bij wijze van geschikte teller, omdat de subsidie niet afhankelijk is van uitvoerprestaties en niet op basis van gefabriceerde, geproduceerde, uitgevoerde of vervoerde hoeveelheden werd toegekend.
(209)
Het subsidiepercentage dat op deze manier voor alle niet-medewerkende ondernemingen werd berekend, bedraagt 0,08 %. Het was niet nodig om het subsidiepercentage te berekenen voor de in de steekproef opgenomen en andere medewerkende producenten om de redenen die worden omschreven in de overwegingen 196 en 197.
3.3.3.3. Niet uitgekeerde dividenden
a) Omschrijving
(210)
In de klacht werd beweerd dat staatsondernemingen, waaronder de staalondernemingen die OBS produceren, op grond van GOC-beleid geen dividenden aan de overheid in de hoedanigheid van hun eigenaar hoeven uit te keren, zelfs wanneer zij winst maken. Bijgevolg zijn staalproducerende staatsondernemingen in het kader van dit programma in staat om zeer omvangrijke investeringen te financieren door middel van de behouden winsten die niet als dividenden zijn verdeeld.
b) Bevindingen van het onderzoek
(211)
Aangezien de GOC verzuimde om informatie over de verdeling van dividend door de staalproducerende staatsondernemingen te verstrekken (zie bovenstaande overwegingen 196 en 197), zijn de bevindingen ten aanzien van dit programma gebaseerd op de informatie in de klacht, voor zover deze afkomstig is uit geschikte bronnen. Niet-uitgekeerde dividenden moeten worden beschouwd als een verkapte subsidie in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), i), van de basisverordening of als inkomsten waarvan de overheid afstand doet in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), ii), van de basisverordening op grond van het feit dat de GOC geen dividenden int die normaal aan particuliere investeerders over hun aandelen worden uitgekeerd. Deze verkapte subsidies werden verstrekt door de overheid via de entiteit die de rechtstreekse houder van de aandelen in de staalproducerende staatsondernemingen was; in beginsel is dit SASAC. De analyse met betrekking tot SASAC laat zien dat SASAC overheidsfuncties uitvoert (zie voor details de bovenstaande overwegingen 64 tot en met 66).
(212)
Het volledige bedrag aan niet-uitgekeerde dividenden wordt geacht een voordeel te verlenen aan de ontvangende staalproducerende staatsondernemingen in de zin van artikel 6, onder a), van de basisverordening, aangezien dit niet overeenstemt met de normale investeringspraktijk van particuliere investeerders, die de dividenduitkeringen verlangen die normaal aan hun aandelen verbonden zijn. Voor staatsondernemingen die gedeeltelijk in handen van particuliere investeerders zijn, is het bedrag van de voordelen gelijk aan het bedrag van niet-uitgekeerde dividenden die naar evenredigheid over hen zijn verdeeld.
(213)
Deze subsidies zijn specifiek op grond van artikel 4, lid 2, van de basisverordening, omdat ze werden verstrekt aan een beperkt aantal geselecteerde entiteiten waarin de overheid een deelneming had. Derhalve wordt geconcludeerd dat dit programma een tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie is voor producenten-exporteurs van het betrokken product.
c) Berekening van de hoogte van de subsidie
(214)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Het aan de ontvangers verleende voordeel wordt geacht te bestaan in het bedrag van de niet-uitgekeerde dividenden. Aangezien de GOC geen andere informatie verstrekte waarmee dit voordeel beoordeeld kan worden, heeft de Commissie haar bevindingen gebaseerd op publiekelijk beschikbare financiële informatie over de ontvangers. Overeenkomstig artikel 7, lid 2, van de basisverordening werd het op deze manier berekende subsidiebedrag omgeslagen over de totale omzet van de ontvangers in het OT als geschikte teller, omdat de subsidie niet afhankelijk is van uitvoerprestaties en niet op basis van gefabriceerde, geproduceerde, uitgevoerde of vervoerde hoeveelheden werd toegekend.
(215)
Het subsidiepercentage dat op deze manier voor alle niet-medewerkende ondernemingen werd berekend, bedraagt 1,36 %. Het was niet nodig om het subsidiepercentage te berekenen voor de in de steekproef opgenomen en andere medewerkende producenten om de redenen die worden omschreven in de overwegingen 196 en 197.
3.3.4. PROGRAMMA'S MET BETREKKING TOT VENNOOTSCHAPS- EN ANDERE DIRECTE BELASTINGEN
3.3.4.1. Fiscale beleidsmaatregelen voor de aftrek van onderzoeks- en ontwikkelingskosten (O&O-kosten)
(216)
Deze regeling verleent een voordeel aan ondernemingen die nieuwe technologieën, nieuwe producten of nieuwe technieken introduceren in hun productie. De subsidiabele ondernemingen kunnen hun vennootschapsbelasting verminderen met 50 % van de werkelijke kosten voor goedgekeurde projecten.
(217)
Opgemerkt zij dat, hoewel de GOC haar antwoord op de vragenlijst en aanmaning tot het verstrekken van ontbrekende gegevens beperkte tot de regelingen die zijn gebruikt door de in de steekproef opgenomen ondernemingen, zij geen informatie verstrekte over deze regeling, ondanks het feit dat een van de ondernemingen in de steekproef in het antwoord op de vragenlijst had gemeld voordeel te hebben gehad van deze regeling. Toen de GOC tijdens de controle ter plaatse opnieuw om de nodige informatie was gevraagd, verstrekte zij een gedeeltelijk aanvullend antwoord met betrekking tot dit programma. Ondanks de late verstrekking van deze informatie vroeg het controleteam om toelichtingen op verschillende kwesties (zie onderstaande overweging 219), maar deze werden niet verstrekt. Bijgevolg moest de Commissie haar bevindingen baseren op geschikte beschikbare gegevens.
a) Rechtsgrondslag
(218)
In deze regeling wordt voorzien als preferentiële fiscale behandeling door artikel 30, lid 1, van de wet op de vennootschapsbelasting van de VRC (besluit nr. 63 van de president van de Volksrepubliek China, dat op 1 januari 2008 in werking trad), artikel 95 van de voorschriften voor de uitvoering van de wet op de vennootschapsbelasting van de VRC (decreet nr. 512 van de Raad van State van de VRC) en de gids inzake belangrijke gebieden (bericht nr. 6, 2007). De GOC heeft decreet nr. 512 en bericht nr. 6 niet verstrekt in deze procedure.
b) Subsidiabiliteitscriteria
(219)
Zoals in het bovenstaande is opgemerkt, heeft de GOC geen relevante informatie over deze regeling verstrekt in haar antwoorden op de vragenlijst en de aanmaning tot het verstrekken van ontbrekende gegevens. In het document dat tijdens de controle ter plaatse werd verstrekt, verklaarde de GOC dat alleen de "onderzoeks- en ontwikkelingskosten van ondernemingen voor de ontwikkeling van nieuwe technologie, nieuwe producten en nieuwe vaardigheden" mogen worden opgenomen in het belastbare inkomen dat gebruikt wordt voor de aftrek. Echter, de GOC ging niet dieper in op de betekenis van de termen "nieuwe technologie", "nieuwe producten" en "nieuwe vaardigheden". De Commissie heeft ook gepoogd om de precieze betekenis van deze termen te achterhalen tijdens de controle van Zhejiang Huadong, maar de onderneming was niet in staat om een concrete uitleg te geven en antwoordde dat dit slechts algemene termen waren.
(220)
Echter, in het onderzoek met betrekking tot gestreken fijn papier is vastgesteld dat uitsluitend O&O-projecten van de ondernemingen die behoren tot de hightechsectoren en in nieuwe technologieën gespecialiseerde sectoren die primaire staatssteun ontvangen en projecten die zijn opgenomen in de gids inzake belangrijke gebieden van hightechindustrialisatie in het kader van de huidige ontwikkelingsprioriteit die door de Nationale Commissie voor ontwikkeling en hervorming is afgekondigd, in aanmerking komen voor deze regeling (64). Gezien het feit dat in deze procedure geen nieuwe relevante informatie is verstrekt die deze conclusie zou ontkrachten, wordt vastgesteld dat de regeling niet algemeen beschikbaar is, aangezien alleen geselecteerde sectoren/ondernemingen/projecten ervoor in aanmerking komen.
c) Toepassing in de praktijk
(221)
Volgens het antwoord van de GOC moeten ondernemingen die dit belastingvoordeel wensen aan te vragen hun vennootschapsbelastingaangifte en "andere relevante documenten" indienen bij de belastingdienst, waarbij niet werd gespecificeerd om welke andere relevante documenten het gaat. In het onderzoek inzake gestreken fijn papier is vastgesteld dat ondernemingen die zich voor het door deze regeling verleende voordeel wensen aan te melden gedetailleerde informatie over de O&O-projecten moeten indienen bij het plaatselijke bureau voor wetenschap en technologie. Na de goedkeuring wordt het bedrag dat onderworpen is aan vennootschapsbelasting verlaagd met 50 % van de werkelijke uitgaven voor goedgekeurde projecten (65).
d) Bevindingen van het onderzoek
(222)
In het OT maakte slechts één van de medewerkende producenten-exporteurs gebruik van deze regeling, namelijk Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd. Vanwege het gebrek aan medewerking door de GOC en haar late en onvolledige antwoord met betrekking tot deze regeling was het niet mogelijk om de aanvraag- en goedkeuringsprocedure vast te stellen die moet worden gevolgd door ondernemingen die van de regeling gebruik wensen te maken. Zoals in het bovenstaande is opgemerkt, moest de Commissie zich deels baseren op de feiten die in het onderzoek inzake gestreken fijn papier zijn vastgesteld.
e) Conclusie
(223)
Deze regeling moet worden aangemerkt als een subsidie in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), ii), en lid 2, van de basisverordening, in de vorm van gederfde inkomsten van de overheid, waardoor de ontvangende ondernemingen een voordeel hebben verkregen.
(224)
De Commissie heeft de GOC verzocht om informatie over de subsidiabiliteitscriteria voor gebruikmaking van de voordelen van deze regeling en over het gebruik van de subsidie teneinde vast te stellen in welke mate de toegang tot de subsidie tot bepaalde ondernemingen beperkt is en of de subsidie specifiek is in de zin van artikel 4 van de basisverordening. De GOC heeft de gevraagde informatie niet verstrekt in haar antwoord op de vragenlijst en de aanmaning tot het verstrekken van ontbrekende gegevens. Daarnaast blijkt de informatie die in dit verband werd ingediend tijdens het controlebezoek ter plaatse onvolledig te zijn in het licht van de bevindingen aangaande dezelfde regeling, die ook gebruikt bleek te worden door de ondernemingen in het onderzoek inzake gestreken fijn papier. In het licht van artikel 4, lid 5, van de basisverordening, dat bepaalt dat de vaststelling van specificiteit "duidelijk" met positief bewijsmateriaal "moet worden onderbouwd", moest de Commissie haar bevindingen dus overeenkomstig artikel 28 van de basisverordening op de beschikbare gegevens baseren. De meest geschikte beschikbare gegevens waren onder meer de bevindingen van het onderzoek inzake gestreken fijn papier.
(225)
Deze subsidieregeling is specifiek in de zin van artikel 4, lid 2, onder a), van de basisverordening, aangezien de wetgeving op grond waarvan de subsidieverlenende autoriteit opereert, zelf de toegang tot deze regeling heeft beperkt tot bepaalde ondernemingen en sectoren die als bevorderde sectoren zijn ingedeeld, zoals de ondernemingen die tot de OBS-sector behoren. Bovendien lijken er geen objectieve criteria te zijn om de subsidiabiliteit te beperken en geen afdoend bewijs om te concluderen dat de subsidiabiliteit automatisch is overeenkomstig artikel 4, lid 2, onder b), van de basisverordening. Opgemerkt zij dat de Commissie vanwege het gebrek aan medewerking door de GOC niet in staat was om het bestaan van dergelijke objectieve criteria vast te stellen.
(226)
Bijgevolg moet deze subsidie worden aangemerkt als een tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie.
f) Berekening van de hoogte van de subsidie
(227)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Dat voordeel wordt geacht te bestaan in de in totaal verschuldigde belasting volgens het normale belastingtarief, na aftrek van wat met de extra 50 % aftrek van de werkelijke uitgaven voor O&O voor de goedgekeurde projecten is betaald. Overeenkomstig artikel 7, lid 2, van de basisverordening werd dit subsidiebedrag (teller) omgeslagen over de totale omzet van de medewerkende producenten-exporteurs in het OT, omdat de subsidie niet afhankelijk is van uitvoerprestaties en niet op basis van gefabriceerde, geproduceerde, uitgevoerde of vervoerde hoeveelheden werd toegekend.
(228)
Een van de medewerkende, in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs, de ondernemingengroep Huadong Group, heeft van deze regeling gebruikgemaakt. Het voor de Huadong Group vastgestelde subsidiepercentage is 0,19 %.
(229)
Het gewogen gemiddelde subsidiepercentage voor de medewerkende ondernemingen die niet in de steekproef werden opgenomen, bedraagt 0,09 %.
(230)
Gezien de geringe mate van medewerking wordt het subsidiepercentage voor alle ondernemingen die geen medewerking hebben verleend, bepaald op het niveau van het hoogste subsidiepercentage dat voor deze regeling is vastgesteld voor de in de steekproef opgenomen ondernemingen, namelijk 0,19 %.
3.3.4.2. Belastingvoordelen voor centrale en westelijke regio's
(231)
Deze regeling voorziet in een voordeel voor ondernemingen die in de centrale en westelijke regio's gevestigd zijn. De in aanmerking komende ondernemingen betalen een preferentieel vennootschapsbelastingtarief van 15 % in plaats van het normale, in de VRC geldende vennootschapsbelastingtarief van 25 %.
(232)
De GOC werd verzocht informatie te verstrekken over deze regeling in de vragenlijst, in de aanmaning tot het verstrekken van ontbrekende gegevens en opnieuw tijdens de controlebezoeken ter plaatse. In haar antwoord op de vragenlijst en de aanmaning tot het verstrekken van ontbrekende gegevens heeft de GOC geen van de vragen beantwoord en verklaarde de GOC dat dit programma niet meer geldig is, aangezien het op 31 december 2010 beëindigd werd. Ook beweerde de GOC dat geen van de ondernemingen in de steekproef in het OT gebruik had gemaakt van deze regeling. Echter, dit is in tegenspraak met de antwoorden van een van de producenten-exporteurs (Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd) en met bewijs dat werd verzameld tijdens het controlebezoek ter plaatse bij deze onderneming.
a) Rechtsgrondslag
(233)
In deze regeling wordt voorzien als een preferentiële fiscale behandeling door het bericht inzake gunstige fiscale beleidsmaatregelen voor de ontwikkeling van de westelijke regio (gepubliceerd door het ministerie van Financiën, algemene belastingdienst en algemene douane, van kracht met ingang van 1 januari 2001), die is bijgewerkt door het bericht inzake de verdere uitvoering van fiscale beleidsmaatregelen voor de ontwikkeling van de westelijke regio (gepubliceerd door het ministerie van Financiën, algemene belastingdienst en algemene douane, van kracht met ingang van 1 januari 2011), die de geldigheidstermijn van dit programma verlengt tot 31 december 2020.
b) Subsidiabiliteitscriteria
(234)
Opgemerkt zij dat de GOC geen van de vragen over deze regeling heeft beantwoord in haar antwoord op de vragenlijst, de aanmaning tot het verstrekken van ontbrekende gegevens of tijdens het controlebezoek ter plaatse. Echter, volgens het bericht inzake gunstige fiscale maatregelen voor de ontwikkeling van de westelijke regio is deze preferentiële fiscale behandeling beschikbaar voor ondernemingen van het bevorderde type in de westelijke regio ("bevorderd" betreft de ondernemingen met grote klanten die 70 % van hun totale inkomsten vertegenwoordigen, zoals beschreven in de catalogus van sectoren, producten en technologieën die door de staat worden bevorderd). Tijdens de controle ter plaatse van Chongqing Wanda bevestigde de onderneming dat de reden voor het preferentiële belastingtarief is dat zij behoren tot de bevorderde categorie van sectoren in de westelijke en centrale regio.
c) Toepassing in de praktijk
(235)
Noch de GOC, noch Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd verstrekte informatie over de werking en het beheer van dit programma. Volgens de circulaire van de Raad van State inzake enkele beleidsmaatregelen voor de realisering van de ontwikkeling van de grote westelijke regio's van China is de goedkeuring van de overheid op provinciaal niveau nodig voor de verlaging van het normale belastingtarief van 25 % tot het preferentiële tarief van 15 %. Op het aangifteformulier voor de jaarlijkse vennootschapsbelasting van de onderneming wordt het afgetrokken (vrijgestelde) bedrag aan vennootschapsbelasting vermeld onder post 28 - belastingaftrek.
d) Bevindingen van het onderzoek
(236)
In het OT maakte één van de medewerkende producenten-exporteurs gebruik van deze regeling, namelijk Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd. Vanwege de niet-medewerking door de GOC is het moeilijk om de aanvraag- en goedkeuringsprocedure te bepalen die moet worden gevolgd door ondernemingen die gebruikmaken van de regeling. De Commissie moest haar eigen conclusies trekken op grond van ingediende documenten die de rechtsgrondslag voor deze regeling vormen, zonder om toelichting te kunnen vragen bij de GOC.
e) Conclusie
(237)
Deze regeling moet worden aangemerkt als een subsidie in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), ii), en lid 2, van de basisverordening, in de vorm van gederfde inkomsten van de overheid, waardoor de ontvangende ondernemingen een voordeel hebben verkregen.
(238)
De Commissie heeft de GOC verzocht om informatie over de subsidiabiliteitscriteria voor gebruikmaking van de voordelen van deze regeling en over het gebruik van de subsidie teneinde vast te stellen in welke mate de toegang tot de subsidie tot bepaalde ondernemingen beperkt is en of de subsidie specifiek is in de zin van artikel 4 van de basisverordening. De GOC heeft hieromtrent geen informatie verstrekt. In het licht van artikel 4, lid 5, van de basisverordening, dat bepaalt dat de vaststelling van specificiteit "duidelijk" met positief bewijsmateriaal "moet worden onderbouwd", moest de Commissie haar bevindingen dus overeenkomstig artikel 28 van de basisverordening baseren op de beschikbare gegevens.
(239)
Deze subsidieregeling is specifiek in de zin van artikel 4, lid 2, onder a), en lid 3, van de basisverordening, aangezien de wetgeving op grond waarvan de subsidieverlenende autoriteit opereert, zelf de toegang tot deze regeling heeft beperkt tot bepaalde ondernemingen en sectoren die als bevorderde sectoren zijn ingedeeld, zoals de ondernemingen die tot de OBS-sector behoren, en die daarnaast gevestigd zijn in bepaalde regio's van de VRC. Bovendien lijken er geen objectieve criteria te zijn om de subsidiabiliteit te beperken en geen afdoend bewijs om vast te stellen dat de subsidiabiliteit voor de regeling automatisch is overeenkomstig artikel 4, lid 2, onder b), van de basisverordening. Opgemerkt zij dat de Commissie vanwege het gebrek aan medewerking door de GOC niet in staat was om het bestaan van dergelijke objectieve criteria te beoordelen.
(240)
Bijgevolg moet deze subsidie worden aangemerkt als een tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie.
f) Berekening van de hoogte van de subsidie
(241)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvangers in het OT toegekende voordeel. Dat voordeel wordt geacht te bestaan in de in totaal verschuldigde belasting volgens het normale vennootschapsbelastingtarief, na aftrek van wat volgens het verlaagde preferentiële vennootschapsbelastingtarief is betaald. Overeenkomstig artikel 7, lid 2, van de basisverordening werd dit subsidiebedrag (teller) omgeslagen over de totale omzet van de medewerkende producenten-exporteurs in het OT, omdat de subsidie niet afhankelijk is van uitvoerprestaties en niet op basis van gefabriceerde, geproduceerde, uitgevoerde of vervoerde hoeveelheden werd toegekend.
(242)
Het voor de Panhua Group vastgestelde subsidiepercentage is 0,03 %.
(243)
Het gewogen gemiddelde subsidiepercentage voor de medewerkende ondernemingen die niet in de steekproef werden opgenomen, bedraagt 0,02 %.
(244)
Gezien de geringe mate van medewerking wordt het subsidiepercentage voor alle ondernemingen die geen medewerking hebben verleend bepaald op het niveau van het hoogste subsidiepercentage dat voor deze regeling is vastgesteld voor een entiteit die verbonden was aan een van de medewerkende ondernemingen in de steekproef, namelijk 0,04 %.
3.3.5. ANDERE VENNOOTSCHAPSBELASTINGPROGRAMMA'S WAARVOOR DE GOC ONVOLDOENDE OF GEEN ANTWOORDEN VERSTREKTE
(245)
In de klacht werden vermeende subsidieprogramma's uiteengezet met betrekking tot producenten-exporteurs die niet in de steekproef zijn opgenomen en/of niet hun medewerking verleenden aan het onderzoek. De Commissie heeft in de oorspronkelijke en aanvullende vragenlijsten de GOC verzocht om over deze programma's informatie te verstrekken en heeft de GOC vervolgens ruim voldoende gelegenheid gegeven om antwoorden aangaande deze programma's te verstrekken. De GOC stelde zich op het standpunt dat zij alleen antwoorden zou verstrekken met betrekking tot vermeende subsidieprogramma's in verband met de twee producenten-exporteurs die in de steekproef waren opgenomen en de GOC bevestigde dit standpunt tijdens de gehele procedure. Echter, de GOC heeft voor enkele van deze programma's informatie en bewijs verstrekt waardoor wordt aangetoond dat de programma's beëindigd waren en niet van kracht waren in het OT. De Commissie heeft in haar bevindingen rekening gehouden met dit door de GOC ingediende bewijsmateriaal.
(246)
De GOC heeft geen informatie of bewijsmateriaal verstrekt met betrekking tot alle andere programma's. Door de zeer geringe mate van medewerking in deze procedure werd de Commissie de mogelijkheid ontnomen om informatie en bewijsmateriaal te verzamelen met betrekking tot deze door de producenten-exporteurs in de klacht opgenomen programma's. De Commissie heeft gecontroleerd of de producenten-exporteurs in de steekproef niet in aanmerking kwamen voor of geen gebruik hadden gemaakt van deze programma's (voornamelijk vanwege het feit dat ze in particuliere handen waren of omdat ze buiten het toepassingsgebied van het programma vielen of vanwege hun relatief beperkte omvang). Bijgevolg moest de Commissie het bestaan van dit programma aantonen en het residuele recht vaststellen met betrekking tot alle andere programma's waarvoor de GOC geen informatie indiende en die niet toegankelijk waren voor of die niet gebruikt werden door de producenten-exporteurs in de steekproef op grond van de beschikbare gegevens in het dossier overeenkomstig het bepaalde in artikel 28, lid 1, van de basisverordening.
3.3.5.1. Vennootschapsbelastingteruggave voor de aanschaf van binnenlands geproduceerde productieapparatuur
a) Omschrijving
(247)
In het kader van dit programma mag een onderneming belastingteruggave aanvragen voor de aankoop van binnenlands geproduceerde apparatuur, op voorwaarde dat het project overeenstemt met het industriebeleid van de GOC. Een belastingteruggave van maximaal 40 % van de aankoopprijs van binnenlands geproduceerde apparatuur kan van toepassing zijn op de stapsgewijze verhoging van de belastingverplichting van het vorige jaar.
b) Rechtsgrondslag
(248)
De rechtsgrondslag voor dit programma wordt gevormd door de voorlopige maatregelen voor de vennootschapsbelasting voor investeringen in binnenlands geproduceerde apparatuur voor technologische vernieuwingsprojecten van 1 juli 1999 en het bericht van de overheidsdienst voor belastingen betreffende de stopzetting van de uitvoering van de aftrek- en vrijstellingsmaatregel voor vennootschapsbelasting van de investeringen van een onderneming in de aankoop van binnenlands gemaakte apparatuur, nr. 52 [2008] van de overheidsdienst voor belastingen, van kracht met ingang van 1 januari 2008.
c) Niet-medewerking
(249)
De GOC antwoordde dat dit programma beëindigd is met ingang van januari 2008 overeenkomstig het genoemde bericht nr. 52 en dat het programma naar haar beste weten niet was vervangen door een ander programma. De Commissie heeft de GOC verzocht om relevante aanvullende informatie te verstrekken, namelijk details van de termijn waarbinnen de voordelen zijn afgeschaft. De GOC heeft deze informatie niet verstrekt en haar antwoord beperkt tot de feitelijk aan alle OBS-producenten toegekende voordelen door eenvoudigweg te verwijzen naar de antwoorden op de vragenlijst van de in de steekproef opgenomen producenten. De Commissie heeft reeds de redenen uitgelegd waarom de GOC verzocht werd om informatie over alle OBS-producenten te verstrekken en niet slechts over de in de steekproef opgenomen producenten (zie bovenstaande overwegingen 34 en 35). Bovendien verzuimde de GOC ook om informatie te verstrekken over de in de steekproef opgenomen producenten, aangezien zij slechts naar hun antwoorden verwees. De Commissie is van oordeel dat het niet voldoende is om bewijs van de beëindiging van een programma in te dienen zonder aanvullend bewijsmateriaal voor de afschaffing van de feitelijke voordelen van het programma en eventuele vervangende programma's te overleggen. In verband met dit programma zij opgemerkt dat, wanneer in een bepaald jaar een recht op een belastingvoordeel (d.w.z. een belastingteruggave) ontstaat, het mogelijk is dat dit voordeel in werkelijkheid in een ander belastingjaar wordt gebruikt, wat betekent dat de voordelen zich kunnen uitstrekken tot na de geldigheidstermijn van het programma, zelfs indien het in de tussentijd beëindigd is. Bij andere "beëindigde" programma's is gebleken dat de voordelen ervan nog enkele jaren na de officiële beëindigingsdatum van de programma's verleend werden. Ook is het mogelijk dat ongebruikelijk grote voordeelbedragen over de tijd verspreid toegekend worden. Bij gebrek aan door de GOC in dit verband verstrekte informatie baseert de Commissie haar bevindingen op de informatie in het dossier (in dit geval de klacht) overeenkomstig artikel 28 van de basisverordening.
d) Bevindingen van het onderzoek
(250)
Dit programma is een subsidie, aangezien het een financiële bijdrage levert in de vorm van door de GOC gederfde inkomsten in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), ii), van de basisverordening. Dit programma verleent de ontvangers een voordeel dat gelijk is aan de belastingbesparing in de zin van artikel 3, lid 2, van de basisverordening. Deze subsidie is specifiek in de zin van artikel 4, lid 4, onder b), van de basisverordening, aangezien de belastingbesparing afhankelijk is van het gebruik van binnenlandse in plaats van ingevoerde goederen.
e) Berekening van de hoogte van de subsidie
(251)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Aangezien dit programma nog niet onderzocht is in een antisubsidieprocedure van de instellingen van de Unie, en bij gebrek aan nauwkeurige kwantificering elders, was de meest geschikte bron van informatie voor de beoordeling van het voordeel voor de producenten-exporteurs een vergelijkbaar besluit van de autoriteiten van de VS. Voor deze gehele verordening geldt dat wanneer subsidiebedragen worden gebaseerd op bevindingen binnen andere onderzoeken, er rekening wordt gehouden met, onder andere, de vraag of er eventuele belangrijke veranderingen in de regeling in kwestie zijn doorgevoerd en of het subsidiebedrag in de loop van de tijd wellicht lager is geworden. Opgemerkt zij dat het bedrag van terugkerende subsidies op deze manier doorgaans niet lager wordt. Bij afwezigheid van dergelijke veranderingen of een verlaging van het subsidiebedrag wordt het oorspronkelijke percentage van het desbetreffende onderzoek gebruikt als het subsidiebedrag in het onderhavige geval.
(252)
Het subsidiepercentage dat op deze manier voor deze regeling in het OT is vastgesteld voor alle niet-medewerkende ondernemingen, bedraagt 0,38 % en dit is het percentage dat is vastgesteld voor dit programma in de besluitnota (Decision Memorandum) van de Verenigde Staten (VS) van 17 november 2008 inzake Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (blz. 26) (Federal Register/Vol. 73, nr. 227, blz. 70961/24 november 2008). Wat betreft het door de Amerikaanse autoriteiten uitgevoerde onderzoek zij opgemerkt dat de methodologie die wordt gebruikt voor de berekening van het door belastingprogramma's verleende voordeel in essentie dezelfde is als de methodologie die wordt gebruikt door de Unie (66).
3.3.5.2. Preferentiële fiscale behandelingen voor ondernemingen die zijn erkend als hightechondernemingen en in nieuwe technologieën gespecialiseerde ondernemingen
a) Omschrijving
(253)
Dankzij deze regeling geniet een onderneming die een aanvraag indient voor erkenning als hightechonderneming of een in nieuwe technologieën gespecialiseerde onderneming een gereduceerde vennootschapsbelasting van 15 % in plaats van de normale 25 %. Dit programma is aangemerkt als een tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie door de Unie in het kader van het onderzoek inzake gestreken fijn papier en ook door de autoriteiten van de VS (67).
b) Rechtsgrondslag
(254)
De rechtsgrondslag van dit programma wordt gevormd door artikel 28 van de wet op de vennootschapsbelasting van de VRC (nr. 63, afgekondigd op 16 maart 2007), de administratieve maatregelen om te bepalen welke ondernemingen hightechondernemingen en in nieuwe technologieën gespecialiseerde ondernemingen zijn en het bericht van de overheidsdienst voor belastingen inzake aangelegenheden die betrekking hebben op de betaling van vennootschapsbelastingen door hightechondernemingen en in nieuwe technologieën gespecialiseerde ondernemingen (Guo Shui Han [2008] nr. 985).
c) Niet-medewerking
(255)
De GOC antwoordde dat geen van de in de steekproef opgenomen ondernemingen in het OT gebruik had gemaakt van dit programma en verwees naar de antwoorden van de ondernemingen in de steekproef voor informatie over eventuele voordelen die in het kader van dit programma aan hen zouden zijn verleend. De Commissie verwijst naar in de in het bovenstaande uiteengezette argumenten voor het verzoek aan de GOC om volledige antwoorden te verstrekken die niet beperkt zijn tot de in de steekproef opgenomen exporteurs (bovenstaande overwegingen 34 en 35). Derhalve heeft de Commissie haar bevindingen met betrekking tot dit programma gebaseerd op de beschikbare informatie in het dossier (de bevindingen aangaande gestreken fijn papier en de onderhavige klacht) overeenkomstig artikel 28 van de basisverordening.
d) Bevindingen van het onderzoek
(256)
Dit programma is een subsidie, aangezien het een financiële bijdrage levert in de vorm van door de GOC gederfde inkomsten in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), ii), van de basisverordening. Het voordeel voor de ontvanger is gelijk aan de belastingbesparing die via dit programma wordt genoten overeenkomstig artikel 3, lid 2, van de basisverordening. Deze subsidie is specifiek in de zin van artikel 4, lid 2, onder a), van de basisverordening, aangezien de toegang tot de subsidie beperkt is tot bepaalde ondernemingen en sectoren die als bevorderd zijn ingedeeld, zoals ondernemingen in de staalsector. Daarnaast zijn er op grond van wetgeving of door de subsidieverlenende autoriteit geen objectieve criteria vastgesteld voor de subsidiabiliteit voor de regeling en de subsidiabiliteit is niet automatisch overeenkomstig artikel 4, lid 2, onder b), van de basisverordening.
e) Berekening van de hoogte van de subsidie
(257)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Dat voordeel wordt geacht te bestaan in de in totaal verschuldigde belasting volgens het normale belastingtarief, na aftrek van wat volgens het verlaagde preferentiële belastingtarief is betaald. Bij gebrek aan informatie die kon worden gebruikt voor de beoordeling van dit voordeel en aangezien dit programma reeds onderzocht is in een eerdere antisubsidieprocedure door de instellingen van de Unie, was de meest geschikte bron van informatie voor de beoordeling van het voordeel voor de producenten-exporteurs de beoordeling die voor dit programma is uitgevoerd in Uitvoeringsverordening (EU) nr. 452/2011 van de Raad van 6 mei 2011 tot instelling van een definitief antisubsidierecht op gestreken fijn papier van oorsprong uit de Volksrepubliek China (68), indien nodig gecorrigeerd zoals omschreven in bovenstaande overweging 252.
(258)
Het subsidiepercentage dat op deze manier voor alle niet-medewerkende ondernemingen werd vastgesteld, bedraagt 0,9 % en dit is het rekenkundige gemiddelde van de percentages die zijn vastgesteld voor dit programma in de verordening die wordt genoemd in de vorige overweging.
3.3.5.3. Vennootschapsbelastingvoordelen voor ondernemingen die gebruikmaken van een breed scala aan hulpbronnen (comprehensive resource utilisation, "bijzondere grondstoffen")
a) Omschrijving
(259)
In het kader van dit programma kunnen ondernemingen die een materiaal dat is vermeld in de catalogus van vennootschapsbelastingvoordelen voor ondernemingen die gebruikmaken van een breed scala aan hulpbronnen (comprehensive resource utilisation) gebruiken als hun belangrijkste grondstof en die producten die in dezelfde catalogus zijn vermeld vervaardigen op een manier die aan relevante nationale en industriële normen voldoet, de inkomsten die zij daarmee verwerven bij hun totale inkomsten optellen met een korting van 90 %. Dit betekent dat 10 % van de inkomsten afgetrokken kan worden, wanneer de ondernemingen hun vennootschapsbelasting berekenen. Deze vrijstelling wordt voor vijf jaar verleend.
b) Rechtsgrondslag
(260)
De rechtsgrondslag van dit programma wordt gevormd door: artikel 33 van de wet van de VRC op de vennootschapsbelasting, artikel 99 van de voorschriften voor de uitvoering van de wet op de vennootschapsbelasting van de VRC door de Raad van State en de catalogus van vennootschapsbelastingvoordelen voor ondernemingen die gebruikmaken van een breed scala aan hulpbronnen (comprehensive resource utilisation).
c) Niet-medewerking
(261)
De GOC verklaarde dat geen van de in de steekproef opgenomen ondernemingen in het OT gebruik had gemaakt van dit programma en verwees naar de antwoorden van de ondernemingen in de steekproef voor informatie over eventuele voordelen die in het kader van dit programma aan hen zouden zijn verleend. De Commissie verwijst naar in de in het bovenstaande uiteengezette argumenten voor het verzoek aan de GOC om volledige antwoorden te verstrekken die niet beperkt zijn tot de in de steekproef opgenomen exporteurs (bovenstaande overwegingen 34 en 35). Derhalve heeft de Commissie haar bevindingen met betrekking tot dit programma gebaseerd op de beschikbare informatie in het dossier (in dit geval de klacht) overeenkomstig artikel 28 van de basisverordening.
d) Bevindingen van het onderzoek
(262)
Dit programma is een subsidie, aangezien het een financiële bijdrage levert in de vorm van door de GOC gederfde inkomsten overeenkomstig het bepaalde in artikel 3, lid 1, onder a), ii), van de basisverordening. Het programma verleent een voordeel aan de ontvanger dat gelijk is aan het bedrag van de belastingbesparing overeenkomstig artikel 3, lid 2, van de basisverordening. Deze subsidie is specifiek in de zin van artikel 4, lid 2, onder a), van de basisverordening, aangezien de toegang tot de subsidie beperkt is tot bepaalde ondernemingen die als hun voornaamste grondstoffen hulpbronnen gebruiken die zijn vermeld in bovenstaande catalogus van belastingvoordelen teneinde producten die in deze catalogus worden vermeld te vervaardigen.
e) Berekening van de hoogte van de subsidie
(263)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Dat voordeel wordt geacht te bestaan in de in totaal verschuldigde belasting volgens het normale belastingtarief, na aftrek van wat volgens het verlaagde preferentiële belastingtarief is betaald. Bij gebrek aan andere informatie die gebruikt kon worden voor de beoordeling van dit voordeel heeft de Commissie haar bevindingen gebaseerd op de informatie in de klacht. Overeenkomstig artikel 7, lid 2, van de basisverordening werd het subsidiebedrag dat op deze manier was berekend, omgeslagen over de totale omzet van de ontvangers in het OT als geschikte teller, omdat de subsidie niet afhankelijk is van uitvoerprestaties en niet op basis van gefabriceerde, geproduceerde, uitgevoerde of vervoerde hoeveelheden werd toegekend.
(264)
Het subsidiepercentage dat op deze manier voor alle niet-medewerkende ondernemingen werd vastgesteld, bedraagt 0,01 %.
3.3.5.4. Belastingteruggave in verband met de aanschaf van speciale apparatuur
a) Omschrijving
(265)
In het kader van dit programma kunnen ondernemingen 10 % van de aanschafkosten voor speciale apparatuur die wordt gebruikt voor milieubescherming, energie- en waterbesparing en productieveiligheid worden verrekend met de in het jaar van aanschaf verschuldigde vennootschapsbelasting. Het resterende deel van de 10 % van het geïnvesteerde bedrag kan worden overgeheveld naar de volgende vijf jaar.
b) Rechtsgrondslag
(266)
De rechtsgrondslag van dit programma wordt gevormd door artikel 34 van de wet van de VRC op de vennootschapsbelasting en artikel 100 van de voorschriften voor de uitvoering van de wet op de vennootschapsbelasting van de VRC door de Raad van State.
c) Niet-medewerking
(267)
De GOC antwoordde dat geen van de in de steekproef opgenomen ondernemingen in het OT gebruik had gemaakt van dit programma en verwees naar de antwoorden van de ondernemingen in de steekproef voor informatie over eventuele voordelen die in het kader van dit programma aan hen zouden zijn verleend. De Commissie verwijst naar in de in het bovenstaande uiteengezette argumenten voor het verzoek aan de GOC om volledige antwoorden te verstrekken die niet beperkt zijn tot de in de steekproef opgenomen exporteurs (bovenstaande overwegingen 34 en 35). Derhalve heeft de Commissie haar bevindingen met betrekking tot dit programma gebaseerd op de beschikbare informatie overeenkomstig artikel 28 van de basisverordening.
d) Bevindingen van het onderzoek
(268)
Dit programma verstrekt een subsidie, aangezien het een financiële bijdrage levert in de vorm van door de GOC gederfde inkomsten overeenkomstig het bepaalde in artikel 3, lid 1, onder a), ii), van de basisverordening. Het programma verleent een voordeel aan de ontvanger dat gelijk is aan het bedrag van de belastingbesparing overeenkomstig artikel 3, lid 2, van de basisverordening
(269)
Met betrekking tot de specificiteit van dit programma is de Commissie van oordeel dat de informatie in het dossier ontoereikend is om tot verdere bevindingen te komen en tot een definitieve conclusie wat betreft de specificiteit van het programma. Daarom kon de Commissie dit programma niet verder beoordelen.
3.3.5.5. Preferentiële vennootschapsbelasting voor de ondernemingen in de noordoostelijke regio
a) Omschrijving
(270)
In het kader van dit programma kunnen ondernemingen die gevestigd zijn in de noordoostelijke regio (met inbegrip van de provincies Liaoning, Jilin en Heilongjiang en de gemeente Dalian), ten eerste de waardeverminderingstermijn van vaste activa verminderen met maximaal 40 % voor belastingdoeleinden, waardoor het jaarlijkse bedrag aan waardevermindering dat kan worden afgetrokken van de vennootschapsbelasting wordt verhoogd, en ten tweede de afschrijvingstermijn van immateriële activa verkorten met maximaal 40 %, wat resulteert in een hogere jaarlijkse aftrek. Krachtens een document dat is afgegeven door het ministerie van Financiën en de overheidsdienst voor belastingen kunnen belastingplichtige ondernemingen in bepaalde gespecificeerde sectoren, waaronder de metaalsector, ook gebruikmaken van andere voordelen wat betreft de btw, hulpbronnenbelasting en vennootschapsbelasting, namelijk in verband met de aankoop van vaste activa.
b) Rechtsgrondslag
(271)
De rechtsgrondslagen van dit programma zijn het preferentieel beleid inzake de vennootschapsbelasting voor de vernieuwing van ondernemingen van het oude industriecentrum in het noordoosten (Caishui, nr. 153, 20 september 2004), het bericht van het ministerie van Financiën en de overheidsdienst voor belastingen inzake de waardevermindering van activa en het uitvoeringsniveau van het afschrijvingsbeleid in het oude industriecentrum in het noordoosten (Caishui, nr. 17, 2 februari 2005). De GOC verstrekte de grondslag waaruit blijkt dat dit programma op 1 januari 2008 werd beëindigd, namelijk het bericht van het ministerie van Financiën en de overheidsdienst voor belastingen inzake meerdere preferentiële beleidsmaatregelen met betrekking tot de vennootschapsbelasting (nr. 1 [2008]).
c) Niet-medewerking
(272)
Afgezien van het verstrekken van de bovengenoemde rechtsgrondslag waaruit bleek dat het programma was beëindigd, verwees de GOC eenvoudigweg naar de antwoorden van de in de steekproef opgenomen producenten voor informatie over eventuele voordelen die in het kader van dit programma aan de ontvangers verleend zouden zijn. De Commissie verwijst naar in de in het bovenstaande uiteengezette argumenten voor het verzoek aan de GOC om volledige antwoorden te verstrekken die niet beperkt zijn tot de in de steekproef opgenomen exporteurs (bovenstaande overwegingen 34 en 35). Daarnaast zij opgemerkt dat - aangezien dit programma subsidies verleent die verbonden zijn aan de aankoop van vaste activa die over meerdere jaren afgeschreven kunnen worden en de GOC verzuimd heeft om gedetailleerde informatie te verstrekken over de afschaffing van de door dit programma verleende voordelen of over de uitstaande voordelen die nog niet volledig zijn afgeschreven - de Commissie heeft besloten om haar bevindingen te baseren op de in het dossier beschikbare informatie (in dit geval de klacht en relevante bevindingen van de VS) overeenkomstig artikel 28 van de basisverordening.
d) Bevindingen van het onderzoek
(273)
Dit programma verstrekt een subsidie in de vorm van door de GOC gederfde inkomsten in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), ii), van de basisverordening. Het voordeel in de zin van artikel 3, lid 2, van de basisverordening bestaat in de belastingbesparingen die zijn gegenereerd voor de in aanmerking komende ondernemingen door de aftrek van versnelde waardevermindering en afschrijvingskosten die verbonden waren aan de aankoop van vaste activa. Deze subsidie is specifiek in de zin van artikel 4, lid 3, van de basisverordening, aangezien de toegang tot de subsidie beperkt is tot ondernemingen die gevestigd zijn in een afgebakend geografisch gebied, namelijk de noordoostelijke regio.
e) Berekening van de hoogte van de subsidie
(274)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Het aan de ontvangers verleende voordeel wordt geacht te bestaan in het verschil tussen het bedrag aan belasting dat betaald zou zijn in het OT op grond van de normale waardeverminderingstermijn voor de activa en het bedrag dat werkelijk betaald is op grond van versnelde waardevermindering. Aangezien dit programma nog niet onderzocht is door de instellingen van de Unie in een antisubsidieprocedure, en bij gebrek aan nauwkeurige kwantificering elders, was de meest geschikte bron van informatie voor de beoordeling van het voordeel voor de producenten-exporteurs een vergelijkbaar besluit (op grond van overeenkomsten in de aard van het programma (69)) van de autoriteiten van de VS. Zoals in bovenstaande overweging 252 is opgemerkt, geldt voor deze gehele verordening dat wanneer subsidiebedragen worden gebaseerd op bevindingen binnen andere onderzoeken, er rekening wordt gehouden met, onder andere, de vraag of er eventuele belangrijke veranderingen in de regeling in kwestie zijn doorgevoerd en of het subsidiebedrag in de loop van de tijd wellicht lager is geworden. Opgemerkt zij dat het bedrag van terugkerende subsidies doorgaans op deze manier niet lager wordt. Bij afwezigheid van dergelijke veranderingen of een verlaging van het subsidiebedrag wordt het oorspronkelijke percentage van het desbetreffende onderzoek gebruikt als het subsidiebedrag in het onderhavige geval.
(275)
Het subsidiepercentage dat op deze manier voor deze regeling in het OT is vastgesteld voor alle niet-medewerkende ondernemingen bedraagt 0,08 % en dit is het percentage voor de regeling voor de "vrijstelling van vennootschapsbelasting voor investeerders in afgebakende geografische gebieden in Liaoning", zoals vastgesteld in de VS-besluitnota (Decision Memorandum) van 3 juni 2010 inzake Wire Decking (blz. 25) (Federal Register/Vol. 75, nr. 111, blz. 32902/10 juni 2010). Wat betreft het door de Amerikaanse autoriteiten uitgevoerde onderzoek zij opgemerkt dat de methodologie die wordt gebruikt voor de berekening van het door belastingprogramma's verleende voordeel in essentie dezelfde is als de methodologie die wordt gebruikt door de Unie (70).
3.3.5.6. Vrijstelling van vennootschapsbelasting voor investeringen in binnenlandse technologische vernieuwing
a) Rechtsgrondslag
(276)
De rechtsgrondslagen van dit programma zijn de audit van de vennootschapsbelasting in verband met de kredietbeheersing van investeringen in de technologische transformatie van binnenlandse apparatuur, aangenomen door de overheidsdienst voor belastingen, nr. 13 van 17 januari 2000, en het bericht inzake de afkondiging en verspreiding van maatregelen voor het beheer van belangrijke projecten voor technologische vernieuwing.
b) Bevindingen van het onderzoek
(277)
De GOC antwoordde dat dit programma was beëindigd met ingang van 1 januari 2008 door het bericht van de overheidsdienst voor belastingen betreffende de stopzetting van de uitvoering van de aftrek- en vrijstellingsmaatregel voor vennootschapsbelasting van de investeringen van een onderneming in de aankoop van binnenlands gemaakte apparatuur, nr. 52 [2008] van de overheidsdienst voor belastingen. Aangezien dit programma terugkerende belastingvoordelen verleent die zijn beëindigd met ingang van 2008 en er geen bewijs is dat uitstaande voordelen verder afgeschreven zijn in het OT, concludeert de Commissie dat dit programma geen aanleiding geeft tot compenserende maatregelen.
3.3.5.7. Diverse kortingen op plaatselijke belastingen
a) Omschrijving
(278)
In de klacht wordt een aantal kortingen op belastingen opgesomd die beschikbaar zijn in meerdere provincies (namelijk Shandong, de gemeente Chongqing, de regio Guangxi Zhuang, de centrale en westelijke regio's) in de vorm van een verlaagde vennootschapsbelasting van 15 % in plaats van het algemeen toepasselijke belastingtarief van 25 %.
b) Rechtsgrondslag
(279)
De klacht rapporteert de rechtsgrondslag van de belastingkorting in Shandong, namelijk de verminderde vennootschapsbelasting op basis van geografische locatie (provincies Zheijang en Shandong): wet van de VRC op de vennootschapsbelasting voor ondernemingen met buitenlandse investeringen en buitenlandse ondernemingen, artikel 7, aangenomen op 9 april 1991, nr. 45.
c) Niet-medewerking
(280)
De GOC verklaarde simpelweg dat geen van de in de steekproef opgenomen ondernemingen in het OT gebruik had gemaakt van dit programma en verwees naar de antwoorden van de ondernemingen in de steekproef voor informatie over eventuele voordelen die hun zouden zijn verleend. Naast de argumenten voor de verplichting van de GOC om volledige antwoorden te verstrekken (zie bovenstaande overwegingen 34 en 35) merkt de Commissie op dat ten minste een van de verlaagde belastingtarieven die in dit punt worden genoemd voordeel verleende aan een van de medewerkende exporteurs (zie de overwegingen vanaf 231 in het bovenstaande). Derhalve verlaat de Commissie zich voor de beoordeling van dit programma op de in het dossier beschikbare informatie (in dit geval de klacht en relevante bevindingen van de VS) overeenkomstig artikel 28 van de basisverordening.
d) Bevindingen van het onderzoek
(281)
Dit programma verstrekt een subsidie in de vorm van door de GOC gederfde inkomsten in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), ii), van de basisverordening. Dit terugkerende voordeel is gelijk aan het bedrag van de belastingbesparingen ingevolge de lagere vennootschapsbelasting overeenkomstig artikel 3, lid 2, van de basisverordening. Het programma is specifiek, omdat de toegang tot het programma beperkt is tot ondernemingen die gevestigd zijn in afgebakende geografische gebieden in de zin van artikel 4, lid 3, van de basisverordening.
e) Berekening van de hoogte van de subsidie
(282)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Dat voordeel wordt geacht te bestaan in de in totaal verschuldigde belasting volgens het normale belastingtarief, verminderd met wat volgens het preferentiële belastingtarief is betaald. Aangezien dit programma nog niet onderzocht is in een antisubsidieprocedure van de instellingen van de Unie, en bij gebrek aan nauwkeurige kwantificering elders, was de meest geschikte bron van informatie voor de beoordeling van het voordeel voor de producenten-exporteurs een vergelijkbaar besluit (op grond van overeenkomsten in de aard van het programma) van de autoriteiten van de VS. Zoals reeds in het bovenstaande is opgemerkt, geldt voor deze gehele verordening dat wanneer subsidiebedragen worden gebaseerd op bevindingen binnen andere onderzoeken, er rekening wordt gehouden met, onder andere, de vraag of er eventuele belangrijke veranderingen in de regeling in kwestie zijn doorgevoerd en of het subsidiebedrag in de loop van de tijd wellicht lager is geworden. Opgemerkt zij dat het bedrag van terugkerende subsidies op deze manier doorgaans niet lager wordt. Bij afwezigheid van dergelijke veranderingen of een verlaging van het subsidiebedrag wordt het oorspronkelijke percentage van het desbetreffende onderzoek gebruikt als het subsidiebedrag in het onderhavige geval.
(283)
Het subsidiepercentage dat op deze manier voor deze regeling in het OT is vastgesteld voor alle niet-medewerkende ondernemingen, bedraagt 0,66 % en dit is het percentage dat is vastgesteld voor de regeling "verminderde vennootschapsbelasting op basis van geografische locatie", zoals vastgesteld in de besluitnota (Decision Memorandum) van de Verenigde Staten (VS) van 12 juni 2009 inzake Certain Tow Behind Lawn Groomers and Certain Parts Thereof (blz. 11) (Federal Register/Vol. 74, nr. 117, bladzijde 29180/19 juni 2009). Wat betreft het door de Amerikaanse autoriteiten uitgevoerde onderzoek zij opgemerkt dat de methodologie die wordt gebruikt voor de berekening van het door belastingprogramma's verleende voordeel in essentie dezelfde is als de methodologie die wordt gebruikt door de Unie (71).
3.3.5.8. Vrijstelling van dividend tussen gekwalificeerde ingezeten ondernemingen
a) Omschrijving
(284)
Dit programma bestaat uit een preferentiële fiscale behandeling voor Chinese ingezeten ondernemingen die aandeelhouder zijn in andere Chinese ingezeten ondernemingen in de vorm van een belastingvrijstelling voor inkomsten uit bepaalde dividenden, bonussen en andere beleggingen in aandelen voor de ingezeten moederondernemingen. De Unie heeft voor dit programma compenserende maatregelen ingesteld in de procedure met betrekking tot gestreken fijn papier (72).
b) Rechtsgrondslag
(285)
De rechtsgrondslag wordt gevormd door artikel 26 van de wet op de vennootschapsbelasting van de VRC, artikel 83 van de voorschriften voor de uitvoering van de wet op de vennootschapsbelasting van de VRC, decreet nr. 512 van de Raad van State, afgekondigd op 6 december 2007.
c) Niet-medewerking
(286)
De GOC antwoordde dat geen van de in de steekproef opgenomen ondernemingen in het OT gebruik had gemaakt van dit programma en verwees naar de antwoorden van de ondernemingen in de steekproef voor informatie over eventuele voordelen die in het kader van dit programma aan hen zouden zijn verleend. De Commissie verwijst naar haar argumenten voor het verzoek aan de GOC om volledige antwoorden te verstrekken (bovenstaande overwegingen 34 en 35). Derhalve heeft de Commissie besloten om, overeenkomstig artikel 28 van de basisverordening, haar bevindingen ten aanzien van dit programma te baseren op de in het dossier beschikbare informatie, namelijk de bevindingen in het besluit inzake gestreken fijn papier.
d) Bevindingen van het onderzoek
(287)
Dit programma verstrekt een subsidie in de vorm van gederfde inkomsten in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), ii), van de basisverordening. Dit voordeel is gelijk aan het bedrag van de belastingbesparingen die worden verleend door de belastingvrijstelling voor dividenden, bonussen en andere beleggingen in aandelen voor Chinese ingezeten ondernemingen overeenkomstig artikel 3, lid 2, van de basisverordening. Dit programma is specifiek in de zin van artikel 4, lid 2, onder a), van de basisverordening, aangezien de wetgeving op grond waarvan de subsidieverlenende autoriteit opereert, de toegang tot dit programma heeft beperkt tot in de VRC ingezeten ondernemingen die inkomsten hebben uit dividenden van andere ingezeten ondernemingen, dit in tegenstelling tot ondernemingen die in niet-ingezeten ondernemingen investeren. Dit programma is tevens specifiek in de zin van artikel 4, lid 2, onder b), van de basisverordening, aangezien het programma wordt gereserveerd voor uitsluitend belangrijke sectoren en projecten die worden bevorderd door de staat, zoals de staalsector (zie bovenstaande overweging 182), alsmede omdat er geen objectieve criteria zijn om de subsidiabiliteit te beperken en geen afdoend bewijs om te concluderen dat de subsidiabiliteit automatisch is.
e) Berekening van de hoogte van de subsidie
(288)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Dat voordeel wordt geacht te bestaan in de in totaal verschuldigde belasting wanneer de inkomsten uit het dividend van andere in de VRC ingezeten ondernemingen wordt meegeteld, na aftrek van wat werkelijk is betaald met de belastingvrijstelling van het dividend. Bij gebrek aan informatie die kon worden gebruikt voor de beoordeling van dit voordeel en aangezien dit programma reeds onderzocht is in een eerdere antisubsidieprocedure door de instellingen van de Unie, was de meest geschikte bron van informatie voor de beoordeling van het voordeel voor de producenten-exporteurs de beoordeling die voor dit programma is uitgevoerd in de procedure inzake gestreken fijn papier, indien nodig gecorrigeerd zoals omschreven in bovenstaande overweging 252.
(289)
Het subsidiepercentage dat op deze manier voor alle niet-medewerkende ondernemingen werd vastgesteld, bedraagt 0,77 % en dit is het rekenkundige gemiddelde van de percentages die zijn vastgesteld voor dit programma in de procedure inzake gestreken fijn papier.
3.3.5.9. Preferentiële belastingprogramma's voor met buitenlands kapitaal gefinancierde ondernemingen (Foreign Invested Enterprises - FIE's)
(290)
De klacht bevat een lijst van de volgende regelingen voor preferentiële belastingen die voordeel verlenen aan FIE's:
-
"Two free/three half"-belastingvrijstellingen voor de producerende FIE's
-
Programma's voor vrijstelling en vermindering van plaatselijke vennootschapsbelasting voor de producerende FIE's
-
Vennootschapsbelastingteruggave voor FIE's die binnenlands geproduceerde apparatuur kopen
-
Vennootschapsbelastingsubsidies voor FIE's op grond van geografische locatie.
(291)
De GOC verstrekte de relevante rechtsgrondslagen om aan te tonen dat programma's voor FIE's beëindigd waren door de aanneming op 16 maart 2007 van de wet op de vennootschapsbelasting van 2008 tijdens de vijfde bijeenkomst van het tiende nationale volkscongres van de Volksrepubliek China, namelijk:
-
bericht van de Raad van State inzake de uitvoering van de overgangsbeleidsmaatregelen voor preferentiële behandeling met betrekking tot de vennootschapsbelasting nr. 39 [2007] van de Raad van State;
-
bericht van de overheidsdienst voor belastingen betreffende de stopzetting van de uitvoering van de aftrek- en vrijstellingsmaatregel voor vennootschapsbelasting van de investeringen van een onderneming in de aankoop van binnenlands gemaakte apparatuur, nr. 52 [2008] van de overheidsdienst voor belastingen.
(292)
Uit deze bepalingen blijkt dat de vennootschapsbelastingvoordelen voor FIE's geleidelijk afgeschaft zijn binnen een overgangsperiode die eind 2011 afliep. De GOC heeft ook verklaard dat er geen vervangend programma voor FIE's is en dat de fiscale behandeling van FIE's nu hetzelfde is als voor andere belastingplichtige ondernemingen. Opgemerkt zij dat deze programma's voor preferentiële vennootschapsbelasting voor FIE's nog steeds aanleiding geeft tot compenserende maatregelen, aangezien het mogelijk is dat OBS-producenten nog steeds uitstaande voordelen genieten, ten minste voor een deel van het OT tot het einde van 2011, en het bestaan van een vervangend programma voor FIE's vanaf 2012 niet kan worden uitgesloten. Niettemin heeft de Commissie besloten deze programma's niet verder te beoordelen met het oog op de noodzaak om de administratieve last voor alle betrokken partijen te verminderen, en ook gelet op het naderende einde van de progressieve afschaffingsperiode en de afwezigheid van aanwijzingen voor een mogelijk vervangend programma.
3.3.6. PROGRAMMA'S INZAKE INDIRECTE BELASTINGEN EN INVOERRECHTEN
3.3.6.1. Vrijstellingen van invoerrechten en btw voor FIE's en bepaalde binnenlandse ondernemingen die in bevorderde sectoren ingevoerde apparatuur gebruiken
a) Omschrijving
(293)
Dit programma voorziet in een vrijstelling van btw en invoerrechten ten gunste van FIE's of binnenlandse ondernemingen voor de invoer van bedrijfsapparatuur die in hun productie wordt gebruikt. Om van de vrijstelling gebruik te kunnen maken mag de apparatuur niet opgenomen zijn in een lijst van apparatuur die niet in aanmerking komt en moet de aanvragende onderneming door de Chinese autoriteiten of door de NDRC erkend zijn als een door de staat bevorderd project overeenkomstig de relevante wetgeving inzake investeringen, belastingen en douaneaangelegenheden. De Unie heeft voor dit programma compenserende maatregelen ingesteld in de procedure met betrekking tot gestreken fijn papier (73).
b) Rechtsgrondslag
(294)
De rechtsgrondslagen van dit programma zijn de circulaire van de Raad van State inzake de afstemming van het belastingbeleid op het gebied van ingevoerde apparatuur, Guo Fa nr. 37/1997, de aankondiging van het ministerie van Financiën, de algemene douanedienst en de overheidsdienst voor belastingen [2008] nr. 43, het bericht van de NDRC over de desbetreffende aangelegenheden inzake de behandeling van de bevestigingsbrief met betrekking tot binnen- of buitenlands gefinancierde projecten waarvan de ontwikkeling door de overheid wordt bevorderd, nr. 316 2006 van 22 februari 2006 alsmede de catalogus van noch voor FIE's, noch voor binnenlandse ondernemingen van rechten vrijstelbare importartikelen, 2008.
c) Niet-medewerking
(295)
De GOC voerde aan dat geen van de in de steekproef opgenomen ondernemingen in het OT gebruik had gemaakt van dit programma en verwees naar de antwoorden van de ondernemingen in de steekproef voor informatie over eventuele voordelen die in het kader van dit programma aan hen zouden zijn verleend. De Commissie verwijst naar haar argumenten voor het verzoek aan de GOC om volledige antwoorden te verstrekken (zie vanaf overweging 34 in het bovenstaande) en zal derhalve haar bevindingen ten aanzien van dit programma baseren op de in het dossier beschikbare informatie overeenkomstig artikel 28 van de basisverordening, namelijk haar bevindingen in de procedure inzake gestreken fijn papier.
d) Bevindingen van het onderzoek
(296)
Dit programma wordt aangemerkt als een subsidie in de vorm van door de GOC gederfde inkomsten in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), ii), van de basisverordening, aangezien FIE's en andere binnenlandse ondernemingen die ervoor in aanmerking komen, vrijgesteld worden van de betaling van btw en andere rechten die zij zouden moeten betalen, indien ze niet door de NDRC waren erkend als een door de overheid bevorderd project. Het programma verleent derhalve een voordeel aan de ontvangende ondernemingen in de zin van artikel 3, lid 2, van de basisverordening. Het programma is specifiek in de zin van artikel 4, lid 2, onder a), van de basisverordening, aangezien de wetgeving op grond waarvan de subsidieverlenende autoriteit opereert, de toegang tot dit programma heeft beperkt tot ondernemingen die investeren in specifieke bedrijfscategorieën die bij wet uitputtend zijn gedefinieerd en die erkend zijn als door de overheid bevorderd project. Bovendien zijn er voor dit programma geen objectieve criteria om de subsidiabiliteit te beperken en geen afdoend bewijs om te concluderen dat de subsidiabiliteit voor de regeling automatisch is overeenkomstig artikel 4, lid 2, onder b), van de basisverordening.
e) Berekening van de hoogte van de subsidie
(297)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Het aan de ontvangers verleende voordeel wordt geacht te bestaan in het bedrag van de btw en rechten op ingevoerde apparatuur waarvoor vrijstelling is verleend. Bij gebrek aan informatie die kon worden gebruikt voor de beoordeling van dit voordeel en aangezien dit programma reeds door de Unie onderzocht is in een eerdere procedure met betrekking tot compenserende maatregelen, was de meest geschikte bron van informatie voor de beoordeling van het voordeel voor de producenten-exporteurs de beoordeling die voor dit programma is uitgevoerd in de procedure inzake gestreken fijn papier, indien nodig gecorrigeerd als omschreven in bovenstaande overweging 252.
(298)
Het subsidiepercentage dat op deze manier voor alle niet-medewerkende ondernemingen werd vastgesteld, bedraagt 0,89 % en dit is het rekenkundige gemiddelde van de percentages die zijn vastgesteld voor dit programma in het onderzoek inzake gestreken fijn papier.
3.3.6.2. Terugbetaling van btw bij de aankoop van binnenlands geproduceerde apparatuur
a) Omschrijving
(299)
Dit programma biedt voordelen in de vorm van terugbetaling van de btw op door FIE's aangekochte in het binnenland geproduceerde apparatuur. De apparatuur mag niet vermeld zijn in de catalogus van niet voor vrijstelling in aanmerking komende artikelen en de waarde van de apparatuur niet hoger is dan het maximale totale investeringsbedrag voor FIE's volgens de "experimentele administratieve maatregelen inzake de aankoop van in het binnenland geproduceerde apparatuur". Voor dit programma zijn compenserende maatregelen ingesteld door de Unie in de procedure met betrekking tot gestreken fijn papier (74) en door de autoriteiten van de VS in het kader van een procedure inzake compenserende rechten in verband met onbeklede plaat uit de VRC (75).
b) Rechtsgrondslag
(300)
De rechtsgrondslagen van dit programma zijn de circulaire van de overheidsdienst voor belastingen inzake de afkondiging van de voorlopige maatregelen voor de dienst belastingaftrek voor de aankoop van in het binnenland geproduceerde apparatuur door FIE's nr. 171, 199, van 20.9.1999; het bericht van het ministerie van Financiën en de overheidsdienst voor belastingen betreffende de stopzetting van de uitvoering van het beleid om belasting terug te betalen aan buitenlands gefinancierde ondernemingen voor hun aankoop van binnenlands gemaakte apparatuur, nr. 176 [2008] van het ministerie van Financiën.
c) Niet-medewerking
(301)
De GOC voerde aan dat dit programma met ingang van 1 januari 2009 beëindigd was door bovenstaand bericht nr. 176 [2008]. De Commissie verzocht de GOC om informatie te verstrekken over de feitelijke beëindiging van voordelen die gedurende een langere periode toegekend zouden moeten zijn, aangezien dit programma verbonden is aan de aankoop van binnenlands geproduceerde activa. De GOC verwees eenvoudigweg naar de antwoorden van de in de steekproef opgenomen producenten voor informatie over eventuele voordelen die zij in het kader van dit programma ontvangen zouden kunnen hebben. De Commissie verwijst naar haar argumenten voor het verzoek aan de GOC om volledige antwoorden te verstekken (overwegingen 34 en verder in het bovenstaande). De Commissie merkt tevens op dat bericht nr. 176 voorziet in een overgangsperiode voor de verwerving van voor het programma in aanmerking komende activa en voor het indienen van een aanvraag om toekenning van de voordelen tot 30 juni 2009. Aangezien de GOC verzuimde om informatie te verstrekken over de stapsgewijze afschaffing van de voordelen en aangezien dergelijke voordelen, omdat ze verbonden zijn aan vaste activa, in de loop van de tijd toegekend en gebruikt kunnen worden in het OT, geeft de Commissie haar bevindingen op grond van de beschikbare informatie overeenkomstig artikel 28 van de basisverordening, namelijk de bevindingen in de procedure inzake gestreken fijn papier.
d) Bevindingen van het onderzoek
(302)
Dit programma wordt aangemerkt als een subsidie in de vorm van door de GOC gederfde inkomsten in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), ii), van de basisverordening, waardoor een voordeel wordt toegekend aan de ontvangende ondernemingen in de zin van artikel 3, lid 2, van de basisverordening. Het programma is specifiek in de zin van artikel 4, lid 2, onder a), van de basisverordening, aangezien de wetgeving op grond waarvan de subsidieverlenende autoriteit opereert, zelf de toegang tot deze regeling heeft beperkt tot bepaalde ondernemingen (FIE's) voor de aankoop van apparatuur die niet is opgenomen in de catalogus van niet voor vrijstelling in aanmerking komende artikelen. Er is geen aanwijzing voor niet-specificiteit overeenkomstig artikel 4, lid 2, onder b), van de basisverordening, aangezien er geen objectieve criteria zijn om de subsidiabiliteit te beperken en geen afdoend bewijs om te concluderen dat de subsidiabiliteit automatisch is. Daarnaast is het programma ook specifiek in de zin van artikel 4, lid 4, onder b), van de basisverordening, daar de subsidie afhankelijk is van het gebruik van binnenlandse in plaats van ingevoerde goederen.
e) Berekening van de hoogte van de subsidie
(303)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Het aan de ontvangers verleende voordeel wordt geacht te bestaan in het bedrag van de terugbetaalde btw op de aankoop van in het binnenland geproduceerde apparatuur. Bij gebrek aan informatie die kon worden gebruikt voor de beoordeling van dit voordeel en aangezien dit programma reeds door de Unie onderzocht is in een eerdere procedure met betrekking tot compenserende maatregelen, was de meest geschikte bron van informatie voor de beoordeling van het voordeel voor de producenten-exporteurs de beoordeling die voor dit programma is uitgevoerd in het onderzoek inzake gestreken fijn papier, indien nodig gecorrigeerd zoals omschreven in bovenstaande overweging 252.
(304)
Het subsidiepercentage dat op deze manier voor alle niet-medewerkende ondernemingen werd vastgesteld, bedraagt 0,04 % en dit is het rekenkundige gemiddelde van de percentages die zijn vastgesteld voor dit programma in de procedure inzake gestreken fijn papier.
3.3.6.3. Btw-aftrek op vaste activa in de centrale regio
a) Omschrijving
(305)
Dit programma heeft betrekking op btw-plichtige ondernemingen die hoofdzakelijk in bepaalde gespecificeerde sectoren opereren, met inbegrip van de metaalsector. In het kader van dit programma kunnen de in aanmerking komende btw-plichtige ondernemingen die gevestigd zijn in 26 steden van de oude industriecentra van de centrale regio en die investeren in bepaalde vaste activa het op de vaste activa betaalde btw-bedrag aftrekken van de totale btw die de onderneming moet betalen.
b) Rechtsgrondslag
(306)
De rechtsgrondslagen van dit programma zijn het bericht van het ministerie van Financiën en de overheidsdienst voor belastingen ter afkondiging van de voorlopige maatregelen voor de uitbreiding van het toepassingsgebied van de compensatie van de belasting over de toegevoegde waarde in de centrale regio, nr. 75, 2007 en het bericht van het ministerie van Financiën en de overheidsdienst voor belastingen inzake de nationale uitvoering van de hervorming van de belasting over de toegevoegde waarde, nr. 170 [2008] van het ministerie van Financiën.
c) Niet-medewerking
(307)
De GOC voerde aan dat dit programma met ingang van 1 januari 2009 beëindigd is door bericht nr. 170 [2008] en verwees naar de antwoorden van de in de steekproef opgenomen producenten voor informatie over eventuele voordelen die aan hen zijn verleend door dit programma. De Commissie verwijst naar haar argumenten voor het verzoek aan de GOC om volledige antwoorden te verstekken (overwegingen 34 en verder in het bovenstaande). De Commissie merkt op dat bericht nr. 170 inderdaad de bepaling bevat dat btw-voordelen voor ondernemingen die gevestigd zijn in de centrale regio aan het einde van 2008 beëindigd worden en tot uiterlijk januari 2009 kunnen worden overgeheveld. Echter, aangezien dergelijke voordelen verbonden zijn aan vaste activa, kunnen ze in de loop van de tijd toegekend worden en tot in het OT bestaan. Daarnaast lijkt het bericht een ander preferentieel btw-stelsel te bevatten voor ondernemingen die gevestigd zijn in de centrale regio, dat met ingang van januari 2009 van kracht is en bestaat uit de helft van de toepasselijke btw-tarieven. Aangezien de GOC geen toelichting heeft verstrekt over de stapsgewijze afschaffing van uitstaande voordelen in het kader van dit programma of op de details van een eventueel vervangend programma, heeft de Commissie derhalve haar bevindingen aangaande dit programma gebaseerd op de in het dossier beschikbare informatie overeenkomstig artikel 28 van de basisverordening.
d) Bevindingen van het onderzoek
(308)
Dit programma wordt aangemerkt als een subsidie in de vorm van door de GOC gederfde inkomsten in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), ii), van de basisverordening, waardoor een voordeel wordt toegekend aan de ontvangende ondernemingen in de zin van artikel 3, lid 2, van de basisverordening, dat gelijk is aan het bedrag van de btw-besparingen die ontstaan door de aftrek van de aanschafkosten voor vaste activa. Het programma is specifiek in de zin van artikel 4, lid 2, onder a), van de basisverordening, aangezien de wetgeving de toegang tot het programma beperkt tot bepaalde ondernemingen, namelijk ondernemingen die in de vermelde sectoren actief zijn. Dit programma is tevens specifiek in de zin van artikel 4, lid 3, van de basisverordening, aangezien het beperkt is tot bepaalde afgebakende gebieden, namelijk de steden van de oude industriecentra van de centrale regio.
e) Berekening van de hoogte van de subsidie
(309)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Het aan de ontvangers verleende voordeel wordt geacht te bestaan in het bedrag van de btw-besparingen die ontstaan door de aftrek van de aanschafkosten van vaste activa. Bij gebrek aan informatie die kon worden gebruikt voor de beoordeling van dit voordeel en aangezien een vergelijkbaar btw-programma reeds in deze procedure onderzocht is, was de meest geschikte bron van informatie voor de beoordeling van het voordeel voor de producenten-exporteurs de beoordeling die is uiteengezet in de overwegingen 297 en 298.
(310)
Het subsidiepercentage dat op deze manier voor alle niet-medewerkende ondernemingen werd vastgesteld, bedraagt 0,89 %.
3.3.6.4. Andere belastingvoordelen van Ma'anshan
a) Bevindingen van het onderzoek
(311)
De klacht bevatte een opsomming van diverse belastingvoordelen in de periode 2008 tot en met 2010 die werden verleend aan in Ma'anshan en Wuhan gevestigde OBS-producenten, met inbegrip van vrijstellingen van onderhouds- en bouwbelastingen en extra toeslagen op financiële middelen voor onderwijs. De Commissie heeft de GOC verzocht om informatie over deze belastingvoordelen te verstrekken. De GOC antwoordde dat de gevraagde informatie niet relevant was voor het onderzoek, omdat geen van de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs in Ma'anshan gevestigd was. De Commissie verwijst naar haar uitleg dat de GOC verzocht was om ook informatie in te dienen met betrekking tot de vermeende subsidie voor ondernemingen die niet in de steekproef zijn opgenomen (bovenstaande overwegingen 34 en 35).
(312)
Bij gebrek aan door de GOC verstrekte informatie, komt de Commissie tot de conclusie dat de belastingvoordelen die beschikbaar zijn in Ma'anshan en Wuhan moeten worden aangemerkt als een subsidie in de vorm van door de GOC gederfde inkomsten in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), ii). Er wordt een voordeel aan de ontvangende ondernemingen verleend in de zin van artikel 3, lid 2, van de basisverordening, aangezien er een belastingbesparing ontstaat die gelijk is aan het verschil tussen de betaalde belasting en het belastingbedrag dat normaal betaald zou moeten worden indien dit programma niet bestond. Het programma is specifiek in de zin van artikel 4, lid 3, van de basisverordening, aangezien het beperkt is tot de ondernemingen die gevestigd zijn in bepaalde afgebakende regio's of gemeenten in Ma'anshan.
b) Berekening van de hoogte van de subsidie
(313)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Bij gebrek aan informatie die gebruikt kon worden voor de beoordeling van dit voordeel heeft de Commissie haar bevindingen gebaseerd op informatie in de klacht. Overeenkomstig artikel 7, lid 2, van de basisverordening werd het subsidiebedrag dat op deze manier was berekend omgeslagen over de totale omzet van de ontvangers in het OT als geschikte teller, omdat de subsidie niet afhankelijk is van uitvoerprestaties en niet op basis van gefabriceerde, geproduceerde, uitgevoerde of vervoerde hoeveelheden werd toegekend.
(314)
Het subsidiepercentage dat op deze manier voor alle niet-medewerkende ondernemingen werd vastgesteld, bedraagt 0,08 %.
3.3.7. SUBSIDIEPROGRAMMA'S
(315)
In de klacht wordt gesteld dat de ondernemingen die het betrokken product produceren vanaf het jaar 2005 tot recentelijk (met inbegrip van het jaar 2009) voordelen hebben genoten in het kader van verschillende subsidieprogramma's en -subprogramma's. Het kan niet worden uitgesloten dat betalingen in het kader van deze programma's nog steeds worden uitgevoerd of dat rechten op eenmalige betalingen zijn ontstaan in verband met bedrijfsinvesteringen, waardoor er nog steeds geldende voordelen bestaan die nog niet volledig zijn afgeschreven tijdens de gekozen afschrijvingsperiode van vijftien jaar. De GOC was verzocht om informatie over deze programma's te verstrekken, maar heeft verzuimd een relevant antwoord te verstrekken ten aanzien van deze programma's. Derhalve heeft de Commissie, bij gebrek aan antwoorden van de GOC, haar bevindingen gebaseerd op het meest geschikte bewijsmateriaal dat beschikbaar was overeenkomstig artikel 28 van de basisverordening.
3.3.7.1. China World Top Brand-programma
a) Rechtsgrondslag
(316)
Volgens gegevens in de klacht zijn de rechtsgrondslagen van dit programma als volgt:
-
circulaire over de uitvoering van de evaluatie van producten voor de erkenning als China World Top Brand, GZJH [2005] nr. 95;
-
aankondiging nr. 5, 2005 van het comité voor de promotie van de VRC voor de Top Brand-strategie, ter afkondiging van de lijst van China Top Brand-producten;
-
circulaire inzake de toepassing van de China World Top Brands in 2006, ZJZH [2006] nr. 11;
-
aankondiging nr. 6, 2006 van het comité voor de promotie van de VRC voor de Top Brand-strategie, ter afkondiging van de lijst van China Top Brand-producten;
-
aankondiging nr. 6, 2007 van het comité voor de promotie van de VRC voor de Top Brand-strategie, ter afkondiging van de lijst van China Top Brand-producten;
-
circulaire inzake de toepassing van de China World Top Brands in 2008, ZJZH [2008] nr. 23;
-
door de GOC afgekondigde maatregelen voor het beheer van Chinese Top Brand-producten.
b) Subsidiabiliteitscriteria
(317)
Uitsluitend producenten aan wie de aanduiding "China World Top Brand" is toegekend, hebben recht op de voordelen van dit programma. In de klacht wordt gesteld dat deze aanduiding is toegekend aan een aantal staalproducten die zijn geproduceerd door de staalondernemingen waarop dit onderzoek betrekking heeft.
c) Bevindingen van het onderzoek
(318)
Gezien het gebrek aan medewerking van de GOC, zijn de bevindingen gebaseerd op de informatie in het dossier overeenkomstig artikel 28 van de basisverordening.
(319)
Dit programma verleent financiële bijdragen in de vorm van subsidies, leningen voor rentetarieven die onder de markttarieven liggen en andere stimuleringsmaatregelen die een rechtstreekse overdracht van middelen inhouden, waardoor een voordeel aan de ontvangers wordt verleend in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), i), en lid 2, van de basisverordening.
(320)
Deze subsidie is specifiek in de zin van artikel 4, lid 2), onder a), van de basisverordening, omdat de wetgeving de toegang tot de subsidie beperkt tot bepaalde ondernemingen, namelijk de ondernemingen die voor hun producten de aanduiding "China World Top Brand" toegekend hebben gekregen. Daarnaast zijn er door de subsidieverlenende autoriteit geen objectieve criteria vastgesteld voor de subsidiabiliteit voor de regeling en het in aanmerking komen voor de regeling is niet automatisch overeenkomstig artikel 4, lid 2, onder b), van de basisverordening.
d) Berekening van de hoogte van de subsidie
(321)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Bij gebrek aan nauwkeurige kwantificering elders was de meest geschikte bron van informatie voor de beoordeling van het voordeel voor de producenten-exporteurs vergelijkbare besluiten van de autoriteiten van de VS Zoals in het bovenstaande is opgemerkt, geldt voor deze gehele verordening dat wanneer subsidiebedragen worden gebaseerd op bevindingen binnen andere onderzoeken, er rekening wordt gehouden met, onder andere, de vraag of er eventuele belangrijke veranderingen in de regeling in kwestie zijn doorgevoerd en of het subsidiebedrag in de loop van de tijd wellicht lager is geworden. Opgemerkt zij dat het bedrag van terugkerende subsidies op deze manier doorgaans niet lager wordt. Bij afwezigheid van dergelijke veranderingen of een verlaging van het subsidiebedrag wordt het oorspronkelijke percentage van het desbetreffende onderzoek gebruikt als het subsidiebedrag in het onderhavige geval.
(322)
Het subsidiepercentage dat op deze manier voor deze regeling in het OT is vastgesteld voor alle niet-medewerkende ondernemingen, bedraagt 0,13 % en dit is het rekenkundig gemiddelde percentage voor vergelijkbare programma's dat is vastgesteld in de besluitnota (Decision Memorandum) van de VS van 6 april 2009 inzake Citric Acid and Certain Citrate Salts (blz. 6) (Federal Register Vol. 74, nr. 69, bladzijde 16836/13 april 2009), de VS-besluitnota van 14 mei 2010 inzake Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (blz. 29) (Federal Register Vol. 75, nr. 98, bladzijde 28557/21 mei 2010), de VS-besluitnota van 28 mei 2010 inzake Certain Steel Grating (blz. 18) (Federal Register Vol. 75, nr. 109, bladzijde 32362/8 juni 2010), de VS-besluitnota van 28 maart 2011 inzake Aluminium Extrusions (blz. 19) (Federal Register Vol. 76, nr. 64, bladzijde 18521/4 april 2011) en de VS-besluitnota van 11 oktober 2011 inzake Multi-layered Wood Flooring (blz. 17) (Federal Register Vol. 76, nr. 201, bladzijde 64313/18 oktober 2011). Wat betreft het door de Amerikaanse autoriteiten uitgevoerde onderzoek zij opgemerkt dat de methodologie die wordt gebruikt voor de berekening van het door subsidieprogramma's verleende voordeel in essentie dezelfde is als de methodologie die wordt gebruikt door de Unie (76).
3.3.7.2. Famous Brands-programma en -subprogramma's (Famous Brands van Chongqing, Famous Brands van de provincie Hubei, Famous Brands van Ma'anshan, Top Brands van de provincie Shandong, Famous Brands van Wuhan)
a) Rechtsgrondslag
(323)
Volgens de klacht zijn de rechtsgrondslagen van het subprogramma voor Shandong als volgt:
-
bericht inzake het drukken en verspreiden van de beleidsmaatregelen voor 2003 voor de bevordering en uitbreiding van de uitvoer van buitenlandse handel naar Shandong, LWJMJCZ, [2003] nr. 180;
-
beleidsmaatregelen voor 2004 voor de bevordering van de ontwikkeling van buitenlandse handel en economische samenwerking in Shandong, LWJMJCZ, [2003] nr. 1037;
-
beleidsmaatregelen voor 2005 voor de bevordering van de ontwikkeling van buitenlandse handel en economische samenwerking in Shandong;
-
bericht inzake het drukken en verspreiden van de beleidsmaatregelen voor 2006 voor het stimuleren van de ontwikkeling van buitenlandse handel en economische samenwerking in Shandong, LCQ [2006] nr. 5;
-
begroting voor de speciale prijs voor de ontwikkeling van exportmerken, Lucaiqizhi, 2008, nr. 75.
b) Subsidiabiliteitscriteria
(324)
Dit programma verleent voordelen aan producenten van producten die de aanduiding "Famous Brands" hebben en bedoeld zijn voor exportmarkten. Volgens de klacht hebben een aantal producenten van het betrokken product tot ten minste 2009 van dit programma gebruikgemaakt.
c) Bevindingen van het onderzoek
(325)
In de klacht wordt gesteld dat dit programma opgezet was om geavanceerde binnenlandse sectoren te bevorderen en de uitvoer van hun producten naar de wereldmarkten te stimuleren. Het hoofdkader van dit programma wordt binnen het centrale programma vastgesteld en provinciale en lokale overheden ontwikkelen hun eigen Famous Brands-programma's in overeenstemming met het centrale programma om de uitvoer van plaatselijke producten te bevorderen. De VS heeft tegen dit programma bezwaar aangetekend bij de WTO (DS 387). Daarnaast hebben de autoriteiten van de VS voor dit programma compenserende maatregelen ingesteld in meerdere procedures, waarnaar in de klacht wordt verwezen. Ook de Commissie heeft voor de voordelen die in het kader van dit programma worden verleend compenserende maatregelen ingesteld in de procedure inzake gestreken fijn papier (77).
(326)
Het "Famous Brands"-programma levert financiële bijdragen in de vorm van leningen met gesubsidieerde rente, O&O-financiering en geldelijke subsidiebedragen als beloning voor de uitvoer van producten. Deze stimuleringsmaatregelen zijn een rechtstreekse overdracht van middelen waardoor een voordeel aan de ontvangers wordt verleend in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), i), en lid 2, van de basisverordening.
(327)
Deze subsidie is specifiek in de zin van artikel 4, lid 2, onder a), van de basisverordening, omdat de wetgeving de toegang tot de subsidie beperkt tot de ondernemingen die erkend zijn als exporteurs van producten met de aanduiding "Famous Brands". Daarnaast is dit programma specifiek in de zin van artikel 4, lid 2, onder b), van de basisverordening, omdat er kennelijk geen objectieve criteria en voorwaarden zijn voor de toepassing van dit programma door de subsidieverlenende autoriteit. De preferentiële behandeling in het kader van dit programma is ook specifiek in de zin van artikel 4, lid 4, onder a), van de basisverordening, omdat de voordelen ervan afhankelijk zijn van de uitvoerprestaties van de desbetreffende "Famous Brands"-producten.
d) Berekening van de hoogte van de subsidie
(328)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Bij gebrek aan nauwkeurige kwantificering elders was de meest geschikte bron van informatie voor de beoordeling van het voordeel voor de producenten-exporteurs vergelijkbare besluiten (op grond van overeenkomsten in de aard van het programma) van de autoriteiten van de VS Zoals in het bovenstaande is opgemerkt, geldt voor deze gehele verordening dat wanneer subsidiebedragen worden gebaseerd op bevindingen binnen andere onderzoeken, er rekening wordt gehouden met, onder andere, de vraag of er eventuele belangrijke veranderingen in de regeling in kwestie zijn doorgevoerd en of het subsidiebedrag in de loop van de tijd wellicht lager is geworden. Opgemerkt zij dat het bedrag van terugkerende subsidies op deze manier doorgaans niet lager wordt. Bij afwezigheid van dergelijke veranderingen of een verlaging van het subsidiebedrag wordt het oorspronkelijke percentage van het desbetreffende onderzoek gebruikt als het subsidiebedrag in het onderhavige geval.
(329)
Het subsidiepercentage dat op deze manier voor deze regeling in het OT is vastgesteld voor alle niet-medewerkende ondernemingen, bedraagt 0,13 % en dit is het rekenkundige gemiddelde percentage voor vergelijkbare programma's dat is vastgesteld in de besluitnota (Decision Memorandum) van de VS van 6 april 2009 inzake Citric Acid and Certain Citrate Salts (blz. 6) (Federal Register Vol. 74, nr. 69, bladzijde 16836/13 april 2009), de VS-besluitnota van 14 mei 2010 inzake Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (blz. 29) (Federal Register Vol. 75, nr. 98, bladzijde 28557/21 mei 2010), de VS-besluitnota van 28 mei 2010 inzake Certain Steel Grating (blz. 18) (Federal Register Vol. 75, nr. 109, bladzijde 32362/8 juni 2010), de VS-besluitnota van 28 maart 2011 inzake Aluminium Extrusions (blz. 19) (Federal Register Vol. 76, nr. 64, bladzijde 18521/4 april 2011) en de VS-besluitnota van 11 oktober 2011 inzake Multi-layered Wood Flooring (blz. 17) (Federal Register Vol. 76, nr. 201, bladzijde 64313/18 oktober 2011). Wat betreft het door de Amerikaanse autoriteiten uitgevoerde onderzoek zij opgemerkt dat de methodologie die wordt gebruikt voor de berekening van het door subsidieprogramma's verleende voordeel in essentie dezelfde is als de methodologie die wordt gebruikt door de Unie (78).
3.3.7.3. Het overheidsfonds voor projecten voor belangrijke technologieën
a) Niet-medewerking door de Chinese overheid
(330)
In haar antwoord op de vragenlijst verklaarde de GOC slechts dat dit programma beëindigd is in 2003 en dat geen van de in de steekproef opgenomen exporteurs er gebruik van had gemaakt. Aangezien de GOC dit antwoord niet heeft aangevuld met ondersteunend bewijsmateriaal of verdere verduidelijking, heeft de Commissie dit programma geanalyseerd op grond van de beschikbare gegevens overeenkomstig artikel 28 van de basisverordening.
b) Rechtsgrondslag
(331)
Volgens gegevens in de klacht zijn de rechtsgrondslagen van dit programma als volgt:
-
overheidscirculaires: Guojingmao Touzi nr. 886 van 1999, Guojingmao Touzi nr. 122 van 1999, Guojingmao Touzi nr. 1038 van 1999, Guojingmao Touzi nr. 822 van 2000 en
-
maatregelen voor het beheer van het speciale staatsleningenfonds voor belangrijke nationale projecten voor technologische vernieuwing.
c) Subsidiabiliteitscriteria
(332)
Uit citaten uit de voornaamste rechtsgrondslag waarnaar door de klacht wordt verwezen, blijkt dat ondernemingen die gesteund worden in het kader van dit programma "voornamelijk geselecteerd worden uit qua omvang grote staatsondernemingen en ondernemingen waarin de staat een deelneming heeft onder de 512 kernondernemingen, 120 pilotgroepen van ondernemingen en de leidende ondernemingen van de sector". Er bestaat tevens een geografische voorkeur voor ondernemingen die gevestigd zijn in de oude industriecentra in de noordoostelijke, centrale en westelijke gebieden.
d) Bevindingen van het onderzoek
(333)
Gezien het gebrek aan medewerking van de GOC heeft de Commissie gebruikgemaakt van de elementen in de klacht en/of de andere in de klacht genoemde bronnen (79).
(334)
In de klacht wordt gesteld dat dit programma bedoeld is om financiële steun te verstrekken aan in aanmerking komende ondernemingen ter bevordering van technologische vernieuwing in belangrijke sectoren, ondernemingen en producten; de facilitering van technologische moderniseringen; de verbetering van productstructuren, kwaliteitsverbetering, de toename van de voorziening, de uitbreiding van de binnenlandse vraag en de doorlopende en gezonde ontwikkeling van de staatseconomie. Volgens de klacht heeft het fonds 47 ijzer- en staalondernemingen gesteund in verband met investeringen die een totale waarde van 75 miljard RMB vertegenwoordigen. De autoriteiten van de VS hebben voor dit programma in ten minste twee procedures compenserende maatregelen ingesteld.
(335)
Het programma is een subsidie, aangezien het financiële bijdragen levert in de vorm van subsidies voor de aankoop van vaste activa in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), i), van de basisverordening, waardoor een voordeel wordt toegekend. Aangezien de subsidie verbonden is aan vaste activa en in de loop van de tijd wordt toegekend, wordt op grond van de beschikbare gegevens geconcludeerd dat dit voordeel ook in het OT blijft voortbestaan.
(336)
Deze subsidie is specifiek in de zin van artikel 4, lid 2, onder a), van de basisverordening, aangezien de steun beperkt is tot bepaalde in omvang grote staatsondernemingen en ondernemingen waarin de staat een deelneming heeft onder 512 kernondernemingen en 120 pilotgroepen van ondernemingen. Voor zover het project gericht is op ondernemingen die gevestigd zijn in specifiek afgebakende geografische gebieden van de oude industriecentra in de noordoostelijke, centrale en westelijke gebieden, is het ook specifiek in de zin van artikel 4, lid 3, van de basisverordening.
e) Berekening van de hoogte van de subsidie
(337)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Bij gebrek aan nauwkeurige kwantificering elders was de meest geschikte bron van informatie voor de beoordeling van het voordeel voor de producenten-exporteurs een soortgelijk besluit van de autoriteiten van de VS, namelijk de besluitnota (Decision Memorandum) van 10 september 2010 inzake Certain Seamless Carbon and Alloy Steel Standard, Line, and Pressure Pipe (bladzijde 19) (Federal Register Vol. 75, nr. 182, bladzijde 57444/21 september 2010).
(338)
Het subsidiepercentage dat op deze manier voor deze regeling in het OT is vastgesteld voor alle niet-medewerkende ondernemingen, bedraagt 0,01 % en dit is het percentage dat is vastgesteld voor een soortgelijke regeling in het VS-besluit waarnaar in de vorige overweging wordt verwezen.
3.3.7.4. Programma's voor de vergoeding van juridische kosten in verband met antidumping
a) Niet-medewerking door de GOC
(339)
In de klacht werd verwezen naar diverse onderzoeken die zijn uitgevoerd door de autoriteiten van de VS (80) en door de Commissie (procedure inzake gestreken fijn papier), waarin werd vastgesteld dat meerdere provinciale programma's aanleiding gaven tot compenserende maatregelen en dat in het kader van deze programma's 40 % van de juridische kosten voor de deelname van een bedrijf in een antidumpingprocedure werd vergoed door het plaatselijke bureau van financiën. Aangezien de GOC besloot om vragen over dit programma niet te beantwoorden en slechts verklaarde dat de in de steekproef opgenomen exporteurs er geen gebruik van hadden gemaakt, heeft de Commissie haar bevindingen gebaseerd op het in het dossier beschikbare bewijsmateriaal overeenkomstig artikel 28 van de basisverordening.
b) Rechtsgrondslag
(340)
Volgens de klacht en het besluit van de Commissie in de procedure inzake gestreken fijn papier (overweging 193) is de rechtsgrondslag van dit programma:
-
de regels voor de implementatie van het bijstandsbeleid voor ondernemingen die bij een antidumping- of antisubsidieonderzoek of een onderzoek inzake compenserende maatregelen betrokken zijn.
c) Subsidiabiliteitscriteria
(341)
Dit programma is toegankelijk voor ondernemingen die betrokken zijn bij de antidumpingonderzoeken en die overeenkomstig de instructies van het ministerie van Handel en de provinciale autoriteiten werken.
d) Bevindingen van het onderzoek
(342)
Dit programma is een subsidie, aangezien het een financiële bijdrage levert in de vorm van een rechtstreekse overdracht van middelen in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), i), van de basisverordening voor de betaling van juridische kosten in het kader van antidumpingprocedures, waardoor een voordeel wordt toegekend in de zin van artikel 3, lid 2, van de basisverordening. Deze subsidie is specifiek in de zin van artikel 4, lid 2, onder a) en c), van de basisverordening, omdat de toegang tot de subsidie beperkt is tot bepaalde ondernemingen die het onderwerp zijn van buitenlandse antidumpingprocedures. Ook is dit programma specifiek in de zin van artikel 4, lid 3, van de basisverordening, aangezien het beperkt is tot bepaalde ondernemingen die geregistreerd zijn in de afgebakende geografische regio's die in het bevoegdheidsgebied vallen van de desbetreffende provinciale autoriteiten die dit programma uitvoeren.
e) Berekening van de hoogte van de subsidie
(343)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Bij gebrek aan informatie die kon worden gebruikt voor de beoordeling van dit voordeel en aangezien dit programma reeds onderzocht is in een eerdere antisubsidieprocedure door de instellingen van de Unie, was de meest geschikte bron van informatie voor de beoordeling van het voordeel voor de producenten-exporteurs de beoordeling die voor dit programma is uitgevoerd in de procedure inzake gestreken fijn papier, indien nodig gecorrigeerd zoals omschreven in bovenstaande overweging 252.
(344)
Het subsidiepercentage dat op deze manier voor alle niet-medewerkende ondernemingen werd berekend, is vastgesteld op 0,01 % op basis van de bevindingen van het onderzoek inzake gestreken fijn papier (81).
3.3.8. AANKOOP VAN GOEDEREN DOOR DE OVERHEID VOOR EEN HOGERE PRIJS DAN DE TOEREIKENDE PRIJS
(345)
De klacht bevat bewijsmateriaal waaruit blijkt dat de GOC via staatsondernemingen producten heeft gekocht die zijn geproduceerd door OBS-producenten. In de klacht wordt verwezen naar de aankoop door de GOC van een aantal staalproducten, met inbegrip van kleurbeklede plaat, warmgewalste stalen coils, koudgewalste stalen coils, middelzware platen, gegalvaniseerde plaat en vele andere producten. De klager toonde aan dat de prijs voor de aankoop van deze goederen door staatsondernemingen werd vastgesteld door verwijzing naar verschillende elementen en/of benchmarks en dat er prijsplafonds of -correcties waren afhankelijk van de verschillende goederen en van de vraag of de transacties betrekking hadden op verbonden partijen.
(346)
De GOC antwoordde door te verwijzen naar haar algemene argumenten met betrekking tot staatsondernemingen in de zin dat niet aangetoond zou zijn dat de staatsondernemingen die deze staalproducten hebben gekocht overheidsinstanties waren in de zin van de SCM-overeenkomst van de WTO en dat het onmogelijk was voor de GOC om transactiespecifieke gegevens met betrekking tot onbekende entiteiten te verzamelen. De GOC voerde verder aan dat in de klacht niet werd verwezen naar aankopen van goederen waarbij de exporteurs in de steekproef betrokken waren. De Commissie verwijst naar haar conclusies ten aanzien van de vraag of ondernemingen die OBS en andere staalproducten kopen staatsondernemingen zijn (bovenstaande overwegingen 49 tot en met 73) en naar het verzoek aan de GOC om ook informatie te verstrekken over exporteurs die niet in de steekproef zijn opgenomen (zie bovenstaande overwegingen 34 en 35). Gezien het gebrek aan nadere informatie van de GOC over dit programma heeft de Commissie haar bevindingen gebaseerd op de in het dossier beschikbare gegevens overeenkomstig artikel 28 van de basisverordening.
(347)
In de mate waarin prijzen de marktprijzen overschrijden en een voordeel door de overheid wordt toegekend aan OBS-producenten via de aankopende staatsondernemingen, geeft dit programma aanleiding tot compenserende maatregelen in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), iii), en artikel 6, onder d), van de basisverordening. Tevens zij opgemerkt dat de bewering in de klacht dat er geen betrouwbare particuliere prijs op de markt bestaat vanwege de dominantie van de overheidssector op de staalmarkt, bevestigd is door het onderzoek, aangezien staatsondernemingen een dominant aandeel in de staalmarkt in de VRC hebben, in ieder geval wat betreft warmgewalst staal en koudgewalst staal (zie de overwegingen 76 tot en met 79). Deze subsidie is ook specifiek in de zin van artikel 4, lid 2, van de basisverordening, omdat de toegang tot de subsidie beperkt is tot geselecteerde entiteiten waarin de overheid een deelneming heeft binnen de staalsector. Echter, door de complexiteit van deze transacties en de hieraan ten grondslag liggende contracten, in combinatie met het gebrek aan de nodige gegevens in het dossier, was de Commissie niet in staat om tot een duidelijke conclusie over dit programma te komen Derhalve heeft de Commissie besloten om dit programma niet verder te beoordelen.
3.3.9. ANDERE REGIONALE PROGRAMMA'S
a) Niet-medewerking door de GOC
(348)
De Chinese overheid antwoordde dat de door de Commissie gevraagde informatie niet relevant was voor het onderzoek, aangezien geen van de in de steekproef opgenomen producenten gevestigd was in de gebieden waarin de regionale programma's van toepassing waren waarnaar in dit punt wordt verwezen. Gezien de relevantie van deze informatie voor het onderzoek (zie bovenstaande overwegingen 34 en 35) heeft de Commissie, bij gebrek aan een antwoord van de GOC, haar bevindingen ten aanzien van alle regionale programma's die in dit punt worden genoemd op de in het dossier beschikbare gegevens overeenkomstig artikel 28 van de basisverordening.
3.3.9.1. Subsidies die worden verstrekt in de Binhai New Area in Tianjin en in de Tianjin Economic and Technological Development Area
a) Rechtsgrondslag
(349)
De rechtsgrondslag van de regeling voor versnelde waardevermindering is de circulaire van het ministerie van Financiën en de overheidsdienst voor belastingen inzake de gerelateerde preferentiële beleidsmaatregelen met betrekking tot de vennootschapsbelasting voor ondersteuning van de ontwikkeling en openheid van de Binhai New Area van Tianjin.
b) Bevindingen van het onderzoek
(350)
In de klacht wordt aangevoerd dat het programma bedoeld is om de bouw van een wetenschappelijk-technologische infrastructuur in de Tianjin Binhai New Area (TBNA) en de Tianjin Economic and Technological Development Area (TETDA) te bevorderen en om een systeem en dienstverleningsmogelijkheden voor wetenschappelijk-technologische vernieuwing te realiseren. Volgens de klacht zijn financiële voordelen die aan dit programma zijn verbonden, verleend door het fonds voor wetenschap en technologie en in het kader van het programma voor versnelde waardevermindering. Deze voordelen zouden beperkt zijn tot ondernemingen die gevestigd zijn in het rechtsgebied van het administratieve comité van het TBNA, waaronder ondernemingen die het betrokken product produceren/exporteren. In de klacht werd verwezen naar het besluit van de autoriteiten van de VS in de procedure inzake compenserende maatregelen met betrekking tot bepaalde naadloze standaard-, hoofd- en drukbuizen van koolstof- en staallegeringen van oorsprong uit de Volksrepubliek China, waarin dit programma werd aangemerkt als aanleiding gevend tot compenserende maatregelen (82).
(351)
Bij gebrek aan medewerking van de GOC heeft de Commissie, overeenkomstig artikel 28 van de basisverordening, haar besluit ten aanzien van dit programma gebaseerd op de meest geschikte beschikbare gegevens in de klacht en in het bovengenoemde besluit van de autoriteiten van de VS.
(352)
Dit programma verleent een eenmalig voordeel aan de ontvangende ondernemingen in de vorm van subsidies van het fonds voor wetenschap en technologie in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), i), van de basisverordening (rechtstreekse overdracht van middelen) en in de vorm van gederfde inkomsten in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), ii), van de basisverordening voor wat betreft het programma voor versnelde waardevermindering.
(353)
De subsidies van het fonds voor wetenschap en technologie en in het kader van het programma voor versnelde waardevermindering zijn specifiek in de zin van artikel 4, lid 3, van de basisverordening, aangezien ze beperkt zijn tot bepaalde ondernemingen die gevestigd zijn in afgebakende geografische regio's (d.w.z. de TBNA en/of de TETDA).
c) Berekening van de hoogte van de subsidie
(354)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Bij gebrek aan nauwkeurige kwantificering elders was de meest geschikte bron van informatie voor de beoordeling van het voordeel voor de producenten-exporteurs een vergelijkbaar besluit van de autoriteiten van de VS, namelijk de besluitnota (Decision Memorandum) van 10 september 2010 inzake Certain Seamless Carbon and Alloy Steel Standard, Line, and Pressure Pipe (bladzijden 20 en 21) (Federal Register Vol. 75, nr. 182, bladzijde 57444/21 september 2010). Wat betreft het door de Amerikaanse autoriteiten uitgevoerde onderzoek zij opgemerkt dat de methodologie die wordt gebruikt voor de berekening van het door belasting- en subsidieprogramma's verleende voordeel in essentie dezelfde is als de methodologie die wordt gebruikt door de Unie (83).
(355)
Het totale subsidiepercentage dat op deze manier in het OT is vastgesteld voor alle niet-medewerkende ondernemingen, bedraagt 0,61 % en dit komt overeen met het geaggregeerde percentage voor de regelingen in kwestie, dat is vastgesteld in het besluit waarnaar in de vorige overweging wordt verwezen.
3.3.9.2. Programma's met betrekking tot de noordoostelijke regio
a) Rechtsgrondslag
(356)
De rechtsgrondslag is de circulaire van het ministerie van Financiën en de overheidsdienst voor belastingen inzake het drukken en verspreiden van de voorschriften voor relevante kwesties met betrekking tot de uitbreiding van de toepassing van de btw-aftrek in de noordoostelijke gebieden van 14 september 2004.
b) Bevindingen van het onderzoek
(357)
De klager stelde dat de GOC het programma voor de vernieuwing van het noordoosten had opgezet in 2003 om een nieuw elan te geven aan het oude industriecentrum dat wordt gevormd door de stad Dalian en de drie noordoostelijke provincies Liaoning, Jilin en Heilongjiang en dat het traditionele centrum van de staalsector van de VRC is. Volgens de klacht heeft de GOC een speciale bank opgericht, namelijk de bank voor de vernieuwing van het noordoosten (Northeast Revitalisation Bank - NRB), die onder zeggenschap staat van de Raad van State en een mandaat heeft om de ondersteuning te financieren van de vernieuwing van het oude centrum voor zware industrie in het noordoosten.
(358)
De klacht verwees tevens naar subsidies die in het kader van dit programma verstrekt zouden zijn door de Export-Import Bank of China ("ExIm Bank") via een vestiging van deze bank in Dalian voor een totaalbedrag van 5 miljard RMB aan exportkredieten en ander "krediet met lage kosten" ter waarde van 150 miljoen RMB aan besparingen voor plaatselijke ondernemingen sinds november 2003. De klacht wees er verder op dat leningen ook waren verleend aan niet-kredietwaardige ondernemingen om het concurrentievermogen te vergroten van slecht presterende staatsondernemingen, die een onevenredige toegang tot financiële middelen hadden ondanks het feit dat zij het hoogste percentage renteloze leningen van het land hadden.
(359)
Bij gebrek aan medewerking van de GOC heeft de Commissie haar besluit ten aanzien van dit programma gebaseerd op de informatie in de klacht en in de besluitnota (Decision Memorandum) van de VS van 17 november 2008 inzake Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (bladzijden 21 en 22) (Federal Register Vol. 73, nr. 227, bladzijde 70961/24 november 2008), indien nodig gecorrigeerd als omschreven in bovenstaande overweging 252.
(360)
Dit programma verleent een voordeel aan de ontvangende ondernemingen in de vorm van: i) schenkingen in de vorm van gesubsidieerde exportrente en ii) btw-terugbetalingen voor de aankoop van vaste activa.
(361)
Met betrekking tot i) gesubsidieerde exportrente vormt de verstrekking van rentesubsidies een subsidie in de vorm van een schenking in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), i), van de basisverordening. Het besluit van de VS verwijst naar dit programma als het "fonds voor de ontwikkeling van buitenlandse handel ("Foreign Trade Development Fund") in plaats van het "programma voor de vernieuwing van het noordoosten", zoals ook in de klacht wordt opgemerkt. Dit programma wordt beheerd door de provinciale autoriteiten van Liaoning (namelijk het provinciale bureau van buitenlandse handel en samenwerking van Liaoning en het departement van financiën van Liaoning). Projecten die in aanmerking komen voor het programma zijn projecten die worden uitgevoerd door exporterende ondernemingen, onder meer om het concurrentievermogen van hun exportproducten te verbeteren en om toegang te krijgen tot internationale markten. Omdat deze subsidies afhankelijk zijn van de uitvoerprestaties, is dit programma specifiek in de zin van artikel 4, lid 4, onder a), van de basisverordening.
(362)
Wat betreft ii) btw-terugbetalingen voor de aankoop van vaste activa, worden deze aangemerkt als een subsidie in de vorm van door de overheid gederfde inkomsten in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), ii), van de basisverordening. Dankzij dit programma kunnen btw-plichtige ondernemingen in bepaalde sectoren btw op aankopen van vaste activa aftrekken van de btw op de verkoop van eindproducten. Deze btw-aftrek is beperkt tot ondernemingen die gevestigd zijn in de noordoostelijke regio en is derhalve regionaal specifiek in de zin van artikel 4, lid 3, van de basisverordening.
c) Berekening van de hoogte van de subsidie
(363)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Bij gebrek aan nauwkeurige kwantificering elders was de meest geschikte bron van informatie voor de beoordeling van het voordeel voor de producenten-exporteurs een vergelijkbaar besluit (op grond van overeenkomsten in de aard van het programma) van de autoriteiten van de VS.
(364)
De totale subsidie die op deze manier is vastgesteld voor het programma voor de vernieuwing van het noordoosten tijdens het OT voor alle niet-medewerkende ondernemingen bedraagt 0,18 % en dit komt overeen met het geaggregeerde percentage voor de subsidies en btw-terugbetalingen die zijn ontvangen in het kader van het programma voor het fonds voor de ontwikkeling van de buitenlandse handel, dat is vastgesteld in de besluitnota (Decision Memorandum) van de VS van 17 november 2008 inzake Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (bladzijden 21 en 22) (Federal Register Vol. 73, nr. 227, bladzijde 70961/24 november 2008). Wat betreft het door de Amerikaanse autoriteiten uitgevoerde onderzoek zij opgemerkt dat de methodologie die wordt gebruikt voor de berekening van het door vergelijkbare programma's verleende voordeel in essentie dezelfde is als de methodologie die wordt gebruikt door de Unie (84).
a) Rechtsgrondslag
(365)
De rechtsgrondslag wordt gevormd door de voorlopige administratieve maatregelen inzake financiële rentesteun voor de productie van hightechproducten en hulpmiddelen voor het productieproces van de provincie Liaoning, vastgesteld op 16 december 2004.
b) Bevindingen van het onderzoek
(366)
In de klacht wordt gesteld dat dit programma steun verleent aan ondernemingen om de uitvoer van hightechproducten uit te breiden en de ontwikkeling van in de provincie Liaoning gevestigde ondernemingen ondersteunt. Het programma wordt beheerd door het provinciale bureau van buitenlandse handel en economische samenwerking van Liaoning, het departement van financiën van Liaoning en de economische commissie van de provincie Liaoning. De autoriteiten van de VS hebben dit programma aangemerkt als aanleiding gevend tot compenserende maatregelen in het bovengenoemde besluit inzake hoofdbuizen (Line Pipe) (zie overweging 359).
(367)
Dit programma kent een voordeel toe in de vorm van rechtstreekse overdracht door de GOC van middelen die worden gebruikt om rente op bankleningen te betalen in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), i), van de basisverordening. Exportleningen wil zeggen kortlopende leningen die worden verstrekt aan ondernemingen die hightechproducten en hulpmiddelen voor het productieproces produceren in de provincie door banken en non-bancaire financiële instellingen vanwege het gebrek aan de nodige middelen door de productie en exploitatie tussen de aangifte van de productenuitvoer en de ontvangst van de betaling. Om in aanmerking te komen, moeten ondernemingen een uitvoer hebben met een waarde van meer dan 1 miljoen dollar en moeten zij producten hebben uitgevoerd die binnen het bereik vallen van de "uitvoercatalogus van hightechproducten van de VRC" of binnen het bereik van de hulpmiddelen voor het productieproces. Dit programma is derhalve specifiek in de zin van artikel 4, lid 2, van de basisverordening, omdat het beperkt is tot ondernemingen die aan deze criteria voldoen. Dit programma is ook afhankelijk van uitvoerprestaties in de zin van artikel 4, lid 4, onder a), van de basisverordening. Het programma is tevens regionaal specifiek in de zin van artikel 4, lid 3, aangezien het beperkt is tot ondernemingen die gevestigd zijn in het afgebakende geografische gebied in het noordoosten van de VRC.
c) Berekening van de hoogte van de subsidie
(368)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Bij gebrek aan nauwkeurige kwantificering elders was de meest geschikte bron van informatie voor de beoordeling van het voordeel voor de producenten-exporteurs een vergelijkbaar besluit (op grond van overeenkomsten in de aard van het programma) van de autoriteiten van de VS.
(369)
Het subsidiepercentage dat op deze manier in het OT is vastgesteld voor alle niet-medewerkende ondernemingen bedraagt 0,43 %, en dit komt overeen met het percentage dat is vastgesteld voor de exportrentesubsidies in de besluitnota (Decision Memorandum) van de Verenigde Staten (VS) van 17 november 2008 inzake Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (blz. 23) (Federal Register/Vol. 73, nr. 227, bladzijde 70961/24 november 2008). Wat betreft het door de Amerikaanse autoriteiten uitgevoerde onderzoek zij opgemerkt dat de methodologie die wordt gebruikt voor de berekening van het door vergelijkbare programma's verleende voordeel in essentie dezelfde is als de methodologie die wordt gebruikt door de Unie (85).
a) Bevindingen van het onderzoek
(370)
De klager verwijst naar het vorige programma met betrekking tot exportrentesubsidies, waarvoor ondernemingen alleen in aanmerking kunnen komen in verband met uitstaande "exportleningen". De autoriteiten van de VS hebben ook dit programma aangemerkt als aanleiding gevend tot compenserende maatregelen in het besluit inzake hoofdbuizen (Line Pipe).
(371)
De rechtsgrondslag wordt gevormd door de "voorlopige administratieve maatregelen inzake financiële rentesteun voor de productie van hightechproducten en hulpmiddelen voor het productieproces van de provincie Liaoning", vastgesteld op 16 december 2004.
(372)
Dit programma kent een voordeel toe in de vorm van rechtstreekse overdracht door de GOC in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), i), van de basisverordening. Deze subsidie kent een voordeel toe in de zin van artikel 3, lid 2, en artikel 6, onder b), van de basisverordening dat gelijk is aan het verschil tussen wat de ontvangers hebben betaald en het bedrag dat zij zouden hebben moeten betalen voor een vergelijkbare commerciële lening indien dit programma niet zou bestaan. Deze leningen worden door de overheid verstrekt via haar beleidsbanken en handelsbanken in staatseigendom (zie de analyse in bovenstaande overwegingen 157 tot en met 180). Deze leningen zijn specifiek in de zin van artikel 4, lid 4, onder a), van de basisverordening, omdat ze afhankelijk zijn van uitvoerprestaties en tevens in de zin van artikel 4, lid 3, aangezien ze beperkt zijn tot ondernemingen die gevestigd zijn in een afgebakend geografisch gebied in de VRC.
b) Berekening van de hoogte van de subsidie
(373)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Bij gebrek aan nauwkeurige kwantificering elders was de meest geschikte bron van informatie voor de beoordeling van het voordeel voor de producenten-exporteurs een vergelijkbaar besluit (op grond van overeenkomsten in de aard van het programma) van de autoriteiten van de VS.
(374)
Het subsidiepercentage dat op deze manier tijdens het OT is vastgesteld voor alle niet-medewerkende ondernemingen, bedraagt 1,05 % en dit komt overeen met het rekenkundige gemiddelde van de percentages die zijn vastgesteld voor de exportleningenregeling in de besluitnota (Decision Memorandum) van de Verenigde Staten (VS) van 17 november 2008 inzake Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (blz. 23) (Federal Register/Vol. 73, nr. 227, bladzijde 70961/24 november 2008). Wat betreft het door de Amerikaanse autoriteiten uitgevoerde onderzoek zij opgemerkt dat de methodologie die wordt gebruikt voor de berekening van het door vergelijkbare programma's verleende voordeel in essentie dezelfde is als de methodologie die wordt gebruikt door de Unie (86).
a) Bevindingen van het onderzoek
(375)
In de klacht wordt gesteld dat de provinciale overheid van Liaoning op 21 januari 2006 het programma "vijf punten, één lijn voor het kustgebied" heeft ingevoerd. De overheid van Liaoning verstrekt subsidies aan bepaalde ondernemingen die in het gebied gevestigd zijn. De hoogste prioriteit wordt gegeven aan ondernemingen die in de vijf kerngebieden als exportproductiecentra zijn opgezet. De preferentiële behandeling omvat een aantal voordelen, waaronder een vermindering van de vennootschapsbelasting met 15 % voor ondernemingen die erkend zijn als "hightechondernemingen", vrijstelling van vennootschapsbelasting voor "binnenlands geïnvesteerde" hightechondernemingen, voorrang bij het ontvangen van rentesubsidies, privileges op het gebied van economisch beheer en vrijstellingen van overheidsleges. Volgens de klacht heeft de China Development Bank (CDB), een beleidsbank die staatseigendom is, preferentiële leningen verstrekt in het kader van dit programma.
(376)
De autoriteiten van de VS hebben dit programma aangemerkt als aanleiding gevend tot compenserende maatregelen in het bovengenoemde besluit inzake hoofdbuizen (Line Pipe).
(377)
De rechtsgrondslag van dit programma is het "advies van de provincie Liaoning ter bevordering van de uitbreiding van de openstelling binnen kernontwikkelingsgebieden aan de kust". De ontwikkelings- en hervormingscommissie van Liaoning en het bureau van financiën van Liaoning beheren de rentesubsidies en het industrieterrein Huludao Beigang en de autoriteit voor industrie en handel beheren de legesvrijstellingen in het kader van dit programma.
(378)
Dit programma biedt financiële voordelen in de vorm van een rechtstreekse overdracht van middelen door de GOC in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), i), van de basisverordening en/of inkomsten waarvan de overheid afstand doet of die de overheid niet int in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), ii), van de basisverordening. Deze subsidies vormen een voordeel in de zin van artikel 3, lid 2, van de basisverordening dat gelijk is aan het bedrag van de schenking en/of de belasting-/legesvrijstelling. Deze subsidies zijn specifiek in de zin van artikel 4, lid 3, van de basisverordening, aangezien ze beperkt zijn tot bepaalde ondernemingen die gevestigd zijn in het afgebakende rechtsgebied van de provinciale autoriteit van Liaoning. Voor de toekenning van deze subsidies wordt de hoogste prioriteit gegeven aan ondernemingen die zijn opgezet in de vijf kerngebieden als exportproductiecentra en daarom zijn ze ook specifiek in de zin van artikel 4, lid 4, onder a), van de basisverordening voor zover ze afhankelijk zijn van uitvoerprestaties.
b) Berekening van de hoogte van de subsidie
(379)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Bij gebrek aan nauwkeurige kwantificering elders was de meest geschikte bron van informatie voor de beoordeling van het voordeel voor de producenten-exporteurs een vergelijkbaar besluit (op grond van overeenkomsten in de aard van het programma) van de autoriteiten van de VS.
(380)
Het subsidiepercentage dat op deze manier in het OT is vastgesteld voor alle niet-medewerkende ondernemingen, bedraagt 0,30 % en dit komt overeen met het percentage dat is vastgesteld voor deze regeling in de besluitnota (Decision Memorandum) van de Verenigde Staten (VS) van 17 november 2008 inzake Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (blz. 23) (Federal Register Vol. 73, nr. 227, bladzijde 70961/24 november 2008). Wat betreft het door de Amerikaanse autoriteiten uitgevoerde onderzoek zij opgemerkt dat de methodologie die wordt gebruikt voor de berekening van het door subsidieprogramma's verleende voordeel in essentie dezelfde is als de methodologie die wordt gebruikt door de Unie (87).
3.3.9.3. Subsidies in het kader van het programma voor wetenschap en technologie van de provincie Jiangsu
a) Rechtsgrondslag
(381)
De rechtsgrondslag van dit programma wordt gevormd door de administratieve maatregelen voor het platform voor overheidsdienstverlening in Jiangsu (Sukeji (2006) nr. 102; Sucaijiao (2006) nr. 22).
b) Bevindingen van het onderzoek
(382)
Volgens de klacht verstrekt dit programma, onder andere, subsidies aan bepaalde ondernemingen. De Chinese overheid verklaarde in haar antwoord op de vragenlijst dat geen van de in de steekproef opgenomen ondernemingen gebruik had gemaakt of voordelen had genoten van dit programma. De Commissie verwijst naar haar argumenten die uitleggen waarom de GOC verwacht werd ook volledige antwoorden te verstrekken met betrekking tot de niet in de steekproef opgenomen ondernemingen (zie bovenstaande overwegingen 34 en 35). Daarnaast merkt de Commissie op dat de klacht zowel in de steekproef opgenomen ondernemingen als andere, niet in de steekproef opgenomen OBS-producenten in het desbetreffende toepassingsgebied noemt als potentiële begunstigden. De Commissie heeft haar bevindingen derhalve gebaseerd op de in het dossier beschikbare gegevens overeenkomstig artikel 28 van de basisverordening, en in het bijzonder op de informatie in de klacht en de bevindingen van de autoriteiten van de VS, die voor dit programma compenserende maatregelen hebben ingesteld in het besluit inzake gevlochten stalen strengen voor voorgespannen beton (Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand) van oorsprong uit de Volksrepubliek China. (88)
(383)
De financiële voordelen die worden toegekend in de vorm van subsidies vormen een bijdrage in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), i), van de basisverordening. Deze subsidies zijn specifiek in de zin van artikel 4, lid 2, onder c), van de basisverordening, omdat er geen objectieve criteria of voorwaarden lijken te bestaan voor de subsidiabiliteit voor de voordelen van deze regeling (zoals bepaald in artikel 4, lid 2, onder b), van de basisverordening) en het departement voor wetenschap en technologie van Jiangsu niet op een objectieve manier een discretionaire beslissingsbevoegdheid lijkt uit te oefenen.
c) Berekening van de hoogte van de subsidie
(384)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Bij gebrek aan nauwkeurige kwantificering elders was de meest geschikte informatiebron voor de beoordeling van het voordeel voor de producenten-exporteurs een vergelijkbaar besluit (op grond van overeenkomsten in de aard van het programma) van de autoriteiten van de VS.
(385)
Het subsidiepercentage dat op deze manier in het OT is vastgesteld voor alle niet-medewerkende ondernemingen bedraagt 0,01 % en dit komt overeen met het percentage dat is vastgesteld voor deze regeling in de besluitnota (Decision Memorandum) van de Verenigde Staten (VS) van 14 mei 2010 inzake Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (bladzijde nr. 35) (Federal Register Vol. 75, nr. 98, bladzijde 28557/21 mei 2010). Wat betreft het door de Amerikaanse autoriteiten uitgevoerde onderzoek zij opgemerkt dat de methodologie die wordt gebruikt voor de berekening van het door subsidieprogramma's verleende voordeel in essentie dezelfde is als de methodologie die wordt gebruikt door de Unie (89).
3.3.9.4. Subsidies in het kader van het programma voor wetenschap en technologie van de provincie Hebei
a) Bevindingen van het onderzoek
(386)
In de klacht wordt verwezen naar twee subsidies die in 2009 aan een OBS-producent zijn verstrekt in het kader van het programma voor wetenschap en technologie van de provincie Hebei voor een bedrag van 700 000 RMB en van 2 080 000 RMB. De regering van de VRC verklaarde in haar antwoord op de vragenlijst dat geen van de in de steekproef opgenomen ondernemingen gevestigd was in Hebei en dat de gevraagde informatie daarom niet relevant was voor het onderzoek. De Commissie verwijst naar haar argumenten die uitleggen waarom de GOC volledige antwoorden had moeten verstrekken met betrekking tot de niet in de steekproef opgenomen ondernemingen (zie bovenstaande overwegingen 34 en 35). De bevindingen van de Commissie zijn derhalve gebaseerd op de beschikbare informatie in het dossier (in dit geval de klacht) overeenkomstig artikel 28 van de basisverordening.
(387)
De financiële voordelen die in het kader van dit programma worden toegekend in de vorm van schenkingen zijn subsidies, aangezien ze een financiële bijdrage zijn in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), i), van de basisverordening. Ze houden een voordeel in, in de zin van artikel 3, lid 2, van de basisverordening dat gelijk is aan de bedragen van de schenkingen. Deze subsidies zijn specifiek in de zin van artikel 4, lid 3, van de basisverordening, aangezien ze uitsluitend worden verstrekt aan ondernemingen die in de provincie Hebei gevestigd zijn.
b) Berekening van de hoogte van de subsidie
(388)
De hoogte van de tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidie wordt berekend in termen van het aan de ontvanger in het OT toegekende voordeel. Bij gebrek aan informatie die gebruikt kon worden voor de beoordeling van dit voordeel heeft de Commissie haar bevindingen gebaseerd op informatie in de klacht. Overeenkomstig artikel 7, lid 2, van de basisverordening werd het subsidiebedrag dat op deze manier was berekend omgeslagen over de totale omzet van de ontvangers in het OT als geschikte teller, omdat de subsidie niet afhankelijk is van uitvoerprestaties en niet op basis van gefabriceerde, geproduceerde, uitgevoerde of vervoerde hoeveelheden werd toegekend.
(389)
Het subsidiepercentage dat op deze manier voor alle niet-medewerkende ondernemingen werd vastgesteld, is te verwaarlozen (minder dan 0,01 %).
3.3.10. AD-HOCSUBSIDIES
a) Bevindingen van het onderzoek
(390)
In de klacht werd een aantal ad-hocsubsidies vermeld die verstrekt zouden zijn aan OBS-producenten, zowel staats- als particuliere ondernemingen. Deze subsidies bestonden uit schenkingen of andere belastingvrijstellingen of -verlagingen, onder meer teneinde particuliere projecten of activa te financieren. Ze werden toegekend in de context van het algemene strategische beleid om de staalsector te moderniseren.
(391)
De Commissie heeft de GOC verzocht om informatie over deze ad-hocsubsidies. De GOC antwoordde dat de beweringen in de klacht gebaseerd waren op citaten uit de jaarverslagen en dat geen van deze verslagen betrekking leek te hebben op ondernemingen die in de steekproef waren opgenomen. Derhalve concludeerde de GOC dat het niet nodig was om in te gaan op transactiespecifieke beweringen met betrekking tot niet in de steekproef opgenomen ondernemingen en provincies. Verder verklaarde de GOC opnieuw dat de vermelding van bepaalde transacties als "subsidies" in het jaarverslag van een onderneming op zich niet als voldoende bewijs kan gelden om een onderzoek naar hen te openen, aangezien het "onvoldoende voorlopig bewijsmateriaal vormt overeenkomstig artikel 11.2 van de SCM-overeenkomst van de WTO".
(392)
De Commissie verwijst naar haar argumenten die uitleggen waarom de GOC verzocht werd om ook informatie in te dienen met betrekking tot de vermeende subsidie voor ondernemingen die niet in de steekproef zijn opgenomen (bovenstaande overwegingen 34 en 35). De Commissie heeft haar bevindingen ten aanzien van deze ad-hocsubsidies gebaseerd op de in het dossier beschikbare gegevens overeenkomstig artikel 28 van de basisverordening.
(393)
De in de klacht vermelde ad-hocsubsidies zijn een subsidie in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), i), van de basisverordening in de vorm van een rechtstreekse overdracht van middelen wat betreft de schenkingen en vergelijkbare overdrachten van hulpbronnen, en in de zin van artikel 3, lid 1, onder a), ii), van de basisverordening in de vorm van gederfde inkomsten voor de diverse vrijstellingen of verlagingen van belastingen en/of leges op centraal, provinciaal of gemeentelijk niveau die normaal betaald zouden moeten worden. De Commissie merkt op dat de jaarverslagen van de verschillende OBS-producenten zelf naar deze financiële bijdragen verwijzen als "subsidies". Naar het zich laat aanzien, zijn enkele van deze subsidies rechtens specifiek in de zin van artikel 4, lid 2, van de basisverordening, aangezien ze - bij gebrek aan medewerking van de GOC- worden geacht, verstrekt te worden aan een beperkt aantal staalondernemingen in de bevorderde staalsector en/of vanwege de manier waarop de discretionaire beslissingsbevoegdheid van de subsidieverlenende autoriteiten uitgeoefend is in verband met de toekenning van de subsidies. Daarnaast blijken enkele van deze subsidies ook specifiek te zijn in de zin van artikel 4, lid 3, van de basisverordening, aangezien de toegang tot de subsidies beperkt was tot bepaalde ondernemingen die gevestigd waren in afgebakende geografische regio's binnen het grondgebied van een bepaalde provincie.
b) Berekening van de hoogte van de subsidie
(394)
De Commissie heeft de in het dossier beschikbare informatie over elk van deze ad-hocsubsidies voor de verschillende OBS-producenten zorgvuldig bestudeerd. Zij heeft vastgesteld dat enkele van deze subsidies de handel niet verstoren en/of relatief kleine bedragen aan OBS-producenten verstrekken. Daarentegen zijn er ook een aantal specifieke subsidies die omvangrijke subsidiebedragen aan OBS-producenten blijken te verstrekken. Op grond hiervan en op basis van de in het dossier beschikbare informatie acht de Commissie het passend om het toepasselijke compenserende recht te berekenen door verwijzing naar het eenvoudige gemiddelde van de subsidies en de belastingprogramma's waarvoor in deze procedure compenserende maatregelen zijn ingesteld ondanks de niet-medewerking door de GOC en de desbetreffende OBS-producenten.
(395)
Het subsidiepercentage dat op deze manier voor alle niet-medewerkende ondernemingen werd vastgesteld, bedraagt 0,5 %.
3.4. OPMERKINGEN VAN DE PARTIJEN NA DE DEFINITIEVE MEDEDELING
(396)
De GOC, één in de steekproef opgenomen producent-exporteur (Zhejiang Huadong) alsmede de klager dienden opmerkingen in ten aanzien van de definitieve mededeling.
3.4.1. OPMERKINGEN VAN DE GOC TEN AANZIEN VAN DE DEFINITIEVE MEDEDELING
(397)
Gezien de talrijke en zeer gedetailleerde argumenten die door de GOC zijn ingediend en het feit dat het in praktisch opzicht onuitvoerbaar zou zijn (ook vanwege de aanwezigheid van enige vertrouwelijke informatie) om ze allemaal in deze verordening op te nemen, heeft de Commissie bilateraal aan de GOC een schriftelijke toelichting verstrekt op alle juridische en inhoudelijke elementen die ten grondslag liggen aan de afwijzing van deze beweringen.
3.4.1.1. Procedurele kwesties
(398)
In een aantal van haar argumenten met betrekking tot de inleiding van de procedure leek de GOC het verslag van het WTO-panel inzake GOES (Grain Oriented Flat-rolled Electrical Steel (gewalste elektroplaten met georiënteerde korrels)) (90) als leidend te beschouwen voor de uitlegging van bepaalde bepalingen van de SCM-overeenkomst en de basisverordening van de Unie. Zo meent de GOC dat twijfels door het GOES-panel worden "weggenomen" (91). Hoewel de Commissie nota heeft genomen van de bevindingen van het panel in dezen en een aantal van zijn conclusies niet afwijst, wijzigen deze bevindingen niet het desbetreffende verdrag of de formuleringen in de wetgeving, in het bijzonder artikel 11.2 en 11.3 van de WTO-overeenkomst inzake subsidies of artikel 9, leden 2 en 3, van de basisverordening inzake compenserende maatregelen, die voor de Commissie relevant en bindend zijn in alle antisubsidieprocedures.
(399)
De GOC stelde dat de Commissie in strijd met artikel 11.2 van de Overeenkomst inzake subsidies en compenserende maatregelen (OSCM) heeft gehandeld, omdat zij dit onderzoek heeft geopend op grond van een klacht die geen bewijs bevatte van het "bestaan, de hoogte en de gevolgen van een subsidie" en dat de Commissie derhalve niet had voldaan aan haar plicht krachtens artikel 11.3 om de juistheid en toereikendheid van het bewijsmateriaal te beoordelen.
Dit argument moest worden afgewezen. De verwijzing van de GOC naar "het bestaan, de hoogte en de gevolgen" van de subsidie is een citaat uit artikel 11.1 van de OSCM en beschrijft het doel van een onderzoek. Naar het oordeel van de Commissie houdt dit geen verband met artikel 11.2 van de OSCM, waarin bepaald is dat de klager "voldoende bewijsmateriaal over het bestaan van een subsidie en, zo mogelijk, de hoogte ervan" moet verstrekken en dat de klacht "gegevens die de aanvrager redelijkerwijs bekend zijn" moet bevatten. De Commissie heeft het door de klager ingediende bewijsmateriaal geanalyseerd, dat aanmerkelijk was, zoals duidelijk blijkt uit de versie die toegankelijk is voor de partijen die bij de klacht belang hebben. De diensten van de Commissie hebben de opening van een onderzoek niet eerder voorgesteld dan na uitvoering van een analyse van de juistheid en toereikendheid van het bewijsmateriaal dat zij als voorlopig bewijsmateriaal voldoende achtten.
(400)
De GOC voerde aan dat ieder element (financiële bijdrage, voordeel en specificiteit) van iedere subsidieregeling individueel bepaald moet worden. De Commissie deelt met de GOC de zienswijze dat vermeende subsidieregelingen individueel moeten worden onderzocht. Echter, het is niet zo dat het bewijsmateriaal dat wordt ingediend ten aanzien van ieder element van ieder subsidieprogramma binnen een afzonderlijk verband moet worden onderzocht. Zo kan bewijs voor het bestaan van specificiteit voor het ene programma uiterst relevant zijn voor het vaststellen van specificiteit met betrekking tot een ander programma, wat afhankelijk is van, onder meer, hoeveel informatie over het programma in kwestie publiekelijk beschikbaar is alsmede van de vraag of er een nauw verband bestaat tussen de programma's en of ze afhankelijk zijn van dezelfde wetgeving.
(401)
De GOC voerde aan dat er bewijs moet zijn voor het bedrag (boven de de-minimisdrempel) van de subsidie tijdens het OT voor ieder programma en dat er toereikend bewijs moet zijn van huidige subsidiëring voor iedere subsidie, niet van "potentiële" of "waarschijnlijke" voordelen. Ten aanzien van dit punt is de Commissie het niet eens met de GOC, aangezien noch de basisverordening noch de SCM-overeenkomst van de WTO de bepaling bevat dat moet worden aangetoond dat subsidies voor een bepaald programma de de-minimisdrempel overschrijden. Het wordt niet bestreden dat een subsidie een voordeel moet verlenen tijdens het OT om compenserende maatregelen te rechtvaardigen en dat de klagers moeten pogen dergelijk bewijs te verstrekken. Echter, artikel 11.2 van de OSCM vereist "voldoende bewijsmateriaal" over subsidiëring op basis van gegevens die de klager "redelijkerwijs bekend" zijn. Aangezien veel informatie over subsidievoordelen (bijv. belastingvrijstellingen, levering van goederen) niet publiek beschikbaar is, is het vaak onmogelijk voor klagers om met zekerheid vast te stellen dat de subsidie een voordeel heeft verleend aan producenten van het betrokken product. In dergelijke situaties dient de klager het beste bewijsmateriaal te verstrekken dat beschikbaar is en waaruit blijkt dat, bijvoorbeeld, producenten van het betrokken product in aanmerking komen voor de subsidie en dat het programma nog steeds van kracht is of voordelen verleent. Het vereiste bewijsniveau is afhankelijk van de feiten van de zaak in kwestie en van hoeveel gegevens de klager redelijkerwijs bekend zijn.
(402)
De GOC stelde dat het bericht van inleiding in strijd is met artikel 22.2, onder iii), van de OSCM en voerde daarbij aan dat de simpele herhaling van de namen die aan de diverse programma's zijn toegekend niet als "beschrijving" van de programma's kan worden beschouwd. De Commissie is van oordeel dat de subsidiepraktijken waarop het onderzoek betrekking heeft afdoende zijn beschreven in het bericht van inleiding door de regelingen in kwestie te specificeren en dat het bericht van inleiding derhalve niet strijdig is met artikel 22.2, onder iii), van de OSCM.
(403)
De GOC voerde aan dat de Commissie ten onrechte een aantal subsidieprogramma's in het onderzoek heeft opgenomen, omdat de Commissie de klacht "op een holistische manier" of "in zijn totaliteit" heeft bekeken in plaats van ieder programma afzonderlijk te onderzoeken. Ook stelde de GOC dat de bevindingen van andere onderzoekende autoriteiten ten aanzien van diverse programma's op zich geen toereikend bewijs vormen voor het inleiden van de procedure. Zoals in overweging 400 is uiteengezet, hebben de diensten van de Commissie ieder programma onderzocht. De mate waarin de bevindingen van andere autoriteiten ten aanzien van een bepaald programma voldoende bewijsmateriaal vormen om een procedure in te leiden, moet van geval tot geval worden beoordeeld en is in zekere mate afhankelijk van welke andere gegevens de klager redelijkerwijs bekend zijn.
(404)
De GOC stelde (verwijzend naar een opmerking van de Amerikaanse autoriteiten in de zaak betreffende GOES (92)) dat de "bevorderde" status van OBS-producenten in planningsdocumenten van de overheid mogelijk op "collectieve wijze" is toegepast om specificiteit aan te tonen. Dit weerspiegelt de realiteit niet. De wetgeving die OBS-producenten classificeert als "bevorderd" (93) (en de gevolgen die daaruit voortvloeien) is niet (zoals de GOC beweert) "algemene informatie over overheidsbeleid, zonder direct verband met het onderhavige programma". Aangezien deze wetgeving de toegang tot programma's uitdrukkelijk beperkt tot bepaalde ondernemingen (of preferentiële voordelen verleent), houdt dergelijke wetgeving zonder twijfel op zeer direct wijze verband met het programma in kwestie.
(405)
De GOC voerde aan dat er bewijs moet zijn van een huidig voordeel dankzij een subsidieprogramma en dat het feit dat er in andere zaken compenserende maatregelen tegen programma's zijn ingesteld, ontoereikend is, aangezien dergelijke bevindingen betrekking hebben op een ander OT. Het wordt niet bestreden dat een subsidie een voordeel moet verlenen tijdens het OT om compenserende maatregelen te rechtvaardigen en dat de klagers moeten pogen dergelijk bewijs te verstrekken. Echter, met het oog op het inleiden van een onderzoek kan bewijs van het gebruik van een programma in een redelijk recente periode uitermate relevant zijn, bijvoorbeeld indien er geen publiek beschikbare informatie is die aantoont dat het programma beëindigd of gewijzigd is. De verwijzing door de GOC naar het GOES-panel (94) (paragraaf 7.72 van het panelverslag) is niet afdoende, omdat het hierbij gaat om situaties waarin het "duidelijk" is dat er geen huidige subsidiëring plaatsvindt, in tegenstelling tot het onderhavige geval.
(406)
De GOC stelde dat er bewijs moet zijn dat enkele producenten van het betrokken product daadwerkelijk een voordeel toegekend hebben gekregen door een programma om een procedure te kunnen inleiden. Dit argument kon niet worden aanvaard. Noch de basisverordening, noch artikel 11.2 van de OSCM bevat een bepaling die "voldoende bewijsmateriaal over het bestaan van een subsidie", of uitdrukkelijk bewijs van het daadwerkelijke gebruik door bepaalde producenten, voorschrijft. Aangezien veel informatie over subsidievoordelen (bijv. belastingvrijstellingen, levering van goederen) niet publiek beschikbaar is, is het vaak onmogelijk voor klagers om met zekerheid vast te stellen dat de subsidie een voordeel heeft verleend aan producenten van het betrokken product. In dergelijke situaties dient de klager het beste bewijsmateriaal te verstrekken dat beschikbaar is en waaruit blijkt dat, bijvoorbeeld, producenten van het betrokken product in aanmerking komen voor de subsidie en dat het programma nog steeds van kracht is of voordelen verleent. Het vereiste bewijsniveau is afhankelijk van de feiten van de zaak in kwestie en van hoeveel gegevens de klager redelijkerwijs bekend zijn. Door klagers een dergelijke eis op te leggen, zouden niet-transparante systemen bevoordeeld worden ten opzichte van transparantere systemen die dezelfde soort subsidie verlenen.
(407)
De GOC voerde aan dat de Commissie verzuimd heeft om de GOC een "redelijke periode" te geven om de nodige informatie in te dienen op grond van artikel 12.7 van de SCM-overeenkomst. De GOC stelde tevens dat de Commissie de GOC niet "ruim voldoende gelegenheid" heeft gegeven om al het relevante bewijsmateriaal met betrekking tot het onderzoek in schriftelijke vorm in te dienen overeenkomstig artikel 12.1 van de SCM-overeenkomst. Deze argumenten moeten worden afgewezen, aangezien de Commissie de GOC een redelijke periode en ruim voldoende gelegenheid heeft gegeven om de relevante informatie in te dienen overeenkomstig de relevante bepalingen van de WTO en van de basisverordening. De Commissie merkt op dat zij buitengewoon ruime verlengingen van de termijn voor het antwoord op de oorspronkelijke vragenlijst heeft toegestaan, waardoor de totale termijn voor het antwoord werd uitgebreid van 37 dagen tot bijna twee maanden. Met inbegrip van de procedure voor de aanmaning tot het verstrekken van ontbrekende gegevens had de GOC vanaf de inleiding meer dan drie maanden de tijd om de gevraagde informatie te verstrekken. De GOC werd tevens de mogelijkheid geboden om ontbrekende informatie te verstrekken in de aan het controlebezoek voorafgaande periode. De Commissie merkt ook op dat "redelijke periode" gezien moet worden in de procedurele context waarbinnen de Commissie ingevolge de antisubsidiebasisverordening wordt belast met de opdracht om het onderzoek binnen een termijn van dertien maanden af te ronden. Indien de Commissie nog langere termijnen had toegestaan, zoals die waarom de GOC verzocht, zou dit onvermijdelijk negatieve gevolgen hebben gehad voor de mogelijkheid van de Commissie om snel te handelen met het oog op het naleven van de relevante wettelijke termijnen.
(408)
De GOC verwees ook naar haar verzoek aan de Commissie om hulp bij het opstellen van het antwoord op de vragenlijst en was van oordeel dat deze hulp haar door de Commissie is onthouden. Dit stemt niet overeen met de werkelijkheid, omdat het verzoek van de GOC om hulp zo breed en algemeen was (d.w.z. het had betrekking op iedere vraag in de vragenlijst en de aanhangsels) dat de Commissie slechts in staat was om de GOC hulp te bieden met betrekking tot de specifieke problemen waarmee de GOC werd geconfronteerd in de antwoorden, in plaats van de individuele vragen. De GOC besloot geen gebruik te maken van dit hulpaanbod. De Commissie merkt tevens op dat in artikel 12.11 van de OSCM is bepaald dat de gevraagde hulp wordt verleend "voor zover praktisch mogelijk", wat niet het geval is bij brede, algemene verzoeken die een onmogelijk grote belasting opleggen aan de onderzoekende autoriteit, in het bijzonder wanneer de vragenlijst zelfverklarend is. De Commissie merkt op dat de GOC zeer veel ervaring heeft met antisubsidieonderzoek en gebruikmaakt van de diensten van externe juristen.
(409)
Met betrekking tot de in de klacht vermelde subsidieprogramma's die niet werden gebruikt door de in de steekproef opgenomen exporteurs voerde de GOC aan dat zij niet in staat zou zijn om de gevraagde informatie over al deze programma's te verstrekken binnen de daarvoor door de Commissie toegekende tijd vanwege de fragmentatie van de staalsector. De GOC voerde ook aan dat zij pas in een late fase van de procedure van de Commissie begreep wat de potentiële gevolgen zouden zijn van een verzuim om de gevraagde informatie over deze programma's te verstrekken, aangezien ze betrekking hadden op ondernemingen die niet in de steekproef waren opgenomen. In de eerste plaats merkt de Commissie een inconsistentie op in het standpunt van de GOC, aangezien de bewering van de GOC dat zij onvoldoende tijd had om antwoorden te verstrekken binnen de daarvoor toegekende tijd in strijd is met haar weloverwogen keuze om geen antwoord te geven met betrekking tot alle programma's die niet door de exporteurs in de steekproef werden gebruikt, omdat zij naar eigen zeggen het doel van het verzoek van de Commissie en de gevolgen van de weigering om de gevraagde informatie te verstrekken niet begreep. Afgezien daarvan heeft de Commissie, zoals in overweging 407 opgemerkt, de GOC meerdere verlengingen van de termijn toegestaan, zodat de GOC in staat zou zijn om de gevraagde informatie met betrekking tot alle programma's te verstrekken. Derhalve was de totale toegekende tijd (d.w.z. meer dan drie maanden gezien de aanmaningsprocedure) meer dan voldoende om de gevraagde informatie te verstrekken. De GOC zelf erkent in haar opmerkingen dat zij zich inderdaad op het standpunt stelde dat haar niet verzocht had moeten worden om de informatie over deze andere programma's te verstrekken, en dit wordt ook aangetoond door het feit dat de GOC niet eens probeerde een gedeeltelijk of onvolledig antwoord in te dienen om haar bereidheid tot medewerking te tonen, maar eenvoudigweg helemaal geen informatie in dit verband verstrekte.
(410)
Evenmin kan de Commissie het argument van de GOC aanvaarden dat de GOC niet begreep wat de gevolgen waren van een verzuim om de gevraagde informatie over de programma's die niet door de exporteurs in de steekproef werden gebruikt te verstrekken. De Commissie heeft deze gevolgen namelijk bij verschillende gelegenheden sinds het begin van de procedure duidelijk gemaakt. Meer in het bijzonder worden de gevolgen van niet-medewerking uitdrukkelijk aangegeven met verwijzing naar de relevante bepalingen van de basisverordening in het bericht van inleiding en op het titelblad van de vragenlijst. De Commissie heeft ook uitgebreide antwoorden verstrekt wat betreft het doel van de steekproef en de reden waarom de GOC werd verzocht de gevraagde informatie te verstrekken gezien het grote gebrek aan medewerking en het mogelijke onderzoek van aanvragen voor individuele behandeling in haar brieven van 19 maart, 11 april, 4 mei (aanmaning tot het verstrekken van ontbrekende gegevens), 7 juni (aankondiging van het controlebezoek) en 14 augustus 2012. Derhalve is het onmogelijk dat de GOC zich niet bewust was of een onjuist begrip had van de gevolgen van haar gebrek aan medewerking met betrekking tot de programma's die niet door de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs zijn gebruikt. In essentie blijkt de GOC het feit te hebben genegeerd dat zij als verlenende instantie van de vermeende subsidieregelingen geacht werd medewerking te verlenen en informatie te verstrekken over alle subsidieregelingen die beschikbaar zouden zijn voor het betrokken product.
(411)
De GOC gaf daarnaast een aantal argumenten met betrekking tot het controleproces en het controlebezoek zelf. De GOC gaf als bezwaar op dat zij uit de brief van de Commissie met de aankondiging van het controlebezoek niet kon opmaken wat de reikwijdte zou zijn van de controle van de relevante informatie en de GOC klaagt over een vermeende weigering van de Commissie om een specifieker bestek voor de controle te verstrekken. De GOC voegde daaraan toe dat zij recht had op enige "inperking" van de mogelijke reikwijdte van de controle (bijv. door middel van een vooraf te ontvangen schriftelijke lijst van alle vragen die de beambten van de Commissie zouden stellen) (95), die naar het oordeel van de GOC niet uitputtend kon zijn gezien de korte duur van het bezoek. Wat betreft het laatstgenoemde argument moet de Commissie de zienswijze van de GOC afwijzen, aangezien noch de OSCM van de WTO noch de antisubsidiebasisverordening van de Unie een rechtsgrondslag bevat die een putatief recht verleent om de reikwijdte van het bezoek op deze manier in te perken. Evenmin bestaat er een beslissing van de WTO die zelfs maar suggereert dat in de uitlegging van wetgeving aangenomen moet worden dat een dergelijk recht bestaat.
Met betrekking tot de andere argumenten van de GOC merkt de Commissie op dat zij op 7 juni 2012 een gedetailleerde brief met de aankondiging van het controlebezoek heeft gestuurd, waarin duidelijk was aangegeven: i) het voorstel voor een tijdsschema waarover eerder informeel overeenstemming was bereikt met de GOC, ii) het doel van het controlebezoek, iii) de reikwijdte, inhoud en het voorwerp van het bezoek, en iv) de mogelijkheid om gebruik te maken van beschikbare gegevens met betrekking tot de programma's die niet door de in de steekproef opgenomen exporteurs zijn gebruikt (zie hierboven). Om zo weinig mogelijk tijd van de betrokken beambten van de GOC in beslag te nemen, heeft de Commissie ook aangegeven op welke dag ieder programma behandeld zou worden. De Commissie ging zelfs nog verder om, in de geest van volledige medewerking, te voldoen aan de verzoeken van de GOC om nadere details betreffende de controlebezoeken, aangezien de Commissie op zeer korte termijn vergaderde met de vertegenwoordigers van de GOC om de gevraagde verduidelijkingen van de details van de controlebezoeken te verstrekken. De Commissie verzorgde vervolgens een follow-up van deze vergadering door verdere verzoeken van de GOC om verduidelijking te beantwoorden in een aantal e-mails die met de GOC werden uitgewisseld. Bijgevolg heeft de Commissie alles wat in haar macht lag gedaan om een succesvol controlebezoek te waarborgen, maar desondanks lijkt de GOC al deze inspanningen te hebben genegeerd.
3.4.1.2. Verstrekking van WGS en KGS voor een ontoereikende prijs
(412)
De GOC stelde dat de Commissie had moeten zorgen voor een "drempelwaarde" voor de vaststelling van het bestaan van een overheidsinstantie alvorens te vragen om transactiespecifieke informatie in aanhangsel B bij de GOC-vragenlijst. Dit argument kon niet worden aanvaard omdat het in praktisch opzicht onuitvoerbaar zou zijn om het onderzoek op deze manier in twee fasen op te splitsen, waardoor de Commissie twee afzonderlijke verzoeken om informatie zou moeten opstellen en twee afzonderlijke controlebezoeken in China zou moeten uitvoeren. Naast de gevolgen voor de beschikbare middelen zou dit het in de praktijk onmogelijk maken om het onderzoek binnen de termijnen af te ronden. In elk geval kan de totaliteit van het bewijsmateriaal (inclusief de transactiespecifieke gegevens met betrekking tot prijzen en hoeveelheden) relevant zijn om te bepalen of een instantie een overheidsinstantie is.
(413)
De GOC voerde aan dat haar verzuim om antwoorden te verstrekken voor aanhangsel B inzake de staatsondernemingen die WGS en KGS aan de OBS-producenten verstrekken niet zou moeten leiden tot de toepassing van artikel 28 van de basisverordening en dat het gebruik door de Commissie van de beschikbare gegevens strijdig is met artikel 12.7 van de OSCM. De GOC stelde verder dat de Commissie om invulling van aanhangsel B had gevraagd aan vele ondernemingen die niet relevant waren voor het onderzoek. Dit argument moet worden afgewezen. De Commissie heeft aanhangsel B op zo'n manier opgesteld dat zij in staat zou zijn om de beweringen in de klacht te onderzoeken, in overeenstemming met de bevindingen van de WTO-beroepsinstantie in DS379, waarin bepaalde richtsnoeren zijn vastgelegd om te bepalen of een instantie een overheidsinstantie is. De bewering van de GOC dat "aanhangsel B niet alleen op staatsondernemingen betrekking heeft" stemt niet overeen met de werkelijkheid. Het is waar dat de Commissie in eerste instantie alle producenten van WGS/KGS had gevraagd om aanhangsel B in te vullen, maar naar aanleiding van het antwoord van de GOC op de vragenlijst heeft de Commissie het verzoek beperkt tot alleen de staatsondernemingen in kwestie, om het werk van de GOC met het beantwoorden van aanhangsel B te vergemakkelijken (96). Ondanks deze inspanningen van de Commissie hebben de GOC en de staatsondernemingen in kwestie geen antwoord verstrekt met betrekking tot aanhangsel B, hoewel duidelijk is (in het bijzonder op grond van de klacht) dat staatsondernemingen die WGS/KGS leveren aan de producenten-exporteurs van OBS binnen de reikwijdte van dit onderzoek vallen.
(414)
Gezien het bovenstaande had de Commissie geen andere keuze dan artikel 28, lid 1, van de basisverordening toe te passen, hetgeen zij deed in volledige overeenstemming met artikel 12.7 van de OSCM.
(415)
De GOC stelde dat de beschikbare gegevens die door de Commissie zijn gebruikt niet de conclusie steunen dat de geciteerde "richtsnoeren" voor de staalsector juridisch bindend zijn. Het belangrijkste planningsdocument voor de staalsector waarop de Commissie haar bevindingen ten aanzien van het bestaan van een overheidsinstantie heeft gebaseerd, is besluit nr. 35 van de NDRC - Beleid voor de ontwikkeling van de ijzer- en staalindustrie. De Commissie heeft een directe vraag gesteld over de juridische status van besluiten van de NDRC en bevestigd werd dat besluiten binnen de Chinese wetgeving juridisch bindend zijn, aangezien ze behoren tot een van de vier rechtscategorieën in de VRC. Derhalve is dit argument strijdig met de relevante informatie in het dossier.
(416)
De GOC stelde dat de door de Commissie vastgestelde verstoring van de markt binnen de staalsector irrelevant is voor de bepaling of producenten van WGS/KGS overheidsinstanties zijn en dat de vaststelling van het bestaan van overheidsinstanties specifiek had moeten worden toegepast op de entiteiten die WGS/KGS leverden aan de twee groepen producenten-exporteurs die in de steekproef waren opgenomen, en niet op alle staatsondernemingen die WGS/KGS produceren in de VRC in het algemeen. Volgens de GOC kan de Commissie, indien zij geen informatie over deze entiteiten heeft, de vaststelling van het bestaan van een overheidsinstantie niet uitvoeren omdat zij anders tot een ongeoorloofde negatieve gevolgtrekking zou komen. De Commissie is het niet eens met deze bewering. Het bestaan van de marktverstoring is een relevante, weliswaar niet doorslaggevende, factor in de analyse. De "overheidsinstantiebevinding" van de Commissie binnen de context van deze procedure heeft betrekking op alle producenten van WGS/KGS die gedeeltelijk of volledig het eigendom van de staat zijn, omdat de bevinding tot stand is gekomen op grond van bewijsmateriaal dat betrekking heeft op breed beleid en industriebrede factoren en niet op grond van informatie over specifieke ondernemingen. De staatsentiteiten die WGS/KGS leveren aan de twee in de steekproef opgenomen producenten/exporteurs vallen duidelijk binnen de reikwijdte van de bevinding ten aanzien van het bestaan van overheidsinstanties; daarom werd het niet noodzakelijk geacht om de vaststelling specifiek tot hen te beperken. In elk geval verstrekte de GOC in haar antwoord op de vragenlijst van de Commissie geen informatie die gebruikt zou kunnen worden om een dergelijke ondernemingsspecifieke vaststelling uit te voeren.
Het argument van de GOC dat de Commissie geen vaststelling kan uitvoeren bij afwezigheid van "feitelijke gegevens" over de specifieke staatsondernemingen in kwestie, zou betekenen dat de GOC in feite zou profiteren van niet-medewerking (aangezien de GOC had geweigerd om de "gegevens" te verstrekken) en op die manier een "gunstiger" resultaat zou bereiken dan wanneer zij medewerking had verleend. Dit zou het tegendeel van een negatieve gevolgtrekking zijn.
(417)
De GOC noemde als bezwaar dat zij pas in de fase van de definitieve mededeling door de Commissie op de hoogte werd gesteld van de analysen met betrekking tot "het toevertrouwen van functies en het belasten met functies" en dat derhalve haar rechten op verdediging waren geschonden. De Commissie kon echter in de eerdere fase van het onderzoek niet weten dat zij tot deze conclusie zou komen. Deze bevinding is een resultaat van alle informatie en gegevens die tijdens de gehele procedure zijn verzameld en werd bekendgemaakt zodra de laatste vaststelling was uitgevoerd, d.w.z. op het moment waarop de definitieve mededeling werd opgesteld. In de klacht werd melding gemaakt van subsidies in verband met de verstrekking van goederen door de overheid via staatsondernemingen. Uit het onderzoek bleek dat het overheidsbeleid in kwestie, dat in eerste instantie betrekking had op staatsondernemingen, ook van toepassing was op particuliere entiteiten, wat leidde tot de conclusie dat er sprake was van het toevertrouwen van functies of het belasten met functies door de overheid.
(418)
De GOC stelde dat de door de Commissie vermelde informatie op geen enkele wijze een rechtvaardiging vormde voor de conclusie dat de overheid aan particuliere entiteiten binnen de staalsector de functie toevertrouwt of hen belast met de functie om de subsidies te verstrekken waartegen compenserende maatregelen worden genomen. Dit argument moest worden afgewezen. In haar analysen betreffende het toevertrouwen van functies en het belasten met functies heeft de Commissie verwezen naar een aantal overheidsplannen en beleidsdocumenten en daaruit delen geciteerd die een direct verband aantonen tussen de overheid en het gedrag van particuliere staalondernemingen en zij heeft deze bevinding gestaafd met voorbeelden van activiteiten die door particuliere ondernemingen worden uitgevoerd.
(419)
De GOC voerde aan dat de Commissie bij de analysen betreffende het toevertrouwen van functies en het belasten met functies verzuimd had om een onderscheid te maken tussen de gevolgen van overheidsoptreden en de bedoeling van overheidsoptreden. Ook dit argument wordt afgewezen. De Commissie heeft het bestaan vastgesteld van overheidsbeleid dat bedoeld is om de staalindustrie te ondersteunen en om WGS/KGS te verstrekken via staatsondernemingen voor prijzen die onder de marktprijzen liggen. Verder werd vastgesteld dat dit beleid particuliere producenten in feite dwong (via de dominantie van staatsondernemingen en de ontmoediging van de uitvoer van WGS/KGS) om de binnenlandse OBS-sector van WGS/KGS te voorzien voor dezelfde, onder de marktwaarde liggende prijzen als die staatsondernemingen in rekening brachten. Er is zelfs bewijsmateriaal waaruit blijkt dat de prijzen van particuliere leveranciers uitdrukkelijk aan die van staatsondernemingen verbonden worden. Bijgevolg heeft de Commissie geconcludeerd dat een van de doelstellingen van het beleid was om particuliere entiteiten de functie toe te vertrouwen, en hen met deze functie te belasten, om dezelfde praktijken toe te passen als de staatsondernemingen. Dit is een klassiek geval van de overheid die, zowel zelf als via staatsondernemingen, "haar gezag uitoefent" over particuliere leveranciers. Het beleid heeft alle vereiste elementen die verbonden zijn aan het toevertrouwen van functies of het belasten met functies, aangezien er sprake is van een "overheidsmaatregel" die "gericht is op een specifieke partij" en "waarvan het doel een specifieke taak of plicht is". Ter illustratie van de bedoelingen van de overheid zij opgemerkt dat zekere bepalingen van besluit nr. 35 sancties bevatten voor ondernemingen die niet in overeenstemming met het daarin beschreven beleid handelen. Hieruit blijkt dat de GOC de bedoeling heeft om de gehele staalindustrie in een bepaalde richting te leiden en dat ondernemingen die deze bedoeling niet naleven met consequenties geconfronteerd zullen worden.
(420)
De GOC voerde tevens aan dat de Commissie niet heeft vastgesteld dat de GOC een beleid voert om WGS en KGS aan de OBS-sector te verstrekken en dat de Commissie niet tot een conclusie in die zin is gekomen. Dit argument moest worden afgewezen. Zoals de analyse in bovenstaande overwegingen 49 tot en met 72 aantoont, zijn de staatsondernemingen die WGS/KGS aan de OBS-producenten leveren overheidsinstanties, het verlengstuk van de GOC, en is het duidelijk dat zij WGS/KGS verstrekken aan producenten-exporteurs van OBS. Daarnaast werd vastgesteld dat de prijzen van deze inputs niet de marktwaarden weerspiegelen. Bijgevolg wordt geconcludeerd dat de GOC via deze staatsondernemingen een beleid voert om goedkoop WGS en KGS te verstrekken.
(421)
De GOC voerde aan dat de Commissie ten onrechte tot de conclusie was gekomen dat de overheid op indringende wijze controle uitoefent over de staalsector in het algemeen en dat de staalindustrie bepaalde richtsnoeren naleeft, maar dat zij niet heeft vastgesteld dat de verstrekking van staal aan de OBS-sector voor prijzen die onder de marktprijzen liggen een doelstelling is van dit beleid. Dit argument moest worden afgewezen. Zoals in bovenstaande overweging 419 is uiteengezet, heeft de Commissie vastgesteld dat het overheidsbeleid een intentie bevat om particuliere leveranciers te belasten met de taak om de leveringspraktijken van staatsondernemingen te volgen met betrekking tot onder de marktwaarden liggende prijzen.
(422)
De GOC voerde aan dat de Commissie niet heeft vastgesteld dat er een specifieke bedoeling van de GOC is om een feitelijke financiële bijdrage te verlenen in verband met de verstrekking van WGS en KGS, zoals voorgeschreven door het verslag van de WTO-beroepsinstantie US-Countervailing Duty Investigation on DRAMS from Korea (97). Dit argument moest worden afgewezen. De overheidsmaatregelen in kwestie zijn gebaseerd op een overheidsbeleid dat bedoeld is om particuliere leveranciers te belasten met de taak om de leveringspraktijken van staatsondernemingen met betrekking tot onder de marktwaarden liggende prijzen te volgen. Dit is geen "consequentie" of "bijkomend gevolg" van de overheidsinterventie, het is het doel ervan. Het is duidelijk dat particuliere leveranciers van WGS/KGS geen "vrije keuze" uitoefenen in de markt, omdat de markt verstoord is door de dominantie van staatsondernemingen en de uitvoer van WGS/KGS ontmoedigd wordt.
(423)
De GOC stelt dat de Commissie niet tot bevindingen is gekomen ten aanzien van de feitelijke particuliere entiteiten die WGS/KGS aan de in de steekproef opgenomen ondernemingen leverden. Dit argument moest worden afgewezen. Zoals in het geval van overheidsinstanties heeft de Commissie een sectorbrede analyse met betrekking tot het toevertrouwen van functies en belasten met functies uitgevoerd die van toepassing is op alle particuliere leveranciers. Aangezien het overheidsbeleid in kwestie van toepassing is op al dergelijke entiteiten, is het niet nodig om dit per specifieke onderneming vast te stellen.
(424)
De GOC voerde aan dat de Commissie het bewijsmateriaal van de GOC met betrekking tot het aandeel van staatsondernemingen in de Chinese productie van WGS en KGS. De door de GOV verstrekte tabel kan in dit verband niet als bewijs worden aangemerkt. De GOC weigerde om de brongegevens voor deze tabel te verstrekken zowel vóór als tijdens de controle en derhalve kan de tabel niet als betrouwbare informatie worden beschouwd. Om deze reden heeft de Commissie gegevens gebruikt uit het World Steel Capacity Book, dat algemeen erkend wordt binnen de wereldwijde staalindustrie.
(425)
De GOC voerde aan dat de Commissie niet heeft uitgelegd waarom de wereldmarktprijzen van WGS en KGS de meest geschikte benchmark zijn en verwees naar de beslissing van de WTO-beroepsinstantie in de procedure US-Softwood Lumber IV (VS-Zacht timmerhout IV) dat de buitenlandse benchmark "verband moet houden met, verwijzen naar of samenhangen met de marktvoorwaarden in dat land en een weergave moet zijn van de prijs, kwaliteit, beschikbaarheid, verhandelbaarheid, vervoer en andere aan- of verkoopvoorwaarden". De GOC stelt tevens dat de "overheidsdominantie" niet kan leiden tot versoepeling van deze jurisprudentie, omdat, indien dat het geval was, de mogelijkheid om een buitenlandse benchmark te gebruiken helemaal niet beschikbaar zou zijn. De GOC voert aan dat de Commissie niet heeft voldaan aan de vereisten van artikel 14 van de OSCM. De Commissie is het met dit argument niet eens. De marktvoorwaarden in China zijn verstoord, zoals door de Commissie is vastgesteld en uiteengezet wordt in bovenstaande overwegingen 49 tot en met 97. Omdat staal wereldwijd door soortgelijke processen wordt geproduceerd en overal ter wereld wordt verhandeld, is de meest redelijke externe benchmark de wereldprijs, aangezien het waarschijnlijk is dat de Chinese prijzen afgestemd zouden worden op de wereldprijzen, als er in de VRC een normale marktsituatie zonder verstoring zou zijn. De GOC verstrekte zeer weinig informatie over de staalmarkt in de VRC, hoewel de Commissie daarom specifiek had verzocht. Evenmin stelde de VRC enige andere benchmark voor behalve de binnenlandse benchmark, die niet geschikt was vanwege de vastgestelde marktverstoringen.
De GOC stelde dat de Commissie de bevinding over specificiteit met betrekking tot de verstrekking van WGS/KGS voor een ontoereikende prijs op niets anders heeft gebaseerd dan op de tautologische bewering van de klagers in de klacht en dat dit niet voldoende is om aan de vereisten van de OSCM te voldoen. Dit argument moest worden afgewezen. Zowel GWS als KGS worden gebruikt als inputs door slechts een beperkt aantal ondernemingen, aangezien ondernemingen in vele sectoren geen gebruiksdoel voor deze producten hebben. De GOC zelf bevestigde in haar antwoord op de vragenlijst dat WGS en KGS slechts door een beperkt aantal bedrijfstakken worden gebruikt. De GOC bestreed dit feit niet in de opmerkingen over de definitieve mededeling. Derhalve wordt bevestigd dat deze subsidie specifiek is in de zin van artikel 4, lid 2, onder c), van de basisverordening, dat dezelfde formulering bevat als artikel 2.1., onder c), van de OSCM.
3.4.1.3. Preferentiële leningen en rentetarieven aan de OBS-sector
(426)
De GOC voerde aan dat de banken niet verplicht zijn om de industriële richtsnoeren te volgen, dat zij geen individuele bedrijfsbeslissingen gedicteerd krijgen van de overheid en dat de banksector niet gedomineerd wordt door de overheid. Dit argument kan niet worden aanvaard. De artikelen 24 en 25 van besluit nr. 35 beperken de verstrekking van leningen tot de ondernemingen die zich houden aan het nationale beleid voor de ontwikkeling van de ijzer- en staalindustrie, wat betekent dat de bewering van de GOC dat de banken niet verplicht zijn om het industriële beleid te volgen in tegenspraak is met dit bewijsmateriaal. Deze bepalingen houden duidelijk een beperking in van de ondernemingen die de banken kunnen financieren. Ook de bewering dat de banksector niet wordt gedomineerd door de overheid moet terzijde worden gelegd. In dit verband zij opgemerkt dat de GOC slechts zeer beperkte informatie over eigendomsstructuur binnen de banksector heeft verstrekt, waarbij zij aanvoerde dat zij niet over dergelijke informatie beschikte, hoewel alle banken krachtens artikel 24 van de wet inzake handelsbanken verplicht zijn om dergelijke informatie te rapporteren aan de Regelgevende Commissie voor het bankwezen in de VRC, een door de Raad van State geautoriseerd staatsagentschap. De andere gegevens in de dossiers die in deze verordening worden geciteerd, leidden tot de conclusie dat de banksector in de VRC wel degelijk door de overheid worden beheerst (zie de bovenstaande overwegingen 166-169).
In aanvulling op de bronnen waarnaar in deze verordening wordt verwezen, verklaart landenverslag nr. 11/321 inzake China van het IMF van november 2011 dat de overheid ook direct en indirect betrokken is bij de financiële sector en bevat het verslag de aanbeveling van een heroriëntatie van de rol en verantwoordelijkheden van de overheid in de financiële sector, opdat het banksysteem niet langer wordt gebruikt om algemene beleidsdoelstellingen van de overheid te realiseren, maar in plaats daarvan leenbeslissingen worden gebaseerd op commerciële doelstellingen (98) (99).
(427)
De GOC stelde dat haar verzuim om de in aanhangsel A bij de GOC-vragenlijst gevraagde informatie te verstrekken geen rechtvaardiging kon zijn om beschikbare gegevens te gebruiken, omdat de Commissie de GOC niet verantwoordelijk had mogen maken voor het verstrekken van interne, gevoelige, transactiespecifieke gegevens met betrekking tot banken waarvan vele op generlei wijze het eigendom van de overheid waren. Zoals in bovenstaande overweging 426 is uitgelegd, had de GOC toegang tot ten minste een deel van de gevraagde informatie, maar weigerde zij om antwoorden te verstrekken op vragen in aanhangsel A. In dit verband zij tevens opgemerkt dat, aangezien de GOC weigerde om gegevens over eigendom te verstrekken, de Commissie van veel banken niet wist of ze al dan niet eigendom van de overheid waren.
(428)
Met betrekking tot bepaalde circulaires van de PBOC voert de GOC aan dat de publiek beschikbare samenvattingen van de inhoud van de relevante circulaires samen met de getuigenissen van de PBOC-beambten voldoende zijn om de feitelijke circulaires van de PBOC te vervangen en dat het verzuim van de GOC om deze circulaires te verstrekken niet zou moeten leiden tot het gebruik van beschikbare gegevens. De GOC voerde daarnaast aan dat de Commissie informatie die te goeder trouw is verstrekt heeft afgewezen, d.w.z. de getuigenis van de PBOC-beambte in combinatie met het uittreksel van de circulaires in kwestie en zij verwees naar artikel 28 van de basisverordening, waarin is bepaald dat alleen onjuiste of misleidende informatie buiten beschouwing mag worden gelaten. Daarnaast voerde de GOC aan dat de GOC haar bevindingen niet had gebaseerd op feitelijke beschikbare gegevens of op de verstrekte informatie, maar in plaats daarvan de GOC de last oplegde om te bewijzen dat de situatie die tijdens de procedure inzake gestreken fijn papier werd vastgesteld niet langer actueel was. Naar het oordeel van de GOC zijn de bevindingen van het onderzoek inzake gestreken fijn papier niet eens in tegenspraak met de door de GOC verstrekte informatie, aangezien ze gebaseerd waren op informatie over een ander tijdvak.
De uittreksels van de PBOC en van de website en de getuigenis van de PBOC-beambte hadden niet gecontroleerd kunnen worden zonder de brondocumenten, d.w.z. de circulaires zelf. De Commissie begrijpt niet waarom de GOC enerzijds van oordeel is dat dit vertrouwelijke interne documenten zijn, terwijl anderzijds de samenvattingen van de inhoud ervan op de website van de PBOC gepubliceerd zou zijn. De bevindingen van het onderzoek inzake gestreken fijn papier zijn in hoge mate relevant voor de onderhavige zaak. Het feit dat de informatie betrekking had op een ander tijdvak is van beperkt belang, aangezien de gegevens in het dossier (met inbegrip van de klacht) aantonen dat de praktijken in kwestie sindsdien niet zijn gewijzigd. Wat betreft de bewering van de GOC dat de Commissie de bewijslast omkeert, zij opgemerkt dat de bevindingen van het onderzoek inzake gestreken fijn papier deel uitmaakt van de totaliteit van het bewijsmateriaal dat in aanmerking wordt genomen, maar dat de GOC niet geacht worden "het tegendeel te bewijzen". Medewerking in dergelijke onderzoeken is een tweezijdig proces en alle partijen mogen bewijsmateriaal aanbieden of argumenten inbrengen om ander bewijs in het dossier te weerleggen.
(429)
De GOC voert aan dat de Commissie niet heeft vastgesteld dat de benchmark van de GOC een niet-commerciële verstoring weerspiegelt (daarmee zeggend dat de Chinese marktrentetarieven over het algemeen een toereikende prijs weerspiegelen) en dat het feit dat er uitsluitend een ondergrens is voor de rentetarieven voor commerciële leningen een nadeel is voor de producenten-exporteurs die van dergelijke leningen gebruikmaken in plaats van een voordeel. Zonder de door de PBOC opgelegde ondergrens zouden deze tarieven aanzienlijk lager kunnen zijn geweest. Dit is een misplaatst argument. Het feit dat de GOC (PBOC) de benchmark op willekeurige wijze vaststelt, wijst op zich reeds op niet-commercieel gedrag. Dit wordt ook bevestigd door landenverslag nr. 11/321 van het IMF (100) inzake China van november 2011, dat verwijst naar regulering van de rente.
(430)
De GOC voerde aan dat de Commissie verzuimd heeft om de kredietwaardigheid van de feitelijk onderzochte partijen te evalueren, zoals de Commissie gedaan heeft in de procedure inzake gestreken fijn papier. De Commissie antwoordt hierop dat de kredietwaardigheid van de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs niet is geëvalueerd omdat deze hoe dan ook beïnvloed werd door het industriebeleid en door steun en interventies van de overheid. Aangezien vastgesteld werd dat het financiële systeem in de VRC verstoord is, zou dit een zinloze actie zijn. Een dergelijke evaluatie van de kredietwaardigheid is niet uitgevoerd in de procedure inzake gestreken fijn papier.
(431)
De GOC maakt ook bezwaar tegen de vaststelling van de BB-rating, omdat zij deze als "zuiver bestraffend" beschouwt en "de redenen van de Commissie voor deze keuze niet zijn bekendgemaakt op een manier die controleerbaar is". De GOC meent dat, indien de Commissie vaststelt dat de Chinese benchmark plus de BB-risicopremie de juiste waarde oplevert, zij haar redenen in dit verband moet toelichten voor iedere specifieke producent en lening. Dit argument moest worden afgewezen. Gezien de verstoringen en het feit dat de kredietverlenende banken geen adequate evaluatie van de kredietwaardigheid of risico's van de OBS-producenten uitvoeren, had de Commissie de kredietrating van de individuele producenten-exporteurs, voor zover ze een rating hadden, niet zonder meer kunnen overnemen. De BB-rating is in dit geval niet ongunstig voor de producenten-exporteurs, omdat het de beste rating voor labiele obligaties op de markt is.
3.4.1.4. Verstrekking van grondgebruiksrechten voor een ontoereikende prijs
(432)
De GOC voerde aan dat de Commissie heeft erkend dat de beweringen van de GOC dat de grondgebruiksrechten worden verstrekt op basis van concurrentie zodanig zijn dat ze de noodzaak van een externe benchmark wegnemen. De GOC stelde tevens dat de Commissie zich in haar gehele toelichting op de redenen waarom de beweringen van de GOC werden afgewezen uitsluitend richtte op het bewijsmateriaal van de GOC in plaats van de feitelijk beschikbare gegevens. De GOC verzoekt de Commissie om de feitelijke gegevens bekend te maken die zij gebruikt heeft om vast te stellen dat de lokale autoriteiten de prijzen op willekeurige wijze bepaalden, d.w.z. dat de prijzen niet verwezen naar of verband hielden met de vraag naar en het aanbod van industriegrond.
De GOC heeft een onjuist begrip van deze kwestie. De Commissie heeft niet kunnen vaststellen dat de grondgebruiksrechten op basis van concurrentie worden verstrekt. De Commissie stelde vast dat van de dertien transacties met betrekking tot grondgebruiksrechten slechts zes geacht werden plaats te vinden binnen een biedings- of veilingsproces. Met betrekking tot deze zes transacties bleek uit het ingediende relevante bewijsmateriaal dat de aanbestedingen niet op concurrentie gebaseerd waren, aangezien er slechts één aanbieding/offerte was en de prijs door de autoriteiten werd vastgesteld. De Commissie begreep niet waarom de GOC verzocht om bekendmaking van de beschikbare gegevens die zijn gebruikt omdat een markt voor grondgebruiksrechten ontbreekt, aangezien er wat deze kwestie betreft geen beschikbare gegevens zijn gebruikt om de argumenten van de GOC af te wijzen en de analyse is uitgevoerd op grond van de door de GOC en producenten-exporteurs in dit verband ingediende informatie. De gegevens die zijn gebruikt als basis om vast te stellen dat de prijzen op willekeurige wijze worden bepaald, worden genoemd in bovenstaande overwegingen 114 tot en met 116, namelijk informatie over feitelijke transacties die is verstrekt door de in de steekproef opgenomen producenten-exporteurs, het evaluatiesysteem voor stedelijke grond en besluit nr. 35.
(433)
Volgens de GOC heeft de Commissie verzuimd om specificiteit in de zin van de artikelen 2.1 en 2.2 van de OSCM aan te tonen en om haar vaststellingen dat er sprake is van specificiteit duidelijk te onderbouwen overeenkomstig artikel 2.4 van de OSCM. Daarnaast heeft de Commissie verzuimd om een onderbouwing te geven voor de noodzaak om het voordeelbedrag te bepalen aan de hand van een buitenlandse benchmark en om de gekozen benchmark vast te stellen in overeenstemming is met artikel 14, onder d), van de OSCM. Deze argumenten moesten worden afgewezen. De grondslag van de bevindingen van de Commissie ten aanzien van specificiteit is het feit dat alle ondernemingen die zich niet aan het door de overheid vastgestelde industriebeleid houden, worden uitgesloten van de verstrekking van grondgebruiksrechten, de prijzen vaak op willekeurige wijze door de autoriteiten worden bepaald en de overheidspraktijken onduidelijk en ondoorzichtig zijn. De noodzaak van een buitenlandse benchmark is uitgelegd en gerechtvaardigd in bovenstaande overwegingen 109, 118 en 120-121. Aangezien vastgesteld werd dat de markt voor grondgebruiksrechten in de VRC verstoord is, was het niet mogelijk om de binnenlandse benchmark toe te passen, zoals de GOC voorstelde. De Commissie is het niet eens met de bewering dat de benchmark is berekend op een wijze die niet in overeenstemming is met artikel 14, onder d), van de OSCM. De benchmark in Taiwan wordt geacht de beste benaderingswaarde te zijn die voor de Commissie beschikbaar is en is in overeenstemming met de aanbevelingen van de WTO-beroepsinstantie in DS 379.
(434)
De GOC voert aan dat zij heeft voorgesteld dat iedere eventuele benchmark binnenlands zou moeten zijn en gebaseerd zou moeten worden op de prijzen die de "niet-begunstigde" Chinese bedrijfstakken betaalden; volgens de GOC is de reden hiervan dat er überhaupt geen verschil is en dat het subsidiebedrag derhalve niet anders dan nul kan zijn. De Commissie is het niet met dit argument eens en afgezien daarvan heeft de GOC geen informatie verstrekt over de prijzen voor de "niet-begunstigde" bedrijfstakken, die, in theorie, gebruikt zouden kunnen worden om de benchmark door berekening vast te stellen.
(435)
De GOC voert daarnaast aan dat de klager geen aanwijzing of bewijs heeft verstrekt dat grondgebruiksrechten met name aan een bepaalde beperkte groep ondernemingen werden verstrekt en dat de Unie niet tot de cruciale bevinding is gekomen dat de verstrekking van grondgebruiksrechten uitdrukkelijk wordt beperkt tot bepaalde/bevorderde ondernemingen. De Commissie is tot de bevinding gekomen dat de verstrekking van grondgebruiksrechten beperkt wordt tot ondernemingen die zich houden aan het door de NDRC in besluit nr. 35 vastgestelde industriebeleid (bovenstaande overweging 116).
(436)
De GOC voerde aan dat de Commissie geen grondig onderzoek heeft uitgevoerd om een benchmark te vinden die verwijst naar of verband houdt met de situatie in de VRC en dat de Commissie niet haar best heeft gedaan om een benchmark vast te stellen die een benaderingswaarde is van de marktvoorwaarden die zouden bestaan indien er geen verstoring zou zijn, of dat de Commissie, indien zij dit wel heeft gedaan, geen nadere uitleg heeft verstrekt. Dit argument moest worden afgewezen. De Commissie heeft wel degelijk in detail de diverse indicatoren onderzocht en Taiwan vergeleken met zowel de gehele VRC als de individuele Chinese provincies in kwestie. Na deze analyses beschouwt de Commissie Taiwan (101) als een geschikte externe benchmark gezien het geheel van de informatie in het dossier: i) het niveau van economische ontwikkeling en de economische structuur in Taiwan en de desbetreffende Chinese provincies en stad (102) waar de medewerkende producenten-exporteurs gevestigd zijn, ii) de fysieke nabijheid tussen deze twee Chinese provincies en Taiwan, iii) de hoge graad van infrastructuur waarover zowel Taiwan als deze twee Chinese provincies beschikken, iv) de sterke economische banden en grensoverschrijdende handel tussen Taiwan en de VRC, v) de vergelijkbare bevolkingsdichtheid in de betrokken Chinese provincies en in Taiwan, vi) de gelijkenis tussen het soort grond en de transacties om tot een relevante benchmark te komen in Taiwan en in de VRC en vii) de gemeenschappelijke demografische, linguïstische en culturele eigenschappen van Taiwan en de VRC. Daarnaast worden de provincies Jiangsu en Zhejiang samen met de stad Chongqing beschouwd als belangrijke productiecentra in de VRC. Hoewel het BBP per hoofd in Taiwan en in de twee Chinese provincies en de stad Chongqing niet identiek is, is het BBP van deze Chinese provincies en de stad Chongqing de laatste jaren snel gegroeid: zij lopen met andere woorden in op Taiwan.
Ook wijzen recente gegevens erop dat zowel het BBP van de VRC in haar totaliteit als de twee provincies en Chongqing City een veel hoger groeicijfer laten zien dan Taiwan (103), wat wil zeggen ze de achterstand zeer snel aan het inhalen zijn. Echter, het is belangrijk om op te merken dat de exacte vergelijking tussen het BBP van een niet-markteconomie (de VRC) en het BBP van een goed gevestigde markteconomie (Taiwan) niet doorslaggevend is, omdat het normaal is dat het BBP van een niet-markteconomie achterblijft op dat van een functionerende markteconomie. Bovendien kunnen vraag naar en aanbod van industriegrond door tal van andere factoren, zoals planningsregels en milieubeleid, worden beïnvloed. Waar het echt op aankomt, is wat de marktvoorwaarden voor grondgebruiksrechten in de VRC zouden zijn indien het een functionerende markteconomie zou zijn; op grond van alle bewijsmateriaal zouden deze sterk vergelijkbaar zijn met die van Taiwan.
(437)
De GOC voert ook aan dat de Commissie in haar berekening een afschrijvingstermijn van 50 jaar heeft gebruikt, terwijl niet alle relevante overeenkomsten inzake grondgebruiksrechten gebaseerd waren op een termijn van 50 jaar. Dit is echter onjuist. Alle grondgebruiksrechten waartegen binnen deze procedure compenserende maatregelen worden ingesteld, waren gebaseerd op een termijn van 50 jaar.
3.4.1.5. Programma bestaande uit de verstrekking van elektriciteit voor een ontoereikende prijs
(438)
De GOC voerde aan dat de conclusie ten aanzien van specificiteit "volledig kunstmatig" is in de zin dat de totaliteit van de economische activiteit die geacht wordt het tarief zonder sanctie te betalen het overgrote deel van de Chinese economie omvat. De GOC betwistte ook de bevinding van de Commissie ten aanzien van "regionale" specificiteit en in het bijzonder de conclusie dat de subsidie uitsluitend beschikbaar is in de geografische gebieden waar de producent-exporteur gevestigd is. Volgens de GOC is de sanctie algemeen van toepassing in alle geografische gebieden waar alle producenten-exporteurs gevestigd zijn en derhalve is er geen sprake van regionale specificiteit. Dit argument moest worden afgewezen. De Commissie merkt op dat de GOC haar opmerkingen uitsluitend lijkt te baseren op het differentiële prijsstellingssysteem voor de categorieën "bevorderde", "beperkte", "verboden" en "toegestane" ondernemingen overeenkomstig besluit nr. 40. De Commissie heeft haar bevindingen echter gebaseerd op het speciale prijsstellingssysteem voor elektriciteit dat bestaat in de grotere gemeentelijke regio van Chongqing, waar een van de in de steekproef opgenomen medewerkende exporteurs een fabriek heeft. Deze exporteur geniet voordelen dankzij een lager elektriciteitstarief dat uitsluitend en specifiek van toepassing is op een groep ondernemingen die tot bepaalde sectoren behoren (namelijk ondernemingen die met elektro-ovens ijzerlegeringen produceren en kunstmestondernemingen) binnen dezelfde categorie grote industriële gebruikers. Derhalve is de Commissie tot de conclusie gekomen dat het lagere elektriciteitstarief dat uitsluitend van toepassing is op deze zeer beperkte groep ondernemingen die behoren tot deze specifieke, in aanmerking komende sectoren rechtens specifiek is.
Wat betreft "regionale" specificiteit verwijst overweging 149 niet naar enig sanctiesysteem, zoals de GOC in haar opmerkingen aangeeft. Deze paragraaf maakt duidelijk dat dit gunstige elektriciteitstarief dat van toepassing is op de beperkte groep ondernemingen, met inbegrip van de producent van het betrokken product, ook beperkt wordt tot een afgebakend geografisch gebied (namelijk de bredere gemeente Chongqing), dat deel uitmaakt van de grote westelijke regio van de VRC en dat bevorderd wordt overeenkomstig de wet waarnaar in dezelfde overweging wordt verwezen en die verder wordt uitgelegd in bovenstaande overweging 233. Zoals verder in overweging 149 is uiteengezet, verwijst deze wetgeving naar de prijsstelling voor elektriciteit als een van de instrumenten om de belangrijkste beleidsdoelstelling, het bevorderen van de ontwikkeling van deze regio, te bereiken. De bevinding van de Commissie dat deze subsidie ook regionaal specifiek is, wordt hierdoor bevestigd.
(439)
De GOC betwistte de conclusies in bovenstaande overweging 146 betreffende de specificiteit op grond van het feit dat het prijsstellingssysteem differentieert tussen de categorieën "bevorderde", "beperkte", "verboden" en "toegestane" ondernemingen. De GOC legt opnieuw uit dat het verschil in de elektriciteitsprijs die wordt betaald tussen de specifiek ontmoedigde projecten en alle andere als sanctie dient, of als toeslag, om specifieke projecten te ontmoedigen in plaats van als een "korting" die wordt verleend aan bevorderde projecten. De GOC concludeert dat de Commissie tot een bevinding moet komen ten aanzien van welke vergoeding toereikend zou worden geacht en in dit geval heeft de Commissie verondersteld dat de prijs inclusief toeslag een toereikende vergoeding zou zijn. Dit argument moest worden afgewezen. Zoals in het bovenstaande uitgebreid is uiteengezet, verwijst de bevinding van de Commissie ten aanzien van de financiële bijdrage naar het lagere elektriciteitstarief waar deze onderneming recht op heeft als lid van de beperkte groep ondernemingen binnen de bredere categorie van grote industriële gebruikers. De argumenten van de GOC zijn derhalve niet relevant ten opzichte van de bevindingen van de Commissie.
3.4.1.6. Andere (vennootschaps)belastingprogramma's die niet zijn gebruikt door de producenten in de steekproef en waartegen compenserende maatregelen zijn ingesteld voor het "residuele recht"
(440)
De GOC voerde aan dat de Commissie verzuimd heeft op consistente wijze de relevante WTO-regels inzake steekproeven die zijn vastgesteld in de antidumpingovereenkomst van de WTO (d.w.z. de artikelen 6.10, 9.2 en 9.3) toe te passen, omdat het doel van de uitvoering van steekproeven zou zijn, de reikwijdte van het onderzoek te beperken. Dit argument werd verbonden aan artikel 19.4 van de OSCM van de WTO, dat het bedrag van de compenserende rechten beperkt tot het bedrag van de subsidie "waarvan het bestaan is vastgesteld". De GOC concludeerde dat indien de Commissie van oordeel was dat de mate van subsidiëring niet voldoende werd weerspiegeld door de geselecteerde steekproef, de oplossing zou zijn geweest om meer ondernemingen in de steekproef op te nemen. Ten eerste merkt de Commissie op dat de analogie tussen steekproeven in antidumping- en antisubsidieonderzoeken bepaalde grenzen kent, omdat er bij onderzoeken inzake compenserende maatregelen - in tegenstelling tot antidumpingonderzoeken - geen algemene regel is dat iedere exporteur een individueel recht krijgt en zogeheten "geaggregeerde" gevallen uitdrukkelijk toegestaan zijn. Bovendien is de overheid bij antisubsidieprocedures - in tegenstelling tot antidumpingprocedures - een verplichte deelnemer en respondent en valt de overheid derhalve impliciet binnen de reikwijdte van iedere "steekproef" in het kader van de vaststelling van compenserende maatregelen. Met andere woorden, het optreden van de overheid als verstrekker van de vermeende subsidiëring valt altijd binnen de reikwijdte van het onderzoek inzake compenserende maatregelen, ongeacht het gebruik van een steekproef van producenten-exporteurs.
(441)
Wat betreft de opmerking van de GOC dat de oplossing bestaat in "het opnemen van meer ondernemingen in de steekproef", merkt de Commissie op dat zij dat in dit geval ook heeft gedaan. Naar aanleiding van de intrekking van medewerking door een van de exporteurs die aanvankelijk medewerking had toegezegd, besloot de Commissie om een andere exporteur in de steekproef op te nemen. Echter, kort nadat deze onderneming van haar selectie voor de steekproef op de hoogte was gesteld, liet de onderneming de Commissie weten niet langer aan het onderzoek te willen meewerken. De Commissie was daardoor gedwongen om de steekproef te beperken tot de twee resterende exporteurs die oorspronkelijk waren geselecteerd en die hun medewerking niet hadden ingetrokken, ter vermijding van verdere vertraging die de voorspoedige afronding van het onderzoek binnen de wettelijk voorgeschreven termijnen in gevaar zou brengen. De Commissie merkt op dat het feit dat het mislukken van deze poging uitsluitend door het gedrag van de exporteurs werd veroorzaakt bij uitstek aantoont dat deze bewering van de GOC niet relevant is, omdat de GOC niet ingaat op het probleem van het gebrek aan ondernemingen die zich voor de steekproef aanmelden of van ondernemingen die zich terugtrekken als ze voor de steekproef geselecteerd worden.
(442)
Wat betreft de toepassing van beschikbare gegevens stelde de GOC zich op het standpunt, verwijzend naar artikel 12.7 van de OSCM en geciteerde WTO-jurisprudentie, dat gegevens in het dossier slechts kunnen worden gebruikt om ontbrekende informatie te vervangen en dat niet-medewerking geen bevindingen zonder feitelijke onderbouwingen rechtvaardigt. De Commissie begrijpt de logica van dit argument niet, omdat zij voor haar bevinding gebruik heeft gemaakt van de gegevens in het dossier, zoals toegestaan is krachtens de bepalingen in de WTO-overeenkomst en basisverordening en in volledige overeenstemming met de relevante WTO-jurisprudentie. Zoals ook de GOC heeft erkend, vormen de bevindingen in de procedure inzake gestreken fijn papier en in de diverse besluiten van het Amerikaanse ministerie van Handel de beste gegevens die voor de Commissie beschikbaar zijn en worden ze nu juist gebruikt om de informatie die ontbreekt door de niet-medewerking van de GOC te vervangen.
De GOC betwistte daarnaast het gebruik van deze gegevens, omdat ze geen huidige subsidiëring zouden weerspiegelen en er ook geen specifiek verband was met het betrokken product. De Commissie wijst er in dit verband op dat de meeste van deze subsidieprogramma's niet-terugkerende subsidies betroffen (bijv. schenkingen, belastingvoordelen verbonden aan investering in activa) die normaal over meerdere jaren verspreid worden afgeschreven, wat betekent dat de voordelen ervan in de toekomst kunnen voortbestaan en in dit geval zelfs tot in het OT. Voor zover het om terugkerende subsidies ging, is er geen bewijsmateriaal dat erop wijst dat deze programma's gewijzigd zijn sinds het onderzoek in kwestie. Wat betreft het verband tussen deze programma's en het betrokken product, herinnert de Commissie eraan dat al deze programma's betrekking hebben op de gehele staalsector (ze zijn niet productspecifiek) of van toepassing zijn in de regio waar de OBS-producenten hun fabrieken hebben gevestigd. Bij afwezigheid van materiaal in het dossier dat het tegendeel bewijst, heeft de Commissie besloten dat het redelijk is om te concluderen dat de voordelen van deze programma's nog steeds de beste benaderingswaarden vormen voor de huidige subsidiëring voor producenten van het betrokken product. Benadrukt wordt dat de GOC meer dan voldoende gelegenheid had om voor al deze programma's bewijzen van het tegendeel te verstrekken, maar zij besloot welbewust om dit niet te doen en bijgevolg moest de Commissie zich tevreden stellen met de beschikbare gegevens, zoals voorgeschreven door de basisverordening en de OSCM van de WTO.
3.4.1.7. Programma's met betrekking tot aandelenkapitaal
(443)
De GOC stelde dat het onderzoek betreffende al deze programma's (niet uitgekeerde dividenden, schuld-voor-aandelenswaps en kapitaalinjecties) niet is ingeleid overeenkomstig de vereisten in de artikelen 11.2 en 11.3 van de OSCM.
Dit argument kon niet worden aanvaard. Zoals is uiteengezet in de paragraaf betreffende de opmerkingen van de GOC over de inleiding (bovenstaande overwegingen 399 tot en met 406), hebben de diensten van de Commissie het door de klager ingediende bewijsmateriaal geanalyseerd, dat aanmerkelijk was, zoals duidelijk blijkt uit de versie die toegankelijk is voor de partijen die bij de klacht belang hebben. De diensten van de Commissie hebben de opening van een onderzoek inzake specifieke regelingen niet eerder voorgesteld dan na uitvoering van een analyse van de juistheid en toereikendheid van het bewijsmateriaal dat zij als voorlopig bewijsmateriaal voldoende achtten.
(444)
Naar het oordeel van de GOC zijn de programma's met betrekking tot aandelenkapitaal unieke ad-hocsubsidies, voor zover ze bestaan, in de zin dat ze alleen van toepassing zijn op één bepaalde ontvanger en niet berusten op bepaalde wetgeving en aangezien "de Commissie weet dat de ondernemingen die aan het residuele recht worden onderworpen deze subsidies niet alleen niet hebben ontvangen, maar ze ook niet hadden kunnen ontvangen gezien hun ad-hockarakter", zouden ze geen aanleiding moeten geven tot compenserende maatregelen. Daarnaast stelde de GOC dat, voor zover bevindingen berusten op beschikbare gegevens, ze gebaseerd moeten zijn op feitelijke gegevens. Om deze reden is het instellen van compenserende maatregelen tegen ad-hocsubsidies voor andere ondernemingen dan de ondernemingen die ze ontvangen zouden hebben, een inbreuk op artikel 12.7 van de OSCM.
Opgemerkt zij dat de GOC geen enkel antwoord verstrekte over deze regelingen in de vragenlijst of in de aanmaning tot het verstrekken van ontbrekende gegevens. Derhalve stemt de bewering van de GOC dat "de Commissie weet dat de ondernemingen die aan het residuele recht worden onderworpen deze subsidies niet alleen niet hebben ontvangen, maar ze ook niet hadden kunnen ontvangen gezien hun ad-hockarakter" niet overeen met de werkelijkheid. Integendeel, de klacht bevatte een lijst van meerdere ondernemingen die van deze regelingen met betrekking tot aandelenkapitaal gebruik hebben gemaakt en de klager beweert niet dat deze lijst uitputtend is. Aangezien de GOC geen informatie heeft verstrekt over de aard of subsidiabiliteitscriteria van deze regelingen heeft de Commissie geen andere keuze dan de beschikbare gegevens te gebruiken.
3.4.2. OPMERKINGEN VAN ZHEJIANG HUADONG
3.4.2.1. Verstrekking van grondgebruiksrechten voor een ontoereikende prijs
(445)
Zhejiang Huadong stelde de Commissie alle relevante wetgeving met betrekking tot de werking en waardebepaling van de verkoop van grondgebruiksrechten in de VRC te hebben verstrekt en verwees naar de bepalingen inzake de verlening van grondgebruiksrechten voor bouwland in staatseigendom door uitnodigingen tot het doen van een bod, veiling en prijsopgave om aan te tonen dat er in de VRC een goed functionerende onroerendgoedmarkt bestaat, met inbegrip van de openbare bekendmaking van prijsopgaven en betaalde prijzen. Deze onderneming voerde verder aan dat de onroerendgoedmarkt die op dit moment in de VRC bestaat alsmede de alomvattende officiële statistieken die beschikbaar zijn voor de prijzen van grondgebruiksrechten de beste basis vormen voor het beoordelen van de prijs van de grondgebruiksrechten op het moment waarop deze producent-exporteur ze kocht.
Dit argument moest worden afgewezen. De Commissie licht de bevindingen met betrekking tot de grondrechten van Zhejiang Huadong toe in bovenstaande overweging 115. Deze bevindingen werden niet in vraag gesteld in de opmerkingen over de definitieve mededeling. Het onderhavige bewijs toont aan dat de markt voor grondgebruiksrechten in de VRC verstoord is, aangezien de ter plaatse door de Commissie onderzochte inschrijvingen niet concurrerend waren en de prijzen op willekeurige wijze door de autoriteiten werden vastgesteld. De feitelijke grondslag voor de vaststelling dat de prijzen op willekeurige wijze worden vastgesteld, wordt uiteengezet in bovenstaande overwegingen 114 tot en met 116, namelijk informatie over feitelijke transacties die is ingediend door de producenten-exporteurs in de steekproef, het evaluatiesysteem voor stedelijke grond en besluit nr. 35 van de NDRC.
(446)
Zhejiang Huadong voerde aan dat passende benchmarkprijzen verband moeten houden met of moeten verwijzen naar de marktvoorwaarden in het land van levering in de eerste plaats of dat, bij afwezigheid van dergelijke voorwaarden, iedere buitenlandse benchmark gecorrigeerd moet worden om het instellen van compenserende maatregelen tegen vergelijkende voordelen te vermijden. De onderneming stelde verder dat paragraaf 15, onder b), van het toetredingsprotocol van China tot de WTO voorschrijft dat, wanneer de marktvoorwaarden in de VRC niet beschikbaar zijn als geschikte benchmarks, het invoerende WTO-lid dergelijke voorwaarden, indien praktisch uitvoerbaar, moet aanpassen alvorens het gebruik van voorwaarden buiten de VRC te overwegen. Hoewel de Commissie het in grote mate eens is met de juridische theorie achter dit argument, kwam zij ook tot de conclusie dat er in de VRC geen functionerende grondmarkt bestaat en om deze reden werd een externe benchmark voor grondprijzen gebruikt. De noodzaak van een buitenlandse benchmark is uitgelegd en gerechtvaardigd in bovenstaande overwegingen 109, 118 en 120-121. Aangezien vastgesteld werd dat de markt voor grondgebruiksrechten in de VRC verstoord is, was het niet mogelijk om een binnenlandse benchmark te gebruiken, zoals Zhejiang Huadong voorstelt, en er was geen grondslag op basis waarvan een dergelijke benchmark zou kunnen worden aangepast. Daarnaast is het op grond van de informatie die is ingediend over de benchmark die Zhejiang Huadong voorstelt (Xiaoshan van de provincie Zhejiang) niet duidelijk en niet te controleren of de voorgestelde prijsinformatie beperkt is tot de prijzen van grondgebruiksrechten voor beweerdelijk "niet-begunstigde" bedrijfstakken.
(447)
Zhejiang Huadong stelde dat de keuze van Taiwan als benchmark niet redelijk en objectief is om de volgende redenen: 1) de provincie Zhejiang was ten tijde van de aankoop van de grondgebruiksrechten niet een met Taiwan te vergelijken, ontwikkelde regio met een hoog BBP; 2) de selectie door de Commissie van de feitelijke grondprijzen in Taiwan was gebaseerd op vraagprijzen van aangeboden industriegrond en niet op de feitelijke prijzen van erfpacht voor industriegrond, die vergelijkbaar zijn met de aan Zhejiang Huadong toegekende grondgebruiksrechten.
Dit argument moest worden afgewezen. Met betrekking tot 1) heeft de Commissie, zoals is uiteengezet in bovenstaande overweging 436 in detail de diverse indicatoren onderzocht en Taiwan vergeleken met zowel de gehele VRC als de individuele Chinese provincies in kwestie. Na deze analysen acht de Commissie Taiwan een geschikte benchmark die overeenstemt met de basisverordening en de WTO-regels. Met betrekking tot 2) zij opgemerkt dat de Commissie gebruik heeft gemaakt van de beste gegevens die haar redelijkerwijs bekend waren.
(448)
Zhejiang Huadong wees op een rekenkundige fout in de berekening van het inflatiepercentage dat is gebruikt in de correctie van de benchmark voor inflatie. De Commissie heeft dit argument in aanmerking genomen en de berekening in kwestie gecorrigeerd.
(449)
Zhejiang Huadong voerde aan dat er wat betreft de aankoop van grondgebruiksrechten door deze onderneming geen sprake is van specificiteit, aangezien alle ondernemingen in de VRC op grond van de wetgeving dezelfde behandeling krijgen. Zhejiang Huadong voerde daarnaast aan dat de Commissie de kwestie van specificiteit niet op passende wijze heeft behandeld en dat de definitieve mededeling geen redenen bevatte voor de vaststelling dat de door Zhejiang Huadong betaalde prijs in een voordeel resulteerde.
Dit argument moest worden afgewezen. De grondslag voor de bevindingen van de Commissie ten aanzien van specificiteit is het feit dat alle ondernemingen die zich niet houden aan het door de overheid vastgestelde industriebeleid uitgesloten worden van de verstrekking van grondgebruiksrechten, dat de prijzen vaak op willekeurige wijze door de autoriteiten worden vastgesteld en dat de overheidspraktijken onduidelijk en ondoorzichtig zijn. De Commissie is tot de bevinding gekomen dat de verstrekking van grondgebruiksrechten beperkt is tot ondernemingen die zich houden aan het industriebeleid zoals vastgesteld door de GOC in besluit nr. 35 van de NDRC (bovenstaande overweging 116).
3.4.2.2. Verstrekking van KGS voor een ontoereikende prijs
(450)
Zhejiang Huadong voerde aan dat de Commissie, met het oog op de redelijkheid en objectiviteit en om redenen van consistentie, voor het vaststellen van de benchmark door berekening de staalprijsgegevens had moeten verzamelen uit dezelfde gegevensbron (d.w.z. Steel Business Bulletin (SBB)) voor alle regio's in de benchmarkpool. De onderneming voerde daarnaast aan dat SBB meerdere verschillende markten voor KGS-prijzen noemt die anders zijn dan die door de Commissie zijn geselecteerd en stelt voor om Mexico en Argentinië toe te voegen, omdat deze landen de opkomende staalmarkt op het Amerikaanse continent vertegenwoordigen. Dit argument moest worden afgewezen omdat de Commissie bij de vaststelling van de benchmark door berekening prijsgegevens heeft gebruikt die de feitelijke marktsituatie in ieder land of iedere regio zo nauwkeurig mogelijk weerspiegelen. Wat betreft de prijzen van Europese landen (in meerderheid lidstaten van de Unie) was de Commissie van oordeel dat het staalvakblad MEPS meer gedetailleerde prijsgegevens bevatte. Als de Commissie had beschikt over MEPS-gegevens voor de andere geselecteerde landen, zou zij deze hebben gebruikt. Met betrekking tot het opnemen van de prijzen in Mexico en Argentinië zij opgemerkt dat dit relatief kleine markten zijn in vergelijking met de VRC en ook in vergelijking met de andere landen/regio's in de benchmarkpool die door de Commissie is gebruikt.
De Commissie heeft haar berekening van de subsidiemarge voor deze regeling herzien na een correctie in de door berekening vastgestelde benchmarkprijzen voor WGS en KGS. De correctie had betrekking op de staalprijzen voor Brazilië die zijn gebruikt in de vaststelling van de benchmark door berekening, waarbij ten onrechte belastingen waren opgenomen in de aan de partijen bekendgemaakte berekeningen.
(451)
Zhejiang Huadong voerde ook aan dat de conclusie van de Commissie ten aanzien van specificiteit niet onderbouwd is (geen positief bewijsmateriaal) en ongegrond, om welke reden de vermeende subsidie door de verstrekking van KGS voor een ontoereikende prijs niet moet worden aangemerkt als aanleiding gevend tot compenserende maatregelen. Zhejiang Huadong stelde dat het voordeel, voor zover het bestaat, van de verstrekking van WGS en KGS voor een ontoereikende prijs niet beperkt is tot bepaalde ondernemingen of sectoren, maar universeel toegekend wordt aan alle potentiële kopers en consumenten uit alle economische sectoren.
Dit argument moest worden afgewezen. De GOC maakte dezelfde opmerking en de Commissie behandelt deze in bovenstaande overweging 415. De "potentiële" kopers zijn per definitie beperkt tot bepaalde ondernemingen.
3.4.3. OPMERKINGEN VAN DE KLAGER
3.4.3.1. Verstrekking van water en elektriciteit voor een ontoereikende prijs
(452)
De klager voerde aan dat de Commissie, vanwege de verstoringen en invloed van de overheid op de Chinese markten voor water en elektriciteit, gebruik had moeten maken van internationale benchmarks en de door deze regelingen toegekende voordelen had moeten berekenen overeenkomstig artikel 6, onder d), ii), van de basisverordening.
Dit argument moest worden afgewezen. In dit specifieke geval was de Commissie niet in staat om op grond van het bewijsmateriaal in het dossier vast te stellen dat de markten voor water en elektriciteit zodanig verstoord waren dat het gebruik van een buitenlandse benchmark gerechtvaardigd zou zijn.
3.4.3.2. Bepaalde belastingprogramma's met betrekking tot met buitenlands kapitaal gefinancierde ondernemingen (FIE's -Foreign Invested Enterprises)
(453)
De klager voerde aan dat de Commissie het subsidiebedrag van twee belastingprogramma's met betrekking tot FIE's had moeten kwantificeren, namelijk de vennootschapsbelastingteruggave voor de aankoop van binnenlands geproduceerde apparatuur en de "two free/three half"-belastingvrijstelling voor de producerende FIE's, gezien het gebrek aan medewerking van de GOC en het feit dat de GOC bewijsmateriaal had moeten verstrekken waaruit blijkt dat in het OT geen voordelen dankzij deze programma's zijn toegekend aan OBS-producenten.
Dit argument moest worden afgewezen. Zoals in bovenstaande overweging 282 is uitgelegd, heeft de Commissie besloten tegen deze programma's geen compenserende maatregelen in te stellen, teneinde de administratieve lasten voor alle belanghebbende partijen te verminderen en met inachtneming van de specifieke situatie in verband met de aanstaande beëindiging van deze regelingen.
3.5. HOOGTE VAN DE TOT COMPENSERENDE MAATREGELEN AANLEIDING GEVENDE SUBSIDIES
(454)
De ad-valorembedragen van de overeenkomstig de basisverordening tot compenserende maatregelen aanleiding gevende subsidies zijn in de onderstaande tabel opgenomen:
Producent-exporteur
DEFINITIEVE SUBSIDIEMARGE (%)
HUADONG GROUP
23,8
PANHUA GROUP
29,7
UNION STEEL CHINA
26,8
NIET IN DE STEEKPROEF OPGENOMEN MEDEWERKENDE ONDERNEMINGEN
26,8
ALLE OVERIGE ONDERNEMINGEN
44,7
(455)
Overeenkomstig artikel 15, lid 3, van de basisverordening wordt de totale subsidiemarge voor de medewerkende ondernemingen die niet in de steekproef werden opgenomen berekend op basis van de totale gewogen gemiddelde subsidiemarge die is vastgesteld voor de in de steekproef opgenomen ondernemingen, d.w.z. 26,8 %.
(456)
Met betrekking tot alle overige exporteurs in de Volksrepubliek China heeft de Commissie eerst de mate van medewerking bepaald. De vergelijking tussen invoergegevens van Eurostat en de door de medewerkende ondernemingen gerapporteerde gegevens betreffende het uitvoervolume naar de Unie voor het betrokken product voor het onderzoektijdvak laat zien dat de mate van medewerking van de producenten-exporteurs in de Volksrepubliek China gering was, namelijk 58 %. Gezien deze geringe mate van medewerking wordt het totale subsidiepercentage voor alle niet-medewerkende ondernemingen vastgesteld op het niveau van het totaal van de subsidiepercentages die zijn vastgesteld voor alle niet-medewerkende ondernemingen voor alle onderzochte regelingen, d.w.z. 44,7 %.
4. SCHADE
4.1. PRODUCTIE IN DE UNIE EN BEDRIJFSTAK VAN DE UNIE
(457)
Alle beschikbare gegevens met betrekking tot producenten in de Unie, met inbegrip van informatie in de klacht, gegevens van producenten in de Unie die werden verzameld voor en nadat het onderzoek werd ingesteld alsmede de gecontroleerde antwoorden op de vragenlijst van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie, werden gebruikt om de totale productie van de Unie te bepalen voor de beoordelingsperiode.
(458)
In het OT werd door 22 producenten in de Unie OBS geproduceerd. Op grond van de gegevens waarnaar in de vorige overweging wordt verwezen, werd de totale productie van de Unie gedurende het OT geschat op ongeveer 4 018 310 ton. De producenten in de Unie die de totale EU-productie vertegenwoordigen, vormen de bedrijfstak van de Unie in de zin van artikel 9, lid 1, van de basisverordening en worden hierna de "bedrijfstak van de Unie" genoemd.
4.2. BEPALING VAN DE RELEVANTE MARKT VAN DE UNIE
(459)
Tijdens het onderzoek werd vastgesteld dat een aanzienlijk deel van de productie van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie bestemd was voor intern gebruik, dat wil zeggen de producten werden vaak eenvoudigweg overgedragen (zonder factuur) en/of geleverd voor interne verrekenprijzen binnen dezelfde onderneming of groep ondernemingen voor verdere downstreamverwerking.
(460)
Om vast te stellen of de bedrijfstak van de Unie al dan niet schade had geleden en om het verbruik en de diverse aan de situatie van de bedrijfstak van de Unie verbonden economische indicatoren te bepalen, werd onderzocht of en in welke mate in de analyse rekening moest worden gehouden met het daaropvolgende verbruik van de productie van het soortgelijke product door de bedrijfstak van de Unie.
(461)
Om een zo volledig mogelijk beeld van de bedrijfstak van de Unie te verkrijgen, zijn gegevens verzameld en geanalyseerd voor de totale OBS-activiteit en werd vervolgens bepaald of de productie bestemd was voor intern gebruik of voor de vrije markt.
(462)
Wat betreft het verkoopvolume en de verkoopprijzen op de markt van de Unie alsmede het marktaandeel werd vastgesteld dat een zinvolle analyse en evaluatie van deze indicatoren gericht zou moeten zijn op de heersende situatie op de vrije markt.
(463)
Echter, de andere economische indicatoren konden alleen op een zinvolle manier worden onderzocht door de gehele activiteit, dus met inbegrip van intern gebruik en interne verkopen, in aanmerking te nemen. Productie, capaciteit, bezettingsgraad, investeringen, voorraden, werkgelegenheid, productiviteit, lonen en het vermogen om kapitaal aan te trekken zijn afhankelijk van de gehele activiteit, ongeacht of de productie voor intern gebruik is of op de vrije markt wordt verkocht.
4.3. VERBRUIK IN DE UNIE
(464)
Het soortgelijke product wordt door de bedrijfstak van de Unie verkocht aan niet-verbonden afnemers alsmede verkocht/overgedragen aan verbonden ondernemingen voor verdere downstreamverwerking, bijvoorbeeld in staalservicebedrijven.
(465)
Om het verbruik van OBS in de Unie te berekenen, hebben de instellingen het volume van de totale invoer van OBS in de Unie volgens de gegevens van Eurostat opgeteld bij het volume van de verkopen en van het interne gebruik van het door de bedrijfstak van de Unie geproduceerde soortgelijke product in de Unie, zoals gerapporteerd in de klacht en zoals gecontroleerd tijdens de controlebezoeken voor de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie.
(466)
De invoergegevens van Eurostat zijn echter gebaseerd op volledige GN-codes en het is duidelijk dat voor een deel van deze GN-codes het ingevoerde product niet het betrokken product is.
(467)
Dit resulteert in de volgende ontwikkeling van het totale verbruik in de Unie:
2008
2009
2010
OT
Verbruik (in ton)
5 197 716
3 879 380
4 548 528
4 811 310
Index (2008=100)
100
75
88
93
(468)
Over de gehele beoordelingsperiode is het totale verbruik in de Unie met 7 % gedaald. Tussen 2008 en 2009 was er een afname van ongeveer 25 %, voornamelijk als gevolg van de wereldwijde negatieve gevolgen van de economische crisis, in het bijzonder in de bouwsector. Daarna begon het verbruik zich te herstellen en was er een toename van in totaal 24 % vanaf 2009 tot het eind van het OT, maar nog steeds onder het oorspronkelijke niveau van 2008.
4.4. INVOER VANUIT HET BETROKKEN LAND EN MARKTAANDEEL
(469)
De invoer in de Unie vanuit de VRC ontwikkelde zich tijdens de beoordelingsperiode als volgt:
2008
2009
2010
OT
Volume van de invoer vanuit de VRC (ton)
472 988
150 497
464 582
702 452
Index (2008=100)
100
32
98
149
Marktaandeel (%)
9,1
3,9
10,2
14,6
Index (2008=100)
100
43
112
160
Bron:
Eurostat.
(470)
Ondanks de daling van het verbruik nam het volume van de invoer vanuit de VRC tijdens de beoordelingsperiode aanzienlijk toe met 49 %. Vanwege de negatieve gevolgen van de economische crisis was er in 2009 een scherpe daling van het volume van de invoer uit de VRC. Echter, de invoer vanuit de VRC begon zich razendsnel te herstellen, zodat de stijging vanaf 2009 tot aan het eind van het OT niet minder dan 367 % bedroeg.
(471)
Dienovereenkomstig nam het marktaandeel van deze invoer toe met 60 % tijdens de beoordelingsperiode. Hoewel het marktaandeel van 2008 tot 2009 meer dan halveerde, vertoonde het een indrukkende opwaartse trend vanaf 2009 tot aan het eind van het OT en steeg het met 275 %.
4.4.1. PRIJZEN VAN DE INVOER EN PRIJSONDERBIEDING
Invoer vanuit de VRC
2008
2009
2010
OT
Gemiddelde prijs in EUR/ton
875
728
768
801
Index (2008=100)
100
83
88
91
Bron:
Eurostat.
(472)
De gemiddelde prijs van de invoer vanuit de VRC daalde tijdens de beoordelingsperiode met 9 %. Tussen 2008 en 2009 nam de prijs aanzienlijk af met 17 %, maar vervolgens steeg de prijs met vijf procentpunten tussen 2009 en 2010 en met nog eens drie procentpunten in het OT.
(473)
De prijzen van de invoer vanuit de VRC bleven doorlopend lager dan de verkoopprijzen van de bedrijfstak van de Unie tijdens de gehele beoordelingsperiode. Hoewel zelfs de prijsdaling van 17 % in 2009, op het hoogtepunt van de economische crisis, er niet voor kon zorgen dat het marktaandeel van de Chinese invoer behouden bleef in een situatie van plotseling krimpend verbruik en een ingrijpende vertraging van de markt, verklaart de voortdurende onderbieding in de daaropvolgende jaren de gestage, indrukwekkende stijging van het marktaandeel van de invoer uit de VRC tussen 2009 en het eind van het OT, zoals in bovenstaande tabel wordt onderstreept.
(474)
Voor de bepaling van de prijsonderbieding werden de gewogen gemiddelde verkoopprijzen die de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie in rekening brengen aan niet-verbonden afnemers op de markt van de Unie, af fabriek, per productsoort, vergeleken met de overeenkomstige gewogen gemiddelde prijzen van de invoer van de medewerkende Chinese producenten voor de eerste onafhankelijke afnemer op de markt van de Unie, op cif-niveau, gecorrigeerd voor kosten na invoer.
(475)
De in bovenstaande overweging genoemde kosten na invoer werden berekend op basis van gecontroleerde gegevens van twee niet-verbonden importeurs van het betrokken product.
(476)
De prijzen werden per productsoort vergeleken na aftrek van rabatten en verminderingen, voor transacties op hetzelfde handelsniveau en ze zijn, indien nodig, gecorrigeerd. Het resultaat van deze vergelijking, uitgedrukt als een percentage van de omzet van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie in het OT, bestond uit gewogen gemiddelde onderbiedingsmarges van de medewerkende Chinese producenten-exporteurs van maximaal 20,2 %.
(477)
Na de mededeling vroeg één producent-exporteur om nadere informatie over de berekening van de prijsonderbieding in gevallen waarin de productsoort die uit de VRC werd uitgevoerd niet overeenkwam met de productsoort die door de bedrijfstak van de Unie op de markt van de Unie werd verkocht. Deze onderneming vroeg tevens om informatie over de vraag of een correctie was doorgevoerd voor fysieke verschillen in gevallen waarin de productsoorten niet precies overeenkwamen.
(478)
In gevallen waarin de uitgevoerde productsoort niet overeenkwam met de door de bedrijfstak van de Unie verkochte productsoort heeft de Commissie de uitgevoerde productsoort vergeleken met de door de bedrijfstak van de Unie verkochte productsoort die daar het meeste op leek. In deze gevallen werd een vergelijking gemaakt met de meest gelijkende productsoort, waarbij het enige verschil de dikte van de ondergrond was.
(479)
In gevallen waarin er meer dan een nauw gelijkende productsoort was, heeft de Commissie de uitgevoerde productsoort vergeleken met de goedkoopste productsoort die door de bedrijfstak van de Unie werd verkocht, ongeacht of deze productsoort een dikkere of dunnere ondergrond had. Bijgevolg werd een correctie voor fysieke verschillen niet nodig geacht.
5. ECONOMISCHE SITUATIE VAN DE BEDRIJFSTAK VAN DE UNIE
5.1. VOORAFGAANDE OPMERKINGEN
(480)
Overeenkomstig artikel 8, lid 4, van de basisverordening hebben de instellingen alle relevante economische factoren onderzocht die van invloed zijn op de situatie van de bedrijfstak van de Unie.
(481)
De door de klager verstrekte gegevens met betrekking tot alle producenten van OBS in de Unie, die gecontroleerd zijn aan de hand van andere beschikbare bronnen en gecontroleerde gegevens van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie, zijn gebruikt om macro-economische indicatoren vast te stellen, zoals de productie van de bedrijfstak van de Unie, de productiecapaciteit, de bezettingsgraad, het verkoopvolume, het marktaandeel, de groei, de interne verkoop, de werkgelegenheid en de productiviteit.
(482)
De verstrekte en gecontroleerde gegevens van de zes in de steekproef opgenomen producenten in de Unie werden gebruikt om macro-economische indicatoren vast te stellen zoals de verkoopprijs per eenheid, de productiekosten per eenheid, de winstgevendheid, de kasstroom, investeringen, het rendement van investeringen, het vermogen om kapitaal aan te trekken, voorraden en arbeidskosten.
5.2. GEGEVENS BETREFFENDE DE GEHELE BEDRIJFSTAK VAN DE UNIE
5.2.1. PRODUCTIE, PRODUCTIECAPACITEIT EN BEZETTINGSGRAAD
(483)
Alle beschikbare gegevens met betrekking tot de bedrijfstak van de Unie, met inbegrip van informatie in de klacht, gegevens van producenten in de Unie die werden verzameld voor en nadat het onderzoek werd ingesteld alsmede de gecontroleerde antwoorden op de vragenlijst van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie, werden gebruikt om de totale productie van de Unie te bepalen voor de beoordelingsperiode.
2008
2009
2010
OT
Productievolume (ton)
4 447 780
3 514 965
3 992 209
4 018 310
Index (2008=100)
100
79
90
90
Productiecapaciteit (ton)
6 007 536
6 128 301
6 099 587
5 923 311
Index (2008=100)
100
102
102
99
Bezettingsgraad (%)
74
57
65
68
Index (2008=100)
100
77
88
92
Bron:
klacht, antwoorden op de vragenlijst
(484)
Uit bovenstaande tabel blijkt dat de productie tijdens de beoordelingsperiode afnam met 10 %. Overeenkomstig een daling in de vraag was er een scherpe daling van de productie in 2009, waarna er een gedeeltelijk herstel volgde in 2010. Hoewel het verbruik in het OT toenam, bleef het productievolume min of meer op hetzelfde niveau als in 2010.
(485)
De productiecapaciteit bleef tijdens de beoordelingsperiode stabiel. De bezettingsgraad volgde de trend van de productie en daalde met 8 % tijdens de beoordelingsperiode.
5.2.2. VERKOOPVOLUME, MARKTAANDEEL EN GROEI
2008
2009
2010
OT
Verkoopvolume (ton)
2 951 468
2 280 304
2 643 923
2 592 540
Index (2008=100)
100
77
90
88
Marktaandeel (%)
56,8
58,8
58,1
53,9
Index (2008=100)
100
104
102
95
Bron:
klacht, antwoorden op de vragenlijst
(486)
In 2009 steeg het volume van de verkopen van de bedrijfstak van de Unie aan niet-verbonden afnemers scherp met 23 %. In 2010 nam het verkoopvolume met dertien procentpunten toe, waarna het echter met twee procentpunten daalde in het OT.
(487)
Het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie nam met 2,9 procentpunten af tijdens de beoordelingsperiode. Na een initiële stijging van het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie in 2009 daalde het in 2010 en in het OT tot op een uiteindelijk niveau waarop het marktaandeel in het OT vijf procentpunten lager was dan in 2009. Dit gebeurde tegen de achtergrond van een stijging van het verbruik met meer dan 24 % vanaf 2009 tot het eind van het OT. De bedrijfstak van de Unie was derhalve niet in staat om te profiteren van het groeiende verbruik en om de verkoopvolumes en een deel van het eerder verloren marktaandeel terug te winnen.
(488)
Het verbruik in de Unie daalde tijdens de beoordelingsperiode met 7 % en het volume van de verkopen van de bedrijfstak van de Unie aan niet-verbonden partijen nam af met 12 %, waarbij het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie met 2,9 procentpunten daalde van 56,8 % in 2008 tot 53,9 % in het OT.
5.2.3. WERKGELEGENHEID EN PRODUCTIVITEIT
2008
2009
2010
OT
Werkgelegenheid (in voltijdequivalent - VTE)
7 088
6 470
6 097
6 046
Index (2008=100)
100
91
86
85
Productiviteit (ton/VTE)
627
543
655
665
Index (2008=100)
100
87
104
106
Bron:
klacht, antwoorden op de vragenlijst, Eurofer
(489)
De werkgelegenheid in de bedrijfstak van de Unie vertoonde een gestaag neerwaartse trend. Het totale aantal werknemers, gemeten in voltijdequivalenten (VTE), in de bedrijfstak nam tijdens de beoordelingsperiode af met 15 % en bereikte het laagste niveau in het OT. De productiviteit steeg echter met 6 % tijdens de beoordelingsperiode, wat aantoont dat de bedrijfstak bezig was met een poging om de productiekosten te rationaliseren.
5.2.4. INTERN GEBRUIK EN INTERNE VERKOPEN
2008
2009
2010
OT
Intern gebruik en interne verkopen (ton)
1 135 987
914 412
986 386
970 757
Index (2008=100)
100
80
87
85
Marktaandeel (%)
22
24
22
20
Index (2008=100)
100
108
99
92
Bron:
klacht en gecontroleerde antwoorden op de vragenlijst van de in de steekproef opgenomen producenten
(490)
Zoals in overweging 459 is uiteengezet, is er een omvangrijke markt voor OBS in de Unie die gevormd wordt door het downstreamgebruik van OBS door de bedrijfstak van de Unie.
(491)
Er is vastgesteld dat het interne gebruik en de interne verkopen bedoeld waren voor verdere verwerking door de ondernemingen zelf of door hun verbonden ondernemingen, die hoofdzakelijk actief waren in de bouwmaterialensector, d.w.z. ze waren eindgebruikers van OBS.
(492)
Op grond van het bovenstaande werd vastgesteld dat het interne gebruik en de interne verkopen van de bedrijfstak van de Unie een aandeel van 24 % vertegenwoordigden van het totale productievolume in het OT. Tijdens de beoordelingsperiode namen het interne gebruik en de daaraan verbonden verkoopvolumes af met 15 % en daalde hun marktaandeel met 8 %.
(493)
In het onderzoek werd geen wezenlijk verschil geconstateerd tussen het interne gebruik en de interne verkopen in termen van het eindgebruik van het product. Intern gebruik werd gerapporteerd door ondernemingen waar de downstreamproductie plaatsvond binnen dezelfde juridische entiteit. Interne verkopen, echter, waren de verkopen aan andere verbonden juridische entiteiten met een factuur. Daarnaast was de prijsstellingsmethode bij zowel intern gebruik als verkopen aan verbonden partijen vergelijkbaar, d.w.z. een eerlijke waarde ("cost plus-methode") voor het product werd in rekening gebracht aan zowel de verbonden ondernemingen als downstreamproductie-eenheden van de in de steekproef opgenomen ondernemingen.
(494)
De gemiddelde waarde per ton bleef stabiel tijdens de beoordelingsperiode en was 3 % lager dan de prijs van de in de steekproef opgenomen producenten voor verkopen aan niet-verbonden afnemers in het OT. Dit prijsverschil werd niet significant geacht en de trend in de prijs van interne verkopen volgt de trend in de prijs voor niet-verbonden afnemers.
2008
2009
2010
OT
Intern gebruik en interne verkopen (EUR/ton)
962
802
901
965
Index (2008=100)
100
83
94
100
Bron:
gecontroleerde antwoorden op de vragenlijst van de in de steekproef opgenomen producenten
(495)
Aangezien het grootste deel van het interne gebruik en de interne verkopen bestemd was voor de downstreamactiviteiten, d.w.z. de productie van bouwmateriaal, van de producenten in de Unie, werden ook deze interne verkopen en het interne gebruik onrechtstreeks blootgesteld aan concurrentie van andere marktdeelnemers, met inbegrip van de invoer met subsidiëring uit de VRC. De interne vraag van de downstreamproductie was afhankelijk van de kans om downstreamproducten te verkopen op de vrije markt die niet beïnvloed werd door invoer van OBS met subsidiëring. Bijgevolg kan worden geconcludeerd dat de krimpende volumes en het dalende marktaandeel tijdens de beoordelingsperiode te wijten waren aan concurrentie van invoer met subsidiëring uit de VRC.
5.3. GEGEVENS BETREFFENDE DE IN DE STEEKPROEF OPGENOMEN PRODUCENTEN IN DE UNIE
5.3.1. GEMIDDELDE VERKOOPPRIJZEN PER EENHEID IN DE UNIE EN PRODUCTIEKOSTEN
2008
2009
2010
OT
Prijs per eenheid in de Unie voor niet-verbonden afnemers (EUR/ton)
1 023
805
911
994
Index (2008=100)
100
79
89
97
Productiekosten per eenheid (EUR/ton)
925
884
893
978
Index (2008=100)
100
95
97
106
Bron:
gecontroleerde antwoorden op de vragenlijst van de in de steekproef opgenomen producenten
(496)
De gemiddelde prijzen van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie voor verkopen aan niet-verbonden afnemers in de Unie daalden met 3 % tijdens de beoordelingsperiode. De grootste daling, met 21 %, vond in 2009 plaats overeenkomstig de afname in het verbruik. In de periode van 2009 tot het eind van het OT herstelden de prijzen zich met 23 %, overeenkomstig de stijgingen in het verbruik en de verkoopvolumes, maar ze bereikten niet het niveau van 2008.
(497)
Parallel hieraan stegen de gemiddelde kosten voor de productie en verkoop van het soortgelijke product met 6 % tijdens de beoordelingsperiode, wat een gevolg was van een stijging van de grondstoffenkosten.
(498)
Na de daling met 21 % van de eenheidsprijs voor niet-verbonden afnemers in 2009 begon de eenheidsprijs weer te stijgen. De bedrijfstak van de Unie had in 2010 en tijdens het OT te maken met een stijging van de kosten ten opzichte van 2009 en kon slechts een bescheiden prijsverhoging doorvoeren om de kosten te dekken, net genoeg om de winstgevendheid op hetzelfde lage niveau te houden in 2010 en het OT. Echter, dit leidde tot een verder verlies van marktaandeel, aangezien de prijzen van de Chinese invoer voortdurend de prijzen van de bedrijfstak van de Unie onderboden.
5.3.2. WINSTGEVENDHEID, KASSTROOM, INVESTERINGEN, RENDEMENT VAN INVESTERINGEN EN VERMOGEN OM KAPITAAL AAN TE TREKKEN
2008
2009
2010
OT
Winstgevendheid van verkopen in de Unie aan niet-verbonden afnemers (% van omzet)
6,7
-9,3
2,8
2,6
Index (2008=100)
100
- 138
41
39
Kasstroom (EUR)
328 190 880
211 298 356
152 030 083
204 650 414
Index (2008=100)
100
64
46
62
Investeringen (EUR)
55 717 957
4 537 128
12 530 132
15 302 264
Index (2008=100)
100
8
22
27
Rendement van investeringen
13,8
-13,9
5,9
6
Index (2008=100)
100
- 101
43
44
Bron:
gecontroleerde antwoorden op de vragenlijst van de in de steekproef opgenomen producenten
(499)
De winstgevendheid van de bedrijfstak van de Unie werd bepaald door de nettowinst vóór belastingen van de verkopen van het soortgelijke product uit te drukken als een percentage van de omzet van deze verkopen. In 2009 daalde de winstgevendheid van de bedrijfstak van de Unie zeer scherp, wat resulteerde in een verlies van 9,3 %. Vanaf 2010 begon de winstgevendheid zich te herstellen, maar door de stijgende productiekosten kon niet het niveau worden bereikt dat gezond en houdbaar wordt geacht voor de bedrijfstak (6,7 %). Over de gehele beoordelingsperiode nam de winstgevendheid af met 61 %.
(500)
De kasstroom volgde in zekere mate de negatieve trend in winstgevendheid. Het laagste niveau werd in 2010 bereikt en op vergelijkbare wijze daalde het rendement van investeringen met 56 % van 13,8 % in 2008 tot 6 % in het OT.
(501)
De evolutie van de winstgevendheid, de kasstroom en het rendement van investeringen tijdens de beoordelingsperiode beperkte het vermogen van de bedrijfstak van de Unie om in zijn activiteiten te investeren en ondermijnde de ontwikkeling van de bedrijfstak. De bedrijfstak van de Unie slaagde erin om omvangrijke investeringen te doen aan het begin van de beoordelingsperiode, maar daarna namen de investeringen in 2009 sterk af en ze daalden met 73 % over de gehele beoordelingsperiode.
(502)
Gezien de aard van de bedrijfstak van de Unie, die in zekere mate bestaat uit grote, internationale, geïntegreerde staalondernemingen, werd het vermogen van deze ondernemingen om kapitaal aan te trekken niet negatief beïnvloed door de slechte financiële prestaties van de OBS-sector.
5.3.3. VOORRADEN
2008
2009
2010
OT
Eindvoorraden (ton)
116 852
97 533
124 848
130 593
Index (2008=100)
100
83
107
112
Bron:
gecontroleerde antwoorden op de vragenlijst van de in de steekproef opgenomen producenten
(503)
Voor de zes in de steekproef opgenomen producenten in de Unie maakten de voorraden ongeveer 8 % van het productievolume in het OT uit. Het niveau van de eindvoorraden steeg met 12 % tijdens de beoordelingsperiode. Hoewel opgemerkt zij dat voorraden geen belangrijke indicator zijn voor de bedrijfstak omdat de productie hoofdzakelijk op bestelling plaatsvindt, vond de belangrijkste stijging in voorraden plaats van 2009 tot het eind van het OT en dit viel samen met de sterke stijging van de invoer met subsidiëring uit de VRC.
5.3.4. WERKGELEGENHEID, LONEN EN PRODUCTIVITEIT
Gemiddelde arbeidskosten per werknemer (EUR, in de steekproef opgenomen producenten in de Unie)
60 959
57 892
58 637
62 347
Index (2008=100)
100
95
96
102
(504)
De gemiddelde arbeidskosten van de in de steekproef opgenomen producten in de Unie stegen met slechts 2 % tijdens de beoordelingsperiode, wat lager is dan het inflatiepercentage. Het onderzoek toonde aan dat de in de steekproef opgenomen producenten aanzienlijke besparingen doorvoerden, in het bijzonder in de algemene en administratiekosten en derhalve hun efficiëntie probeerden te verbeteren.
5.3.5. EFFECTEN VAN DUMPING OF SUBSIDIËRING IN HET VERLEDEN
(505)
Aangezien dit de eerste antisubsidieprocedure is met betrekking tot het betrokken product, zijn er geen gegevens beschikbaar die kunnen worden gebruikt om de effecten van eventuele dumping of subsidiëring in het verleden te beoordelen.
5.4. HOOGTE VAN DE FEITELIJKE SUBSIDIEMARGE
(506)
Alle marges die zijn vastgesteld en in bovenstaand punt over subsidiëring zijn gespecificeerd, overschrijden de de-minimisdrempel in aanzienlijke mate. De gevolgen van de feitelijke subsidiemarge kunnen, gezien de omvang van de invoer met subsidiëring en de prijzen van de ingevoerde producten uit de VRC, niet als te verwaarlozen worden beschouwd.
5.5. CONCLUSIE INZAKE SCHADE
(507)
Uit het onderzoek blijkt dat alle schade-indicatoren (behalve productiviteit) een negatieve trend vertoonden of dat hun ontwikkeling niet gelijk liep met het verbruik tijdens de beoordelingsperiode.
(508)
Tegen een achtergrond van dalend verbruik nam de omvang van de invoer uit de VRC tijdens de beoordelingsperiode aanzienlijk toe. Tegelijkertijd nam het totale verkoopvolume van de bedrijfstak van de Unie af met 12 % en daalde het marktaandeel van de bedrijfstak van 56,8 % in 2008 tot 53,9 % in het OT. Hoewel het verbruik een herstel met 24 % vertoonde van 2009 tot het eind van het OT, daalde het marktaandeel van de bedrijfstak van de Unie na het jaar waarin de economische crisis de vraag negatief beïnvloedde. De bedrijfstak van de Unie was niet in staat om het verloren marktaandeel terug te winnen gezien de aanzienlijke uitbreiding van de invoer met subsidiëring vanuit de VRC in de markt van de Unie. De laaggeprijsde invoer met subsidiëring nam tijdens de beoordelingsperiode toe, waarbij de prijzen voortdurend de prijzen van de bedrijfstak van de Unie onderboden.
(509)
Hierdoor ondervonden ook de schade-indicatoren met betrekking tot de financiële prestaties van de bedrijfstak van de Unie, zoals de kasstroom en de winstgevendheid, zeer negatieve gevolgen. Dit betekent dat het vermogen van de bedrijfstak van de Unie om kapitaal aan te trekken ondermijnd werd.
(510)
In het licht van het bovenstaande wordt geconcludeerd dat de bedrijfstak van de Unie aanmerkelijke schade heeft geleden in de zin van artikel 8, lid 5, van de basisverordening.
6. OORZAKELIJK VERBAND
6.1. INLEIDING
(511)
Overeenkomstig artikel 8, leden 5 en 6, van de basisverordening is onderzocht of de invoer met subsidiëring van oorsprong uit de VRC schade heeft veroorzaakt met dusdanige gevolgen voor de bedrijfstak van de Unie dat deze schade als aanmerkelijk kan worden beschouwd. Er werd onderzoek gedaan naar andere bekende factoren dan de invoer met subsidiëring waardoor de bedrijfstak van de Unie op hetzelfde moment schade kon hebben geleden, om te voorkomen dat schade door deze andere factoren aan de invoer met subsidiëring werd toegeschreven.
6.2. GEVOLGEN VAN DE INVOER MET SUBSIDIËRING
(512)
Het onderzoek toonde aan dat het verbruik in de Unie tijdens de beoordelingsperiode met 7 % daalde, terwijl het volume van de invoer met subsidiëring uit de VRC met ongeveer 49 % toenam en hun marktaandeel ook steeg met 60 % van 9,1 % in 2008 tot 14,6 % in het OT. Tegelijkertijd nam het volume van de verkopen van de bedrijfstak van de Unie aan niet-verbonden partijen af met 12 % en daalde het marktaandeel van deze verkopen met 2,9 % van 56,8 % in 2008 tot 53,9 % in het OT.
(513)
De invoer uit de VRC had ook te lijden onder de economische crisis en nam af met 68 % van 2008 tot 2009, maar herstelde zich razendsnel van 2009 tot het eind van het OT door een stijging met 367 % aan het eind van OT, hoewel het verbruik in de Unie tijdens deze periode slechts met 24 % toenam. Door de eenheidsprijs met 9 % te verlagen ten opzichte van 2008 en de bedrijfstak van de Unie met maximaal 20,2 % te onderbieden, werd het marktaandeel van de Chinese invoer van 2008 tot het eind van het OT vergroot met 60 % tot 14,6 %.
(514)
Tegelijkertijd daalde het volume van de verkopen van de producenten in de Unie aan niet-verbonden partijen in het OT met 12 %. Ten tijde van het marktherstel, van 2009 tot het eind van het OT, slaagde de bedrijfstak van de Unie erin om hun verkoopvolumes aan niet-verbonden partijen met slechts 13 % te verhogen, maar zij verloren een marktaandeel van 8 %, wat betekent dat zij in beperkte mate profiteerden van het toegenomen verbruik. De Chinese invoer profiteerde het meeste van het herstel van het verbruik en liet de andere marktdeelnemers in dit opzicht ver achter zich.
(515)
De gemiddelde prijzen van de invoer vanuit de VRC daalden tijdens de beoordelingsperiode met 9 %. Hoewel ze een stijgende trend vertoonden na de scherpe daling in 2009, bleven ze van 2009 tot het eind van het OT voortdurend onder de prijsniveaus van de bedrijfstak van de Unie. De eenheidsprijs voor niet-verbonden afnemers in de Unie daalde met slechts 3 %, wat aantoont dat er enige weerstand was tegen de prijsdruk die werd uitgeoefend door de Chinese invoer. Echter, het handhaven van deze prijzen ging duidelijk ten koste van de verkoopvolumes en de winstgevendheid van deze verkopen, aangezien de winstgevendheid met 61 % daalde van 6,7 % in 2008 tot 2,6 % in het OT.
(516)
Op grond van het bovenstaande wordt geconcludeerd dat de enorme toename van invoer met subsidiëring vanuit de VRC met prijzen die de prijzen van de bedrijfstak van de Unie voortdurend onderboden een doorslaggevende rol heeft gespeeld bij de aanmerkelijke schade die door de bedrijfstak van de Unie is geleden, waardoor de bedrijfstak van de Unie niet in staat was om ten volle te profiteren van het herstel van het verbruik in de Unie.
6.3. GEVOLGEN VAN ANDERE FACTOREN
6.3.1. INVOER UIT DERDE LANDEN
Land
2008
2009
2010
OT
Zuid-Korea
Volume (ton)
228 123
226 568
173 935
237 164
Index (2008=100)
100
99
76
104
Marktaandeel (%)
4,4
5,8
3,8
4,9
Index (2008=100)
100
133
87
112
Gemiddelde prijs
901
727
846
903
Index (2008=100)
100
81
94
100
India
Volume (ton)
159 999
149 138
155 384
141 391
Index (2008=100)
100
93
97
88
Marktaandeel (%)
3,1
3,8
3,4
2,9
Index (2008=100)
100
125
111
95
Gemiddelde prijs
932
667
773
824
Index (2008=100)
100
72
83
88
Andere landen
Volume (ton)
249 151
158 461
124 319
167 007
Index (2008=100)
100
64
50
67
Marktaandeel (%)
4,8
4,1
2,7
3,5
Index (2008=100)
100
85
57
72
Gemiddelde prijs
951
809
924
955
Index (2008=100)
100
85
97
100
Totaal van alle derde landen behalve de VRC
Volume (ton)
637 274
534 167
453 637
545 562
Index (2008=100)
100
84
71
86
Marktaandeel (%)
12,3
13,8
10,0
11,3
Index (2008=100)
100
112
81
92
Gemiddelde prijs
929
735
842
898
Index (2008=100)
100
79
91
97
Bron:
Eurostat.
(517)
Naast de invoer vanuit de VRC, die 56 % van de totale invoer in de Unie tijdens het OT vertegenwoordigde, waren andere belangrijke bronnen van invoer de Republiek India ("India") (11 %) en Zuid-Korea (19 %). In tegenstelling tot de invoer uit de VRC daalde de totale invoer uit India - hoewel de gemiddelde prijs tijdens de beoordelingsperiode scherp daalde met 12 % - en daalde het marktaandeel van de Indiase invoer met 5 %. De invoer uit Zuid-Korea nam met slechts 4 % toe met een gemiddelde prijs die op hetzelfde niveau bleef als in 2008. Het marktaandeel van de invoer uit India bedroeg in het OT 2,9 %, terwijl de invoer uit Zuid-Korea een marktaandeel van 4,9 % had.
(518)
De invoer uit andere landen, samen goed voor 14 % van de totale invoer, nam af met 33 %, waarbij de gemiddelde prijs op hetzelfde niveau als in 2008 bleef.
(519)
Hoewel de gemiddelde prijs van de invoer uit alle andere landen onder het prijsniveau van de bedrijfstak van de Unie lag, kunnen de gevolgen van deze invoer, als ze al bestaan, slechts marginaal zijn. Ten eerste heeft de Commissie geen bewijsmateriaal ontvangen dat erop wijst dat de invoer uit andere landen op oneerlijke wijze verhandeld is. Ten tweede was het algemene prijsniveau van de belangrijkste bronnen van invoer uit andere landen, in tegenstelling tot de Chinese invoer, stabieler tijdens de gehele beoordelingsperiode, wat aantoont dat de bedrijfstak van de Unie met succes kan concurreren in de marktsegmenten met invoer uit deze landen. Ten derde heeft de totale invoer uit andere landen een negatieve trend vertoond tijdens de beoordelingsperiode en deze invoer bevindt zich nog steeds op een laag niveau, zowel in het algemeen als voor de belangrijkste uitvoerlanden afzonderlijk. Bovendien bevestigt de daling van het marktaandeel van de invoer uit andere landen dat deze invoer geen schade kon hebben veroorzaakt aan de bedrijfstak van de Unie.
6.3.2. UITVOERPRESTATIES VAN DE BEDRIJFSTAK VAN DE UNIE
2008
2009
2010
OT
Uitvoer, Eurostat (ton)
669 790
612 204
580 477
605 760
Index (2008=100)
100
91
87
90
Gemiddelde prijs (EUR/ton)
1 068
937
995
1 092
Index (2008=100)
100
88
93
102
Uitvoer door in de steekproef opgenomen producenten in de Unie
53 542
46 516
48 102
46 228
Index (2008=100)
100
87
90
86
Gemiddelde verkoopprijs (EUR/ton)
1 086
826
984
1 132
Index (2008=100)
100
76
91
104
Bron:
Eurostat en gecontroleerde antwoorden op de vragenlijst
(520)
De totale uitvoer van OBS door de bedrijfstak van de Unie naar derde landen nam volgens Eurostat tijdens de beoordelingsperiode af met 10 %. Echter, de gemiddelde prijs was relatief hoog en steeg met 2 % tijdens de beoordelingsperiode. De uitvoer vertegenwoordigde 15 % van de totale productie in de Unie en hielp in die zin de bedrijfstak van de Unie om door schaalvergrotingen kostenbesparingen door te voeren en de totale productiekosten te verlagen. Op grond hiervan kan worden geconcludeerd dat de uitvoeractiviteit van de bedrijfstak van de Unie geen medeoorzaak van de aanmerkelijke schade kon zijn geweest.
(521)
Dit algemene beeld wordt weerspiegeld door de situatie van de uitvoer door de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie naar niet-verbonden afnemers in derde landen. De uitvoer naar deze afnemers nam af met 14 % tijdens de beoordelingsperiode. Echter, de uitvoerprijs per eenheid was voortdurend hoger (gemiddeld 2 tot 14 % afhankelijk van het jaar) dan de prijs in de Unie.
6.3.3. INVOER VANUIT DE VRC DOOR DE KLAGERS
(522)
Tijdens het onderzoek en na de definitieve mededeling werd aangevoerd dat de klagers (via hun verbonden ondernemingen) zelf betrokken waren bij de invoer van het betrokken product vanuit de VRC en dat deze invoer 20 tot 40 % zou vertegenwoordigen van de totale invoer vanuit de VRC. Er werd echter geen bewijsmateriaal ingediend om deze bewering te staven. Na deze beweringen te hebben onderzocht door de gecontroleerde gegevens van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie te analyseren, kwam de Commissie tot de vaststelling dat zij in het OT slechts ongeveer 10 000 ton hadden ingevoerd, wat zo goed als overeenstemde met de gegevens in de klacht. Een vergelijkbaar volume, dat niet bekend werd gemaakt op grond van artikel 29 van de basisverordening, bleek ingevoerd te zijn door verbonden ondernemingen van de in de steekproef opgenomen producenten in de Unie. Deze invoer in zijn totaliteit maakte slechts 2 % uit van de totale invoer vanuit de VRC. Derhalve kan niet worden geconcludeerd dat de klagers dergelijke grote hoeveelheden uit de VRC importeerden en met een zodanig patroon dat zou kunnen worden getwijfeld aan hun status als producent in de Unie overeenkomstig artikel 9, lid 1, onder a), van de basisverordening of dat zij zichzelf schade toegebracht zouden kunnen hebben. Bijgevolg wordt dit argument afgewezen.
6.3.4. INTERN GEBRUIK EN INTERNE VERKOPEN
(523)
Door enkele belanghebbende partijen is gesteld dat de schade aan de bedrijfstak van de Unie werd veroorzaakt door haar activiteiten in het downstreamsegment van de productie van bouwmaterialen (bijv. sandwichpanelen, trapeziumplaten enz.), hetzij rechtstreeks, hetzij via verbonden ondernemingen binnen de groepen. In het bijzonder werd aangevoerd dat de bedrijfstak van de Unie OBS beschikbaar stelde aan haar eigen downstreamproductieondernemingen voor lagere prijzen dan de prijzen voor niet-verbonden ondernemingen en hen aldus binnen de groep "subsidieerde", zodat ze in staat waren hun concurrenten binnen het downstreamsegment te onderbieden.
(524)
Zoals in het bovenstaande is aangetoond, was de gemiddelde waarde van het interne gebruik en de interne verkopen per ton slechts 3 % lager dan de verkoopprijs voor niet-verbonden afnemers in het OT. Uit het onderzoek bleek dat het interne gebruik en de interne verkopen zelf zeer waarschijnlijk de negatieve gevolgen van de oneerlijke concurrentie door de invoer met subsidiëring hebben ondervonden. Als er, zoals beweerd wordt, enig voordeel zou zijn geweest voor het downstreamsegment, zou dit tot uitdrukking zijn gekomen in de vergelijking tussen de prijzen voor interne verkopen en die voor verkopen aan niet-verbonden afnemers. Bijgevolg wordt dit argument afgewezen.
(525)
Na de definitieve mededeling voerde CISA opnieuw aan dat de bedrijfstak van de Unie OBS beschikbaar stelde aan zijn verbonden downstreamactiviteiten voor een "gesubsidieerde" prijs en daarmee de prijzen van hun concurrenten in het downstreamsegment onderbood. Er werd echter geen bewijsmateriaal verstrekt dat aanleiding was om de conclusie van de Commissie in overweging 524 te wijzigen, namelijk dat het prijsverschil tussen de verkopen aan verbonden en niet-verbonden ondernemingen klein was (2 %) en dat dit niet een geval van zelf veroorzaakte schade was.
(526)
CISA trok tevens de gegevens inzake de productiekosten voor OBS in twijfel en, bij uitbreiding, de prijs van OBS voor verbonden partijen. CISA stelt dat de productiekosten voor OBS in het onderzoektijdvak niet meer dan 900 EUR/ton konden zijn, gezien de verkoopprijs van thermisch verzinkte coils, een grondstof voor de productie van OBS.
(527)
Ten eerste is niet duidelijk in welke mate alle kosten, zoals verkoop-, algemene en administratiekosten en de kosten van financiering, zijn opgenomen in de totale kosten waarnaar VISA verwees. Ten tweede heeft de Commissie de productiekosten voor OBS van alle in de steekproef opgenomen producenten van de Unie gecontroleerd en is zij ervan overtuigd dat de totale productiekosten de kosten van grondstoffen, verwerking, bekleding, verkoop-, algemene en administratiekosten, financieringskosten enz. omvatten.
(528)
CISA voerde vervolgens aan dat de verkoop van OBS aan verbonden partijen verlieslijdend is en derhalve schade veroorzaakt voor de bedrijfstak van de Unie. Dit is gebaseerd op een vergelijking van de totale productiekosten (978 EUR/ton) met de gemiddelde prijs van de gerelateerde verkoop (965 EUR/ton).
(529)
Hoewel het waar is dat een eenvoudige rekenkundige vergelijking erop zou wijzen dat de desbetreffende verkopen verlieslijdend zijn, is dit gebaseerd op de aanname dat de producenten van de Unie even hoge verkoop-, algemene, administratieve en andere algemene verkoopkosten zouden hebben voor hun interne verkopen als voor de verkopen aan hun niet-verbonden afnemers. Zoals in overweging 493 opgemerkt, werden de prijzen voor de verkopen aan verbonden partijen vastgesteld op basis van de "cost plus"-methode en verdiende de bedrijfstak van de Unie derhalve zijn kosten voor deze verkopen terug.
6.3.5. ECONOMISCHE CRISIS
(530)
De economische crisis en de gevolgen ervan voor de bouwsector vormen in ieder geval een gedeeltelijke verklaring voor het krimpen van de vraag en de prijsdruk tijdens de beoordelingsperiode. Zoals hierboven opgemerkt, daalde het verbruik in 2009 met 25 %. Echter, vanaf 2010 begon de markt te zich herstellen en tussen 2009 en het eind van het OT groeide het verbruik met 24 %.
(531)
Echter, de analyse van de schade en het oorzakelijk verband brengt een scheiding aan tussen het ineenstorten van de markt in 2009 en het daaropvolgende herstel van 2009 tot het eind van het OT. In de analyse van de schade en het oorzakelijk verband is duidelijk aangetoond dat de invoer uit de VRC ten volle profiteerde van het herstellende verbruik en bovendien voortdurend de prijzen van de bedrijfstak van de Unie onderbood, waardoor de mogelijkheid van gelijke kansen voor alle marktdeelnemers om de negatieve trend om te buigen veranderd werd in een doorlopende strijd om te overleven.
(532)
Na de uiterste termijn voor opmerkingen bij de mededeling van de definitieve bevindingen heeft een belanghebbende de aandacht gevestigd op de aangekondigde sluiting van een fabriek in België en op door overmacht veroorzaakte moeilijkheden voor de normale productie en het vervoer vanuit een andere fabriek in België. De belanghebbende voerde aan dat dit wijst op een te laag niveau van voorzieningszekerheid voor OBS in de Unie en dat dit een reden is om importeurs en gebruikers zelf hun leverancier voor OBS in de Unie en in China te laten kiezen.
(533)
Deze argumenten worden afgewezen. Omdat de bezettingsgraad in de Unie laag is, betreft het hier geen probleem inzake voorziening, want de bedrijfstak van de Unie heeft voldoende beschikbare capaciteit. In elk geval werden in de in België gesloten fabriek geen OBS vervaardigd. Voorzieningszekerheid is uiteraard belangrijk, maar de hier voorgestelde rechten hebben niet tot doel de levering van OBS uit China te beëindigen, maar uitsluitend te voorkomen dat die OBS met dumping op de Unie-markt worden verkocht.
6.3.6. STRUCTURELE OVERCAPACITEIT
(534)
Enkele belanghebbende partijen hebben aangevoerd dat de oorzaak van de schade aan de bedrijfstak van de Unie, die voornamelijk bestaat uit verticaal geïntegreerde staalproducenten, niet de invoer vanuit de VRC was, maar structurele problemen van de staalsector van de Unie, zoals overcapaciteit. Tevens werd gesteld dat de consolidatie van de staalsector die plaatsvond vóór de beoordelingsperiode heeft geleid tot overcapaciteit en dat de geleden schade een gevolg was van een teveel aan productiefaciliteiten.
(535)
Het is waar dat de productie van OBS kapitaalintensief is en dat de bedrijfstak relatief hoge vaste kosten heeft. Echter, de consolidatie van de staalsector, die plaatsvond vóór het begin van de beoordelingsperiode, had geen overcapaciteit als gevolg. Na een kleine stijging van de geïnstalleerde capaciteit in 2009 verminderde de bedrijfstak haar capaciteit enigszins in 2010 en opnieuw in het OT. De geïnstalleerde capaciteit tijdens het OT was lager dan het totale verbruik in de Unie en indien de vraag in het OT zich had hersteld tot het niveau van 2008 en de bedrijfstak van de Unie in staat was geweest die toegenomen vraag te benutten, zou de bezettingsgraad ongeveer 74 % geweest zijn.
(536)
De negatieve gevolgen van overcapaciteit kunnen slechts voor een zeer klein deel aan de OBS-producenten in de Unie worden toegeschreven. Ten eerste toonde het onderzoek aan dat de bedrijfstak van de Unie klaarblijkelijk maatregelen heeft genomen om haar efficiëntie te handhaven, aangezien de productiviteit voor de gehele bedrijfstak steeg met 6 %. Ten tweede zorgen doorlopende investeringen in productieketens en flexibiliteit in het gebruik van productieketens voor de productie van andere producten ervoor dat door schaalvergroting kostenbesparingen mogelijk werden en dat de vaste kosten werden verlaagd. Dit betekent dat, terwijl de bezettingsgraad van de in de steekproef opgenomen ondernemingen daalde met 18 % tijdens de beoordelingsperiode, de gemiddelde productiekosten met slechts 6 % stegen en die stijging ook de stijging van de grondstoffenkosten omvat. Derhalve kan niet worden geconcludeerd dat de overcapaciteit het oorzakelijk verband verbreekt. Dit argument wordt derhalve afgewezen.
6.4. CONCLUSIE INZAKE HET OORZAKELIJK VERBAND
(537)
Er is aangetoond dat de omvang en het marktaandeel van de invoer met subsidiëring van oorsprong uit de VRC in de beoordelingsperiode aanzienlijk zijn toegenomen, in het bijzonder vanaf 2009 tot het OT. Ook werd vastgesteld dat deze invoer op de markt van de Unie doorlopend de prijzen van de bedrijfstak van de Unie onderbood en in het bijzonder gedurende het OT.
(538)
Deze toename van de omvang en het marktaandeel van de laaggeprijsde invoer uit de VRC viel samen met de negatieve ontwikkelingen in de economische situatie van de bedrijfstak van de Unie. Deze situatie verslechterde in het OT, toen de bedrijfstak van de Unie, ondanks het herstel van het verbruik, niet in staat was om het verloren marktaandeel terug te winnen en de winstgevendheid te herstellen. Andere financiële indicatoren zoals het rendement van investeringen stagneerden op het niveau van 2010 en de werkgelegenheid bereikte het laagste niveau.
(539)
Bij de analyse van de andere bekende factoren die eventueel schade aan de bedrijfstak van de Unie hadden kunnen toebrengen, bleek dat deze factoren geen zodanige rol hadden gespeeld dat het geconstateerde oorzakelijke verband tussen de invoer met subsidiëring vanuit de VRC en de door de bedrijfstak van de Unie geleden schade erdoor werd verbroken.
(540)
Gezien bovenstaande analyse, waarbij de effecten van alle bekende factoren op de situatie van de bedrijfstak van de Unie naar behoren zijn onderscheiden, en zijn gescheiden van de schade veroorzakende gevolgen van de uitvoer met subsidiëring, werd geconcludeerd dat de invoer met subsidiëring vanuit de VRC aanmerkelijke schade aan de bedrijfstak van de Unie heeft toegebracht in de zin van artikel 8, lid 6, van de basisverordening.
7. BELANG VAN DE UNIE
7.1. VOORAFGAANDE OPMERKINGEN
(541)
Overeenkomstig artikel 31 van de basisverordening zijn de instellingen nagegaan of er ondanks de bovenstaande bevindingen dwingende redenen zijn om te concluderen dat het niet in het belang van de Unie is compenserende maatregelen vast te stellen. De analyse van het belang van de Unie was gebaseerd op een beoordeling van alle aanwezige, diverse belangen, met inbegrip van de belangen van de bedrijfstak van de Unie, van de importeurs en van de gebruikers van het betrokken product.
7.2. BELANG VAN DE BEDRIJFSTAK VAN DE UNIE
(542)
De gehele bedrijfstak van de Unie bestaat uit 22 bekende producenten die samen de gehele productie van OBS in de Unie vertegenwoordigen. Deze producenten zijn gevestigd in verschillende lidstaten en hebben meer dan 5 400 werknemers die rechtstreeks bij de productie en verkoop van het soortgelijke product betrokken zijn.
(543)
Geen van de producenten had bezwaar tegen het instellen van het onderzoek. Zoals in het bovenstaande met betrekking tot de macro-economische indicatoren is aangetoond, verslechterde de situatie van de gehele bedrijfstak van de Unie en werd de bedrijfstak geconfronteerd met de negatieve gevolgen van de invoer met subsidiëring.
(544)
De bedrijfstak van de Unie heeft aanmerkelijke schade geleden als gevolg van de invoer met subsidiëring vanuit de VRC. Alle schade-indicatoren vertoonden tijdens de beoordelingsperiode een negatieve trend. In het bijzonder ondervonden de schade-indicatoren met betrekking tot de financiële prestaties van de producenten in de Unie, zoals de winstgevendheid en het rendement van investeringen, zeer negatieve gevolgen. Als er geen maatregelen worden genomen, lijkt een verdere verslechtering van de economische situatie van de bedrijfstak van de Unie zeer waarschijnlijk.
(545)
De instelling van compenserende rechten zal naar verwachting leiden tot het herstel van effectieve en eerlijke handelsvoorwaarden op de markt van de Unie, zodat de bedrijfstak van de Unie in staat zal zijn de prijzen van OBS zodanig te bepalen dat die de kosten van de verschillende componenten en de marktvoorwaarden weerspiegelen. Door de instelling van compenserende maatregelen kan de bedrijfstak van de Unie waarschijnlijk ten minste een deel van haar tijdens de beoordelingsperiode verloren marktaandeel terugwinnen, wat een positief effect zal hebben op haar winstgevendheid en haar algemene economische situatie.
(546)
Indien geen maatregelen worden ingesteld, kunnen verdere verliezen van marktaandeel en een verslechtering van de winstgevendheid van de bedrijfstak van de Unie verwacht worden. Dit zou leiden tot een onhoudbare situatie op de middellange tot lange termijn. Het is ook waarschijnlijk dat enkele individuele producenten hun productiefaciliteiten zouden moeten sluiten, aangezien ze tijdens de beoordelingsperiode verlies maakten. Gezien de geleden verliezen en de omvangrijke investeringen in de productie die aan het begin van de beoordelingsperiode zijn gedaan, valt te verwachten dat de meeste producenten in de Unie hun investeringen niet zouden kunnen terugverdienen indien geen maatregelen zouden worden ingesteld.
(547)
Derhalve wordt geconcludeerd dat het instellen van compenserende rechten in het belang van de Unie zou zijn.
7.3. BELANG VAN GEBRUIKERS EN IMPORTEURS
(548)
Zoals in bovenstaande overweging 14 vermeld, maakten vijf importeurs zich bekend, maar verstrekten slechts twee van hen antwoorden op de vragenlijst. Van de ongeveer 100 gebruikers die in de klacht werden genoemd, maakten 19 hun belangstelling voor de procedure bekend. Vervolgens dienden tien ondernemingen antwoorden op de vragenlijst in.
(549)
De actiefste gebruikers en importeurs hebben gezamenlijk antwoorden ingediend en in de loop van het onderzoek zijn verschillende hoorzittingen gehouden. Hun belangrijkste argumenten met betrekking tot het instellen van maatregelen worden in het onderstaande geanalyseerd.
(550)
Na de definitieve mededeling werden van importeurs en andere belanghebbende partijen opmerkingen ontvangen. Er werden echter geen nieuwe elementen genoemd anders dan de onderstaande.
7.3.1. CONCURRENTIE OP DE MARKT VAN DE UNIE
(551)
Gebruikers en importeurs voerden aan dat er op de markt voor OBS in de Unie niet voldoende concurrentie was en dat de invoer vanuit de VRC nodig was om meer onderhandelingsmacht te geven aan ondernemingen die OBS invoeren en gebruiken. Ze suggereerden tevens dat de bedrijfstak van de Unie betrokken was bij oligopolistische afspraken om de markt te beheersen. De producenten in de Unie concurreerden op dezelfde markten en verkochten vaak aan dezelfde afnemers of aan elkaars bouwondernemingen. Gezien het feit dat er geen bewijs werd verstrekt anders dan anekdotische klachten over moeilijkheden bij prijsonderhandelingen en dat afgezien van de vijf groepen klagende producenten in de Unie er nog elf andere producenten van OBS actief zijn in de Unie, waaronder enkele zeer grote ondernemingen, alsmede in aanmerking nemende dat er een verscheidenheid aan andere bronnen voor invoer bestaat, werden deze argumenten afgewezen.
7.3.2. ONTOEREIKEND AANBOD
(552)
Gebruikers en importeurs voerden daarnaast aan dat de instelling van maatregelen tegen de Chinese invoer zou leiden tot een tekort aan OBS op de markt van de Unie. Echter, gezien de in het bovenstaande beschreven grote verscheidenheid aan voorzieningsbronnen alsmede de vrije productiecapaciteit van de bedrijfstak van de Unie, wordt het niet waarschijnlijk geacht dat een dergelijk tekort zich zou voordoen. Bijgevolg wordt dit argument afgewezen.
7.3.3. CONCLUSIE INZAKE HET BELANG VAN GEBRUIKERS EN IMPORTEURS
(553)
De tien medewerkende gebruikers vertegenwoordigden 7 % van de totale invoer uit de VRC in het OT. Het onderzoek toonde aan dat alle gebruikers diverse voorzieningsbronnen hebben. Gemiddeld maakten aankopen uit de VRC ongeveer 15 % uit van hun totale aankopen van OBS-producten; bovendien bleken de grootste volumes afkomstig van producenten in de Unie (73 %) en werd 12 % ingevoerd vanuit derde landen. In feite is het belang van klantenbinding nogal betrekkelijk, aangezien het betrokken product in hoge mate gestandaardiseerd is, en zowel gebruikers als importeurs kunnen dan ook vrij gemakkelijk van voorzieningsbron veranderen voor zover het om de productkwaliteit gaat.
(554)
Uit het onderzoek bleek dat alle medewerkende gebruikers op één na winstgevend waren in de sector die het betrokken product gebruikt en hun winstgevendheid tijdens het OT varieerde binnen het bereik van 1 tot 13 %, afhankelijk van de onderneming. De winstgevendheid van deze ondernemingen was niet in aanzienlijke mate afhankelijk van de invoer van het betrokken product uit de VRC.
(555)
Op grond van de antwoorden op de vragenlijst van de gebruikers werd de waarschijnlijke weerslag van de voorgestelde maatregelen geschat. Hieruit volgde dat - zelfs indien we uitgaan van het onwaarschijnlijke worst-casescenario voor medewerkende gebruikers, namelijk het geval waarin prijsstijgingen niet zouden kunnen worden doorberekend en ze gedwongen zouden zijn om dezelfde volumes in te voeren vanuit de VRC als in het OT - de weerslag van het niveau van de rechten op hun productiekosten tussen 1 en 5 % zou bedragen en een verlaging zou inhouden van de winstgevendheid met 1 tot 2,8 procentpunten voor de meeste ingevoerde producten en met ongeveer 4 procentpunten voor invoer onder het residuele recht. Echter, het meer waarschijnlijke scenario is dat de gevolgen veel minder ingrijpend zullen zijn. De invoer uit de VRC vertegenwoordigt een vrij klein deel van de activiteiten van de gebruikers, en verwacht mag worden dat de kostenstijging vanwege de compenserende maatregelen relatief gemakkelijk doorberekend zal kunnen worden. Gezien het feit dat naast de vele producenten in de Unie aanzienlijke alternatieve bronnen van invoer, waartegen geen maatregelen zijn ingesteld, beschikbaar zijn zoals India en Zuid-Korea, wordt daarnaast verwacht dat de prijzen op de markt na de instelling van de maatregelen ook deze factoren zullen weerspiegelen.
(556)
De twee medewerkende importeurs vertegenwoordigden ongeveer 6 % van de totale invoer uit de VRC tijdens het OT; het precieze bedrag kon niet bekend worden gemaakt overeenkomstig artikel 29 van de basisverordening. Zoals de gebruikers hadden ook de importeurs verschillende voorzieningsbronnen naast de VRC. Ook werd vastgesteld dat de winstgevendheid van de importeurs mogelijk meer gevolgen van de maatregelen zou ondervinden dan die van de gebruikers, indien zij het invoerpatroon dat zij tijdens het OT volgden zouden handhaven. Echter, in de praktijk zijn importeurs vaak zelfs flexibeler dan gebruikers en zij zouden zeer waarschijnlijk de eersten zijn die zich tot de alternatieve voorzieningsbronnen zouden wenden.
(557)
Een deel van het voordeel dat de gebruikers en importeurs hebben dankzij de Chinese invoer wordt feitelijk verworven en mogelijk gemaakt door de oneerlijke prijsdiscriminatie waarvan Chinese exporteurs gebruikmaken en niet door een natuurlijk concurrentievoordeel. Derhalve zal het herstel van concurrentieneutraliteit op de markt van de Unie, door een correctie van de verstoring van de handel ten gevolge van de invoer met subsidiëring, de OBS-markt in staat stellen terug te keren naar een gezonde, door de markteconomie gestuurde dynamiek en prijsontwikkeling en tegelijkertijd geen nadeel inhouden voor andere marktdeelnemers (gebruikers, producenten, eindconsumenten) die niet direct in staat zijn om van invoer met subsidiëring te profiteren.
7.4. CONCLUSIE INZAKE HET BELANG VAN DE UNIE
(558)
Gezien deze overwegingen luidt de conclusie dat er, gezien de beschikbare informatie over het belang van de Unie, geen dwingende redenen zijn die tegen de instelling van maatregelen ten aanzien van de invoer van het betrokken product van oorsprong uit de VRC pleiten.
8. DEFINITIEVE COMPENSERENDE MAATREGELEN
8.1. SCHADEMARGE
(559)
Gelet op de conclusies inzake subsidiëring, schade, oorzakelijk verband en het belang van de Unie moeten compenserende maatregelen worden ingesteld om te voorkomen dat de bedrijfstak van de Unie nog meer schade lijdt door de invoer met subsidiëring.
(560)
Om de hoogte van deze maatregelen te bepalen, werd rekening gehouden met de vastgestelde subsidiëring en het bedrag aan rechten dat noodzakelijk is om de schade voor de bedrijfstak van de Unie op te heffen.
(561)
Bij de berekening van het recht dat nodig is om de gevolgen van de schade veroorzakende subsidiëring op te heffen, werd ervan uitgegaan dat de maatregelen de bedrijfstak van de Unie in staat moeten stellen om zijn productiekosten te dekken en een winst vóór belasting te maken die bij normale concurrentie -dat wil zeggen zonder invoer met subsidiëring - redelijkerwijs op de verkoop van het soortgelijke product in de Unie door dergelijke bedrijfstakken kan worden behaald. De Commissie is van oordeel dat de winst die behaald had kunnen worden zonder gesubsidieerde invoer gebaseerd moet worden op het jaar 2008, toen de invoer uit de VRC minder aanwezig was op de markt van de Unie. Aangenomen wordt dat een winstmarge van 6,7 % op de omzet kan worden beschouwd als een passend minimum dat de bedrijfstak van de Unie zonder schade veroorzakende subsidiëring hadden kunnen verwachten.
(562)
Op basis hiervan werd voor het soortgelijke product een prijs berekend waarbij de bedrijfstak van de Unie geen schade lijdt. Deze geen schade veroorzakende prijs is berekend door de productiekosten met de hierboven genoemde winstmarge van 6,7 % te vermeerderen.
(563)
De noodzakelijke prijsverhoging werd vervolgens berekend door vergelijking van de gewogen gemiddelde invoerprijs van de producenten-exporteurs in de VRC, gecorrigeerd voor invoerkosten en douanerechten met de geen schade veroorzakende prijs van de bedrijfstak van de Unie gedurende het OT op de markt van de Unie. Het verschil dat deze vergelijking opleverde, werd vervolgens uitgedrukt als percentage van de gemiddelde cif-waarde bij invoer van de vergeleken productsoorten.
(564)
Na de definitieve mededeling maakten belanghebbende partijen bezwaar tegen het gebruik van 6,7 % als de streefwinst van de bedrijfstak van de Unie en tegen de keuze van 2008 als representatief jaar voor winstgevendheid. Echter, hun argument dat de door de bedrijfstak van de Unie in 2008 gemaakte winst negatief beïnvloed werd door de financiële crisis, waardoor 2008 een uitzonderlijk jaar werd, lijkt te wijzen op een argument dat de in 2008 gerealiseerde winst lager is dan wat de bedrijfstak zou verwachten in een normaal jaar. Dit argument wordt afgewezen, omdat er geen bewijsmateriaal is ingediend met betrekking tot wat de winst van de bedrijfstak van de Unie in 2008 geweest zou zijn indien de financiële crisis was uitgebleven.
(565)
Belanghebbende partijen hebben er ook op gewezen dat de invoervolumes vanuit de VRC op hun laagste niveau waren in 2009 en niet in 2008. Echter, gezien het feit dat de bedrijfstak van de Unie in 2009 niet winstgevend was, is het onmogelijk om de gegevens van 2009 te gebruiken om een streefwinst voor de bedrijfstak van de Unie vast te stellen.
(566)
CISA voerde verder aan dat de winst van verkopen aan niet-verbonden afnemers in 2008 niet kan worden gebruikt als streefwinst, omdat dit jaar het grootste prijsverschil kende tussen verkopen aan verbonden afnemers en verkopen aan niet-verbonden afnemers. Dit argument werd afgewezen, aangezien dit prijsverschil niet relevant is voor de berekening van de winst van de verkopen aan niet-verbonden afnemers.
(567)
CISA stelde vervolgens voor dat de streefwaarde voor de winst op verkopen van OBS aan niet-verbonden partijen gebaseerd zou worden op de gemiddelde totale winst van de multinationale onderneming ArcelorMittal voor de jaren 2010 en 2011. Dit werd afgewezen als een betrouwbare bron voor de winst op OBS in de Unie bij afwezigheid van met dumping verkochte invoer, omdat de winst van de totale wereldwijde groep ArcelorMittal-ondernemingen duidelijk niet representatief is voor de winst op de verkoop van OBS in de Unie.
(568)
Eén belanghebbende partij trok de methodologie van de Commissie voor de berekening van de prijsonderbiedingsmarge in twijfel. Deze opmerking was echter gebaseerd op de onjuiste aanname dat de Commissie de prijsonderbiedingsmarge had berekend door de gemiddelde winst van de bedrijfstak van de Unie in het OT (2,6 %) af te trekken van de marktprijs om het break-even point (d.w.z. een prijs die winst noch verlies oplevert) te verkrijgen en vervolgens dit break-even point te vermeerderen met de streefwinst.
(569)
De Commissie heeft de prijsonderbiedingsmarge berekend door de streefwinst op te tellen bij de productiekosten voor iedere productsoort. De door deze belanghebbende partij voorgestelde methodologie heeft tekortkomingen, omdat de gemiddelde winst van 2,6 % niet automatisch werd behaald voor iedere verkoop van ieder model door alle ondernemingen waarvan de gegevens gebruikt werden.
(570)
Eén belanghebbende partij trok daarnaast de schadeberekeningen van de Commissie in twijfel. Aangezien deze partij niet de volledige toegang had tot de gegevens die de Commissie heeft gebruikt om de schademarge te berekenen, probeerde de partij deze zelfstandig te berekenen, op basis van haar begrip van het prijsverschil op de markt tussen ondergronden met een bekleding van een aluminium-zinklegering en ondergronden met een bekleding van zink, dat zij had berekend op 50 USD per MT. Deze "herberekening", die gebaseerd is op onvolledige gegevens, resulteert in een lagere schademarge dan de marge die de Commissie heeft berekend en medegedeeld.
(571)
Hun argumenten werden afgewezen, omdat het vermeende prijsverschil niet kon worden vastgesteld in de analyse van de volledige gegevens van zowel de producenten-exporteurs als de bedrijfstak van de Unie. Bijgevolg dient benadrukt te worden dat de gegevens die de belanghebbende partijen heeft gebruikt onvolledig waren en derhalve geen betrouwbare grondslag vormden om de schadeberekeningen van de Commissie te reproduceren.
8.2. DEFINITIEVE MAATREGELEN
(572)
Gezien de conclusies ten aanzien van subsidiëring, schade, oorzakelijk verband en het belang van de Unie wordt in overeenstemming met artikel 15 van de basisverordening geoordeeld dat op de invoer van OBS van oorsprong uit de VRC een definitief compenserend recht moet worden ingesteld, dat volgens de regel van het laagste recht gelijk moet zijn aan de subsidiemarge of aan de schademarge indien deze lager is. In dit geval moet het recht bijgevolg worden vastgesteld op het niveau van de vastgestelde subsidiemarges. Op grond van het bovenstaande worden de in te stellen rechten als volgt vastgesteld:
Naam van de onderneming
Subsidiemarge (%)
Schademarge (%)
Compenserend recht (%)
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
55,8
29,7
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Company Ltd.
23,8
29,7
23,8
Union Steel China
26,8
13,7
13,7
Andere medewerkende ondernemingen
26,8
43,0
26,8
Residueel recht
44,7
58,3
44,7
(573)
De bij deze verordening voor bepaalde ondernemingen vastgestelde individuele compenserende rechten zijn gebaseerd op de bevindingen van dit onderzoek. Zij weerspiegelen daarom de situatie die bij dat onderzoek voor die ondernemingen werd vastgesteld. Deze rechten (in tegenstelling tot het voor het gehele land geldende recht dat van toepassing is op "alle andere ondernemingen") gelden dus uitsluitend bij de invoer van producten van oorsprong uit het betrokken land die door deze ondernemingen en dus door de specifiek genoemde juridische entiteiten vervaardigd zijn. De rechten zijn niet van toepassing op ingevoerde producten die zijn vervaardigd door andere, niet specifiek in artikel 1 met naam en adres genoemde ondernemingen, ook al gaat het om entiteiten die verbonden zijn met de specifiek genoemde ondernemingen; op die producten is het recht van toepassing dat geldt voor "alle andere ondernemingen".
(574)
Verzoeken in verband met de toepassing van individuele compenserende rechten voor bepaalde ondernemingen (bijv. na een naamswijziging van de entiteit of na de oprichting van nieuwe productie- of verkoopmaatschappijen) dienen onverwijld aan de Commissie (104) te worden gericht, onder opgave van alle relevante gegevens, met name indien de naamswijziging of de oprichting van nieuwe productie- of verkoopmaatschappijen verband houdt met wijzigingen in de activiteiten van de onderneming op het gebied van de productie en de verkoop in binnen- en buitenland. Indien het verzoek gerechtvaardigd is, zal de verordening dienovereenkomstig worden gewijzigd door bijwerking van de lijst van ondernemingen waarvoor een individueel recht geldt.
(575)
Om een goede toepassing van het compenserende recht te garanderen, moet het residuele recht niet alleen gelden voor niet-medewerkende producenten-exporteurs, maar ook voor producenten die het betrokken product in het OT niet naar de Unie hebben uitgevoerdm
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
1. Er wordt een definitief compenserend recht ingesteld op de invoer van organisch beklede staalproducten, d.w.z. gewalste platte producten van niet-gelegeerd of gelegeerd staal (uitgezonderd roestvrij staal), aan ten minste één zijde geverfd, gevernist of bekleed met kunststof, met uitzondering van zogenaamde "sandwichpanelen" van de soort gebruikt in de bouw, bestaande uit twee metalen buitenplaten met een stabiliserende kern van isolatiemateriaal, en met uitzondering van producten met een laatste bekleding van zinkstof (een zinkrijke verf die 70 of meer gewichtspercenten zink bevat), en met uitzondering van producten met een ondergrond die bekleed is met een metalen bekleding van chroom of tin, momenteel ingedeeld onder de GN-codes 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 (Taric-codes 7210708011, 7210708091, 7212408001, 7212408021, 7212408091, 7225990011, 7225990091, 7226997011 en 7226997091), van oorsprong uit de Volksrepubliek China.
2. De definitieve compenserende rechten die van toepassing zijn op de nettoprijs, franco grens Unie, vóór inklaring, van de in lid 1 omschreven producten, vervaardigd door onderstaande ondernemingen, zijn als volgt:
Onderneming
Recht (%)
Aanvullende Taric-code
Union Steel China
13,7
B311
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
B312
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd en haar verbonden onderneming Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Company Ltd.
23,8
B313
Angang Steel Company Ltd.
26,8
B314
Baoutou City Jialong Metal Works Co., Ltd.
26,8
B317
Changshu Everbright Material Technology Co., Ltd.
26,8
B318
Changzhou Changsong Metal Composite Material Co., Ltd.
26,8
B319
Inner Mongolia Baotou Steel Union Co., Ltd.
26,8
B321
Jigang Group Co., Ltd.
26,8
B324
Maanshan Iron & Steel Company Limited
26,8
B325
Qingdao Hangang Color Coated Sheet Co., Ltd.
26,8
B326
Shandong Guanzhou Co., Ltd.
26,8
B327
Shenzen Sino Master Steel Sheet Co.,Ltd.
26,8
B328
Tangshan Iron & Steel Group Co., Ltd.
26,8
B329
Tianjin Xinyu Color Plate Co., Ltd.
26,8
B330
Wuhan Iron and Steel Company Limited
26,8
B331
Zhejiang Tiannu Color Steel Co., Ltd.
26,8
B334
Alle andere ondernemingen
44,7
B999
3. Tenzij anders vermeld, zijn de geldende bepalingen inzake douanerechten van toepassing.
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 11 maart 2013.