PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 946/2014
ze dne 4. září 2014,
kterým se na základě přezkumu pro „nového vývozce“ podle čl. 11 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 mění prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1008/2011 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1. Předchozí šetření a stávající antidumpingová opatření
(1)
V červenci 2005 Rada nařízením (ES) č. 1174/2005 (2) uložila konečné antidumpingové clo na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“). Opatření měla podobu valorického antidumpingového cla v rozmezí 7,6 % a 46,7 %.
(2)
Na základě prozatímního přezkumu zaměřeného na definici výrobku Rada v červenci 2008 v nařízení (ES) č. 684/2008 (3) objasnila definici výrobku v původním šetření.
(3)
Na základě šetření zaměřeného proti obcházení předpisů Rada v červnu 2009 nařízením (ES) č. 499/2009 (4) rozšířila konečné antidumpingové clo uplatňované na „všechny ostatní společnosti“, které bylo nařízením (ES) č. 1174/2005 uloženo na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů zasílaných z Thajska bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Thajska či nikoli.
(4)
V říjnu 2011 Rada na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení uložila prováděcím nařízením (EU) č. 1008/2011 (5) konečné antidumpingové clo na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z ČLR. Rozšířené clo uvedené výše v 3. bodě odůvodnění bylo rovněž potvrzeno prováděcím nařízením (EU) č. 1008/2011.
(5)
V současné době je platným opatřením antidumpingové clo uložené prováděcím nařízení Rady (EU) č. 1008/2011 na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (dále jen „šetření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti“) ve znění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 372/2013 (6) na základě prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení (dále jen „šetření v rámci prozatímního přezkumu“). Výše celní sazby na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „dotčená země“ nebo „ČLR“) je v současné době 70,8 %. Opatření se vztahuje rovněž na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů zasílaných z Thajska bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ z Thajska či nikoli podle nařízení Rady (ES) č. 499/2009 na základě šetření obcházení podle článku 13 základního nařízení.
1.2. Žádost o přezkum
(6)
Evropská komise (dále jen „Komise“) obdržela žádost o přezkum pro „nového vývozce“ podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení. Žádost podala dne 3. května 2013 společnost Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd (dále jen „žadatel“), vyvážející výrobce ručních paletových vozíků a jejich základních dílů v ČLR.
(7)
Žadatel tvrdil, že působí v podmínkách tržního hospodářství vymezených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(8)
Dále tvrdil, že během období šetření, na kterém se zakládala antidumpingová opatření, tj. od 1. dubna 2003 do 31. března 2004 (dále jen „období původního šetření“) nevyvážel ruční paletové vozíky a jejich základní díly do Unie. Tvrdil, že dotčený výrobek nevyvážel ani během období šetření následného šetření v rámci prozatímního přezkumu, tj. od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011.
(9)
Žadatel dále tvrdil, že není ve spojení s žádným z vyvážejících výrobců ručních paletových vozíků a jejich základních dílů, které podléhají výše uvedeným antidumpingovým opatřením.
(10)
Žadatel dále tvrdil, že začal ruční paletové vozíky a jejich základní díly do Unie vyvážet po uplynutí období původního šetření a období šetření následného šetření v rámci prozatímního přezkumu.
1.3. Zahájení přezkumu pro nového vývozce
(11)
Komise přezkoumala prima facie důkazy, které žadatel předložil, a usoudila, že dostatečně odůvodňují zahájení přezkumu podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení. Po konzultaci s poradním výborem a poté, co dotčené výrobní odvětví Unie dostalo možnost vyjádřit se, zahájila Komise prostřednictvím nařízení Komise (EU) č. 32/2014 (7) přezkum podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení.
(12)
V souladu s článkem 2 nařízení (EU) č. 32/2014 bylo antidumpingové clo uložené prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1008/2011 ve znění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 372/2013 zrušeno, pokud jde o dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů vyráběných a prodávaných na vývoz do Unie žadatelem. Zároveň byly podle článku 3 nařízení (EU) č. 32/2014 celní orgány vyzvány, aby učinily příslušné kroky k zavedení celní evidence tohoto dovozu.
(13)
Nařízení (EU) č. 32/2014 stanovilo, že pokud by nařízení prokázalo, že žadatel splňuje kritéria pro stanovení individuálního cla, může být nezbytné změnit celní sazbu, která se v současnosti uplatňuje podle čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 1008/2011 ve znění prováděcího nařízení (EU) č. 372/2013.
1.4. Dotčený výrobek
(14)
Dotčeným výrobkem jsou ruční paletové vozíky a jejich základní díly, tj. podvozky a hydraulika, v současnosti kódů KN ex 8427 90 00 (kódy TARIC 8427900011 a 8427900019) a ex 8431 20 00 (kódy TARIC 8431200011 a 8431200019), pocházející z ČLR (dále jen „dotčený výrobek“).
1.5. Dotčené strany
(15)
Komise oficiálně informovala výrobní odvětví Unie, žadatele a zástupce země vývozu o zahájení přezkumu. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a účastnit se slyšení.
(16)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro udělení statusu nového vývozce a pro stanovení podmínek tržního hospodářství a dumpingu. Komise žadateli a společnostem, které jsou s ním ve spojení, zaslala formulář žádosti o přiznání tržního zacházení (dále jen „tržní zacházení“) a dotazník a obdržela odpověď ve stanovených termínech. Inspekce na místě byly provedeny v prostorách žadatele a společnosti, která je s ním ve spojení v Dánsku - Logitrans A/S.
1.6. Období přezkumného šetření
(17)
Přezkumné šetření pro stanovení dumpingu se týkalo období od 1. července 2012 do 31. prosince 2013 (dále jen „období přezkumného šetření“).
2. ŠETŘENÍ
2.1. Status nového vývozce
(18)
Šetření potvrdilo, že žadatel nevyvážel dotčený výrobek během období šetření původního šetření, tj. od 1. dubna 2003 do 31. března 2004, a v období šetření v rámci následného prozatímního přezkumu, tj. od 1. ledna do 31. prosince 2011, a že jej začal vyvážet do Unie po uplynutí těchto období.
(19)
Žadatel byl dále schopen prokázat, že neměl žádné přímé ani nepřímé vazby s žádným z čínských vyvážejících výrobců, na které se vztahují antidumpingová opatření platná pro dotčený výrobek.
(20)
Je tudíž potvrzeno, že by se uvedený žadatel měl považovat za „nového vývozce“ podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení a mělo by pro něj být určeno individuální dumpingové rozpětí.
2.2. Zacházení jako v tržním hospodářství
(21)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení Komise určí běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 1 až 6 uvedeného nařízení pro vyvážející výrobce v ČLR, kteří splňují kritéria uvedená v čl. 2 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení, a mohlo by jjim být proto přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství.
(22)
Žadatel je soukromá společnost, kterou zcela vlastní společnost, jejichž přímí akcionáři jsou společnosti v Evropské unii. Denní obchodní rozhodnutí přijímá výkonný ředitel, který je občanem Evropské unie a také členem představenstva. Hlavní obchodní rozhodnutí přijímá valná hromada. Při rozhodování se neprokázala přítomnost žádného se státem spojeného úředníka, ani žádný jiný zásah státu ze strany ČLR.
(23)
Hlavní surovinou pro výrobu ručních paletových vozíků a jejich základních dílů byly dále v případě žadatele polotovary kovových dílů z uhlíkové oceli válcované za tepla zakoupené od různých dodavatelů v ČLR, tedy již zpracované na díly z uhlíkové oceli válcované za tepla.
(24)
Na základě veřejně dostupných informací (8) bylo zjištěno, že ceny zpracovaných kovových dílů placené žadatelem byly dostatečně vysoké, aby odrážely ceny oceli na mezinárodním trhu a přidanou hodnotu za zpracování oceli válcované za tepla na polotovary kovových dílů. V důsledku toho se nepotvrdilo, že by se zkreslení cen nezpracované oceli v ČLR, které bylo zjištěno během šetření v rámci předběžného přezkumu (9), přeneslo do cen zpracovaných kovových dílů, které v tomto případě platí žadatel.
(25)
Na základě výše uvedených skutečností se dospělo k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 1 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(26)
Žadatel dále vede jednoznačné a jasné účetnictví ověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy a používané pro všechny účely. Dospělo se proto k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 2 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(27)
Žadatel dále neměl žádné půjčky od čínských finančních institucí ani půjčky, které by nebyly poskytnuty za tržních podmínek, pokud jde o záruky, úrokové sazby a další podmínky. Nebyly zaznamenány žádné známky jakéhokoli jiného zkreslení nebo výhod týkajících se umístění nebo prostor nebo jiných zásahů státu do činnosti žadatele. Žadatel taktéž není považován za technologicky vyspělou společnost, aby v důsledku toho mohl požívat jakoukoli formu státních výhod. Dospělo se proto k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 3 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(28)
Dále se ukázalo, že žadatel podléhá příslušným čínským právním předpisům o úpadku a o vlastnictví, jejichž uplatňování má pro fungování společností zaručit právní jistotu a stabilitu. Nic nenaznačovalo, že by tyto právní předpisy nebyly u žadatele uplatňovány a prováděny. Dospělo se proto k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 4 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(29)
Šetření nakonec neodhalilo žádná omezení týkající se používání a přepočtů zahraniční měny. Devizové transakce žadatele byly prováděny podle tržních kurzů a společnost mohla se svými finančními prostředky volně nakládat. Dospělo se proto k závěru, že žadatel prokázal splnění kritéria 5 podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(30)
Na základě výše uvedených zjištění se dospělo k závěru, že žadateli lze přiznat status tržního hospodářství tak, aby běžná hodnota mohla být určena v souladu s čl. 2 odst. 1 až 6 základního nařízení.
(31)
Komise sdělila výsledky analýzy o zacházení jako v tržním hospodářství žadateli, orgánům ČLR a výrobnímu odvětví Unie a poskytla jim možnost předložit připomínky.
(32)
Výrobní odvětví Unie tvrdilo, že mezinárodní cena oceli založená na veřejně dostupných informacích (viz 24. bod odůvodnění výše) nepředstavuje vhodný základ pro srovnání, protože ceny placené menšími hospodářskými subjekty na trhu s ocelí jsou nejméně o 20 % vyšší než mezinárodní referenční ceny. Výrobní odvětví Unie dále tvrdilo, že cena zaplacená za zpracované kovové díly používané při výrobě ručních paletových vozíků v Unii je mnohem vyšší než ceny placené žadatelem, což samo o sobě naznačuje, že cena zaplacená za tyto díly žadatelem, je zkreslená.
(33)
Mezinárodní referenční ceny byly také použity jako základ pro srovnání při šetření v rámci prozatímního přezkumu, přičemž u těchto cen nebyly provedeny žádné úpravy. (10) Vzhledem k tomu, že by totiž jakákoli prémie zaplacená nad rámec mezinárodních referenčních cen závisela na individuálních faktorech specifických pro každý hospodářský subjekt na trhu, neexistuje žádný objektivní základ k provedení všeobecné úpravy pro údajnou přirážku. Tvrzení, že by mezinárodní referenční ceny měly být upraveny, bylo proto zamítnuto.
(34)
Pokud jde o cenu zaplacenou za zpracované kovové díly používané při výrobě ručních paletových vozíků v Unii, důkazy předložené výrobním odvětvím v Unii neprokázaly, že je cena zaplacená za tyto díly žadatelem zkreslená. Bylo tomu tak proto, že, jak již bylo popsáno v 33. bodě odůvodnění výše, jakákoli prémie zaplacená nad rámec mezinárodní referenční ceny by závisela na individuálních faktorech specifických pro každý hospodářský subjekt na trhu, a tudíž neexistuje žádný objektivní základ k provedení všeobecné úpravy pro údajnou přirážku. Kromě toho z předložených důkazů vyplynulo významné množství dalších faktorů kromě ceny ocele, které ovlivňují ceny takových kovových dílů, což neumožnilo dospět k závěru, pokud jde o přiměřenou úroveň takových částí, kterou by bylo možné použít jako referenční hodnotu. Proto bylo tvrzení, že ceny placené za zpracované kovové díly v Unii naznačují, že cena zaplacená za tyto díly žadatelem je zkreslená, zamítnuto.
(35)
Výrobní odvětví Unie rovněž tvrdilo, že ceny oceli v ČLR jsou subvencované a všeobecně zkreslené a že tato skutečnost je již sama o sobě dostačující k tomu, aby se ceny dále zpracovávaných kovových dílů v ČLR považovaly za zkreslené.
(36)
Podle judikatury Tribunálu platí, že se Komise sice může opírat o makroekonomické aspekty, jako např. zkreslení cen surovin na úrovni výrobního průmyslu/odvětví, ale rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství musí být učiněno samostatně pro každou společnost, tj. musí být posouzeno, zda ceny, které jednotlivé společnosti platí za své vstupy, odrážejí tržní hodnoty. (11) Kromě toho bylo rovněž objasněno, že Komise může srovnávat průměrné ceny na čínském domácím trhu surovin s průměrnými mezinárodními cenami s cílem určit, zda by měl být na tomto základě přiznán status tržního hospodářství. (12)
(37)
Jak je objasněno ve 24. bodě odůvodnění, zjistilo se, že zjištěná zkreslení cen na trhu s nezpracovanou ocelí v ČLR se nepřenášejí do cen zpracovaných kovových dílů, které platí žadatel. Tento přístup je v souladu s judikaturou, neboť posuzuje individuální situaci žadatele, a tvrzení výrobního odvětví Unie bylo proto v tomto ohledu zamítnuto.
(38)
Výrobní odvětví Unie nakonec tvrdilo, že přidělení individuálního antidumpingového rozpětí žadateli by představovalo vysoké riziko obcházení, neboť žadatel již zakoupil ruční paletové vozíky od jiného dodavatele v ČLR a zpětně je vyvezl do Unie.
(39)
Tvrzení o zvýšeném riziku obcházení nebylo podloženo žádnými důkazy. Především se zjistilo, že žadatel není propojený s dotčeným dodavatelem ani s žádným jiným dodavatelem v ČLR. Šetření tedy v tomto konkrétním případě nepotvrdilo zvýšené riziko obcházení. Riziko obcházení samo o sobě navíc v důsledku nepředstavuje kritérium uvedené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, a není proto relevantní pro určení toho, zda společnost splňuje podmínky pro přiznání statusu tržního hospodářství. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto.
(40)
Po zveřejnění těchto skutečností výrobní odvětví Unie znovu zopakovalo svá tvrzení, že ceny oceli stanovené na základě veřejně dostupných informací nejsou vhodným základem pro srovnání, protože ceny placené menšími hospodářskými subjekty na trhu s ocelí byly vyšší než mezinárodní referenční ceny a rovněž vyšší než ceny účtované těmto společnostem, které byly předmětem šetření v rámci prozatímního přezkumu uvedeného výše ve 24. bodě odůvodnění. Výrobní odvětví Unie rovněž tvrdilo, že srovnání cen provedené Komisí uvedené ve 24. bodě odůvodnění řádně nezohlednilo náklady na zpracování kovových dílů.
(41)
Tvrzení výrobního odvětví Unie však nebyla podložena žádnými dalšími důkazy. Proto se dospělo k závěru, že tyto připomínky byly pouze zopakováním dřívějších argumentů, které již byly řešeny a zamítnuty výše v 32. až 37. bodě odůvodnění.
2.3. Dumping
Běžná hodnota
(42)
Komise nejprve zkoumala, zda byl celkový objem žadatelova domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval alespoň 5 % jeho celkového objemu prodeje na vývoz dotčeného výrobku do Unie během přezkumu v rámci období šetření v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Komise zjistila, že celkový prodej obdobného výrobku na domácím trhu nebyl reprezentativní, neboť nedosahoval výše 5 %.
(43)
Vzhledem k tomu, že nebyl k dispozici žádný reprezentativní objem domácího prodeje, vypočítala Komise běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení.
(44)
Běžná hodnota byla vypočítána tak, že se k průměrným výrobním nákladům během přezkumu v rámci období šetření, které byly v případě potřeby upraveny, připočítaly vážené průměrné prodejní, správní a režijní náklady a vážený průměr zisku dosaženého žadatelem při domácím prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku během přezkumu v rámci období šetření.
Vývozní cena
(45)
Žadatel vyvážel nejen ruční paletové vozíky, ale také jejich základní díly (hydrauliku), které jsou rovněž dotčeným výrobkem. Vývoz hydrauliky dosahoval během přezkumu v rámci období šetření relativně nízké hodnoty a objemu. Společnost ve spojení navíc hydrauliku znovu neprodávala nezávislým odběratelům v Unii. Místo toho hydrauliku využívala společnost ve spojení v Unii výlučně pro výrobu ručních paletových vozíků a hotový výrobek (ruční paletové vozíky) následně prodávala na trhu Unie. V důsledku toho v případě hydrauliky neexistovala cena pro další prodej. Navíc vzhledem k tomu, že se tento přezkum týká pouze jedné společnosti, nebyly k dispozici jiné údaje, na jejichž základě by bylo možné cenu dalšího prodeje hydrauliky spolehlivě stanovit. S ohledem na to u hydrauliky žádná vývozní cena stanovena nebyla. Po dohodě s žadatelem byla vývozní cena stanovená pro ruční paletové vozíky považována za reprezentativní i pro základní díly, a tímto způsobem použita.
(46)
Vývozní prodej probíhal prostřednictvím dovozce ve spojení v Unii, který dále prodával výrobek nezávislým odběratelům v Unii. Vývozní cena tak byla stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny, za kterou se dovážený výrobek poprvé znovu prodával nezávislým odběratelům v Unii, od níž se odečetly veškeré náklady vzniklé mezi dovozem a dalším prodejem, jakož i přiměřené ziskové rozpětí. Byly použity skutečné prodejní, správní a režijní náklady dovozce ve spojení. Pokud jde o přiměřené ziskové rozpětí, bylo vzhledem k absenci jakýchkoli dalších informací použito odhadované ziskové rozpětí ve výši 5 %.
(47)
Po zveřejnění žadatel vznesl námitky vůči úrovni prodejních, správních a režijních nákladů týkajících se prodeje dotčeného výrobku stanovené během období šetření a tvrdil, že vyšší náklady vzniklé při prodeji jiných výrobků by se neměly připisovat k dotčenému výrobku. Toto tvrzení je v rozporu s ověřenými údaji. Žadatel také nebyl schopen poskytnout alternativní rozdělení nákladů, ani žádné důkazy, které by podporovaly jeho tvrzení, které proto bylo zamítnuto.
(48)
Po zveřejnění těchto skutečností žadatel uvedl, že navzdory vztahu mezi vývozcem a dovozcem ve spojení v Unii byly vývozní ceny v souladu se zásadou tržního odstupu a neměly by být považovány za nespolehlivé. Žadatel se proto domníval, že vývozní cena by měla být stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení jako cena zaplacená dovozcem ve spojení.
(49)
Důkazy předložené žadatelem neumožňují podpořit tvrzení, že uvedená cena byla stanovena v souladu se zásadou tržního odstupu. Transferová cena mezi společnostmi ve spojení tudíž nebyla na takové úrovni, aby dovozce ve spojení mohl v rámci Unie dosáhnout přiměřeného zisku. Komise proto dospěla k závěru, že vnitřní transferová cena neodráží přiměřenou tržní hodnotu dotčeného výrobku, a toto tvrzení bylo zamítnuto.
(50)
Žadatel po zveřejnění informací rovněž argumentoval alternativním tvrzením, že zaplacené antidumpingové clo bylo náležitě zohledněno v cenách dalšího prodeje a v následných prodejních cenách v Unii, a proto by se v souladu s čl. 11 odst. 10 základního nařízení při vytváření vývozní ceny neměla odečítat suma odpovídající zaplacenému antidumpingovému clu.
(51)
Důkazy, které žadatel poskytl, však nemohly prokázat, že bylo antidumpingové clo řádně zohledněno v cenách dalšího prodeje a v následných kupních cenách v Unii. Z důkazů vyplývá jen velmi malý nárůst, k němuž navíc došlo až po období šetření. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
Srovnání
(52)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Pro zajištění spravedlivého srovnání byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy rozdílů ovlivňujících srovnatelnost cen. Na tomto základě byly provedeny úpravy v případě nákladů na balení, přepravu, dovozní poplatky, včetně cel (4 %) a antidumpingových cel (46,7 % a 70,8 %, uloženo prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1008/2011 ve znění prováděcí nařízení Rady (EU) č. 372/2013) přímo u vývozní ceny ve všech případech, kdy se prokázaly rozdíly, které ovlivňují srovnatelnost cen. Výše uvedené náklady na přepravu a balení jsou, v souladu s článkem 19 základního nařízení, považovány za důvěrné informace. Tyto informace však byly Komisí ověřeny a bylo shledáno, že se neodchylují od obvyklých úrovní.
(53)
Po zveřejnění informací žadatel požadoval úpravu na základě obchodní úrovně kvůli údajnému rozdílu mezi prodeji na domácím trhu a na vývozním trhu. Žadatel tvrdil, že prodeje na domácím trhu byly všechny určeny pro konečné uživatele, zatímco prodeje do Unie uskutečňoval s distributory nebo dovozci. Žadatel uvedl, že by se měla provést zvláštní úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. d) bodu ii) základního nařízení.
(54)
Žadatel nepředložil žádné nové nebo dodatečné informace na podporu svého tvrzení. Na základě informací shromážděných a ověřených během šetření nebylo možné zjistit, zda slevy distributorům a dovozcům souvisely s rozdílem v prodejních funkcích. Proto nemohlo být prokázáno, že údajný rozdíl v úrovni obchodování ovlivnil prodejní ceny a srovnatelnost cen. Tvrzení žadatele proto bylo zamítnuto.
Dumpingové rozpětí
(55)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí stanoveno na základě srovnání vážené průměrné běžné hodnoty s váženou průměrnou vývozní cenou stanovenou výše uvedeným způsobem.
(56)
Srovnání prokázalo existenci dumpingu na úrovni 54,1 %, vyjádřené jako procentní podíl z ceny CIF (náklady, pojištění a přepravné) na ceny s dodáním na hranice Unie před proclením.
3. ZMĚNA OPATŘENÍ, KTERÁ JSOU PŘEDMĚTEM PŘEZKUMU
(57)
Zjištěné dumpingové rozpětí je nižší než celostátní sazba určená k odstranění újmy, která byla pro ČLR stanovena při původním šetření, jak je uvedeno v 1. bodě odůvodnění výše. Na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů vyráběných společností Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd. by proto mělo být uloženo clo na základě dumpingového rozpětí a prováděcí nařízení Rady (EU) č. 372/2013 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
4. CELNÍ EVIDENCE
(58)
Vzhledem k výše uvedeným zjištěním se antidumpingové clo, jak je stanoveno, by mělo být vybíráno zpětně z dovozu dotčeného výrobku, který byl zaevidován podle článku 3 nařízení (EU) č. 32/2014.
5. OZNÁMENÍ A DOBA TRVÁNÍ OPATŘENÍ
(59)
Dotčené strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlí uložit na dovoz ručních paletových vozíků a jejich základních dílů od žadatele změněné konečné antidumpingové clo a zpětně vybrat toto clo z dovozu, který byl předmětem celní evidence. Jejich námitky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu.
(60)
Tento přezkum nemá vliv na datum, kdy opatření uložená prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1008/2011 ve znění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 372/2013 pozbudou platnosti na základě čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(61)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného čl. 15 odst. 1 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. V článku 1 prováděcí nařízení Rady (EU) č. 372/2013, kterým se nahrazuje čl. 1 odst. 2 prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1008/2011, se v tabulce týkající se Čínské lidové republiky doplňuje toto:
Společnost
Celní sazba
(%)
Doplňkový kód TARIC
Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd
54,1 %
A070
2. Uložené clo se rovněž vybere zpětně z dovozu dotčeného výrobku, který byl evidován podle článku 3 nařízení (EU) č. 32/2014.
Celní orgány se vyzývají, aby ukončily celní evidenci dovozu dotčeného výrobku vyráběného společností Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd.
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. září 2014.
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 946/2014 VAN DE COMMISSIE
van 4 september 2014
tot wijziging van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 1008/2011 van de Raad tot instelling van een definitief antidumpingrecht op handpallettrucks en essentiële delen daarvan van oorsprong uit de Volksrepubliek China naar aanleiding van een nieuw onderzoek ten behoeve van een „nieuwe exporteur” op grond van artikel 11, lid 4, van Verordening (EG) nr. 1225/2009 van de Raad
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 1225/2009 van de Raad van 30 november 2009 betreffende beschermende maatregelen tegen invoer met dumping uit landen die geen lid zijn van de Europese Gemeenschap (1) („de basisverordening”), en met name artikel 11, lid 4,
Overwegende hetgeen volgt:
1. DE PROCEDURE
1.1. Vorige onderzoeken en bestaande antidumpingmaatregelen
(1)
In juli 2005 heeft de Raad bij Verordening (EG) nr. 1174/2005 (2) een definitief antidumpingrecht ingesteld op handpallettrucks en essentiële onderdelen daarvan van oorsprong uit de Volksrepubliek China (de „VRC”). De maatregel bestond in een ad-valoremantidumpingrecht, dat varieerde van 7,6 % tot 46,7 %.
(2)
In juli 2008 heeft de Raad naar aanleiding van een tussentijds nieuw onderzoek dat tot de productomschrijving beperkt was, bij Verordening (EG) nr. 684/2008 (3) de productomschrijving van het oorspronkelijke onderzoek verduidelijkt.
(3)
Naar aanleiding van een onderzoek naar ontwijking heeft de Raad in juni 2009 het bij Verordening (EG) nr. 1174/2005 op „alle overige ondernemingen” ingestelde definitieve antidumpingrecht bij Verordening (EG) nr. 499/2009 (4) uitgebreid tot handpallettrucks en essentiële onderdelen daarvan verzonden vanuit Thailand, al dan niet aangegeven als van oorsprong uit Thailand.
(4)
Na een nieuw onderzoek bij het vervallen van de maatregelen overeenkomstig artikel 11, lid 2, van de basisverordening heeft de Raad in oktober 2011 bij Uitvoeringsverordening (EU) nr. 1008/2011 (5) een definitief antidumpingrecht ingesteld op handpallettrucks en essentiële onderdelen daarvan, van oorsprong uit de VRC. Het uitgebreide recht zoals vermeld in overweging 3 werd bij Uitvoeringsverordening (EU) nr. 1008/2011 gehandhaafd.
(5)
Momenteel geldt een anti-dumpingrecht dat bij Uitvoeringsverordening (EU) nr. 1008/2011 is ingesteld naar aanleiding van een nieuw onderzoek bij het vervallen van de maatregelen overeenkomstig artikel 11, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1225/2009 („het nieuwe onderzoek in verband met het vervallen van de maatregelen”) zoals gewijzigd bij Uitvoeringsverordening (EU) nr. 372/2013 (6) van de Raad naar aanleiding van een tussentijds nieuw onderzoek krachtens artikel 11, lid 3, van de basisverordening („het tussentijdse nieuwe onderzoek”). Het recht op handpallettrucks en essentiële onderdelen daarvan van oorsprong uit de Volksrepubliek China („het betrokken land” of „de VRC”) in de Unie is momenteel 70,8 %. Naar aanleiding van een onderzoek naar ontwijking op grond van artikel 13 van de basisverordening zijn de maatregelen krachtens Uitvoeringsverordening (EG) nr. 499/2009 ook van toepassing op de invoer van handpallettrucks en essentiële onderdelen daarvan verzonden uit Thailand, al dan niet aangegeven als van oorsprong uit Thailand.
1.2. Verzoek om een nieuw onderzoek
(6)
De Europese Commissie („de Commissie”) heeft een verzoek ontvangen om op grond van artikel 11, lid 4, van de basisverordening een nieuw onderzoek voor een „nieuwe exporteur” te openen. Het verzoek werd ingediend op 3 mei 2013 door Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd („de indiener van het verzoek”), een producent-exporteur van handpallettrucks en essentiële delen daarvan uit de VRC.
(7)
De indiener van het verzoek argumenteerde dat hij op marktvoorwaarden opereerde in de zin van artikel 2, lid 7, onder c), van de basisverordening.
(8)
Hij voerde verder aan geen handpallettrucks en essentiële onderdelen daarvan naar de Unie te hebben uitgevoerd in het onderzoektijdvak waarop de antidumpingmaatregelen waren gebaseerd, namelijk van 1 april 2003 tot en met 31 maart 2004 („het onderzoektijdvak van het oorspronkelijke onderzoek”). Hij voerde aan het betrokken product ook niet te hebben uitgevoerd in het onderzoektijdvak van het daaropvolgende tussentijdse onderzoek, te weten van 1 januari 2011 tot en met 31 december 2011.
(9)
Hij verklaarde bovendien dat hij geen banden heeft met een producent-exporteur van handpallettrucks en essentiële onderdelen daarvan waarvoor de bovengenoemde antidumpingmaatregelen golden.
(10)
Voorts beweerde de indiener van het verzoek dat hij pas na het verstrijken van het oorspronkelijke onderzoektijdvak en het onderzoektijdvak van het latere tussentijdse nieuwe onderzoek, begonnen is met de uitvoer van de handpallettrucks en essentiële onderdelen daarvan naar de Unie.
1.3. Opening van een nieuw onderzoek ten behoeve van een nieuwe exporteur
(11)
De Commissie heeft het door de indiener van het verzoek ingediende voorlopige bewijsmateriaal onderzocht en achtte dit toereikend om overeenkomstig artikel 11, lid 4, van de basisverordening een nieuw onderzoek te openen. Na raadpleging van het Raadgevend Comité en na de betrokken bedrijfstak van de Unie in de gelegenheid te hebben gesteld opmerkingen te maken, heeft de Commissie een nieuw onderzoek geopend in overeenstemming met artikel 11, lid 4, van de basisovereenkomst bij Verordening (EU) nr. 32/2014 van de Commissie (7).
(12)
Overeenkomstig artikel 2 van Verordening (EU) nr. 32/2014, werd het bij Uitvoeringsverordening (EU) nr. 1008/2011 van de Raad, als gewijzigd bij Uitvoeringsverordening (EU) nr. 372/2013 van de Raad, ingestelde antidumpingrecht ingetrokken ten aanzien van de invoer van handpallettrucks en essentiële onderdelen daarvan die door de indiener van het verzoek worden geproduceerd en voor uitvoer naar de Unie verkocht. Tegelijkertijd werd de douaneautoriteiten overeenkomstig artikel 3 van Verordening (EU) nr. 32/2014 opdracht gegeven passende maatregelen te nemen om deze invoer te registreren.
(13)
In Verordening (EU) nr. 32/2014 is vastgelegd dat indien uit het onderzoek blijkt dat de indiener van het verzoek voldoet aan de voorwaarden voor de vaststelling van een individueel recht, het noodzakelijk kan zijn het recht te wijzigen dat momenteel van toepassing is krachtens artikel 1, lid 2, van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 1008/2011, als gewijzigd bij Uitvoeringsverordening (EU) nr. 372/2013.
1.4. Betrokken product
(14)
Het betrokken product betreft handpallettrucks en essentiële onderdelen daarvan, d.w.z. het chassis en de hydraulische onderdelen, momenteel ingedeeld onder de GN-codes ex 8427 90 00 (Taric-codes 8427900011 en 8427900019) en ex 8431 20 00 (Taric-codes 8431200011 en 8431200019), van oorsprong uit de VRC („het betrokken product”).
1.5. Betrokken partijen
(15)
De Commissie heeft de bedrijfstak van de Unie, de indiener van het verzoek en de vertegenwoordigers van het land van uitvoer in kennis gesteld van de opening van het nieuwe onderzoek. Alle belanghebbenden werden in de gelegenheid gesteld hun standpunt schriftelijk uiteen te zetten en te worden gehoord.
(16)
De Commissie heeft alle gegevens die zij voor de vaststelling van de status van nieuwe exporteur, van marktvoorwaarden en dumping noodzakelijk achtte, ingewonnen en gecontroleerd. De Commissie heeft de indiener van het verzoek en de verbonden ondernemingen een aanvraagformulier voor behandeling als marktgerichte onderneming toegezonden; het antwoord hierop heeft zij binnen de daarvoor gestelde termijnen ontvangen. Bij de indiener van het verzoek en bij de verbonden onderneming in Denemarken, Logitrans A/S, werd ter plaatse een controle verricht.
1.6. Tijdvak van het nieuwe onderzoek
(17)
Het tijdvak van het nieuwe onderzoek voor de vaststelling van dumping had betrekking op de periode van 1 juli 2012 tot en met 31 juni 2013 („tijdvak van het nieuwe onderzoek”).
2. ONDERZOEK
2.1. Status van nieuwe exporteur
(18)
Uit het onderzoek is gebleken dat de indiener van het verzoek het betrokken product tijdens zowel het onderzoektijdvak van het oorspronkelijke onderzoek, namelijk van 1 april 2003 tot en met 31 maart 2004, als het onderzoektijdvak van het latere tussentijdse nieuwe onderzoek, namelijk van 1 januari tot en met 31 december 2011, niet heeft uitgevoerd en dat het bedrijf pas na deze tijdvakken is begonnen met de uitvoer naar de Unie.
(19)
Bovendien kon de indiener van het verzoek aantonen geen directe of indirecte banden te hebben met enige van de Chinese producenten-exporteurs voor wie de antidumpingmaatregelen op het betrokken product gelden.
(20)
Bijgevolg wordt bevestigd dat de indiener van het verzoek in de zin van artikel 11, lid 4, van de basisverordening als een nieuwe exporteur moet worden beschouwd en een individuele dumpingmarge voor de onderneming moet worden vastgesteld.
2.2. Behandeling als marktgerichte onderneming (BMO)
(21)
Krachtens artikel 2, lid 7, onder b), van de basisverordening, stelt de Commissie de normale waarde vast in overeenstemming met artikel 2, leden 1 tot en met 6, van die verordening voor de producenten-exporteurs in de VRC die voldoen aan de criteria van artikel 2, lid 7, onder c), van die verordening, zodat een BMO kon worden toegekend.
(22)
De indiener van het verzoek is een onderneming in particulier bezit, geheel in handen van een onderneming waarvan de rechtstreekse aandeelhouders ondernemingen in de Europese Unie zijn. Dagelijkse zakelijke besluiten worden genomen door de uitvoerend directeur, die een burger van de Europese Unie en ook lid van de raad van bestuur is. Belangrijke zakelijke besluiten worden genomen door de raad van aandeelhouders. Bij de besluitvorming was geen aan een staat verbonden functionaris aanwezig, noch heeft er enige andere staatsinmenging door de VRC plaatsgevonden.
(23)
Daarnaast waren de belangrijkste productiemiddelen voor handpallettrucks en essentiële delen daarvan in het geval van de indiener halfafgewerkte metalen delen van warmgewalste koolstofstalen die zijn gekocht bij verschillende leveranciers in de VRC, dat wil zeggen reeds tot delen verwerkte warmgewalste koolstofstaal.
(24)
Op basis van openbaar beschikbare informatie (8) werd vastgesteld dat de prijzen van de verwerkte metalen delen die door de indiener van het verzoek werden betaald, hoog genoeg waren om de staalprijzen op de internationale markt en de toegevoegde waarde van de verwerking van warmgewalste staal tot halfafgewerkte metalen delen te weerspiegelen. Als gevolg hiervan werd vastgesteld dat de tijdens het tussentijdse nieuwe onderzoek (9) vastgestelde verstoring van de prijzen van onverwerkte staal in de VRC niet was overgedragen op de door de indiener van het verzoek betaalde prijzen van de verwerkte metalen delen.
(25)
Op basis van het bovenstaande werd derhalve geconcludeerd dat de indiener van het verzoek heeft aangetoond dat hij voldeed aan criterium 1 onder artikel 2, lid 7, onder c), van de basisverordening.
(26)
Voorts beschikte de indiener van het verzoek over een duidelijke basisboekhouding die gecontroleerd werd door een onafhankelijke accountant in overeenstemming met de internationale boekhoudnormen en die voor alle doeleinden werd toegepast. Derhalve werd geconcludeerd dat de indiener van het verzoek heeft aangetoond dat hij voldeed aan criterium 2 onder artikel 2, lid 7, onder c), van de basisverordening.
(27)
Daarnaast had de indiener van het verzoek geen leningen lopen bij Chinese financiële instellingen, noch leningen die niet waren verstrekt onder marktvoorwaarden met betrekking tot garanties, rentetarieven en andere voorwaarden. Er waren geen aanwijzingen voor andere verstoringen of voordelen met betrekking tot de locatie of het terrein of een andere vorm van staatsinmenging in de activiteiten van de indiener van het verzoek. De indiener van het verzoek werd ook niet beschouwd als een onderneming die met geavanceerde technologie werkt, zodat het mogelijk in die hoedanigheid overheidssteun zou kunnen ontvangen. Derhalve werd geconcludeerd dat de indiener van het verzoek heeft aangetoond dat hij voldeed aan criterium 3 onder artikel 2, lid 7, onder c), van de basisverordening.
(28)
Voorts werd vastgesteld dat de indiener van het verzoek was onderworpen aan de van kracht zijnde Chinese faillissements- en eigendomswetten, waarvan de toepassing bedoeld is om rechtszekerheid en stabiliteit voor de exploitatie van bedrijven te waarborgen. Er waren geen aanwijzingen dat deze wetten niet golden of van toepassing waren voor de indiener van het verzoek. Derhalve werd geconcludeerd dat de indiener van het verzoek heeft aangetoond dat hij voldeed aan criterium 4 onder artikel 2, lid 7, onder c), van de basisverordening.
(29)
Tot slot zijn uit het onderzoek geen beperkingen ten aanzien van het gebruik en de omrekening van buitenlandse valuta naar voren gekomen. De valutatransacties van de indiener van het verzoek werden verricht tegen de marktkoers en hij kon vrijelijk over eigen middelen beschikken. Derhalve werd geconcludeerd dat de indiener van het verzoek heeft aangetoond dat hij voldeed aan criterium 5 onder artikel 2, lid 7, onder c), van de basisverordening.
(30)
Op grond van bovenstaande bevindingen is geconcludeerd dat de indiener van het verzoek een BMO kon worden toegekend, zodat de normale waarde kon worden bepaald overeenkomstig artikel 2, leden 1 tot en met 6, van de basisverordening.
(31)
De Commissie heeft de resultaten van het BMO-onderzoek bekendgemaakt aan de indiener van het verzoek, de autoriteiten van de VRC en de bedrijfstak van de Unie en stelde hen in de gelegenheid om opmerkingen te maken.
(32)
De bedrijfstak van de Unie voerde aan dat de internationale staalprijzen op basis van openbaar beschikbare informatie (zie overweging 24 hierboven) geen geschikte vergelijkingsbasis vormen, aangezien de prijzen die de kleinere marktdeelnemers op de staalmarkt betalen ten minste 20 % hoger zouden zijn dan de internationale referentieprijzen. De bedrijfstak van de Unie voerde voorts aan dat de prijs die betaald wordt voor verwerkte metalen delen die worden gebruikt bij de productie van handpallettrucks in de Unie, ver boven de prijzen zouden liggen die door de indiener van het verzoek worden betaald, wat erop zou kunnen wijzen dat de prijs die door de indiener van het verzoek voor dergelijke delen is betaald, verstoord zou zijn.
(33)
De internationale referentieprijzen werden ook gebruikt als basis voor vergelijking in het tussentijdse nieuwe onderzoek en deze prijzen zijn niet gecorrigeerd (10). Aangezien een eventuele toeslag over de internationale referentieprijzen afhangt van individuele factoren die specifiek zijn voor iedere marktdeelnemer, is er geen objectieve grond om een algemene correctie voor een vermeende toeslag aan te brengen. Het argument dat de internationale referentieprijzen gecorrigeerd zouden moeten worden, werd derhalve afgewezen.
(34)
Wat betreft de prijs die betaald wordt voor verwerkte metalen delen die worden gebruikt bij de productie van handpallettrucks in de Unie, kon het door de bedrijfstak van de Unie ingediende bewijsmateriaal niet uitwijzen dat de prijs die door de indiener van het verzoek voor dergelijke delen is betaald, verstoord zou zijn. De reden hiervoor was dat, zoals beschreven in overweging 33 hierboven, een toeslag over de internationale referentieprijzen afhangt van individuele factoren die specifiek zijn voor iedere marktdeelnemer en er derhalve geen objectieve grond is om een algemene correctie voor een vermeende toeslag aan te brengen. Bovendien blijkt uit het ingediende bewijsmateriaal dat de prijs van dergelijke metalen onderdelen wordt beïnvloed door een significant aantal andere factoren, waardoor er geen conclusies konden worden getrokken betreffende het gepaste niveau van dergelijke onderdelen dat als benchmark gebruikt had kunnen worden. Derhalve werd het argument dat in de Unie betaalde prijzen voor verwerkte metalen onderdelen erop zouden wijzen dat de prijs die door de indiener van het verzoek wordt betaald voor dergelijke onderdelen verstoord zou zijn, afgewezen.
(35)
De bedrijfstak van de Unie voerde ook aan dat de staalprijzen in China worden gesubsidieerd en in het algemeen verstoord zijn en dat dit feit op zich voldoende is om de prijzen van verder verwerkte metalen delen in de VRC ook als verstoord te beschouwen.
(36)
Terwijl de Commissie zich kan beroepen op macro-economische overwegingen, zoals verstoringen van grondstofprijzen op het niveau van de bedrijfstak/sector, dient volgens de rechtspraak van het Gerecht de BMO-beslissing afzonderlijk voor elk bedrijf te worden genomen, dat wil zeggen dat beoordeeld dient te worden of de prijzen die de individuele onderneming betaalt voor zijn productiemiddelen de marktwaarden weerspiegelen (11). Bovendien werd ook verduidelijkt dat de Commissie het gemiddelde van Chinese binnenlandse prijzen van de grondstof mogelijk zal vergelijken met het gemiddelde van de internationale prijzen om te bepalen of een BMO op deze grond dient te worden toegekend (12).
(37)
Zoals uiteengezet in overweging 24 is vastgesteld dat de waargenomen prijsverstoringen in de markt van onverwerkt staal in de VRC niet waren overgedragen op de door de indiener van het verzoek betaalde prijzen van de verwerkte metalen delen. Deze benadering is in overeenstemming met de rechtspraak aangezien rekening wordt gehouden met de individuele situatie van de indiener van het verzoek; het argument van de bedrijfstak van de Unie in dit opzicht werd derhalve afgewezen.
(38)
Ten slotte voerde de bedrijfstak van de Unie aan dat het toewijzen van een individuele antidumpingmarge aan de indiener van de aanvraag een hoog risico op ontwijking met zich zou meebrengen gezien het feit dat de indiener van het verzoek reeds handpallettrucks heeft aangeschaft bij een andere leverancier in de VRC en deze vervolgens heeft uitgevoerd naar de Unie.
(39)
De bewering van een verhoogd risico van ontwijking werd niet met bewijsmateriaal gestaafd. In het bijzonder bleek de indiener van het verzoek niet verbonden te zijn aan de betrokken leverancier of welke andere leverancier in de VRC dan ook. Het onderzoek heeft derhalve niet bevestigd dat er in dit specifieke geval een verhoogd risico op ontwijking bestaat. Tot slot wordt het risico op ontwijking als zodanig niet als criterium genoemd in artikel 2, lid 7, onder c), van de basisverordening en is het derhalve niet relevant bij de beslissing of een onderneming in aanmerking komt voor een BMO. Derhalve werd dit argument verworpen.
(40)
Na de mededeling van feiten en overwegingen herhaalde de bedrijfstak van de Unie zijn argumenten dat staalprijzen op basis van openbaar beschikbare gegevens geen geschikte vergelijkingsbasis vormen, aangezien de prijzen die de kleinere marktdeelnemers op de staalmarkt betalen, hoger zouden zijn dan de internationale referentieprijzen en ook hoger dan de prijzen die worden betaald door de ondernemingen die werden onderzocht bij het in overweging 24 genoemde tussentijdse nieuwe onderzoek. De bedrijfstak van de Unie voerde ook aan dat de in overweging 24 genoemde prijsvergelijking door de Commissie niet afdoende rekening zou hebben gehouden met de verwerkingskosten van de metalen delen.
(41)
De argumenten van de bedrijfstak van de Unie werden echter niet gestaafd met nader bewijsmateriaal. Derhalve werd geoordeeld dat deze opmerkingen slechts een herhaling vormden van de eerdere argumenten die al aan bod zijn gekomen in de hierboven genoemde overwegingen 32 tot en met 37 en werden ze verworpen.
2.3. Dumping
Normale waarde
(42)
Eerst heeft de Commissie onderzocht of de totale aan onafhankelijke afnemers op de binnenlandse markt verkochte hoeveelheid van het soortgelijke product van de indiener van het verzoek representatief was, namelijk of die binnenlandse verkoop ten minste 5 % vertegenwoordigde van de totale uitvoer van het betrokken product naar de Unie in het tijdvak van het nieuwe onderzoek overeenkomstig artikel 2, lid 2, van de basisverordening. De Commissie heeft vastgesteld dat de totale verkoop van het soortgelijke product op de binnenlandse markt niet representatief was, aangezien deze onder de drempel van 5 % lag.
(43)
Aangezien er geen representatieve binnenlandse verkoop was, heeft de Commissie een normale waarde vastgesteld overeenkomstig artikel 2, leden 3 en 6, van de basisverordening.
(44)
De normale waarde werd berekend door bij de gemiddelde productiekosten tijdens het onderzoektijdvak de gemaakte gewogen gemiddelde verkoop-, algemene en administratieve kosten („VAA-kosten”) op te tellen alsmede de gewogen gemiddelde winst die in het tijdvak van het nieuwe onderzoek door de indiener van het verzoek werd gemaakt op binnenlandse verkopen van het soortgelijke product in het kader van normale handelstransacties.
Uitvoerprijs
(45)
De indiener van het verzoek voerde handpallettrucks uit, maar ook essentiële (hydraulische) onderdelen daarvan die ook onderdeel uitmaken van het betrokken product. De uitvoer van de hydraulische onderdelen was van een betrekkelijk lage waarde en laag volume in het tijdvak van het nieuwe onderzoek. Bovendien werden de hydraulische onderdelen niet doorverkocht aan onafhankelijke afnemers door de verbonden onderneming in de Unie. Zij werden in plaats daarvan uitsluitend voor de productie van handpallettrucks gebruikt door de verbonden onderneming in de Unie die het eindproduct (handpallettrucks) vervolgens op de markt van de Unie verkocht. Er was derhalve geen wederverkoopprijs voor de hydraulische onderdelen. Aangezien het huidige nieuwe onderzoek bovendien slechts één onderneming betreft, waren er geen andere gegevens beschikbaar op grond waarvan redelijkerwijs een wederverkoopprijs van de hydraulische onderdelen kon worden vastgesteld. Gezien het bovenstaande is er geen uitvoerprijs vastgesteld voor de hydraulische onderdelen. In overleg met de indiener van het verzoek werd de vastgestelde uitvoerprijs voor de handpallettrucks geacht representatief te zijn voor de belangrijke onderdelen, en werd dus als zodanig gebruikt.
(46)
Uitvoer vond plaats via de verbonden importeur in de Unie, die het product verder naar onafhankelijke afnemers in de Unie verkocht. De uitvoerprijs werd dus overeenkomstig artikel 2, lid 9, van de basisverordening samengesteld aan de hand van de prijs waartegen het ingevoerde product voor het eerst aan onafhankelijke afnemers in de Unie werd doorverkocht, door alle gemaakte kosten tussen invoer en wederverkoop (VAA-kosten) en een redelijke winstmarge daarvan af te trekken. De werkelijke VAA-kosten van de verbonden importeur werden gebruikt. Doordat er geen andere informatie beschikbaar was, werd er met betrekking tot de redelijke winstmarge een geraamde winstmarge van 5 % toegepast.
(47)
Na de mededeling van feiten en overwegingen, betwistte de indiener van het verzoek de hoogte van de tijdens het onderzoek vastgestelde VAA-kosten met betrekking tot de verkoop van het betrokken product, en stelde dat hogere kosten die worden gemaakt bij de verkoop van andere producten niet moeten worden toegeschreven aan het betrokken product. Dit argument was in tegenspraak met de gecontroleerde gegevens. De indiener van het verzoek kon ook geen alternatieve kostenallocatie verstrekken, noch bewijsmateriaal om zijn argument te staven, dat derhalve werd afgewezen.
(48)
Na de mededeling van feiten en overwegingen, betoogde de indiener van het verzoek dat ondanks de relatie tussen de exporteur en de verbonden importeur in de Unie, de uitvoerprijzen marktconform zijn en niet als onbetrouwbaar moeten worden beschouwd. Derhalve was de indiener van het verzoek van mening dat de uitvoerprijs in overeenstemming met artikel 2, lid 8, van de basisverordening vastgesteld diende te worden als de prijs die door de verbonden importeur werd betaald.
(49)
De bewering dat de prijs op marktconforme wijze tot stand was gebracht, werd niet bevestigd door het door de indiener van het verzoek verstrekte bewijsmateriaal. De verrekenprijs tussen de verbonden ondernemingen was dus niet op een niveau dat de verbonden importeur in staat stelde in de Unie een redelijke winst te maken. Op basis hiervan concludeerde de Commissie dat de interne verrekenprijs de toepasselijke marktwaarde van het betrokken product niet vertegenwoordigde en werd dit argument afgewezen.
(50)
De indiener van het verzoek voerde daarnaast aan, ook na de mededeling van feiten en overwegingen, dat de betaalde antidumpingrechten wel degelijk weerspiegeld werden in de wederverkoopprijzen en de latere verkoopprijzen in de Unie en dat daarom bij de berekening van de uitvoerprijs het voor antidumpingrechten betaalde bedrag niet dient te worden afgetrokken overeenkomstig artikel 11, lid 10, van de basisverordening.
(51)
Het door de indiener van het verzoek verstrekte bewijsmateriaal toonde echter niet aan dat de antidumpingrechten afdoende werden weerspiegeld in wederverkoopprijzen en de latere verkoopprijzen in de Unie. Het bewijsmateriaal wees op een zeer geringe stijging, die zelfs na het onderzoektijdvak plaatsvond. Derhalve werd dit argument afgewezen.
Vergelijking
(52)
De normale waarde en de uitvoerprijs werden vergeleken in het stadium af fabriek. Om een billijke vergelijking te waarborgen, werd overeenkomstig artikel 2, lid 10, van de basisverordening door middel van correcties rekening gehouden met verschillen die de vergelijkbaarheid van de prijzen beïnvloeden. Op grond hiervan werden rechtstreeks op de uitvoerprijs correcties toegepast voor vervoer, verpakkingskosten en invoerheffingen, inclusief douanerechten (4 %) en antidumpingrechten (46,7 % en 70,8 %, respectievelijk ingesteld door Uitvoeringsverordening (EU) nr. 1008/2011 en gewijzigd door Uitvoeringsverordening (EU) nr. 372/2013), in alle gevallen waarin werd aangetoond dat er verschillen waren die de vergelijkbaarheid van prijzen beïnvloeden. De bovengenoemde vervoer- en verpakkingskosten worden overeenkomstig artikel 19 van de basisverordening beschouwd als vertrouwelijke informatie. De Commissie heeft deze gegevens echter wel gecontroleerd en geconstateerd dat ze niet van de gebruikelijke niveaus afweken.
(53)
Na de mededeling van feiten en overwegingen, vroeg de indiener van het verzoek om een correctie voor verschil in handelsstadium, omdat er een verschil zou zijn tussen de verkoop op de binnenlandse markt en de verkoop op de exportmarkt. De indiener van het verzoek voerde aan dat op de binnenlandse markt alleen aan eindgebruikers wordt verkocht, terwijl de verkoop in de Unie voor handelaren of importeurs bestemd was. De indiener van het verzoek vroeg om een speciale correctie uit hoofde van artikel 2, lid 10, onder d), onder ii), van de basisverordening.
(54)
De indiener van het verzoek verstrekte geen nieuwe of aanvullende informatie om zijn argument te staven. Op basis van de tijdens het onderzoek verzamelde en gecontroleerde gegevens kon niet worden vastgesteld dat de kortingen aan handelaren en importeurs verband hielden met een verschil in verkoopfuncties. Daarom kon niet worden aangetoond dat het vermeende verschil in handelsstadium gevolgen had voor de verkoopprijzen en de vergelijkbaarheid van de prijzen heeft beïnvloed. Op grond hiervan werd het argument afgewezen.
Dumpingmarge
(55)
Overeenkomstig artikel 2, leden 11 en 12, van de basisverordening werd de dumpingmarge vastgesteld door vergelijking van een gewogen gemiddelde normale waarde met de gewogen gemiddelde uitvoerprijs zoals hierboven vastgesteld.
(56)
Uit de vergelijking bleek dat de dumping 54,1 % bedroeg, uitgedrukt als percentage van de cif-prijs (kosten, verzekering en vracht), grens Unie, vóór inklaring.
3. WIJZIGING VAN DE ONDERZOCHTE MAATREGELEN
(57)
De vastgestelde dumpingmarge was lager dan de voor het gehele land geldende schademarge die voor de VRC was vastgesteld in het oorspronkelijke onderzoek, bedoeld in bovenstaande overweging 1. Een recht op basis van de dumpingmarge moet derhalve worden ingesteld op de invoer van handpallettrucks en essentiële onderdelen daarvan geproduceerd door Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd en Uitvoeringsverordening (EU) nr. 372/2013 moet dienovereenkomstig worden gewijzigd.
4. REGISTRATIE
(58)
Gezien de bovenstaande bevindingen moet het vastgestelde antidumpingrecht met terugwerkende kracht worden geheven op de overeenkomstig artikel 3 van Verordening (EU) nr. 32/2014 geregistreerde invoer van het betrokken product.
5. MEDEDELING VAN FEITEN EN OVERWEGINGEN EN DUUR VAN DE MAATREGELEN
(59)
De betrokken partijen werden in kennis gesteld van de voornaamste feiten en overwegingen op grond waarvan werd overwogen een gewijzigd antidumpingrecht op door de indiener van het verzoek vervaardigde handpallettrucks en essentiële onderdelen daarvan in te stellen en dit recht met terugwerkende kracht op de geregistreerde invoer te heffen. Hun opmerkingen werden onderzocht en werden waar nodig in aanmerking genomen.
(60)
Dit nieuwe onderzoek is niet van invloed op de datum waarop de maatregelen die zijn ingesteld bij Uitvoeringsverordening (EU) nr. 1008/2011 zoals gewijzigd bij Uitvoeringsverordening (EU) nr. 372/2013 verstrijken overeenkomstig artikel 11, lid 2, van de basisverordening.
(61)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het bij artikel 15, lid 1, van de basisverordening opgerichte comité,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
1. In artikel 1 van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 372/2013, die artikel 1, lid 2, van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 1008/2011 vervangt, wordt het volgende ingevoegd in de tabel met betrekking tot de Volksrepubliek China:
Onderneming
Recht
(%)
Aanvullende Taric-code
Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd
54,1 %
A070
2. Het hierbij ingestelde recht wordt ook met terugwerkende kracht geheven op de overeenkomstig artikel 3 van Verordening (EU) nr. 32/2014 geregistreerde invoer van het betrokken product.
De douaneautoriteiten wordt hierbij opgedragen de registratie van de invoer van het door Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd vervaardigde betrokken product te beëindigen.
3. Tenzij anders vermeld, zijn de geldende bepalingen inzake douanerechten van toepassing.
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 4 september 2014.