ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 18. července 2011
o státní podpoře C 15/09 (ex N 196/09), kterou Německo poskytlo podniku Hypo Real Estate, popř. ji hodlá poskytnout
(oznámeno pod číslem K(2011) 5157)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/118/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy (1),
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co byly zúčastněné strany vyzvány k předložení připomínek v souladu s výše uvedenými články (2) a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dne 2. října 2008 Evropská komise schválila dočasně, tj. na dobu šesti měsíců, popř. až do předložení důvěryhodného a fundovaného restrukturalizačního plánu pro danou banku, státní podporu ve prospěch Hypo Real Estate Holding AG ve formě státní záruky překračující 35 miliard EUR (zaevidováno pod číslem N 44/08) (3). Toto opatření Německo Komisi oznámilo dne 30. září 2008.
(2)
Dne 1. dubna 2009 Německo oznámilo restrukturalizační plán skupiny Hypo Real Estate (dále jen „HRE“) (zaevidováno pod číslem N 196/09). Dopisem ze dne 17. dubna 2009 Německo doplnilo oznámení restrukturalizačního plánu tím, že informovalo Komisi o kapitálové injekci ve výši 60 milionů EUR a o prodloužení státního rámce záruk ve výši 52 miliard EUR, které bylo umožněno na základě schváleného záchranného balíčku pro úvěrové instituce (4).
(3)
Dopisem ze dne 7. května 2009 (5) Komise Německu sdělila, že zahájila řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie. Toto rozhodnutí („rozhodnutí o zahájení řízení“) bylo spolu s výzvou k podání připomínek zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (6).
(4)
Dne 3. července 2009 Německo oznámilo kapitálovou injekci ve výši 2,96 miliardy EUR (zaevidováno pod číslem N 333/09).
(5)
Dne 17. srpna 2009 Německo sdělilo Komisi, že chce ve prospěch HRE opětovně prodloužit záruky ve výši 52 miliard EUR, které byly poskytnuty prostřednictvím zvláštního fondu pro stabilizaci finančního trhu (Sonderfonds Finanzmarktstabilisierung, dále jen „SoFFin“) (zaevidováno pod číslem C 15/09) (viz 2. bod odůvodnění).
(6)
Ve dnech 20. a 21. října 2009 Německo znovu předložilo aktualizaci restrukturalizačního plánu, oznámilo Komisi další plánovaná opatření ve prospěch HRE (zřízení konsolidační agentury, poskytnutí dodatečných záruk) a informovalo Komisi o opětovném, tj. třetím prodloužení stávajících záruk SoFFin ve výši 52 miliard EUR (zaevidováno pod číslem N 557/09).
(7)
Dne 26. října 2009 Německo pod číslem N 557/09 oznámilo další kapitálovou injekci ve výši 3 miliard EUR a záruky SoFFin ve výši celkem 18 miliard EUR udělené HRE, jakož i záruku SoFFin ve výši 2 miliard EUR poskytnutou ve prospěch konsolidační agentury HRE (7). Komise tuto záruku SoFFin v rozsahu 2 miliard EUR neschválila.
(8)
Dne 13. listopadu 2009 Komise rozšířila rozsah formálního šetření a dočasně do doby, než vydá konečné rozhodnutí Komise o daném restrukturalizačním plánu, schválila kapitálové injekce ve výši 60 milionů EUR, 2,96 miliardy EUR a 3 miliard EUR (ve věcech C 15/09, N 333/09 a N 557/09). Toto rozhodnutí bylo spolu s výzvou k podání připomínek zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (8).
(9)
Ve dnech 15., 16. a 17. prosince 2009 Německo doplnilo oznámení ze dne 26. října 2009 a předložilo další údaje ohledně záruk SoFFin ve výši 18 miliard EUR (zaevidováno pod číslem N 694/09).
(10)
Dne 21. prosince 2009 Komise tyto záruky SoFFin ve výši 18 miliard EUR dočasně schválila nanejvýš na jeden rok (věc N 694/09) (9).
(11)
Dne 30. dubna 2010 Německo oznámilo kapitálovou injekci SoFFin činící 1,85 miliard EUR (věc N 161/10).
(12)
Dne 19. května 2010 Komise tuto kapitálovou injekci ve výši 1,85 miliard EUR dočasně schválila do doby, než vydá závěrečné rozhodnutí o restrukturalizačním plánu (10).
(13)
Dne 2. září 2010 Německo oznámilo záruku likvidity SoFFin ve výši 20 miliard EUR (věc N 380/10).
(14)
Dne 10. září 2010 Německo oznámilo opatření na záchranu aktiv (tj. úmysl přenést aktiva HRE na FMS-Wertmanagement AöR (11), dále jen „FMS-WM“) a kapitálovou injekci až do výše asi 2,13 miliard EUR, jakož i dodatečnou záruku (tj. záruku na vyrovnání ve výši až 20 miliard EUR) (věc N 380/10).
(15)
Dne 24. září 2010 Komise opětovně rozšířila formální vyšetřovací řízení a dočasně schválila dané opatření na záchranu aktiv, záruku likvidity ve výši 20 miliard EUR a záruku na vyrovnání ve výši až 20 miliard EUR. Toto rozhodnutí bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (12) spolu s výzvou k podání připomínek. Rozhodnutí Komise ze dne 24. září 2010 se nevztahovalo na kapitálovou injekci ve výši až 2,13 miliard EUR, kterou Německou oznámilo dne 10. září 2010, tj. Komise tuto kapitálovou injekci neschválila.
(16)
Dne 14. června 2011 Německo předložilo konečnou aktualizaci restrukturalizačního plánu. Dne 15. června 2011 Německo předložilo seznam závazků, který byl ještě doplněn dne 1. července 2011.
(17)
Dne 14. června 2011 Německo vysvětlilo, že další kapitálová injekce nebude činit 2,13 miliardy EUR, jak bylo oznámeno dne 10. září 2010, nýbrž pouze 2,08 miliardy EUR, a že tato nižší částka bude poskytnuta FMS-WM.
(18)
Mezitím proběhla řada setkání a audio konferencí, přičemž si útvary Komise, Německo a HRE vyměnily další korespondenci.
(19)
Komise obdržela připomínky zúčastněných stran a předala je Německu, jež na ně reagovalo dopisem ze dne 24. března 2010.
II. PŘÍJEMCI PODPORY A JEJÍ OPATŘENÍ
II.1 Příjemce podpory
(20)
HRE vznikla v říjnu 2003 oddělením částí činných v komerčním financování nemovitostí skupiny HVB. V roce 2007 HRE převzala DEPFA Bank plc. se sídlem v Dublinu a rozšířila své podnikání o oblasti Public Sector Finance (financování veřejného sektoru) a Infrastructure Finance (financování infrastruktury). Skupinu podniků HRE (13) v současnosti tvoří Hypo Real Estate Holding AG („HRE Holding“) a tři dceřiné společnosti Deutsche Pfandbriefbank AG („PBB“), zmíněná DEPFA Bank plc. a Hypo Real Estate Finance B.V. i.L., jež se nachází v konsolidaci („HRE Finance i.L.“). DEPFA Bank plc. a PBB vlastní řadu dalších dceřiných společností a účastí ve společnostech. PBB je přejmenovaná hlavní banka skupiny a jako jediná z daných tří dceřiných společností HRE Holding bude nadále vyvíjet nové obchody. Podniká v oblastech financování nemovitostí a veřejného financování investic. DEPFA Bank plc. v současnosti ukončuje činnost a počínaje dnem doručení tohoto rozhodnutí již nebude uskutečňovat nové obchody. Podnikala především v oblasti státního financování, úvěrových obchodů a financování projektů infrastruktury (např. silnic, mostů, tunelů a veřejných budov). HRE Finance i.L. je, jak naznačuje už sám název, podnikem v likvidaci (14).
(21)
V roce 2010 byla pro HRE založena konsolidační agentura FMS-WM. Spravuje aktiva a deriváty skupiny HRE, které převzala, protože nebyly strategicky významné nebo byly spojeny s nepřijatelnými riziky, popř. vyžadovaly mnoho kapitálu. Od svého založení převzala FMS-WM velkou část aktiv HRE. FMS-WM nemá bankovní licenci.
(22)
HRE vykázala v účetním období 2008 ztráty ve výši 5,5 miliardy EUR, v období 2009 ztráty 2,2 miliardy EUR a v období 2010 ztráty 0,9 miliardy EUR.
(23)
Prostřednictvím kapitálové injekce ve výši 3,02 miliardy EUR (60 milionů EUR v březnu 2009, 2,96 miliardy EUR v červnu 2009) se Německo stalo 90 % vlastníkem HRE. Na podzim roku 2009 následovalo vyloučení menšinových akcionářů („squeeze-out“). Za zbývající podíly Německo zaplatilo 1,30 EUR/podíl; tím se Spolková republika Německo stala 100 % vlastníkem HRE. Následně byla zahájena její restrukturalizace.
II.2 Potíže HRE v kontextu finanční krize
(24)
Na konci září 2008 se HRE nedostávalo likvidity, takže hrozila okamžitá insolvence. HRE nebyla schopna získat na trzích krátkodobý kapitál, neboť krize na finančních trzích způsobila zhroucení některých peněžních trhů. Lehman Brothers požádala o ochranu věřitelů a následně v polovině září 2008 téměř zcela přestal fungovat zejména mezibankovní trh.
(25)
Obchodní model DEPFA Bank plc. (od října 2007 dceřiný podnik ve 100 % vlastnictví HRE), který vsadil především na financování prostřednictvím mezibankovního trhu a na jiné krátkodobé nezajištěné zdroje financování, se během krize kvůli nedostatku likvidity ukázal být extrémně křehkým, což způsobilo, že se banka dostala do existenčních problémů.
(26)
Krátkodobé potřeby likvidity DEFPA Bank plc musela pokrýt HRE. Objem úvěrových linek splatných ke 30. září 2008 ovšem překročil možnosti HRE. Navíc se většina společností skupiny HRE nacházela v důsledku transakcí a obchodů uvnitř skupiny HRE (např. pohledávky, záruky a doporučující dopisy) ve stejné situaci. Nedostatek likvidity tedy vážně ohrožoval existenci celé skupiny HRE.
(27)
Potíže HRE mj. způsobila rovněž zátěž z minulosti v podobě aktiv, které vzhledem k jejich skutečnému rizikovému profilu nepřinášely přiměřenou návratnost investic. Skupina HRE kromě toho vznikla ze spojení několika malých bankovních institutů, které používaly odlišné aplikace IT, […] (15).
II.3 Státní podpory
(28)
Celkem Německo ve prospěch HRE poskytlo, popř. poskytne kapitál ve výši až asi 9,95 miliardy EUR (část tohoto kapitálu obdržela či obdrží FMS-WM) a záruky ve výši 145 miliard EUR. Kromě toho bylo ve prospěch HRE realizováno opatření na záchranu aktiv, jež má částečně povahu podpory, v hodnotě asi 20 miliard EUR.
II.3.1 Kapitálové injekce
II.3.1.1 Kapitálová injekce ve výši 60 milionů EUR
(29)
Protože Německo chtělo prostřednictvím postupné akvizice veškerých akcií HRE získat úplnou kontrolu nad HRE, zakoupil SoFFin dne 30. března 2009 20 milionů nových akcií HRE za nominální hodnotu 3 EUR/akcie; HRE tak obdržel kapitálovou injekci 60 milionů EUR a SoFFin 8,65 % podíl v kapitálu HRE. Tuto kapitálovou injekci Komise dočasně schválila dne 13. listopadu 2009.
II.3.1.2 Kapitálová injekce ve výši 2,96 miliard EUR
(30)
Dne 2. června 2009 se držitelé podílů v HRE dohodli na kapitálové injekci ve výši 2,96 miliardy EUR prostřednictvím emise nových akcí HRE, které následně koupil SoFFin. Důsledkem toho SoFFin vlastnil 90 % podílů HRE. Dne 8. června 2009 byly tyto nové podíly zapsány do obchodního rejstříku. Tuto kapitálovou injekci Komise dočasně schválila dne 13. listopadu 2009.
II.3.1.3 Kapitálová injekce ve výši 3 miliard EUR
(31)
Kapitálová injekce ve výši 3 miliard EUR ohlášená dne 26. října 2009 byla strukturována takto:
a)
2 miliardy EUR byly vyplaceny do účelově nevázaných rezervních fondů (freie Rücklagen) HRE Holding a PBB. Po vyloučení menšinových akcionářů („squeeze-out“) se 100 % vlastníkem HRE stala Spolková republika Německo, popř. SoFFin;
b)
1 miliarda EUR byla jako vklad tichého společníka s kuponem závislém na zisku (10 % ročně) poskytnuta PBB.
(32)
Smlouvy o poskytnutí kapitálové injekce ve výši 3 miliard EUR byly podepsány dne 16. listopadu 2009. Komise tuto kapitálovou injekci dočasně schválila dne 13. listopadu 2009.
II.3.1.4 Kapitálová injekce ve výši až 1,85 miliard EUR
(33)
Kapitálová injekce ve výši až 1,85 miliard EUR vyplacená do účelově nevázaných rezervních fondů HRE byla rozdělena do dvou tranší:
a)
kapitálová injekce ve výši 1,4 miliardy EUR (tato tranše byla dne 19. května 2010 dočasně schválena Komisí a následně poskytnuta);
b)
kapitálová injekce ve výši až 450 milionů EUR (také tuto tranši Komise schválila dne 19. května 2010, schválení však podmínila určitými okolnostmi (16). Tato tranše nebyla doposud poskytnuta, neboť dané okolnosti zatím nenastaly).
(34)
Kapitálová injekce ve výši 1,85 miliardy EUR je zahrnuta v celkové potřebě kapitálu popsané v restrukturalizačním plánu pro HRE. 1,4 miliardy EUR z této kapitálové injekce již bylo poskytnuto, aby byly z právního hlediska zohledněny požadavky dohledu ohledně vlastního kapitálu a aby byla k dispozici rezerva pro rizika. Smlouva o poskytnutí této kapitálové injekce ve výši 1,4 miliard EUR byla podepsána dne 20. května 2010. Zbývající část kapitálové injekce ve výši 1,85 miliardy EUR, tj. 450 milionů EUR, má být podle informací předložených Německem vyplacena ve třetím čtvrtletí roku 2011.
II.3.1.5 Kapitálová injekce ve výši 2,08 miliard EUR
(35)
Dne 10. září 2010 Německo oznámilo kapitálovou injekci pro HRE ve výši až 2,13 miliard EUR. Dne 14. června 2011 Německo prohlásilo, že daná kapitálová injekce nebude činit 2,13 miliard EUR, nýbrž 2,08 miliardy EUR, a že tuto částku (2,08 miliardy EUR) dostane k dispozici FMS-WM. Podle informací předložených Německem bude tato kapitálová injekce ve výši 2,08 miliardy EUR vyplacena ve třetím čtvrtletí 2011. Tuto částku ve výši 2,08 miliardy EUR vyplatil SoFFin do kapitálové rezervy HRE Holding jako kapitálovou pohledávku pod podmínkou, že s ní bude souhlasit Evropská komise. HRE Holding tuto kapitálovou pohledávku postoupila FMS-WM dne 1. října 2010.
II.3.2 Záruky
II.3.2.1 Záruky ve výši 35 miliard EUR
(36)
Dne 13. listopadu 2008 Německo poskytlo státní záruky ve výši 35 miliard EUR za účelem překlenutí refinanční potřeby HRE. Komise tyto záruky dočasně schválila dne 2. října 2008.
(37)
Tyto záruky zajistily úvěrovou podporu likvidity ze strany Deutsche Bundesbank (20 miliard EUR) a zajištěné dluhové cenné papíry (15 miliard EUR), které převzalo konsorcium německých finančních institucí.
(38)
HRE poskytla státu za záruky činící 35 miliard EUR odměnu, kterou tvoří základní prémie a prémie, jejíž výše se odvíjí od výsledků. Základní prémie činila 1 % ohledně tzv. zaručené částky při první ztrátě (First-Loss-Garantiebetrag) a 0,5 % ročně ohledně tzv. zaručené částky při druhé ztrátě (Second-Loss-Garantiebetrag). Prémie, jejíž výše se odvíjí od výsledků, činila 1,25 % ročně ohledně zaručené částky při první ztrátě (First-Loss-Garantiebetrag) a 0,25 % ročně ohledně zaručené částky při druhé ztrátě (Second-Loss-Garantiebetrag).
II.3.2.2 Záruky ve výši 52 miliard EUR
(39)
Mezi listopadem 2008 a únorem 2009 obdržela HRE na základě schváleného německého záchranného balíčku pro úvěrové instituce (17) záruky SoFFin ve výši celkem 52 miliard EUR.
(40)
HRE zaplatila za skutečně využitou část záruky sloužící k zajištění dluhových cenných papírů provizi 0,5 % a za nevyužitou část záruk provizi za poskytnutí ve výši 0,1 %.
II.3.2.3 Záruka ve výši 8 miliard EUR
(41)
Zajištěné bankovní dluhové cenné papíry, jejichž platnost skončila dne 23. prosince 2009, SoFFin nahradil zárukou ve výši 8 miliard EUR. Komise danou záruku dočasně schválila dne 21. prosince 2009.
(42)
HRE zaplatila zvláštnímu fondu SoFFin prémii za záruku ve výši 0,5 % ročně zaručené částky. Za nevyužitou část záruky musela uhradit poplatek za poskytnutí ve výši 0,1 % ročně.
II.3.2.4 Záruka ve výši 10 miliard EUR
(43)
Záruka Soffin, časově omezená na jeden rok a dne 21. prosince 2009 dočasně schválená Komisí činící 10 miliard EUR, byla nutná na pokrytí potřeby likvidity ze strany HRE.
(44)
HRE zaplatila zvláštnímu fondu SoFFin prémii za záruku ve výši 0,5 % ročně zaručené částky. Za nevyužitou část záruky musela uhradit poplatek za poskytnutí ve výši 0,1 % ročně.
II.3.2.5 Záruka ve výši 20 miliard EUR
(45)
HRE potřebovala další záruku likvidity ve výši 20 miliard EUR, aby se mohla do doby, než budou na konsolidační agenturu FMS-WM převedena aktiva, vypořádat s nepříznivým vývojem na kapitálových a úrokových termínovaných trzích. Komise tuto záruku dočasně schválila dne 24. září 2010.
(46)
HRE zaplatila prémii za záruku činící 0,8 % ročně. Za nevyužitou část záruky musela uhradit poplatek za poskytnutí ve výši 0,1 % ročně.
II.3.2.6 Záruka ve výši 20 miliard EUR
(47)
Kvůli trvající nejistotě, kterou způsobil složitý technický postup pro převedení aktiv na konsolidační agenturu, byla nutná záruka na vyrovnání ve výši 20 miliard EUR. Komise tuto záruku dočasně schválila dne 24. září 2010.
(48)
HRE zaplatila zvláštnímu fondu SoFFin prémii za záruku činící 0,8 % ročně. Za nevyužitou část záruky musela uhradit poplatek za poskytnutí ve výši 0,1 % ročně.
II.3.3 Převedení aktiv na konsolidační agenturu
(49)
Dne 10. září 2010 oznámilo Německo dále převedení nominální částky aktiv ve výši asi 210 miliard EUR a derivátů ve výši asi 280 miliard EUR na konsolidační agenturu FMS-WM. Konsolidační agentura FMS-WM („FMS-WM“) byla založena rozhodnutím představenstva ze dne 8. července 2010 na základě německého zákona o fondu pro stabilizaci finančních trhů (Finanzmarktstabilisierungsfondsgesetzes, § 8a FMStFG). Agentura spravuje aktiva a deriváty skupiny HRE, které převzala, protože nebyly strategické nebo znamenaly nepřijatelné riziko a neúnosnou kapitálovou zátěž. FMS-WM působí nezávisle na HRE a je chráněna skutečností, že SoFFin má povinnost vyrovnávat její ztráty. FMS-WM však nemá bankovní licenci. V důsledku toho může být mnoho aktiv HRE převedeno pouze synteticky; v závislosti na konkrétních okolnostech byly vyvinuty různé mechanismy „převodu“, aby se srovnatelně regulačně pomohlo kapitálu PBB, popř. skupiny HRE.
(50)
Komise tento převod dočasně schválila dne 24. září 2010. V souvislosti s těmito opatřeními byla nestrategická a problematická aktiva, např. státní dluhopisy nebo problematické úvěry na nemovitosti (nebo pouze jejich potřeba vlastního kapitálu vyplývající z regulačních požadavků, viz 49. bod odůvodnění) převedena na státem podporovanou agenturu, která je má v průběhu let konsolidovat. Mezi převedenými nestrategickými aktivy byla také aktiva, která nelze využít k zajištění krytých dluhových cenných papírů.
(51)
K převodu došlo s účinností od 30. září 2010. V té době byla účetní hodnota portfolia určeného k převodu v důsledku odpisů 173 miliard EUR. V souladu se sdělením Komise o nakládání se znehodnocenými aktivy v bankovním sektoru Společenství (sdělení „Impaired-Asset“ neboli „IAC“) (18) Komise jmenovala externí odborníky, kteří jí měli pomoci při posouzení portfolia, určení prvku státní podpory a při zodpovězení otázky, zda se při převodu vycházelo z vyšší hodnoty, než jaká byla reálná ekonomická hodnota, případně v jakém rozsahu. V souladu s IAC pověřilo externího odborníka vypracováním nezávislého posouzení rovněž Německo.
(52)
Dané portfolio tvořily zeměpisně diversifikované komerční úvěry na nemovitosti ve výši asi 30 miliard EUR, které převážně sloužily k financování kancelářských budov a nákupních středisek, měly relativně krátkou dobu splatnosti (3 roky), avšak nízkou úvěrovou kvalitu.
(53)
Nekomerční podnikání s nemovitostmi v rámci portfolia zahrnovalo státní financování, popř. dluhové cenné papíry a půjčky veřejným institucím a veřejným zabezpečovacím službám. Větší část tohoto podnikání tvořily standardní dluhopisy (cenné papíry s fixním výnosem, „plain vanilla bonds“), týkal se však také „strukturovaných úvěrových nástrojů“ (31 miliard EUR) a veřejných dluhopisů (30 miliard EUR). Kvalita aktiv z této části portfolia byla výrazně vyšší než kvalita komerčních úvěrů na nemovitosti. Protože však tyto cenné papíry měly dlouhou dobu splatnosti a na trhu se po jejich nákupu zvětšilo úvěrové rozpětí, tržní ceny výrazně poklesly i v případě těchto cenných papírů.
(54)
Odborníci Komise dospěly k závěru, že na rozdíl od několika jiných případů státní podpory byly dané komplexní komerční úvěry na nemovitosti a strukturované úvěrové nástroje (především sekuritizace půjček studentům, sekuritizace půjček veřejnému sektoru a 5 miliard ze swapu celkových výnosů) celkově jisté. V těchto kategoriích očekávali pouze malé ztráty, třebaže jejich odhad ztrát byl v důsledku posouzení hotovostních půjček („cash bonds“) ve strukturách Halcyon a Pegasus, negativního základu a implicitních nákladů na financování swapu celkových výnosů vyšší než odhad německých odborníků. Oproti tomu byly cenné papíry „plain vanilla bonds“ převedeny za hodnotu swapu, jež byla téměř na úrovni parity, tj. za hodnotu výrazně vyšší než byla reálná ekonomická hodnota. Kromě toho se obchodovaly na trzích, které nebyly příliš zasaženy snížením hodnoty, takže jejich reálná ekonomická hodnota by tak jako tak měla přibližně odpovídat jejich tržní hodnotě. Z toho důvodu dospěli odborníci Komise k závěru, že je reálná ekonomická hodnota („real economic value“) této části portfolia výrazně nižší, než za jakou byla převedena z HRE na FMS-WM.
(55)
Pokud jde o derivátové portfolio, závěry odborníků Komise se do značné míry shodovaly se závěry odborníků Německa. Odborníci Komise navíc ohodnotili protihodnotu úvěrového rizika trochu výše než němečtí odborníci a zohlednili poznatky z jimi provedené náhodné zkoušky, jakož i celkovou zátěž „operačních rizik“, neboť vycházeli z opatrných předpokladů ohledně nedostatečné celkové účinnosti podnikání za účelem snížení rizika.
(56)
Následující tabulka shrnuje závěry odborníků Komise.
(v miliardách EUR)
Portfolio
Nominální hodnota
Převodní hodnota
Δ Reálná ekonomická hodnota - hodnota při převodu
(Údaje Německa)
Δ Reálná ekonomická hodnota - hodnota při převodu
(Údaje odborníků Komise)
Rozdíl
(Komise/Německo)
Dluhové cenné papíry
83,444
93,960
-0,902
-7,590
-6,688
Strukturované úvěry
31,199
30,111
-0,765
-1,981
-1,216
Komerční úvěry na nemovitosti
26,312
23,874
-1,211
-2,800
-1,589
Nekomerční úvěry na nemovitosti
29,834
31,115
-0,222
-1,084
-0,862
Deriváty
280,255
-13,106
-2,149/
-2,531
-2,786
-0,255
Celkem
451,044
165,954
-5,249/
-5,631
-16,241
-10,610
(57)
Odborníci tedy stanovili, že částka státní podpory, která a priori není podle IAC slučitelná s vnitřním trhem, činí asi 16,2 miliardy EUR (tato částka je definována jako rozdíl mezi reálnou ekonomickou hodnotou a převodní hodnotou). Celkovou částku státní podpory, tj. rozdíl mezi hodnotou při převodu a tržní hodnotou, lze jen obtížně vyčíslit, neboť pro tu část portfolia, jež tvoří půjčky, není k dispozici dostatečný počet snadno dostupných tržních cen. Pokud by se extrémně předpokládalo, že tržní hodnota úvěrového portfolia je nulová, došlo by se k částce celkové státní podpory ve výši 90 miliard EUR. Pokud by byly dluhopisy obchodovány jako likvidní dluhopisy s podobně dlouhou dobou splatnosti a úvěrovou kvalitou, celková částka státní podpory by byla asi 20 miliard EUR.
II.4 Důvody pro zahájení a rozšíření důkladného vyšetřování
(58)
Dne 7. května 2009 Komise zahájila důkladné vyšetřování státních podpor poskytnutých HRE, které především vycházelo ze skutečnosti, že Komise měla vzhledem ke strategii refinancování a potřeby refinancování ze strany HRE pochybnosti o její rentabilitě. V původním restrukturalizačním plánu, který byl Komisi předložen dne 1. dubna 2009, byly jako důvody finančních potíží HRE uvedeny pouze vnější faktory; cílem bylo snížení bilanční sumy pouze o 25 %, což znamenalo, že objem refinancování by byl zůstal vysoký. HRE hodlala tohoto snížení bilanční sumy skupiny dosáhnout prostřednictvím odprodeje aktiv na trhu, a nikoli jejich převodem na konsolidační agenturu. V restrukturalizačním plánu bylo mj. státní financování s nízkými maržemi označeno za jednu z hlavních oblastí podnikání HRE. Restrukturalizační plán ovšem obsahoval velmi málo informací o základních prvcích restrukturalizace, jako je reorganizace a integrace systémů IT. V té době Komise kromě toho pochybovala o tom, že plánovaná opatření na omezení případného narušení hospodářské soutěže jsou postačující a je zajištěno dostatečné sdílení nákladů.
(59)
Důkladná kontrola byla dne 13. listopadu 2009 rozšířena z těchto důvodů:
a)
bylo nutné zohlednit dodatečná státní opatření ve prospěch HRE v podobě kapitálové injekce 2,96 miliardy EUR (viz 30. bod odůvodnění), kapitálové injekce 3 miliard EUR (viz 31. a 32. bod odůvodnění), záruky 8 miliard EUR (viz 41. a 42. bod odůvodnění), záruky 10 miliard EUR (viz 43. a 44. bod odůvodnění) a záruky 2 miliardy EUR (19) na refinancování možného konsolidačního řešení, jakož i kapitálových injekcí v celkové výši až 4 miliard EUR (takto rozdělených: kapitálová injekce objasněná ve 33. a 34. bodě odůvodnění ve výši 1,85 miliard EUR a kapitálová injekce uvedená ve 35. bodě odůvodnění ve výši 2,08 miliard EUR) a
b)
Komise pochybovala o tom, že jsou daná restrukturalizační opatření v souladu se sdělením Komise o návratu k životaschopnosti a hodnocení restrukturalizačních opatření ve finančním sektoru v současné krizi podle pravidel pro státní podporu (20) (sdělení o restrukturalizačních opatření ve finančním sektoru).
(60)
Dne 24. září 2010 bylo uvedené důkladné vyšetřování ještě více rozšířeno z těchto důvodů:
a)
bylo nutné zohlednit dodatečná státní opatření ve prospěch HRE, v jejichž případě se jednalo o záruku 20 miliard EUR (viz 45. a 46. bod odůvodnění), další záruku ve výši až 20 miliard EUR (viz 47. a 48. bod odůvodnění) a převedení aktiv na konsolidační agenturu (viz 49. až 57. bod odůvodnění) a
b)
Komise pochybovala o tom, že opatření na záchranu aktiv splňuje požadavky IAC, zejména pokud jde o transparentnost, ocenění, sdílení nákladů a protiplnění. Podle názoru Komise pak nebylo dostatečně prokázáno, že pomocí restrukturalizačního plánu bude zajištěno obnovení rentability, přiměřené sdílení nákladů a přiměřené omezení případného narušení hospodářské soutěže.
II.5 Hlavní body restrukturalizačního plánu
(61)
Německo dne 1. dubna 2009 oznámilo první návrh restrukturalizačního plánu HRE a po provedení několika změn předložilo Komisi dne 14. června 2011 aktualizaci tohoto plánu v konečném znění. Pokud nebude uveden jiný plán, vztahují se všechny další odkazy v tomto rozhodnutí na toto konečné znění ze dne 14. června 2011.
(62)
Podle restrukturalizačního plánu bude HRE poté, co se prostřednictvím převodu na konsolidační agenturu FMS-WM osvobodí od znehodnocených aktiv v nominální hodnotě 210 miliard EUR, koncipovat svou obchodní činnost tak, aby její hlavní banka PBB mohla pracovat na základě solidního konceptu financování a zlepšených interních kontrol. Objem jejích budoucích obchodních činností bude výrazně menší než jaký byl před krizí, to platí jak pro bilanční sumu, objem nových obchodů, počet zaměstnanců, síť poboček, tak i pro regionální priority HRE.
(63)
Oproti době před krizí bude strategická bilanční suma PBB očištěná o ukončované položky a položky, které byly synteticky převedeny na FMS-WM, na konci roku 2011 činit asi 15 % bilanční sumy skupiny HRE z konce roku 2008. Tím se sníží objem nových obchodů v oblasti financování nemovitostí na 30 % úrovně z doby před krizí (nové obchody HRE v oblasti komerčního financování nemovitostí měly v roce 2007 hodnotu 32,1 miliardy EUR). Počet zaměstnanců byl snížen asi o 30 % a veškeré představenstvo HRE, které bylo ve funkci před krizí, bylo vyměněno. Více než třicet účastí, z toho třetina v neevropských zemích, bylo odprodáno nebo zlikvidováno, popř. se nachází v konsolidaci. Bylo zavřeno 26 z 32 poboček. Kromě toho byl zahájen víceletý projekt týkající se celé skupiny HRE s názvem „New Evolution“, na nějž bylo vyčleněno 180 milionů EUR a jehož cílem je reorganizovat systémy IT.
(64)
PBB bude i nadále působit ve dvou strategických oblastech podnikání - financování nemovitostí a veřejného financování investic. Obě oblasti se omezí na aktiva, která přichází v úvahu pro německé kryté dluhové cenné papíry - hypoteční zástavní listy a veřejné zástavní listy. Veškeré jiné podnikatelské činnosti se zastavují, zejména obchodní činnosti v oblasti státního financování, financování infrastruktury, obchodů na kapitálových trzích a správy majetku.
(65)
Pokud jde o další dvě dceřiné společnosti HRE Holding, plánují se tyto kroky: DEPFA Bank plc. bude počínaje dnem doručení tohoto rozhodnutí ukončovat svou činnost a již nebude uskutečňovat nové obchody. Platí to rovněž pro její dceřiné společnosti. HRE Finance i.L. se nachází v likvidaci a také neuskutečňuje nové obchody.
(66)
Podle Německa představuje toto zásadní rozhodnutí - tj. provádět konzervativnější podnikatelskou strategii a soustředit se na německé zástavní listy jako na prioritní zdroj refinancování - kvalitativní zlepšení obchodu s půjčkami, neboť podléhá německému zákonu o zástavních listech (Pfandbriefgesetz), který klade zvláštní požadavky na řízení, dozor a kontrolu rizika a počítá s ochrannými opatřeními, jako je ukončení obstavení. Tato strategie financování výrazně snižuje dřívější závislost HRE na mezibankovním peněžním trhu, ta se poté omezí zejména na „skladovací“ období před vydáním krytých dluhových cenných papírů.
III. PŘIPOMÍNKY TŘETÍCH ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(67)
Komise obdržela tyto připomínky zúčastněných stran shrnuté níže:
a)
shrnutí připomínek svazu Verband deutscher Pfandbriefbanken („vdp“) (listopad 2009):
-
vdp je přesvědčen, že obchodní model zaměřený na podnikání s hypotečními zástavními listy je slibný a může zajistit dlouhodobou životaschopnost a rentabilitu banky bez státních záruk;
b)
shrnutí připomínek Heisse Kursawe Eversheds (listopad 2009):
-
Heisse Kursawe Eversheds míní, že poskytnutí podpory porušuje práva určitých akcionářů; že plánované převzetí veškerých akcií HRE zvláštním fondem SoFFin za současného vyloučení menšinových akcionářů („squeeze-out“) představuje další státní podporu, toto vyloučení je nevhodné a porušuje zásadu volného pohybu kapitálu;
c)
shrnutí připomínek Heisse Kursawe Eversheds (únor 2010):
-
Heisse Kursawe Eversheds dále tvrdí, že vyloučení menšinových akcionářů („squeeze-out“) představuje státní podporu ve smyslu článku 107 a násl. SFEU, že taková podpora porušuje zásadu volného pohybu kapitálu a státní podpory ve prospěch HRE by měly být schváleny jen v případě, že HRE bude dále fungovat na základě solidního restrukturalizačního plánu;
d)
shrnutí připomínek pana Bohdana Kalwarowského (únor 2010):
-
Pan Kalwarowskyj zastává názor, že z posudku ocenění HRE, který byl v rámci „squeeze-out“ předložen ke dni 5. října 2009, lze jednoznačně odvodit životaschopnost a ziskovost HRE a že SoFFin se ve spolupráci s HRE snaží manipulačním způsobem snížit hodnotu tohoto podniku.
IV. STANOVISKO NĚMECKA K PŘIPOMÍNKÁM TŘETÍCH STRAN
(68)
Komise dne 24. března 2010 obdržela stanovisko Německa k připomínkám zúčastněných stran:
a)
shrnutí připomínek týkajících se připomínky svazu Verband deutscher Pfandbriefbanken (vdp):
-
podle Německa potvrzuje stanovisko vdp, že plánování obchodního modelu HRE je založeno na věrohodných předpokladech;
b)
shrnutí připomínek týkajících se připomínky Heisse Kursawe Eversheds:
-
Německo zastává názor, že „squeeze-out“ nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Protože dané „squeeze-out“ nepředstavuje státní podporu, je otázka, zda se jedná o porušení zásady volného pohybu kapitálu (podle Německa nikoli), pro důkladný přezkum daného případu bezpředmětná;
c)
shrnutí připomínek týkajících se připomínky pana Bohdana Kalwarowského:
-
Německo sdílí názor pana Kalwarowského, že na základě plánovaných restrukturalizačních opatření bude zajištěna dlouhodobá životaschopnost HRE.
V. STANOVISKO NĚMECKA
(69)
Německo akceptuje, že opatření státní pomoci představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(70)
Německo dne 15. června 2011 předložilo seznam závazků, který byl doplněn dne 1. července 2011 (21), pomocí kterých se má zajistit, aby byl obchodní model popsaný v restrukturalizačním plánu realizován v praxi, náklady byly přiměřeně sdíleny a narušení hospodářské soutěže bylo omezeno na nezbytné minimum. Tento seznam závazků lze shrnout takto:
a) realizace restrukturalizačního plánu a závazků: Německo zajistí, aby byl restrukturalizační plán realizován v jeho konečném znění a závazky byly provedeny v plném rozsahu;
b) trvání závazků: v zásadě závazky platí do skončení období restrukturalizace, tj. do 31. prosince 2015. Závazky vůči DEPFA Bank plc. a jejích dceřiných společností však v zásadě přestanou platit, jakmile bude DEPFA Bank plc. reprivatizována, pokud k tomu dojde dříve. V takovém případě by Německo prodej nejprve oznámilo Komisi a bez schválení ze strany Komise by ho nerealizovalo, pokud by k němu mělo dojít před 31. prosincem 2013. Závazky vůči PBB přestávají platit, jakmile bude PBB reprivatizována, v žádném případě však před 31. prosincem 2013;
c) oblasti podnikání: Německo zajistí, aby nové obchody uskutečňovala pouze PBB a aby tato činnost byla omezena na dvě oblasti podnikání (financování nemovitostí a veřejného financování investic), přičemž všechny ostatní obchodní činnosti budou zastaveny (portfolio státního financování zůstane v rozvaze PBB, avšak jako portfolio, které se ukončuje) a všechny ostatní společnosti HRE zastaví svou obchodní činnost;
d) reprivatizace PBB: Německo reprivatizuje PBB co nejrychleji, nejpozději však do 31. prosince 2015;
e) omezení růstu PBB: Německo zajistí, aby míra růstu PBB nepřekročila určité hranice; ať už ohledně výše bilanční sumy, nebo ohledně objemu nových obchodů;
f) konsolidační agentura: Německo zajistí, aby PBB po 30. září 2013 neposkytovala konsolidační agentuře FMS-WM žádné služby v oblasti správy majetku a refinancování a aby se organizačně zajistilo, aby tyto služby mohly převzít třetí strany;
g) postavení na trhu: Německo zajistí, aby PBB uzavírala nové obchodní kontrakty pouze na těchto zeměpisných trzích:
i)v případě financování nemovitostí:
-
hlavní trhy (22): Německo, Spojené království, Francie a Španělsko,
-
další trhy: Švédsko, Polsko, Česká republika, Belgie, Nizozemsko, Lucembursko, Rakousko, Švýcarsko, Dánsko, Finsko, Norsko, Slovensko a Maďarsko,
ii)v případě veřejného financování investic:
-
hlavní trhy: Německo, Francie, Španělsko, Itálie,
-
další trhy: Švýcarsko, Rakousko, Polsko, Maďarsko, Česká republika, Slovensko, Švédsko, Norsko, Dánsko, Finsko, Belgie, Nizozemsko, Lucembursko a Spojené království;
h) protiplnění za využití konsolidační agentury: Německo zajistí, aby HRE v rámci svých možností zaplatila přiměřenou odměnu jako protiplnění za využití konsolidační agentury FMS-WM. Zejména Německo zajistí, aby spolková agentura pro stabilizaci finančních trhů (Bundesanstalt für Finanzmarktstabilisierung, „FMSA“) nařídila HRE zaplatit konsolidační agentuře FMS-WM částku ve výši 1,59 miliardy EUR, a to přímo nebo prostřednictvím jejích dceřiných společností. Tuto platbu musí provést dané společnosti HRE, které na konsolidační agenturu převedly položky aktiv a jejichž podíl základního kapitálu je vyšší než 15 %. PBB si ponechá zisky, aby splatila vklad tichého společníka;
i) omezení vyplácení úroků a výplat podílů na zisku: Německo zajistí, aby HRE a její dceřiné společnosti v rámci právních mezí nevyplácely úroky a podíly na zisku;
j) omezení splácení: Německo zajistí, aby HRE a její dceřiné společnosti nesplácely žádné nástroje vlastního kapitálu;
k) zákaz nákupu podniků: Německo zajistí, aby HRE a její dceřiné společnosti během realizace restrukturalizačního plánu nekoupily žádné jiné podniky;
l) Závazky ohledně informační technologie HRE/PBB: Německo zajistí, aby byl plně realizován projekt na zlepšení systémů IT dané banky;
m) závazek ohledně cílů minimalního zisku z nových obchodů (RAROC): Německo zajistí, aby PBB v rámci svých strategických nových obchodů neudělovala nové půjčky, které na úrovni jednotlivých transakcí vykazují RAROC („risk-adjusted return on capital“) nižší než 10 %;
n) správce zodpovědný za dozor: Německo zajistí, aby byl restrukturalizační plán a všechny závazky obsažené v seznamu závazků správně provedeny a aby toto provádění průběžně sledoval dostatečně kvalifikovaný správce zodpovědný za dozor.
VI. POSOUZENÍ PODPOR
VI.1 Existence státní podpory podle čl. 107 odst. 1 SFEU a potenciální příjemci
(71)
Jednotlivá příslušná opatření buď přímo poskytlo Německo nebo fond SoFFin zřízený a kontrolovaný spolkovou vládou, tj. byla poskytnuta ze státních prostředků. Prostřednictvím těchto opatření se HRE dostane selektivní výhody tím, že se této finanční instituci umožní získat nový kapitál za výhodnějších podmínek, než jsou na trhu běžné, zajistit se pomocí záruk a využít opatření na záchranu aktiv. HRE působí v mezinárodním měřítku a konkuruje jiným bankám v Německu a jiných zemích. Z těchto důvodů se v případě daných opatření jedná o státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, jak již bylo vysvětleno v předchozích rozhodnutích Komise ohledně HRE (23).
(72)
V rámci skupiny HRE provozuje nové obchody pouze PBB (včetně svých dceřiných společností), a je tedy aktivní na trzích. PBB je tedy podnikový subjekt, která pokračuje v podnikání HRE (ovšem pouze v omezeném rozsahu, viz 63. bod odůvodnění). Všechny ostatní podnikové subjekty patřící ke skupině HRE (tj. DEPFA Bank plc. a její dceřiné společnosti, jakož i HRE Finance i.L.) právě ukončují svou činnost, jejich aktivita je omezena na minimum nezbytné pro řádnou konsolidaci, nevytvářejí žádné nové obchody.
(73)
Konečným cílem a konečným účelem všech opatření podpory (nezávisle na tom, zda byly ve prospěch HRE, HRE Holding, PBB nebo DEPFA Bank plc. poskytnuty oficiálně) je zajistit, aby PBB mohla i nadále působit na trzích. Příčinou příslušného narušení hospodářské soutěže je tedy pokračující přítomnost PBB na trzích. DEPFA Bank plc. lze (ve srovnání s FMS-WM) považovat výlučně za agenturu konsolidující ta aktiva, která z různých důvodů nebyla převedena na FMS-WM (tzv. „špatnou banku“ - „bad bank“). DEPFA Bank plc. zhodnotí svá aktiva k datu jejich splatnosti nebo je prodá na trhu, avšak počínaje dnem doručení tohoto rozhodnutí již nebude uskutečňovat žádné nové obchody (24).
(74)
Protože PBB pokračuje v obchodech HRE, bude PBB považována v souladu s rozhodovací praxí Komise (25) za příjemce podpory, to znamená, že se následný přezkum slučitelnosti podpory týká PBB.
(75)
V souvislosti se závěry Heisse Kursawe Eversheds, tj. že se v případě „squeeze-out“ jedná o státní podporu, Komise konstatuje, že kapitálové injekce poskytnuté ve prospěch HRE sice představují státní podpory, avšak dané vyloučení menšinových akcionářů (tj. převzetí podílů těchto akcionářů za odpovídající úhradu v jejich prospěch) žádný prvek podpory per se neobsahuje, neboť daná banka neměla ze státních prostředků žádnou výhodu. V rámci daného „squeeze-out“ poskytl menšinovým akcionářům úhradu stát, tyto úhrady však pro HRE neměly žádné hospodářské důsledky. Pro HRE se pouze změnila struktura vlastníků. Z tohoto důvodu není nutné v tomto rozhodnutí řešit otázku, zda dané „squeeze-out“ porušuje ustanovení Smlouvy o volném pohybu kapitálu.
VI.2 Slučitelnost podpory s vnitřním trhem
VI.2.1 Použití čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU
(76)
Podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU lze podpory, které mají napravit vážnou poruchu v hospodářství některého členského státu, považovat za slučitelné s vnitřním trhem. Protože by úpadek jedné ze systémově důležitých bank přímo poškodil finanční trhy a nepřímo celé hospodářství členského státu, Komise v současnosti při posuzování opatření státní pomoci v bankovním odvětví z právního hlediska vychází vzhledem k nestabilní situaci na finančních trzích z tohoto ustanovení.
(77)
Komise především nevidí - s ohledem na dřívější postavení HRE na německém trhu s hypotečními zástavními listy, na dřívější bilanční sumu HRE a rozsah dřívějších derivátů HRE - důvod zpochybnit hodnocení Německa, které HRE označilo za systémově důležitou banku.
(78)
Komise konstatuje, že HRE využila podpory na záchranu, které Komise označila za slučitelné s vnitřním trhem; tyto podpory je však nyní nutné přezkoumat z toho hlediska, zda je možné je považovat za státní podporu na restrukturalizaci, která je slučitelná s vnitřním trhem. Komise musí nyní na základě IAC a sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru přezkoumat slučitelnost těchto opatření, jakož i všech dalších restrukturalizačních opatření, tj. záruk ve výši 52 miliard EUR a kapitálové injekce činící 2,08 miliard EUR.
VI.2.2 Hodnocení na základě sdělení „Impaired-Asset“ („IAC“)
(79)
Veškeré převádění aktiv na konsolidační agenturu musí probíhat v souladu s IAC. Ve sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru se navíc uvádí, že přiměřené protiplnění za případnou státní intervenci je jedním z nejvhodnějších omezení narušení hospodářské soutěže, jelikož omezuje výši podpory. Kromě toho by mohlo být nutné omezit pro banku možnost expandovat v určitých oblastech podnikání nebo zeměpisných oblastech, např. prostřednictvím nápravných opatření zaměřených na trh (př. konkrétní kapitálové požadavky v případě, že by přímá omezení expanze měla oslabit trh), nebo omezit morální hazard.
(80)
Pokud jde o způsobilost pro poskytnutí podpory v případě aktiv, která připadla v úvahu pro převod, je podle 34. bodu odůvodnění IAC při výběru jednotlivých kategorií aktiv způsobilých pro poskytnutí podpory bezpodmíněčně nutné zvolit pragmatický a flexibilní přístup. Komise takto flexibilně přistupovala k jiným případům ve věci podpory a akceptovala převod aktiv, v jejichž případě se přísně vzato nejednalo o aktiva ohrožená ztrátou, nýbrž o aktiva, která nebyla s ohledem na zásadní změnu obchodního modelu dané banky strategicky významná.
(81)
Aby se zajistilo, aby se banka především zaměřila na obnovu své rentability a aby se zamezilo případnému střetu zájmů, je nezbytné (viz 46. bod odůvodnění) zajistit jasné funkční a organizační oddělení mezi bankou, která je příjemcem podpory, a jejími znehodnocenými aktivy. Komise si je vědoma toho, že při založení konsolidační agentury nebylo - především z technických důvodů - možné bezprostředně zrušit spojení mezi PBB a FMS-WM. Je však nutné napravit tuto situaci co nejdříve. Německo se proto zavázalo, že PBB zajistí plnou organizační nezávislost spojených funkcí podnikání a že tyto funkce po 30. září 2013 již nebude za FMS-WM přebírat.
(82)
Pokud jde o posouzení a sdílení nákladů, IAC ve 21. bodě odůvodnění uvádí, že součástí požadovaného sdílení nákladů je přiměřené protiplnění. Komise zkoumá, zda se v souladu s přílohou IV sdělení IAC při stanovení ceny za záchranu akvtiv počítá s protiplněním ve prospěch státu, které přiměřeně zohledňuje riziko budoucích ztrát, které překračuje riziko vyjádřené pomocí reálné ekonomické hodnoty aktiv. V souladu s rozhodovací praxí Komise v případě opatření na záchranu aktiv (26) vychází posouzení požadovaného protiplnění za záchranu vlastního kapitálu z převodu za reálnou ekonomickou hodnotu, a to i tehdy, že je tato hodnota nižší než převodní hodnota.
(83)
Podle 41. bodu odůvodnění sdělení IAC by měla převodní hodnota aktiv vycházet z jejich reálné ekonomické hodnoty. Pokud určitý členský stát považuje za nezbytné - zejména aby se předešlo technické insolvenci - použít převodní hodnotu aktiv, která překračuje jejich reálnou ekonomickou hodnotu, je takový postup přijatelný pouze tehdy, doprovází-li ho rozsáhlá restrukturalizace a je-li vázaný na podmínky umožňující zpětné získání této dodatečné podpory v pozdějším stádiu, například prostřednictvím mechanismu zpětného získání (tzv. „claw-back mechanism“).
(84)
Na základě toho Komise dospěla k závěru, že rozdíl mezi reálnou ekonomickou hodnotou a převodní hodnotou, který lze požadovat k pozdějšímu datu a který byl určen s pomocí nezávislých odborníků, činí 16,2 miliardy EUR a vyžaduje obzvláště důkladnou restrukturalizaci a redukci dané banky. Podle 21. bodu odůvodnění sdělení IAC není nutné platit žádnou další odměnu, neboť se od opatření po předchozím odpočtu kapitálu ve výši 16,2 miliardy EUR neočekává žádná další záchrana vlastního kapitálu banky (27).
(85)
Komise konstatuje, že Německo se zpětným získáním této částky výslovně nepočítalo. Německo však přijalo doložky, které mají v co největší míře takové zpětné získání umožnit a počítají s následujícím:
a)
podmíněná platební povinnost skupiny HRE vůči konsolidační agentuře ve výši 1,59 miliardy EUR;
b)
PBB použije nevyplacené zisky na splacení vkladu tichého společníka, tj. Spolkové republiky Německo;
c)
Poté co bude v plné výši zaplacena částka 1,59 miliardy EUR, musí podskupina DEPFA Bank plc. (tj. mateřská společnost a všechny dceřiné společnosti) zaplatit Německu za jeho státní podporu přiměřené protiplnění;
d)
Ačkoli byla HRE zestátněna, Německo hodlá reprivatizovat PBB, aby obdrželo rovněž výnosy z případné reprivatizace. Protože byla daná banka převedena do veřejného vlastnictví a stát ji nyní plánuje reprivatizovat, lze navíc navíc souhlasit s tím, že se stát pokusí získat zpět co nevíce z částky, kterou do banky vložil, a že dřívější držitelé podílů přispěli k záchraně banky přiměřenou částkou.
Plánovaná restrukturalizace je navíc dalekosáhlá a předpokládá radikální redukci „dobré“ hlavní banky na asi 15 % velikosti HRE z období před koncem roku 2008. V kombinaci se závazky ohledně omezení růstu, omezení nabídky produktů, řízení podniku a reprivatizace prostřednictvím zadání veřejné zakázky lze celý balíček týkající se restrukturalizace označit za dostatečně rozsáhlý ve smyslu sdělení IAC.
(86)
Komise rovněž konstatuje, že díky údajům, které Komisi předal angažovaný tým zaměstnanců banky, byly rozptýleny její pochybnosti ohledně toho, že Německo a HRE možná nebudou ochotny či schopny zajistit neomezenou transparentnost a úplné poskytování informací o znehodnocení aktiv ex ante. HRE navíc - částečně na žádost Komise - nechala přezkoumat své údaje s ohledem na jejich soudržnost a kvalitu, což odborníkům Komise usnadnilo jejich konečný přezkum. Kromě toho se Německo a PBB zavázaly k tomu, že výrazně zlepší řízení rizik a systémy pro podávání zpráv, aby se rozptýlily pochybnosti Komise ohledně možného nedostatečného systému informací o řízení.
VI.2.3 Slučitelnost se sdělením o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru
(87)
Ve sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru se stanoví předpisy upravující podporu, které se uplatní na restrukturalizaci finančních institucí během současné krize. Podle tohoto sdělení musí restrukturalizace finanční instituce, která je plánována za současné finanční krize, zajistit obnovu dlouhodobé rentability dotčené banky, počítat s přiměřeným vlastním příspěvkem banky, která je příjemcem podpory (sdílení nákladů), a obsahovat dostatečná opatření k omezení narušení hospodářské soutěže (28), aby byla slučitelná s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU.
(88)
Již poskytnuté a ještě plánované kapitálové injekce, jakož i výše státní podpory, která vyplynula z převodu aktiv, celkem činí více než 20 % rizikově vážených aktiv HRE z období před krizí.
VI.2.3.1 Obnovení dlouhodobé rentability PBB
(89)
V souladu s odstavcem 2 sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru Německo předložilo obsáhlý a podrobný restrukturalizační plán, ve kterém vysvětlilo důvody finančních potíží HRE a podrobně popsalo daný obchodní model.
(90)
Z restrukturalizačního plánu, jakož i z doplňujících informací předložených Německem vyplývá, že potíže HRE způsobily především tyto faktory:
a)
HRE, a zejména společnost DEPFA Bank plc., byly jako banky, které se financovaly výlučně na peněžním a kapitálovém trhu bez franšízového financování, ve velké míře závislé na intaktním mezibankovním kapitálovém trhu, který se důsledkem insolvence Lehman Brothers dočasně zcela zhroutil;
b)
zátěž z minulosti v podobě aktiv, které s ohledem na jejich skutečný rizikový profil nepřinášely přiměřenou návratnost investic;
c)
skupina HRE vznikla sloučením více menších bank, které používaly různé IT aplikace, které nebyly integrovány do jednoho rozsáhlého, vzájemně sladěného systému řízení rizik.
(91)
Jak bylo vysvětleno výše, je cílem restrukturalizačního plánu a plánovaných opatření, která se týkají především financování banky a interních systémů kontroly, vyloučit, aby se opakovaly problémy s likviditou, kvůli kterým se banka téměř dostala do insolvence. Restrukturalizační plán zcela konkrétně řeší nejdůležitější problémové oblasti: staví na stabilnějším konceptu financování, který se opírá o hypoteční zástavní listy; odbourává dosavadní závislost na mezibankovním peněžním trhu; zlepšuje a integruje IT prostředí; omezuje rozsah regionálních priorit; zmenšuje síť poboček a omezuje absolutní rozsah podnikání. Skutečnost, že se ostatní obchodní činnosti zastavují a jedná se s nimi jako s portfoliem, které se v rozvaze PBB ukončuje, je logickým doplněním tohoto konceptu.
(92)
Obě zbývající oblasti podnikání PBB se tedy omezí na aktiva, která přichází v úvahu pro německé kryté dluhové cenné papíry (hypoteční zástavní listy a veřejné zástavní listy). Tvrzení, že taková konzervativnější podnikatelská strategie by měla vést ke kvalitativnímu zlepšení poskytování úvěrů, je opodstatněné, zejména s ohledem na ustanovení německého zákona o zástavních listech („Pfandbriefgesetz“) ohledně řízení rizika, dozoru nad rizikem a jeho kontroly a s ohledem na ustanovení tohoto zákona týkající se ukončení obstavení (např. omezení obstavení).
(93)
V 92. bodě odůvodnění rozhodnutí o rozšíření vyšetřovacího řízení ze dne 24. září 2010 (viz 15. bod odůvodnění tohoto rozhodnutí) Komise vyjádřila pochybnosti o tom, že budoucí podnikatelské činnosti banky, zejména ty v oblasti „public finance“ (vyznačující se nízkými maržemi), přinesou dostatečně vysoké marže. Část činností v oblasti „public finance“, tzn. veřejné financování investic, má být uskutečňována i nadále. Podnikání v oblasti veřejného financování investic však zahrnuje pouze financování produktů, které souvisí s investicemi veřejného sektoru, a liší se tak od státního financování, tj. nevázaného financování státních orgánů, pro které jsou typické obzvláště nízké marže. Související pochybnosti Komise již nejsou tak velké, neboť v rámci upraveného obchodního modelu se zastavuje podnikání v oblasti státního financování, které představovalo asi 75 % dřívějších aktivit v oblasti „public finance“, a v rozvaze PBB se od něho jako ukončovaného portfolia upouští. Související pochyby Komise rovněž rozptyluje závazek Německa, podle kterého již PBB nebude v rámci svých nových strategických obchodů poskytovat žádné půjčky, které na úrovni jednotlivých transakcí vykazují RAROC („risk-adjusted return on capital“) nižší než 10 %.
(94)
Komise kromě toho konstatuje, že přístup, který zachovává podnikání v oblasti veřejného financování investic jako druhou oblast podnikání PBB, rozptyluje pochybnosti účastníků trhu a ratingových agentur, které souvisí s nedostatečnou diverzifikací bank, které se omezují pouze na jednu oblast podnikání (tzv. „monoline banks“), a tím jsou silně závislé na jediné oblasti podnikání. Díky tomu, že PBB bude podnikat ve dvou oblastech, které nemají nutně stejné cykly obchodování, měla by být schopná zajistit si stabilnější a předvídatelnější příjmy a dosáhnout u institucionálních investorů potřebné viditelnosti.
(95)
Z restrukturalizačního konceptu vyplývá jasná organizační struktura, protože obchodní činnosti v oblastech, jako je např. „capital markets and asset management“, které dříve patřily k hlavní oblasti podnikání, již nebudou uskutečňovány a bude výrazně zredukována síť poboček. Mnoho poboček již bylo uzavřeno; v rámci tohoto obchodního modelu, který se vyznačuje výraznějším poměrným členěním úvěrových portfolií a podrobnějším členěním struktury portfolií, mají být znovu otevřeny čtyři z nich (v Berlíně, Hamburku, oblasti Porýní a Porúří a ve Stockholmu).
(96)
Restrukturalizační plán zajišťuje, aby si PBB nevybudovala nepřiměřeně silné postavení na trhu. Pokud jde o poskytování nových úvěrů, v případě obou oblastí podnikání jsou stanovené stropy. PBB hodlá na hlavních trzích získat 1 % až 2 % podíl na trhu v oblasti veřejného financování investic a v oblasti financování nemovitostí 2 % až 6 % podíl na trhu.
(97)
Komise bere na vědomí, že banka začala odstraňovat nedostatky svých IT systémů. Daná IT síť byla zpočátku velmi různorodá a vykazovala značné nedostatky, zejména pokud šlo o funkce a aplikace umožňující řízení rizika. HRE proto v roce 2009 zahájila víceletý projekt týkající se celé skupiny HRE s názvem „New Evolution“, na nějž bylo vyčleněno 180 milionů EUR a jehož cílem je reorganizovat systémy IT. Různá systémová zlepšení mají být zavedena postupně, v šesti fázích. Projekt mj. zahrnuje operační zlepšení: př. konsolidaci systémů správy úvěrů; zlepšení IT systémů v oblasti řízení rizika s ohledem na úvěrové, tržní a likvidní riziko; standardizaci systémů front office a zlepšení přesnosti, poměrného členění úvěrových portfolií a kvality informací a údajů. Z informací o obsahu a průběhu reorganizace IT systémů vyplývá, že počáteční problémy byly řešeny odborně a byly během restrukturalizace PBB v dostatečném rozsahu vyřešeny. Komise se domnívá, že budoucí IT systém bude platformou, která bude uzpůsobená organizaci vedení obchodů, bude funkční a výkonná a s její pomocí bude možné řídit riziko rychle a prozíravě. Rozhodující tedy je, aby se plány na reorganizaci IT systémů uskutečnily v plném rozsahu.
(98)
Likvidita, platební schopnost a ziskovost PBB (29) jsou nejdůležitějšími ukazateli rentability dané banky a budou podrobeny přezkumu jak v rámci základního scénáře, tak i v rámci pesimistického scénáře (30).
(99)
Podle restrukturalizačního plánu si PBB již nemá zajišťovat své refinancování pomocí státních záruk. PBB přesto zůstává finanční institucí, která se bez franšízového financování refinancuje na peněžním a kapitálovém trhu, přičemž však sleduje strategii výrazného zmenšování objemu nezajištěných zdrojů refinancování. Namísto toho hodlá vydávat zástavní listy, které se považují za stabilnější zdroj financování.
(100)
Protože akutní nedostatek likvidity byl jednou z hlavních příčin problémů HRE, což si nakonec vyžádalo státní podporu, je podle restrukturalizačního plánu k dispozici dostatečná hotovostní a likvidní rezerva, přičemž bude zřejmě nutné zohlednit důsledky vyplývající z požadavků Basel III. Tato rezerva bude největší při zahájení období restrukturalizace a postupně se bude snižovat. V případě základního scénáře by hotovostní a likvidní rezerva na konci roku 2011 činila [12-17] % bilanční sumy PBB a na konci roku 2015 pak [7-17] %. V případě pesimistického scénáře by hotovostní a likvidní rezerva na konci roku 2011 činila [7-10] % bilanční sumy PBB a na konci roku 2015 [7-10] %. Komise se domnívá, že situace ohledně likvidity je v případě základního i pesimistického scénáře přiměřená.
(101)
Díky podílu základního kapitálu (vypočítaného podle metody interního ratingu Basel II), který se na konci roku 2011 v případě základního scénáře odhaduje na 12,9 % a v případě pesimistického scénáře na 10,5 %, je PBB dostatečně vybavena vlastním kapitálem a během období restrukturalizace splní minimální kapitálové požadavky. Podle předpokladů použitých v restrukturalizačním plánu bude podíl základního kapitálu na konci roku 2015 v případě základního scénáře činit 12,4 %, popř. v případě pesimistického scénáře 11,3 %. Příčinou snížení podílu základního kapitálu nejsou v případě základního scénáře ztráty, nýbrž především předpokládaný nárůst rizikově vážených aktiv, který zase souvisí s plánovaným růstem (v případě základního scénáře vykazuje PBB po zdanění v letech 2011 až 2015 pozitivní výsledek, pouze v případě pesimistického scénáře by PBB v letech 2011 až 2012 vykazovala po zdanění negativní výsledek).
(102)
Očekává se, že se ziskovost PBB během období restrukturalizace zlepší. Z restrukturalizačního plánu vyplývá, že v případě základního scénáře bude zisk po zdanění činit v roce 2011 [110-150] milionů EUR a v roce 2015 [280-320] milionů EUR. To by sice v roce 2011 odpovídalo rentabilitě vlastního kapitálu (po zdanění) pouze ve výši [3-6] %, na konci období restrukturalizace (v roce 2015) by to však bylo [8-11] % (po zdanění). Vytčenou rentabilitu vlastního kapitálu v případě základního scénáře lze vzhledem k obchodní činnosti banky, s jakou počítá restrukturalizační plán, i s ohledem na životaschopnost či reprivatizaci PBB považovat za uspokojivou. Podle Německa ztráty z předchozích let pohltí dané zisky po zdanění, což vzhledem k převodu ztrát znamená, že PBB bude do roku 201[…] vykazovat bilanční ztrátu; v souvislosti se splacením vkladu tichého společníka se to však změní v roce 201[…].
(103)
Tabulka 1: Plánování zisků a ztrát v případě PBB, IFRS (základní scénář), podle restrukturalizačního plánu
2011
2012
2013
2014
2015
Čistý úrokový zisk a podobné zisky
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Čistý zisk z provizí
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Operační zisky
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Zabezpečení úvěrového rizika
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Administrativní zátěž
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Saldo ostatních zisků/výdajů
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Výsledek před zdaněním
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Daně ze zisků
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Výsledek po zdanění
… milionů EUR
[110-150]
[140-160]
[170-220]
[240-270]
[280-320]
(104)
Jako nejdůležitější faktory růstu ziskovosti PBB lze uvést tyto dva zdroje: 1. zisky PBB z jejího komerčního podnikání porostou, 2. operační náklady se sníží.
(105)
V souvislosti s dosažením vyšších zisků obsahuje restrukturalizační plán v případě úvěrů zlepšení průměrné marže, a to zejména díky převzetí odpovědnosti za nové a ziskovější podnikání. Pokud jde o podnikání v oblasti financování nemovitostí, na základě současných portfolií se očekává zlepšení čistých marží z [85-100] bps na [105-120] bps (v roce 2011), na [105-110] bps (v roce 2012) a konečně na [95-100] bps. V případě podnikání v oblasti veřejného financování investic bude na celé období restrukturalizace stanovena čistá marže ve výši [27-35] bps, což představuje výrazné zlepšení v porovnání s čistou marží, tj. [6-12] bps, vypočítanou ohledně stávajícího portfolia pro státní financování (31). Příčinou tohoto zlepšení je především skutečnost, že se nebude pokračovat v podnikání v oblasti státního financování.
(106)
Protože se musí zajistit, aby se docílilo dostatečně vysokých marží, je závazek Německa, že PBB nebude v rámci svých nových strategických obchodů poskytovat žádné nové půjčky, které na úrovni jednotlivých transakcí vykazují RAROC („risk-adjusted return on capital“) nižší než 10 %, přiměřený a nutný.
(107)
V letech 2011 a 2012 představují protiplnění, která PBB získá za poskytnutí služeb v oblasti správy aktiv pro FMS-WM („bad bank“ HRE), důležitý zdroj příjmů PBB. Aby se zajistilo, že se banka zaměří především na obnovu své rentability, a aby se zamezilo případnému střetu zájmů, je nezbytné (viz sdělení IAC) zajistit jasné funkční a organizační oddělení mezi bankou, která je příjemcem podpory, a jejími znehodnocenými aktivy. Komise si je vědoma toho, že při založení konsolidační agentury nebylo - především z technických důvodů - možné bezprostředně zrušit spojení mezi PBB a FMS-WM. Je však nutné napravit tuto situaci co nejdříve. Na základě toho Německo přislíbilo, že PBB zajistí plnou organizační nezávislost spojených obchodních funkcí a že tyto funkce po 30. září 2013 již nebude za FMS-WM přebírat. Totéž platí pro refinancování FMS-WM. Tento závazek má rovněž zajistit, že se rentabilita ve střednědobém horizontu udrží sama o sobě a nebude potřebovat prostředky z protiplnění, která souvisí s převodem znehodnocených aktiv.
(108)
Komise bere na vědomí, že PBB hodlá výrazně snížit své provozní náklady. Během období restrukturalizace se výrazně zlepší poměr nákladů a zisků, a to v případě základního scénáře z [64-79] % (v roce 2011) na [32-42] % (v roce 2015).
(109)
PBB zahájila několik zásadních restrukturalizačních opatření, které ovlivní její nákladovou základnu. PBB konkrétně uzavřela mnoho poboček a počet svých zaměstnanců snížila asi o 30 % (na konci roku 2010 měla 1 366 zaměstnanců, v porovnání s koncem roku 2007, kdy měla 2 000 zaměstnanců (32)). Tato opatření ve střednědobém a dlouhodobém horizontu pozitivně ovlivní provozní náklady, v krátkodobém horizontu však v důsledku restrukturalizace vzniknou mimořádné náklady, zejména z důvodu vyplácení odškodného a v souvislosti s předčasnými odchody do důchodu, jakož i kvůli nákladům na právní zástupce a poradenství. Předpoklad, že se provozní náklady po ukončení restrukturalizace ustálí na výrazně nižší úrovni, je podle názoru Komise opodstatněný.
(110)
Po převedení znehodnocených aktiv na FMS-WM, které způsobilo značné snížení bilanční sumy, se zdá, že v případě základního scénáře je zabezpečení úvěrového rizika PBB na období restrukturalizace stabilní.
(111)
Komise považuje plánovanou rentabilitu vlastního kapitálu PBB za dostatečně solidní i při zohlednění předpokladů pesimistického scénáře, neboť by nebyla ohrožena ani životaschopnost banky ani vyhlídky na reprivatizaci PBB. Podle restrukturalizačního plánu by PBB v roce 2011 v případě pesimistického scénáře zaznamenala ztráty ve výši [100-125] milionů EUR; po ukončení období restrukturalizace v roce 2015 se však očekávají zisky ve výši [270-310] milionů EUR. Rentabilita vlastního kapitálu (po zdanění) by byla v roce 2011 (- [2,8-3,8] %) a v roce 2012 negativní; v případě tohoto scénáře by však v roce 2015 dosáhla téměř [9-12] %.
(112)
Tabulka 2: Plánování zisků a ztrát PBB, IFRS (pesimistický scénář), podle restrukturalizačního plánu
2011
2012
2013
2014
2015
Čistý úrokový zisk a podobné zisky
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Čistý zisk z provizí
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Operační zisky
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Zabezpečení úvěrového rizika
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Administrativní zátěž
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Saldo ostatních zisků/výdajů
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Výsledek před zdaněním
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Daně ze zisků
… milionů EUR
(…)
(…)
(…)
(…)
(…)
Výsledek po zdanění
… milionů EUR
- [100-125]
- [75-90]
[230-290]
[250-290]
[270-310]
(113)
Vzhledem ke zlepšení obchodního modelu, technické infrastruktury a organizační struktury a vzhledem k tomu, jak tato zlepšení ovlivní očekávanou likviditu, platební schopnost a ziskovost PBB, zastává Komise názor, že restrukturalizační plán splňuje kritéria sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru týkající se obnovy dlouhodobé rentability.
VI.2.3.2 Vlastní příspěvek / sdílení nákladů
(114)
Podle sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru musí příjemce přispět na náklady na restrukturalizaci přiměřeným vlastním příspěvkem. Oddíl 3 uvedeného sdělení ohledně vlastního příspěvku stanoví tyto zásady:
a)
pomoc na restrukturalizaci by měla být omezena na pokrytí nákladů nezbytných k obnovení životaschopnosti;
b)
aby se výše podpory omezila na nezbytné minimum, měly by banky použít k financování restrukturalizace nejprve své vlastní zdroje. To může zahrnovat například prodej aktiv;
c)
náklady spojené s restrukturalizací nenese pouze stát, ale i ti, kteří do banky investovali, a to převzetím ztrát dostupným kapitálem a zaplacením přiměřené náhrady za státní intervence. Daný požadavek na sdílení nákladů sleduje dva cíle: omezit případné narušení hospodářské soutěže a zabránit morálnímu hazardu (33).
(115)
Pochybnosti Komise o tom, že se dané podpory možná neomezily pouze na nutné minimum pro obnovení dlouhodobé rentability, se podařilo rozptýlit. Německo do HRE celkem investuje téměř 10 miliard EUR. Část těchto kapitálových injekcí, tj. 2,08 miliardy EUR, poslouží k financování rekapitalizace konsolidační agentury FMS-WM, další 1,59 miliardy EUR má být na FMS-WM převedena během restrukturalizace. Asi 63 % z těchto necelých 10 miliard EUR zůstanou ve skupině HRE.
(116)
PBB je v rámci skupiny HRE jediný subjekt, který bude v budoucnu realizovat nové obchody, a proto je aktivním účastníkem hospodářské soutěže. V případě základního scénáře je na konec roku 2011 stanovený podíl základního kapitálu (vypočítaný podle metody IRB Basel II) na 12,9 %, tento podíl se během období restrukturalizace do konce roku 2015 mírně sníží na 12,4 %. Restrukturalizační plán nedává důvod k pochybám, že by daná banka neměla během období restrukturalizace splnit minimální kapitálové požadavky. Předpovídaný podíl základního kapitálu je vysoký, každopádně však odpovídá podílům kapitálu konkurentů. Z důvodů finanční krize se v současnosti od bank obecně očekává, že budou mít vyšší podíly kapitálu, než jaké měly před krizí. Dále je třeba vzít v úvahu, že PBB potřebuje kvůli svým problémům během krize solidní kapitálové krytí, aby se mezi účastníky trhu mohla prosadit jako spolehlivý obchodní partner. Podle názoru Komise je proto výše poskytnutého kapitálu a z toho plynoucí podíly kapitálu přiměřená a omezuje se na nutné minimum.
(117)
HRE dále obdržela záruky v celkové výši 145 miliard EUR, z nichž využila 124 miliard EUR. Tyto záruky byly nutné, aby banka mohla dále podnikat v situaci, kdy jí hrozila insolvence, a to alespoň do té doby, než bude schopná převést na FMS-WM svá znehodnocená aktiva. Všechny záruky, které skupina HRE využila a které celkem činí 124 miliard EUR, byly s účinností od 1. října 2010 převedeny na FMS-WM. PBB se tedy již v rámci své obchodní činnosti nespoléhá na státní záruky. Daný převod přispěl k tomu, že se podpora ve formě záruk časově omezila na nezbytné minimum.
(118)
Podle sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru by měly banky, které přijaly podporu, použít k financování restrukturalizace nejprve své vlastní zdroje, což obvykle obnáší prodej aktiv. HRE se převodem aktiv v nominální hodnotě asi 210 miliard EUR a převodem derivátů v hodnotě asi 280 miliard EUR na konsolidační agenturu FMS-WM zbavila značné části svých aktiv a tímto způsobem snížila svou bilanční sumu na polovinu. Tím však nevznikl žádný účetní zisk, který by mohl být využit k financování nákladů na restrukturalizaci. Daný převod je nutné spíše také považovat za státní podporu, neboť cena, jež byla ve prospěch HRE zaplacena za tato aktiva, překračovala reálnou ekonomickou hodnotou těchto aktiv asi o 16,2 miliardy EUR. Přesto skupina již odprodává, popř. odprodala, účasti v podnicích (např. podíly v Arsago ACM GmbH (Frankfurt), Arsago Holding AG (Švýcarsko), DEPFA First Albany Securities LLC (New York) a v Collineo Asset Management GmbH).
(119)
HRE zaplatila za všechny záruky, které jí poskytlo Německo, úroky ve prospěch zvláštního fondu SoFFin, které se pohybovaly mezi 0,5 % a 0,8 % ročně. Pokud jde o tuto část státní pomoci, zaplatila HRE tímto způsobem přiměřenou odměnu ve smyslu sdělení - Použití pravidel pro poskytování státní podpory na opatření přijatá ve vztahu k finančním institucím v souvislosti se současnou globální finanční krizí („sdělení o bankovnictví“) (34). Naproti tomu banka doposud nezaplatila protiplnění ani za poskytnutý kapitál ani za záchranu vlastního kapitálu, která vyplynula z opatření na záchranu aktiv; dále není schopna stanovit přiměřený mechanismu zpětného získání (tzv. „claw-back mechanism“) pro státní podporu, která spočívala v tom, že převodní hodnota aktiv byla vyšší než jejich reálná ekonomická hodnota.
(120)
Vzhledem k obecné hospodářské situaci HRE lze dojít k závěru, že banka jednoduše nebyla schopna přispět na náklady restrukturalizace dalším významným vlastním příspěvkem (35). Daný nedostatečný vlastní příspěvek banky musí být proto zohledněn v restrukturalizačním plánu prostřednictvím dalekosáhlých strukturálních opatření, aby se zajistilo, že banka a vlastníci podílů budou přiměřeně sdílet náklady, které si vyžádala záchrana banky. Restrukturalizační plán počítá s redukcí banky, pokud jde o velikost skupiny, postavení na trhu, rozsah obchodní činnosti a bilanční sumu - vzhledem ke specifickým okolnostem tohoto případu Komise tato opatření považuje za přiměřenou náhradu za nedostatečný vlastní příspěvek banky.
(121)
Rovněž je nutné zohlednit, že banka byla zestátněna a bývalí vlastníci podílů byli na základě hodnoty skupiny odškodněni bez podpory ze strany státu (36). Z hlediska státní podpory je to pozitivní aspekt a znamená to, že dřívější vlastníci podílů přišli o všechny podíly, a proto je nutné vycházet z toho, že náklady na restrukturalizace HRE sdíleli dostatečně.
(122)
Pokud jde o majitele podřízených dluhových cenných papírů HRE, Německo se zavázalo, že HRE nebude třetím stranám vyplácet žádné podíly na zisku z finančních nástrojů závislých na zisku a že se tím zajistí, že vlastníci kapitálu Tier 2 neobdrží za své investice žádné (nebo pouze nízké) vyrovnání - tak budou tito vlastníci sdílet část nákladů stejně jako vlastníci kapitálu Tier 1.
(123)
Komise proto dospěla k závěru, že vlastníci podílů HRE přispěli k nákladům na restrukturalizaci přiměřeně, a že tedy bylo přiměřeně zohledněno nebezpečí morálního hazardu.
VI.2.3.3 Opatření omezující narušení hospodářské soutěže
(124)
Podle sdělení o restrukturalizačních opatřeních ve finančním sektoru musí Komise při přezkumu opatření omezujících narušení hospodářské soutěže zohlednit výši podpory, rozsah sdílení nákladů a budoucí postavení dané finanční instituce na trhu po restrukturalizaci. Na základě tohoto přezkumu je pak nutné přijmout příslušná opatření.
(125)
HRE způsobila významné narušení hospodářské soutěže. Německo ve prospěch HRE poskytne kapitál v celkové výši až asi 9,95 miliardy EUR (část tohoto kapitálu přijme FMS-WM) a záruky ve výši 145 miliard EUR. Kromě toho bylo ve prospěch HRE realizováno opatření na záchranu aktiv, jež má částečně povahu státní podpory, v hodnotě asi 20 miliard EUR. Vzhledem k této významné podpoře ze strany státu musí následovat důkladná restrukturalizace HRE.
(126)
PBB bude jako následnická banka HRE dobře finančně vybavena a nezatížena dřívějšími riskantními úvěrovými obchody HRE. Bylo zapotřebí významné podpory, aby se zachovala způsobilost PBB k právním úkonům a usnadnilo se oddělení bank. PBB je však mnohem menší banka a Německo navíc přijalo přiměřená opatření na omezení případného narušení hospodářské soutěže.
(127)
Zaprvé, PBB se bude jako podnikatelský subjekt od dřívější HRE významně odlišovat. Byla zestátněna a je nyní důkladně restrukturalizována; v důsledku toho je PBB významně menší bankou, než byla bývalá HRE. Po převodu řady aktiv na FMS-WM činí strategická bilanční suma PBB, která nezahrnuje žádné rozvahové položky, které se jako ukončované portfolio v rozvaze PBB ukončují nebo které byly synteticky převedeny na FMS-WM, asi 15 % bilanční sumy skupiny HRE z konce roku 2008.
(128)
Zadruhé, Německo předložilo Komisi několik závazků, jejichž cílem je omezit přítomnost PBB na trhu (k tomu podrobněji viz oddíl V). PBB bude realizovat nové obchody pouze ve dvou oblastech podnikání - v oblasti financování nemovitostí a veřejného financování investic. Obě oblasti podnikání porostou během období restrukturalizace pouze omezeně, neboť ohledně nových obchodů, bilanční sumy i rozsahu portfolia byly stanoveny stropy, takže možnosti PBB expandovat na trhu, a tím narušit hospodářskou soutěž, jsou malé. Dané omezení růstu platí minimálně do 31. prosince 2013 a potenciálně ještě déle, pokud PBB nebude do té doby reprivatizována. Všechny ostatní subjekty skupiny HRE musí zastavit své obchodní činnosti a ukončit svá portfolia; to platí především pro oblasti podnikání „infrastructure finance“, „capital markets & asset management“ a státního financování.
(129)
Zatřetí, Německo se zavázalo, že PBB v rámci svých nových strategických obchodů nebude poskytovat žádné nové půjčky, které na úrovni jednotlivých transakcí vykazují RAROC („risk-adjusted return on capital“) nižší než 10 %. Mají se tím rozptýlit pochybnosti Komise, že by PBB příliš agresivní cenovou politikou mohla poškodit hospodářskou soutěž a konkurenty. Komise se domnívá, že se jedná o další účinné opatření na omezení nepřiměřeně silného narušení hospodářské soutěže.
(130)
Začtvrté, obchodní činnosti PBB budou omezovat pravidla pro účast v hospodářské soutěži, která budou zahrnovat zákaz převzetí a zákaz poukazovat v reklamě na danou banku na poskytnutou státní podporu.
(131)
Německo se navíc zavázalo, že PBB co nejrychleji reprivatizuje, tj. nejpozději do 31. prosince 2015. Díky odprodeji PBB bude moci Spolková republika Německo získat (částečně) zpět kapitál, který investovala do HRE. Komise dále konstatuje, že reprivatizace realizovaná k co nejdřívějšímu datu zajistí, že třetí strany budou moci koupit PBB.
VII. DOZOR
(132)
Německo se zavázalo, že nad realizací restrukturalizačního plánu HRE a splnění závazků ze seznamu závazků bude dohlížet správce zodpovědný za dozor. Správce bude Komisi každé čtvrtletí podávat zprávu.
VIII. ZÁVĚR
(133)
Komise došla k závěru, že výše přezkoumaná opatření představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(134)
Komise kromě toho dospěla k názoru, že podpora na restrukturalizaci je slučitelná s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU, pod podmínkou, že bude realizován restrukturalizační plán, jehož konečné znění bylo aktualizováno dne 14. června 2011, a pod podmínkou, že budou splněny závazky ze seznamu závazků uvedené v příloze tohoto rozhodnutí,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora, kterou Německo poskytlo a ještě hodlá poskytnout ve prospěch skupiny Hypo Real Estate a kterou tvoří:
-
kapitálová injekce ve výši 60 milionů EUR (oznámeno dne 17. dubna 2009),
-
kapitálová injekce ve výši 2,96 miliardy EUR (oznámeno dne 3. června 2009),
-
kapitálová injekce ve výši 3 miliard EUR (oznámeno dne 26. října 2009),
-
kapitálová injekce ve výši 1,85 miliardy EUR (oznámeno dne 30. dubna 2010), z níž bude 450 milionů EUR poskytnuto pouze tehdy, pokud nastanou určité okolnosti,
-
kapitálová injekce ve výši 2,08 miliardy EUR (oznámeno dne 10. září 2010),
-
záruky ve výši 35 miliard EUR (oznámeno dne 30. září 2008),
-
záruky ve výši 52 miliard EUR (oznámeno dne 17. dubna 2009),
-
záruka ve výši 8 miliard EUR (oznámeno dne 26. října 2009),
-
záruka ve výši 10 miliard EUR (oznámeno dne 26. října 2009),
-
likvidní záruka ve výši 20 miliard EUR (oznámeno dne 2. září 2010),
-
záruka na vyrovnání ve výši 20 miliard EUR (oznámeno dne 10. září 2010) a
-
převod aktiv na konsolidační agenturu FMS Wertmanagement AöR (oznámeno dne 10. září 2010),
je podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy o fungování Evropské unie s ohledem na seznam závazků uvedený v příloze slučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
Německo zajistí, aby po zveřejnění tohoto rozhodnutí byly Komisi předkládány podrobné čtvrtletní zprávy o opatřeních, která byla přijata, s cílem provést toto rozhodnutí v souladu s časovým harmonogramem uvedeným v příloze v seznamu závazků.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 18. července 2011.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 18 luglio 2011
relativa all’aiuto di Stato C 15/09 (ex N 196/09) a cui la Germania ha dato o intende dare esecuzione a favore di Hypo Real Estate
[notificata con il numero C(2011) 5157]
(Il testo in lingua tedesca è il solo facente fede)
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2012/118/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 108, paragrafo 2, primo comma (1),
visto l’accordo sullo Spazio economico europeo, in particolare l’articolo 62, paragrafo 1, lettera a),
dopo aver invitato gli interessati a presentare le loro osservazioni conformemente agli articoli summenzionati (2) e tenuto conto di tali osservazioni,
considerando quanto segue:
I. PROCEDIMENTO
(1)
Il 2 ottobre 2008 la Commissione europea ha autorizzato a titolo temporaneo, vale a dire per sei mesi o fino alla presentazione di un piano di ristrutturazione della banca solido e credibile, un aiuto di Stato a favore di Hypo Real Estate Holding AG sotto forma di una garanzia statale di oltre 35 miliardi di EUR (caso N 44/08) (3). La Germania ha notificato la misura il 30 settembre 2008.
(2)
Il 1o aprile 2009 la Germania ha notificato un piano di ristrutturazione per il gruppo Hypo Real Estate (di seguito «HRE») (caso N 196/09). Con lettera del 17 aprile 2009 la Germania ha completato la notifica del piano di ristrutturazione, informando la Commissione di un conferimento di capitale pari a 60 milioni di EUR e della proroga della garanzia statale di 52 miliardi di EUR, che era stata concessa sulla base del regime di salvataggio autorizzato per il settore bancario (4).
(3)
Con lettera del 7 maggio 2009 (5), la Commissione ha comunicato alla Germania di aver avviato il procedimento di cui all’articolo 108, paragrafo 2, del trattato sul funzionamento dell’Unione europea. Detta decisione («decisione di avvio del procedimento») è stata pubblicata nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (6) unitamente all’invito a presentare osservazioni.
(4)
Il 3 giugno 2009 la Germania ha notificato un conferimento di capitale pari a 2,96 miliardi di EUR (caso N 333/09).
(5)
Il 17 agosto 2009 la Germania ha comunicato alla Commissione l’intenzione di prorogare nuovamente le garanzie concesse a favore di HRE mediante il fondo straordinario per la stabilizzazione del mercato finanziario («Sonderfonds Finanzmarktstabilisierung», di seguito «SoFFin») per un ammontare di 52 miliardi di EUR (caso C 15/09) (cfr. considerando 2).
(6)
Il 20 e 21 ottobre 2009 la Germania ha nuovamente presentato un aggiornamento del piano di ristrutturazione, e ha notificato alla Commissione altre misure di aiuto previste a favore di HRE (costituzione di un istituto di liquidazione, concessione di garanzie supplementari), informando la Commissione di un’ulteriore, terza proroga delle garanzie di SoFFin già accordate per un ammontare di 52 miliardi di EUR (caso N 557/09).
(7)
Il 26 ottobre 2009 la Germania ha notificato con il numero N 557/09 un ulteriore conferimento di capitale pari a 3 miliardi di EUR e garanzie di SoFFin per complessivi 18 miliardi di EUR a favore di HRE, nonché una garanzia di SoFFin di 2 miliardi di EUR a favore dell’istituto di liquidazione di HRE (7). La Commissione non ha autorizzato la garanzia di SoFFin pari a 2 miliardi di EUR.
(8)
Il 13 novembre 2009 la Commissione ha ampliato l’ambito del procedimento d’indagine formale autorizzando a titolo temporaneo, fino all’adozione di una decisione definitiva della Commissione circa il piano di ristrutturazione, conferimenti di capitale pari a 60 milioni di EUR, 2,96 miliardi di EUR e 3 miliardi di EUR (nei casi C 15/09, N 333/09 e N 557/09). Detta decisione è stata pubblicata nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (8) unitamente all’invito a presentare osservazioni.
(9)
Il 15, 16 e 17 dicembre 2009 la Germania, a integrazione della notifica del 26 ottobre 2009, ha trasmesso ulteriori dati relativi alle garanzie di SoFFin pari a 18 miliardi di EUR (caso N 694/09).
(10)
Il 21 dicembre 2009 la Commissione ha autorizzato le garanzie di SoFFin pari a 18 miliardi di EUR a titolo temporaneo per un periodo massimo di un anno (caso N 694/09) (9).
(11)
Il 30 aprile 2010 la Germania ha notificato un conferimento di capitale di SoFFin pari a 1,85 miliardi di EUR (caso N 161/10).
(12)
Il 19 maggio 2010 la Commissione ha autorizzato il conferimento di capitale di 1,85 miliardi di EUR a titolo temporaneo, fino all’adozione di una decisione definitiva circa il piano di ristrutturazione (10).
(13)
Il 2 settembre 2010 le autorità tedesche hanno notificato una garanzia di liquidità di SoFFin pari a 20 miliardi di EUR (caso N 380/10).
(14)
Il 10 settembre 2010 le stesse autorità tedesche hanno altresì notificato una misura di sostegno a fronte delle attività deteriorate [ovvero l’intenzione di trasferire attività di HRE a FMS-Wertmanagement AöR (11) (di seguito «FMS-WM»)] e un conferimento di capitale per un importo massimo di circa 2,13 miliardi di EUR nonché un’ulteriore garanzia, vale a dire una garanzia di regolamento per un importo massimo di 20 miliardi di EUR (caso N 380/10).
(15)
Il 24 settembre 2010 la Commissione ha ampliato nuovamente l’ambito del procedimento d’indagine formale, autorizzando temporaneamente la misura di sostegno, la garanzia di liquidità di 20 miliardi di EUR e la garanzia di regolamento per un importo massimo di 20 miliardi di EUR. Detta decisione (12) è stata pubblicata nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea unitamente all’invito a presentare osservazioni. La decisione della Commissione del 24 settembre 2010 non riguardava il conferimento di capitale per un importo massimo di 2,13 miliardi di EUR che la Germania aveva notificato il 10 settembre 2010; detto conferimento, quindi, non è stato autorizzato dalla Commissione.
(16)
Il 14 giugno 2011 le autorità tedesche hanno presentato un aggiornamento definitivo del piano di ristrutturazione. Il 15 giugno 2011 le stesse autorità tedesche hanno trasmesso un catalogo degli impegni che è stato completato il 1o luglio 2011.
(17)
Il 14 giugno 2011 la Germania ha dichiarato che il prossimo conferimento di capitale non ammonterà, come specificato nella notifica del 10 settembre 2010, a 2,13 miliardi di EUR, bensì a soli 2,08 miliardi di EUR, e che l’importo ridotto sarà messo a disposizione di FMS-WM.
(18)
Nel corso del tempo hanno avuto luogo una serie di incontri e conferenze telefoniche nonché un ulteriore scambio di corrispondenza tra i servizi della Commissione, la Germania e HRE.
(19)
La Commissione ha trasmesso alla Germania le osservazioni di terzi a essa pervenute e ha ricevuto le osservazioni della Germania con lettera del 24 marzo 2010.
II. LA BENEFICIARIA E LE MISURE DI AIUTO
II.1. La beneficiaria
(20)
HRE è sorta nell’ottobre 2003 dalla scissione di parti dell’attività di finanziamento per immobili commerciali del gruppo HVB. Nel 2007 essa ha acquisito DEPFA Bank plc con sede a Dublino, estendendo la propria base di attività agli ambiti del finanziamento al settore pubblico (Public Sector Finance) e dei finanziamenti alle infrastrutture (Infrastructure Finance). Attualmente il gruppo HRE (13) è formato da Hypo Real Estate Holding AG («HRE Holding») e dalle tre controllate Deutsche Pfandbriefbank AG («PBB»), DEPFA Bank plc e Hypo Real Estate Finance B.V. i.L., quest’ultima in liquidazione («HRE Finance i.L.»). DEPFA Bank plc e PBB possiedono entrambe una serie di altre controllate e partecipazioni in società. PBB è la banca principale del gruppo, soggetta a una variazione della denominazione sociale, nonché la sola delle tre controllate di HRE Holding che continuerà a generare nuove attività. I suoi ambiti di attività sono il finanziamento immobiliare e il finanziamento degli investimenti pubblici. DEPFA Bank plc è in liquidazione, e dal giorno della notifica della presente decisione non eseguirà nuove operazioni. Tra le sue attività principali si annoveravano sostanzialmente finanziamenti al settore pubblico, finanziamenti di bilancio e finanziamenti di progetti infrastrutturali (per esempio, strade, ponti, gallerie ed edifici pubblici). HRE Finance i.L. è, come il nome stesso suggerisce, una società in liquidazione (14).
(21)
Nel 2010 è stato costituito l’istituto di liquidazione di HRE, denominato FMS-WM. Esso gestisce attività e derivati del gruppo HRE, che ha acquisito in quanto non strategici o perché connessi a rischi od oneri finanziari inaccettabili. Nel corso del tempo FMS-WM ha acquisito una gran parte delle attività di HRE. FMS-WM non è titolare di una licenza bancaria.
(22)
Nell’esercizio 2008 HRE ha registrato perdite pari a 5,5 miliardi di EUR, nel 2009 a 2,2 miliardi di EUR e nel 2010 a 0,9 miliardi di EUR.
(23)
Con il conferimento di capitale di 3,02 miliardi di EUR (60 milioni di EUR nel marzo 2009 e 2,96 miliardi di EUR nel giugno 2009) la Germania ha acquistato il 90 % delle quote societarie di HRE. Nell’autunno 2009 ha avuto luogo l’estromissione degli azionisti di minoranza (squeeze-out), nell’ambito della quale la Germania ha acquistato le restanti azioni a un prezzo di 1,30 EUR ciascuna. HRE è quindi interamente passata sotto la proprietà della Repubblica federale di Germania. Successivamente è stato dato avvio a un processo di ristrutturazione.
II.2. Le difficoltà in cui versa HFE nel contesto della crisi finanziaria
(24)
A fine settembre 2008 HRE si è trovata in difficoltà per una carenza di liquidità che rischiava di causare lo stato di insolvenza della banca. Poiché la crisi sui mercati finanziari aveva comportato il tracollo di alcuni mercati monetari, HRE non era in grado di reperire capitali a breve termine sui mercati. Dopo che Lehman Brothers aveva presentato istanza di tutela dei creditori, a metà settembre 2008 il mercato interbancario, in particolare, si è praticamente prosciugato.
(25)
Il modello operativo di DEPFA Bank plc, una controllata al 100 % di HRE da ottobre 2007, basato soprattutto sul finanziamento tramite il mercato interbancario e altre fonti di finanziamento a breve termine non garantite, si è rivelato estremamente fragile durante la crisi di liquidità, sollevando problemi che minacciavano l’esistenza stessa della banca.
(26)
HRE doveva colmare il fabbisogno di liquidità a breve termine di DEFPA Bank plc. Il volume delle linee di credito con scadenza al 30 settembre 2008 era tuttavia troppo elevato per essere sostenuto da HRE. Anche la maggior parte delle società facenti parte del gruppo HRE si trovava nella stessa situazione a seguito di transazioni e operazioni all’interno del gruppo HRE (per esempio, crediti, garanzie e lettere di patrocinio). I problemi di liquidità avevano quindi messo seriamente a repentaglio l’esistenza del gruppo HRE.
(27)
Le difficoltà di HRE erano, tra l’altro, da ricondursi anche a oneri pregressi dovuti ad attività che, in considerazione del loro effettivo profilo di rischio, non avevano generato un rendimento adeguato. Inoltre, il gruppo HRE nasceva da un’operazione di concentrazione di vari istituti bancari più piccoli, che utilizzavano applicazioni informatiche diverse, […] (15).
II.3. Gli aiuti di Stato
(28)
Complessivamente la Germania ha provveduto o provvederà a effettuare conferimenti di capitale a favore di HRE per un importo massimo di approssimativamente 9,95 miliardi di EUR (una parte del quale è destinata a FMS-WM) e fornire garanzie pari a 145 miliardi di EUR. Inoltre, a favore di HRE è stata attuata una misura di sostegno con un elemento di aiuto pari a circa 20 miliardi di EUR.
II.3.1. Conferimenti di capitale
II.3.1.1. Conferimento di capitale di 60 milioni di EUR
(29)
Dato che la Germania intendeva ottenere il controllo totale di HRE mediante l’acquisizione graduale di tutte le azioni del gruppo, il 30 marzo 2009 SoFFin ha acquistato 20 milioni di nuove azioni HRE al valore nominale di 3 EUR ciascuna; HRE ha così ottenuto un apporto di capitale pari a 60 milioni di EUR e SoFFin una quota pari all’8,65 % del capitale di HRE. Il conferimento è stato autorizzato a titolo temporaneo dalla Commissione il 13 novembre 2009.
II.3.1.2. Conferimento di capitale di 2,96 miliardi di EUR
(30)
Il 2 giugno 2009 gli azionisti di HRE hanno deliberato un conferimento di capitale pari a 2,96 miliardi di EUR attraverso l’emissione di nuove azioni HRE, che sono state successivamente acquistate da SoFFin, la quale è così passata a detenere il 90 % delle quote sociali di HRE. Le nuove quote sono state iscritte al registro delle imprese l’8 giugno 2009. Il conferimento è stato autorizzato a titolo temporaneo dalla Commissione il 13 novembre 2009.
II.3.1.3. Conferimento di capitale di 3 miliardi di EUR
(31)
Il conferimento di capitale notificato il 26 ottobre 2009 per complessivi 3 miliardi di EUR era strutturato nel modo seguente:
a)
2 miliardi di EUR versati nelle riserve libere di HRE Holding e di PBB. Dopo l’estromissione degli azionisti di minoranza (squeeze-out), HRE è divenuta interamente proprietà della Repubblica federale di Germania ovvero di SoFFin;
b)
1 miliardo di EUR conferito a favore di PBB sotto forma di partecipazione tacita con una cedola dipendente dagli utili di 10 % p.a.
(32)
I contratti relativi al conferimento di capitale di 3 miliardi di EUR sono stati sottoscritti il 16 novembre 2009. Il conferimento è stato autorizzato a titolo temporaneo dalla Commissione il 13 novembre 2009.
II.3.1.4. Conferimento di capitale di 1,85 miliardi di EUR
(33)
Il conferimento di capitale per un importo massimo di 1,85 miliardi di EUR nelle riserve libere («freie Rücklagen») di HRE è stato suddiviso in due tranche:
a)
un conferimento di 1,4 miliardi di EUR (la tranche è stata autorizzata a titolo temporaneo dalla Commissione il 19 maggio 2010 e successivamente conferita);
b)
un conferimento per un importo massimo di 450 milioni di EUR [anche per questa tranche la Commissione ha concesso un’autorizzazione temporanea il 19 maggio 2010, che è tuttavia subordinata alla presenza di determinate circostanze (16). La tranche non è ancora stata conferita, non essendosi finora verificate tali circostanze].
(34)
L’apporto di capitale di 1,85 miliardi di EUR è compreso nel fabbisogno totale di capitale indicato nel piano di ristrutturazione di HRE; 1,4 miliardi di EUR di questo apporto di capitale sono stati conferiti per soddisfare i requisiti di capitale proprio previsti dalle disposizioni in materia di vigilanza e per coprire i rischi. Il contratto relativo al conferimento dei 1,4 miliardi di EUR è stato sottoscritto il 20 maggio 2010. Stando alle autorità tedesche, la parte rimanente dell’apporto di 1,85 miliardi di EUR, ovvero i rimanenti 450 milioni di EUR, sarà versata nel terzo trimestre del 2011.
II.3.1.5. Conferimento di capitale di 2,08 miliardi di EUR
(35)
Il 10 settembre 2010 la Germania ha notificato un conferimento di capitale per un importo massimo di 2,13 miliardi di EUR a favore di HRE. Il 14 giugno 2011 la Germania ha dichiarato che tale conferimento non ammonterà a 2,13 miliardi di EUR, bensì a 2,08 miliardi di EUR, e che l’importo sarà messo a disposizione di FMS-WM. Stando alle autorità tedesche, il conferimento di capitale di 2,08 miliardi di EUR sarà effettuato nel terzo trimestre 2011. SoFFin ha versato il contributo di 2,08 miliardi di EUR, su riserva di approvazione da parte della Commissione europea, sotto forma di diritto al conferimento («Einlageanspruch») nella riserva di capitale («Kapitalrücklage») di HRE Holding. HRE Holding ha ceduto questo diritto al conferimento a FMS-WM con effetto dal 1o ottobre 2010.
II.3.2. Garanzie
II.3.2.1. Garanzie pari a 35 miliardi di EUR
(36)
Il 13 novembre 2008 la Germania ha fornito garanzie statali per un ammontare di 35 miliardi di EUR al fine di colmare il fabbisogno di rifinanziamento di HRE. Le garanzie sono state autorizzate a titolo temporaneo dalla Commissione il 2 ottobre 2008.
(37)
Si sono così garantiti un prestito di liquidità da parte di Deutsche Bundesbank pari a 20 miliardi di EUR nonché obbligazioni garantite per un ammontare di 15 miliardi di EUR, che sono state acquisite da un consorzio di istituti finanziari tedeschi.
(38)
Per le garanzie di 35 miliardi di EUR, HRE ha versato allo Stato una remunerazione composta da un premio di base e da un premio in funzione del risultato. Il primo ammontava all’1 % p.a. del cosiddetto «importo di garanzia di prima perdita (first-loss)» e allo 0,5 % p.a. del cosiddetto «importo di garanzia di seconda perdita (second-loss)». Il secondo era pari all’1,25 % p.a. dell’«importo di garanzia di prima perdita (first-loss)» e allo 0,25 % p.a. dell’«importo di garanzia di seconda perdita (second-loss)».
II.3.2.2. Garanzie pari a 52 miliardi di EUR
(39)
Tra novembre 2008 e febbraio 2009 HRE ha ricevuto, sulla base del regime tedesco autorizzato per il salvataggio del settore bancario (17), garanzie SoFFin per complessivi 52 miliardi di EUR.
(40)
HRE ha versato una provvigione pari a 0,5 % p.a., per la parte di garanzia di cui si è avvalsa per garantire le obbligazioni, e una commissione d’impegno pari allo 0,1 % p.a. per la parte della garanzia di cui non si è avvalsa.
II.3.2.3. Garanzia pari a 8 miliardi di EUR
(41)
SoFFin ha sostituito le obbligazioni bancarie garantite in scadenza al 23 dicembre 2009 con una garanzia di 8 miliardi di EUR. La garanzia è stata autorizzata a titolo temporaneo dalla Commissione il 21 dicembre 2009.
(42)
Per la garanzia, HRE ha versato a SoFFin un premio pari a 0,5 % p.a della somma garantita. Per la parte della garanzia di cui non si è avvalsa, ha dovuto corrispondere una commissione d’impegno pari a 0,1 % p.a.
II.3.2.4. Garanzia pari a 10 miliardi di EUR
(43)
La garanzia SoFFin di 10 miliardi di EUR, autorizzata in via temporanea dalla Commissione il 21 dicembre 2009 e limitata a un periodo massimo di un anno, era necessaria per coprire il fabbisogno di liquidità di HRE.
(44)
Per la garanzia, HRE ha versato a SoFFin un premio pari allo 0,5 % p.a della somma garantita. Per la parte della garanzia di cui non si è avvalsa, ha dovuto corrispondere una commissione d’impegno pari a 0,1 % p.a.
II.3.2.5. Garanzia pari a 20 miliardi di EUR
(45)
Considerati gli sviluppi sfavorevoli sui mercati dei capitali e dei futures dei tassi di interesse cui HRE ha dovuto far fronte fino al momento del trasferimento delle attività all’istituto di liquidazione FMS-WM, HRE necessitava di un’ulteriore garanzia di liquidità pari a 20 miliardi di EUR. La garanzia è stata autorizzata a titolo temporaneo dalla Commissione il 24 settembre 2010.
(46)
Per la garanzia HRE ha versato un premio pari a 0,8 % p.a. Per la parte di garanzia di cui non si è avvalsa, ha dovuto corrispondere una commissione d’impegno pari a 0,1 % p.a.
II.3.2.6. Garanzia pari a 20 miliardi di EUR
(47)
Considerate le restanti incertezze circa il complesso procedimento tecnico per il trasferimento di attività all’istituto di liquidazione, era necessaria una garanzia di regolamento fino a 20 miliardi di EUR. La garanzia è stata autorizzata a titolo temporaneo dalla Commissione il 24 settembre 2010.
(48)
Per la garanzia HRE ha versato a SoFFin un premio pari a 0,8 % p.a. Per la parte di garanzia di cui non si è avvalsa, ha dovuto corrispondere una commissione d’impegno di 0,1 % p.a.
II.3.3. Trasferimento di attività a un istituto di liquidazione
(49)
Il 10 settembre 2010 la Germania ha notificato il trasferimento di un importo nominale di attività pari a circa 210 miliardi di EUR e di derivati per un ammontare di circa 280 miliardi di EUR all’istituto di liquidazione FMS-WM. FMS-WM è stato costituito con delibera del consiglio di amministrazione dell’8 luglio 2010 sulla base della legge tedesca sul fondo per la stabilizzazione del mercato finanziario [articolo 8a, Finanzmarktstabilisierungsfondsgesetz (FMStFG)]. L’istituto gestisce attività e derivati del gruppo HRE, che ha acquisito in quanto non strategici o perché celavano rischi inaccettabili o oneri finanziari irragionevoli. FMS-WM opera in modo indipendente da HRE ed è tutelato da un obbligo di compensazione delle perdite, che SoFFin si è assunto nei suoi confronti. Tuttavia, FMS-WM non è titolare di una licenza bancaria. Pertanto, molte attività di HRE hanno potuto essere trasferite solo in forma sintetica. A seconda delle circostanze specifiche, sono stati sviluppati diversi meccanismi di trasferimento finalizzati all’ottenimento di un analogo effetto regolamentare di salvataggio di attivi a favore di PBB o del gruppo HRE.
(50)
Il trasferimento è stato autorizzato a titolo temporaneo dalla Commissione in data 24 settembre 2010. Nell’ambito di questa misura, all’istituto pubblico sono state trasferite attività sofferenti e non strategiche, quali titoli di Stato o crediti immobiliari in sofferenza (oppure, come illustrato al punto 49, soltanto il fabbisogno regolamentare di capitale proprio), al fine di provvedere alla relativa liquidazione nel corso degli anni. Tra le attività non strategiche trasferite si annoveravano anche quelle che non potevano essere utilizzate a copertura di obbligazioni garantite.
(51)
Il trasferimento ha avuto effettivamente luogo il 30 settembre 2010. A quella data, il portafoglio destinato al trasferimento aveva un valore contabile, tenuto conto degli ammortamenti, pari a 173 miliardi di EUR. In linea con la comunicazione della Commissione sul trattamento delle attività che hanno subito una riduzione di valore nel settore bancario comunitario (di seguito la «comunicazione sulle attività deteriorate» o «IAC») (18) la Commissione ha nominato esperti esterni per coadiuvarla nel valutare il portafoglio, determinare l’elemento di aiuto e risolvere la questione se e in quale misura all’atto del trasferimento si fosse assunto un valore superiore al valore economico reale. Come previsto nella IAC, anche la Germania ha incaricato un esperto esterno di predisporre una valutazione indipendente.
(52)
Il portafoglio comprendeva crediti immobiliari commerciali diversificati per area geografica per un ammontare di circa 30 miliardi di EUR, che sostanzialmente servivano al finanziamento di edifici a uso ufficio e centri commerciali, avevano una scadenza relativamente breve (di 3 anni), ma erano crediti di qualità inferiore.
(53)
L’attività immobiliare non commerciale del portafoglio comprendeva finanziamenti statali ovvero obbligazioni e prestiti a favore di enti e servizi pubblici. La gran parte di quest’attività si componeva di prestiti standard (prestiti plain vanilla), ma comprendeva anche «strumenti di credito strutturato» (31 miliardi di EUR) e prestiti pubblici (30 miliardi di EUR). La qualità delle attività provenienti da questa parte del portafoglio era nettamente più elevata rispetto a quella dei crediti immobiliari commerciali. Poiché si trattava di titoli a lunga scadenza e lo spread di credito quotato sul mercato era aumentato dopo il loro acquisto, anche in questo caso si sono registrate perdite notevoli rispetto al prezzo di mercato.
(54)
Gli esperti della Commissione sono giunti alla conclusione che, rispetto ad altri casi di aiuto di Stato, i complessi crediti immobiliari commerciali e gli strumenti di credito strutturato (sostanzialmente cartolarizzazioni di prestiti a studenti, cartolarizzazioni di prestiti concessi dallo Stato e 5 miliardi di EUR provenienti da un total return swap) erano complessivamente sicuri. Hanno previsto solo perdite contenute per queste categorie, anche se superiori alle stime dagli esperti tedeschi, essenzialmente a causa della valutazione dei prestiti in contanti (cash bond) nei portafogli Halcyon/Pegasus nonché della base negativa e dei costi di finanziamento impliciti del total return swap. I prestiti plain vanilla, invece, sono stati trasferiti a un valore di swap prossimo alla parità e pertanto ben oltre il valore economico reale. Inoltre essi sono stati negoziati su mercati non particolarmente colpiti da riduzioni di valore, sì che il loro valore economico reale avrebbe dovuto corrispondere al loro valore di mercato. Pertanto, gli esperti della Commissione hanno concluso che il valore economico reale (real economic value - REV) di questa parte del portafoglio è nettamente inferiore al valore al quale è stato trasferito da HRE a FMW-WM.
(55)
Per quanto riguarda il portafoglio dei derivati, gli esperti della Commissione condividevano sostanzialmente le conclusioni degli esperti nominati dalle autorità tedesche. I primi hanno calcolato un controvalore del rischio di credito leggermente superiore a quello degli esperti tedeschi e hanno tenuto conto di alcuni risultati di una loro analisi a campione nonché di un onere generale per «rischi operativi» basandosi su ipotesi prudenti circa le carenze sotto il profilo dell’efficacia generale delle operazioni di copertura.
(56)
La tabella seguente riassume i risultati degli esperti della Commissione.
(in miliardi di EUR)
Portafoglio
Valore nominale
Valore di trasferimento (VT)
Δ REV-VT
(cifre della Germania)
Δ REV-VT
(cifre degli esperti della Commissione)
Differenza
(Commissione/Germania)
Obbligazioni
83,444
93,960
-0,902
-7,590
-6,688
Crediti strutturati
31,199
30,111
-0,765
-1,981
-1,216
Crediti immobiliari commerciali
26,312
23,874
-1,211
-2,800
-1,589
Crediti immobiliari non commerciali
29,834
31,115
-0,222
-1,084
-0,862
Derivati
280,255
-13,106
-2,149/
-2,531
-2,786
-0,255
Totale
451,044
165,954
-5,249/
-5,631
-16,241
-10,610
(57)
Conseguentemente, l’importo di aiuto, definito come la differenza tra il valore economico reale e il valore di trasferimento, che secondo la IAC non è compatibile a priori con il mercato interno, viene fissato dagli esperti in circa 16,2 miliardi di EUR. L’importo complessivo di aiuto, vale a dire la differenza tra il valore di trasferimento e il valore di mercato, è difficile da quantificare, data la carenza di prezzi di mercato facilmente accessibili per la parte di portafoglio relativa ai prestiti. Ipotizzando per estremo che il valore di mercato del libro prestiti si attesti sullo zero, risulterebbe un aiuto complessivo pari a 90 miliardi di EUR. Qualora i prestiti fossero negoziati sotto forma di prestiti liquidi con scadenza e qualità del credito simili, l’aiuto complessivo ammonterebbe a circa 20 miliardi di EUR.
II.4. Ragioni dell’avvio e dell’ampliamento dell’indagine approfondita
(58)
Il 7 maggio 2009 la Commissione ha avviato un’indagine approfondita sugli aiuti di Stato accordati a HRE, sostanzialmente perché, sussistevano dubbi circa la redditività di HRE, in particolare alla luce della sua strategia e della necessità di un rifinanziamento. Il piano di ristrutturazione iniziale presentato alla Commissione il 1o aprile 2009 attribuiva la responsabilità delle difficoltà finanziarie di HRE solo a fattori esterni, e aveva per obiettivo una riduzione del totale di bilancio di appena il 25 %, il che significava che il volume di rifinanziamento sarebbe rimasto elevato. HRE prevedeva di conseguire tale riduzione del totale di bilancio consolidato mediante la cessione di attività sul mercato e non attraverso il loro trasferimento a un istituto di liquidazione. Il piano di ristrutturazione indicava, tra l’altro, nel finanziamento statale, caratterizzato da margini bassi, un’attività centrale di HRE e non conteneva praticamente informazioni su aspetti essenziali del processo di ristrutturazione, come la conversione e l’integrazione dei sistemi informatici. In quel momento, la Commissione nutriva altresì dubbi circa il fatto che le misure previste per la limitazione di eventuali distorsioni della concorrenza fossero sufficienti e che fosse garantita un’adeguata condivisione degli oneri.
(59)
L’indagine approfondita è stata ampliata il 13 novembre 2009 per i motivi seguenti:
a)
si dovevano esaminare le misure supplementari concesse dallo Stato a favore di HRE sotto forma di un conferimento di capitale di 2,96 miliardi di EUR (cfr. punto 30), un conferimento di capitale di 3 miliardi di EUR (cfr. i punti 31 e 32), una garanzia di 8 miliardi di EUR (cfr. punti 41 e 42), una garanzia di 10 miliardi di EUR (cfr. punti 43 e 44), e una garanzia di 2 miliardi di EUR (19) destinate al rifinanziamento di una possibile soluzione di liquidazione nonché apporti di capitale per un importo complessivo di 4 miliardi di EUR (nella ripartizione seguente: il conferimento di capitale illustrato ai punti 33 e 34 pari a 1,85 miliardi di EUR e il conferimento di capitale riportato al punto 35 pari 2,08 miliardi di EUR); e
b)
la Commissione dubitava che le misure di ristrutturazione fossero compatibili con la comunicazione della Commissione sul ripristino della redditività e la valutazione delle misure di ristrutturazione del settore finanziario nel contesto dell’attuale crisi in conformità alle norme sugli aiuti di Stato (20) (comunicazione sulle misure di ristrutturazione del settore finanziario).
(60)
Il 24 settembre 2010 l’indagine approfondita è stata ulteriormente ampliata per i motivi seguenti:
a)
si dovevano esaminare le misure supplementari concesse dallo Stato a favore di HRE consistenti in una garanzia di 20 miliardi di EUR (cfr. considerando 45 e 46), un’ulteriore garanzia fino a 20 miliardi di EUR (cfr. considerando 47 e 48) e nel trasferimento di attività a un istituto di liquidazione (cfr. considerando 49-57); e
b)
la Commissione nutriva dubbi circa la compatibilità della misura di sostegno con la IAC con particolare riferimento a trasparenza, valutazione, condivisione degli oneri e remunerazione; inoltre, secondo il parere della Commissione non era stata sufficientemente dimostrata l’idoneità del piano di ristrutturazione a garantire il ripristino della redditività, una condivisione degli oneri adeguata e una congrua limitazione di eventuali distorsioni della concorrenza.
II.5. Aspetti fondamentali del piano di ristrutturazione
(61)
Il 1o aprile 2009 la Germania ha notificato la prima bozza del piano di ristrutturazione per HRE e il 14 giugno 2011 ha presentato alla Commissione, dopo avervi apportato diverse modifiche, l’aggiornamento definitivo del piano. Se non diversamente specificato da ora in avanti la presente decisione fa riferimento alla versione definitiva del 14 giugno 2011.
(62)
Stando al piano di ristrutturazione, HRE, una volta liberatasi delle proprie attività deteriorate per un valore nominale di 210 miliardi di EUR mediante il loro trasferimento all’istituto di liquidazione FMS-WM, strutturerà la propria attività commerciale in modo tale che la sua banca principale PBB possa operare sulla base di un solido concetto di finanziamento e di controlli interni migliorati. Le sue attività future saranno di gran lunga ridotte rispetto a quelle di HRE prima della crisi; ciò vale tanto per il totale di bilancio, il volume delle nuove attività, il personale, la rete di filiali quanto per la presenza sul territorio.
(63)
Rispetto al periodo precedente la crisi, il totale di bilancio strategico di PBB, depurato delle voci trasferite in maniera sintetica a FMS-WM e di quelle in liquidazione, ammonterà a fine 2011 a circa il 15 % del totale di bilancio consolidato di HRE a fine 2008. Le nuove attività nel settore dei finanziamenti per beni immobili saranno ridotte al 30 % del livello precedente la crisi (nel 2007, le nuove attività di HRE nel settore dei finanziamenti per beni immobili commerciali ammontavano a 32,1 miliardi di EUR). Sono stati effettuati tagli del personale nella misura del 30 % circa, e l’intero consiglio di amministrazione di HRE in carica prima della crisi è stato sostituito. Oltre trenta partecipazioni, di cui un terzo in paesi extraeuropei, sono state cedute, liquidate o sono in liquidazione. 26 su 32 filiali sono state chiuse. Inoltre è stato avviato «New Evolution», il progetto pluriennale destinato alla conversione del sistema informatico dell’intero gruppo, con una dotazione di risorse pari a circa 180 milioni di EUR.
(64)
PBB porterà avanti due rami di attività strategici, cioè i finanziamenti per i beni immobili e i finanziamenti degli investimenti pubblici. I due settori si limitano ad attività che costituiscono oggetto di obbligazioni garantite tedesche (obbligazioni ipotecarie od obbligazioni garantite pubbliche, i cosiddetti Pfandbriefe). Tutte le altre attività, in particolare il finanziamento statale, il finanziamento delle infrastrutture, le operazioni sui mercati dei capitali e la gestione degli attivi, saranno sospese.
(65)
Per le altre due controllate di HRE Holding è previsto quanto segue: DEPFA Bank plc sarà in liquidazione dal giorno della notifica della presente decisione e non genererà più nuove attività. Lo stesso vale anche per le sue controllate. Nemmeno HRE Finance i.L., anch’essa in liquidazione, genererà nuove attività.
(66)
Secondo le autorità tedesche, la decisione di fondo di perseguire una strategia commerciale più conservativa e di concentrarsi sulle obbligazioni garantite tedesche come fonti di rifinanziamento prioritarie rappresenta un miglioramento qualitativo dell’attività di prestito, considerato che tali titoli sono soggetti alla legge tedesca sulle obbligazioni garantite (Pfandbriefgesetz) la quale pone requisiti particolari quanto alla gestione, al controllo e al monitoraggio dei rischi e prevede misure di protezione come la limitazione dell’indice di copertura del finanziamento. Questa strategia di finanziamento riduce in modo considerevole la precedente dipendenza di HRE dal mercato monetario interbancario, dipendenza che in futuro interesserà essenzialmente solo la fase di warehousing antecedente l’emissione delle obbligazioni garantite.
III. OSSERVAZIONI DI TERZI INTERESSATI
(67)
Alla Commissione sono pervenute le osservazioni di terzi interessati riportate di seguito riportate in forma sintetica.
a)
Sintesi delle osservazioni di Verband deutscher Pfandbriefbanken («vdp») (novembre 2009):
-
il vdp è convinto che un modello aziendale concentrato su attività che consentono l’emissione di obbligazioni garantite sia promettente e possa garantire la capacità di sopravvivenza nel lungo periodo e la redditività di una banca senza garanzie statali.
b)
Sintesi delle osservazioni di Heisse Kursawe Eversheds (novembre 2009):
-
Heisse Kursawe Eversheds ritiene che la concessione dell’aiuto violi i diritti di determinati azionisti, che la prevista acquisizione di tutte le azioni di HRE da parte di SoFFin previa estromissione degli azionisti di minoranza (squeeze-out) costituisca un ulteriore aiuto di Stato, che l’estromissione non sia una misura adeguata e violi il principio della libera circolazione dei capitali.
c)
Sintesi delle osservazioni di Heisse Kursawe Eversheds (febbraio 2010):
-
Heisse Kursawe Eversheds sostiene altresì che l’estromissione degli azionisti di minoranza (squeeze-out) costituisca una aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107 e seguenti, TFUE, che un siffatto aiuto violi la libera circolazione dei capitali e che gli aiuti di Stato a favore di HRE dovrebbero essere autorizzati solo qualora la prosecuzione dell’attività di HRE si basi su un piano di ristrutturazione realizzabile.
d)
Sintesi delle osservazioni del signor Bohdan Kalwarowskyj (febbraio 2010):
-
il signor Kalwarowskyj ritiene che dal parere di valutazione di HRE presentato il 5 ottobre 2009 nell’ambito dello squeeze-out si possa chiaramente desumere la capacità di sopravvivenza e la redditività di HRE, e che SoFFin cerchi di concerto con HRE di manipolare il valore dell’azienda verso il basso.
IV. OSSERVAZIONI DELLA GERMANIA RIGUARDO ALLE OSSERVAZIONI DEI TERZI INTERESSATI
(68)
Il 24 marzo 2010 la Commissione ha ricevuto le osservazioni della Germania relative alle osservazioni dei terzi interessati riportate di seguito:
a)
sintesi delle osservazioni relative a Verband deutscher Pfandbriefbanken (vdp):
-
secondo le autorità tedesche, le osservazioni di vdp confermano che le pianificazioni del modello aziendale di HRE si fondano su ipotesi plausibili;
b)
sintesi delle osservazioni riguardanti Heisse Kursawe Eversheds:
-
la Germania ritiene che lo squeeze-out non costituisca un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, TFUE. Non rappresentando lo squeeze-out un aiuto di Stato, anche la questione circa la sussistenza di una violazione del principio della libera circolazione dei capitali (il che, stando a quanto sostenuto dalle autorità tedesche, non è nel caso di specie) non sarebbe pertinente per l’indagine approfondita in questione;
c)
sintesi delle osservazioni riguardanti Bohdan Kalwarowskyj:
-
la Germania condivide l’opinione del signor Kalwarowskyj secondo cui le previste misure di ristrutturazione garantirebbero la sopravvivenza a lungo termine di HRE.
V. POSIZIONE DELLA GERMANIA
(69)
La Germania accetta che le misure costituiscano aiuti di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, TFUE.
(70)
Il 15 giugno 2011 la Germania ha presentato un catalogo degli impegni, integrato il 1o luglio 2011 (21), finalizzato a garantire che il modello aziendale illustrato nel piano di ristrutturazione sia messo in atto, gli oneri siano adeguatamente condivisi e le distorsioni della concorrenza siano ridotte al minimo necessario. Il catalogo degli impegni si può riassumere come segue:
a) attuazione del piano di ristrutturazione e adempimento degli impegni: la Germania assicura che gli impegni e il piano di ristrutturazione nella sua versione definitiva sono attuati integralmente;
b) durata degli obblighi: in linea di principio, gli impegni valgono fino al termine del periodo di ristrutturazione, vale a dire fino al 31 dicembre 2015. Tuttavia, gli obblighi relativi a DEPFA Bank plc e alle sue controllate in linea di principio decadono non appena DEPFA Bank plc sia riprivatizzata, se ciò si verifica prima della data suddetta. In un siffatto caso, la Germania notifica con anticipo la vendita alla Commissione e vi procede solo previa autorizzazione della Commissione, se ciò avviene prima del 31 dicembre 2013. Gli obblighi relativi a PBB vengono meno non appena PBB viene riprivatizzata, ma in nessun caso prima del 31 dicembre 2013;
c) rami di attività: la Germania assicura che solo PBB genererà nuove attività, limitate ai due rami dei finanziamenti per beni immobili e dei finanziamenti agli investimenti pubblici, mentre tutte le altre attività saranno sospese (il portafoglio dei finanziamenti al settore pubblico rimane iscritto nel bilancio di PBB, ma come portafoglio di liquidazione) e tutte le altre società di HRE interromperanno le loro attività;
d) riprivatizzazione di PBB: la Germania procederà alla riprivatizzazione di PBB il prima possibile, al più tardi il 31 dicembre 2015;
e) limitazione della crescita di PBB: la Germania assicura che i tassi di crescita di PBB rimarranno entro determinati limiti, in termini sia di dimensioni del totale di bilancio sia di volume delle nuove attività;
f) istituto di liquidazione: la Germania assicura che dopo il 30 settembre 2013 PBB non svolgerà più alcun servizio di gestione delle attività e di rifinanziamento per l’istituto di liquidazione FMS-WM, e che dal punto di vista organizzativo è garantito che questi servizi potranno essere acquisiti da terzi;
g) presenza sul mercato: la Germania assicura che PBB eserciterà nuove attività solo sui seguenti mercati geografici:
i)nell’ambito del finanziamento immobiliare:
-
mercati centrali (22): Germania, Regno Unito, Francia e Spagna,
-
altri mercati: Svezia, Polonia, Repubblica ceca, Belgio, Paesi Bassi, Lussemburgo, Austria, Svizzera, Danimarca, Finlandia, Norvegia, Slovacchia e Ungheria;
ii)nell’ambito del finanziamento degli investimenti pubblici:
-
mercati centrali: Germania, Francia, Spagna e Italia,
-
altri mercati: Svizzera, Austria, Polonia, Ungheria, Repubblica ceca, Slovacchia, Svezia, Norvegia, Danimarca, Finlandia, Belgio, Paesi Bassi, Lussemburgo e Regno Unito;
h) controprestazione per il ricorso all’istituto di liquidazione: la Germania assicura che HRE, nell’ambito delle proprie capacità, provvederà a versare un’adeguata remunerazione a titolo di controprestazione per il ricorso all’istituto di liquidazione FMS-WM. In particolare, la Germania assicura che l’istituto federale per la stabilizzazione del mercato finanziario («FMSA») imporrà a HRE di versare a FMS-WM, direttamente o per il tramite delle sue controllate, un importo pari a 1,59 miliardi di EUR. Il pagamento dovrà essere effettuato da società di HRE che abbiano trasferito attività all’istituto di liquidazione e il cui coefficiente di fondi propri di base superi il 15 %. PBB tratterrà gli utili per rimborsare la partecipazione tacita;
i) limitazione di pagamenti di interessi e di distribuzioni degli utili di partecipazione: la Germania assicura che HRE e le sue società derogheranno dal pagamento di interessi e utili di partecipazione entro i limiti previsti per legge;
j) limitazione di rimborsi: la Germania assicura che HRE e le sue società non rimborseranno eventuali strumenti finanziari esistenti;
k) nessuna acquisizione di società: la Germania assicura che HRE e le sue società non acquisiranno altre società durante l’attuazione del piano di ristrutturazione;
l) impegni relativi alla tecnologia informatica di HRE/PBB: la Germania assicura che sarà data completa esecuzione al progetto relativo al miglioramento dei sistemi informatici della banca;
m) impegni relativi agli obiettivi di rendimento minimo delle nuove attività (RAROC): la Germania assicura che PBB, nell’esercizio della sua nuova attività strategica, non concederà prestiti che presentino un RAROC (risk-adjusted return on capital) inferiore a 10 % per singola operazione;
n) fiduciario di controllo: la Germania assicura che il piano di ristrutturazione e tutti gli impegni di cui al relativo catalogo saranno attuati in modo corretto sotto la costante vigilanza di un fiduciario di controllo che sia sufficientemente qualificato.
VI. VALUTAZIONE DEGLI AIUTI
VI.1. Sussistenza di un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, TFUE e beneficiari potenziali
(71)
Le diverse misure in questione sono state accordate direttamente dalla Germania o da SoFFin, fondo istituito e controllato dal governo federale, e sono quindi da ascriversi a risorse statali. Le misure conferiscono a HRE un vantaggio selettivo consentendo all’istituto finanziario di reperire nuovo capitale a condizioni più vantaggiose di quelle normalmente praticate sul mercato, e di avvalersi della copertura di garanzie e di misure di sostegno. HRE opera a livello internazionale ed è in concorrenza con altre banche sia in Germania che in altri paesi. Per questi stessi motivi, le misure costituiscono, come già esposto in precedenti decisioni della Commissione relative ad HRE (23), un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, TFUE.
(72)
All’interno del gruppo HRE, solo PBB (assieme alle sue controllate) esegue nuove operazioni ed è pertanto attiva sui mercati. PBB costituisce quindi l’unità aziendale che prosegue le attività di HRE (anche se in misura limitata, come illustrato al considerando 63). Tutte le altre unità facenti parte del gruppo HRE (ovvero DEPFA Bank plc e le sue controllate nonché HRE Finance i.L.) sono in liquidazione, le loro attività sono limitate al minimo necessario per una regolare liquidazione e non eseguono nuove operazioni.
(73)
Obiettivo e fine ultimo di tutte le misure di aiuto (a prescindere dal fatto che esse siano state ufficialmente concesse a favore di HRE, HRE Holding, PBB o DEPFA Bank plc) è assicurare che PBB possa continuare a operare sui mercati. Di conseguenza, il motivo all’origine della distorsione della concorrenza in questione è la presenza prolungata sul mercato di PBB. DEPFA Bank plc può essere considerata (analogamente a FMS-WM) un mero istituto di liquidazione per le attività che non sono state trasferite a FMS-WM (la «bad bank») per i motivi più disparati. Essa si occuperà di rivalutare le attività alla loro scadenza o di venderle sul mercato, senza però generare nuove attività dalla data di notifica della presente decisione (24).
(74)
In quanto entità che prosegue l’attività economica di HRE, PBB conformemente alla prassi decisionale della Commissione (25) è considerata la beneficiaria dell’aiuto e pertanto la valutazione della compatibilità che segue si concentra su PBB.
(75)
In merito alle affermazioni di Heisse Kursawe Eversheds secondo cui lo squeeze-out rappresenta un aiuto di Stato, la Commissione osserva che, sebbene i conferimenti di capitale a favore di HRE costituiscano aiuti di Stato, lo squeeze-out degli azionisti di minoranza in quanto tale (vale a dire l’acquisizione delle loro quote in cambio del versamento di un corrispettivo agli stessi azionisti) non contiene elementi di aiuto, in quanto non ha apportato alla banca vantaggi provenienti da risorse pubbliche. Nell’ambito dello squeeze-out, lo Stato ha effettuato versamenti agli azionisti di minoranza, che non hanno tuttavia prodotto alcuna conseguenza economica su HRE. L’unico cambiamento relativo a HRE riguarda l’assetto proprietario. Pertanto, la questione se lo squeeze-out violi le disposizioni del trattato relative alla libera circolazione dei capitali non necessita di valutazione nell’ambito della presente decisione.
VI.2. Compatibilità dell’aiuto con il mercato interno
VI.2.1. Applicazione dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), TFUE
(76)
Ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), TFUE, possono considerarsi compatibili con il mercato interno gli aiuti destinati a porre rimedio a un grave turbamento dell’economia di uno Stato membro. Poiché il fallimento di una banca di importanza sistemica si ripercuote direttamente sui mercati finanziari e indirettamente sull’intera economia nazionale di uno Stato membro e in considerazione della persistente situazione di fragilità dei mercati finanziari, la Commissione fonda attualmente la propria valutazione delle misure di aiuto nel settore bancario sulla suddetta disposizione.
(77)
Alla luce della posizione precedentemente occupata da HRE sul mercato tedesco delle obbligazioni statali (Pfandbriefe), del suo totale di bilancio e dell’entità dei derivati precedentemente in essere presso HRE, la Commissione non ha motivo di mettere in dubbio la classificazione, effettuata dalla Germania, di HRE come banca di importanza sistemica.
(78)
La Commissione osserva che HRE si sia avvalsa di aiuti di salvataggio classificati dalla Commissione come compatibili con il mercato interno; tuttavia questi aiuti devono ancora essere valutati, in modo da determinare se essi possano essere considerati aiuti alla ristrutturazione compatibili con il mercato interno. Pertanto, sulla base della IAC e della comunicazione sulle misure di ristrutturazione del settore finanziario, la Commissione deve ora procedere a verificare la compatibilità di queste misure nonché di tutte le altre misure di ristrutturazione, vale a dire, delle garanzie di 52 miliardi di EUR e del conferimento di capitale per un ammontare di 2,08 miliardi di EUR.
VI.2.2. Valutazione sulla base della comunicazione sulle attività deteriorate (IAC)
(79)
Ogni trasferimento di attività a un istituto di liquidazione deve avvenire in linea con la IAC. Inoltre, secondo la comunicazione sulle misure di ristrutturazione del settore finanziario, una remunerazione adeguata degli interventi di sostegno statali costituisce una dei mezzi più appropriati per limitare le distorsioni della concorrenza, in quanto limita l’importo d’aiuto. Potrebbe altresì essere necessario limitare le possibilità d’espansione della banca in determinati settori geografici o di attività, per esempio attraverso misure correttive orientate al mercato, come requisiti patrimoniali specifici, qualora la concorrenza sul mercato sia indebolita da restrizioni dirette all’espansione o per limitare il rischio morale.
(80)
Quando si esamina l’ammissibilità all’aiuto delle attività oggetto di un trasferimento, secondo il punto 34 della IAC è d’obbligo applicare un approccio pragmatico e flessibile per individuare le singole categorie di attività ammissibili al sostegno. La Commissione ha applicato questo approccio flessibile in altri casi e ha accettato il trasferimento di attività che a rigore non erano attività soggette a perdita, ma che, alla luce della radicale modifica del modello operativo della banca in questione, non rivestivano importanza strategica.
(81)
Per garantire che la banca si concentri prevalentemente sul ripristino della redditività, ed evitare eventuali conflitti di interessi, è necessaria, come illustrato al punto 46 della IAC, una chiara separazione funzionale e organizzativa tra la banca beneficiaria e le sue attività deteriorate. La Commissione è consapevole del fatto che al momento della costituzione dell’istituto di liquidazione non è stato possibile, specie per motivi tecnici, effettuare un’immediata separazione tra PBB e FMS-WM. A ciò si deve tuttavia provvedere quanto prima. Pertanto, la Germania ha assicurato che PBB garantirà la piena indipendenza organizzativa dei servizi interessati, e che non li fornirà più per FMS-WM dopo il 30 settembre 2013.
(82)
Con riferimento alla valutazione e alla condivisione degli oneri, il punto 21 della IAC prevede che una remunerazione adeguata costituisca parte della necessaria condivisione degli oneri. La Commissione verifica se, in conformità all’allegato IV della IAC, la fissazione del prezzo per il sostegno delle attività comprenda una remunerazione per lo Stato che tenga debitamente conto del rischio di future perdite superiori al rischio espresso nel valore economico reale. In linea con la prassi decisionale della Commissione in materia di misure di aiuto (26), la valutazione della remunerazione necessaria per un intervento di sostegno sul capitale proprio si basa su un trasferimento al valore economico reale, anche se esso è inferiore al valore di trasferimento.
(83)
Secondo il punto 41 della IAC, il valore di trasferimento dovrebbe corrispondere al valore economico reale. Laddove gli Stati membri ritengano necessario - segnatamente per evitare un’insolvenza tecnica - utilizzare un valore di trasferimento delle attività superiore al loro valore economico reale, questo può essere accettato solo se accompagnato da una ristrutturazione approfondita e dall’introduzione di condizioni che consentano il recupero di questo aiuto supplementare in una fase successiva, per esempio mediante meccanismi di recupero.
(84)
Su queste basi, la Commissione giunge alla conclusione che la differenza da recuperare in una fase successiva tra il valore economico reale e il valore di trasferimento, determinato con il supporto di esperti indipendenti, ammonta a 16,2 miliardi di EUR, e comporta la necessità di una ristrutturazione particolarmente incisiva e il ridimensionamento della banca. Ai sensi del punto 21 della IAC non è necessario versare corrispettivi aggiuntivi in quanto, dopo una deduzione di capitale a priori per un importo di 16,2 miliardi di EUR, la misura non prevede nessun altro aiuto al capitale proprio (27).
(85)
La Commissione osserva che la Germania non ha espressamente previsto il recupero di detto importo. Tuttavia, la Germania ha adottato clausole atte a consentire un recupero per quanto possibile, e che dispongono quanto segue:
a)
un ordine di pagamento condizionato imposto al gruppo HRE nei confronti dell’istituto di liquidazione per un ammontare di 1,59 miliardi di EUR;
b)
l’utilizzo, da parte di PBB, degli utili non distribuiti per rimborsare il conferimento tacito della Repubblica federale di Germania;
c)
una volta interamente versato l’importo di 1,59 miliardi di EUR, il sottogruppo DEPFA Bank plc (costituito dalla controllante e da tutte le controllate) paga alla Germania una remunerazione adeguata per l’aiuto statale;
d)
benché HRE sia stata nazionalizzata, la Germania intende riprivatizzare PBB in modo tale da poter fruire dei proventi derivanti da un’eventuale riprivatizzazione. Poiché la banca è passata sotto la proprietà dello Stato il quale ha ora in programma di riprivatizzarla, si può ritenere che lo Stato tenterà di recuperare quanto più possibile dal suo investimento, e che i precedenti azionisti hanno versato un contributo adeguato.
La prevista ristrutturazione è inoltre di portata molto ampia, e prevede un ridimensionamento radicale della banca principale «buona», che sarà portata a circa il 15 % delle dimensioni di HRE a fine 2008. In connessione con gli impegni relativi alla limitazione della crescita, alle limitazioni dell’offerta di prodotti, alla corporate governance e alla riprivatizzazione a seguito di un pubblico invito a presentare offerte, il pacchetto completo per la ristrutturazione può essere definito di portata sufficientemente ampia ai sensi della IAC.
(86)
La Commissione ritiene altresì che le perplessità da essa avanzate circa la volontà e la capacità della Germania e di HRE di garantire piena trasparenza e informativa completa sulle attività deteriorate ex ante siano state eliminate dai dati esaustivi trasmessi da un team impegnato di collaboratori della banca. Inoltre, HRE, anche su richiesta della Commissione, ha acconsentito al controllo della qualità e coerenza delle proprie registrazioni di dati, agevolando così l’esame definitivo da parte degli esperti della Commissione. La Germania e PBB si sono infine impegnate a migliorare sostanzialmente i sistemi di gestione del rischio e della rendicontazione, al fine di eliminare le perplessità della Commissione circa possibili carenze del futuro sistema informatico di gestione.
VI.2.3. Compatibilità con la comunicazione sulle misure di ristrutturazione del settore finanziario
(87)
La comunicazione sulle misure di ristrutturazione del settore finanziario illustra le norme di aiuto da applicarsi per la ristrutturazione di istituti finanziari nel contesto dell’attuale crisi. Secondo questa comunicazione, per poter essere compatibile con il mercato interno ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), TFUE, la ristrutturazione di un istituto finanziario prevista nel contesto dell’attuale crisi deve garantire il ripristino della redditività a lungo termine, prevedere un contributo proprio adeguato della banca beneficiaria (condivisione degli oneri) e contenere congrue misure volte a limitare le distorsioni della concorrenza (28).
(88)
I conferimenti di capitale già concessi e quelli ancora programmati nonché l’ammontare dell’aiuto di Stato derivante dal trasferimento di attività costituiscono assieme oltre il 20 % degli attivi ponderati in base al rischio in essere presso HRE prima della crisi.
VI.2.3.1. Ripristino della redditività a lungo termine di PBB
(89)
In linea con la sezione 2 della comunicazione sulle misure di ristrutturazione del settore finanziario, la Germania ha presentato un piano di ristrutturazione completo e dettagliato, in cui sono stati illustrati i motivi delle difficoltà finanziarie in cui versa HRE ed è stato presentato il modello aziendale in modo esaustivo.
(90)
Dal piano di ristrutturazione e dalle considerazioni integrative della Germania si desume che le difficoltà di HRE sono da ricondursi sostanzialmente ai fattori seguenti:
a)
HRE e in particolare la sua società DEPFA Bank plc, in quanto banche che si finanziavano esclusivamente sul mercato monetario e dei capitali senza fruire di un finanziamento di franchising, dipendevano in grande misura da un sano mercato interbancario dei capitali, che è temporaneamente collassato a seguito del fallimento di Lehman Brothers;
b)
oneri pregressi a fronte di attività che, in considerazione del loro profilo di rischio effettivo, non hanno generato un rendimento adeguato;
c)
il gruppo HRE è nato da un’operazione di concentrazione di vari istituti bancari più piccoli, che utilizzavano applicazioni informatiche diverse, le quali non erano integrate in un sistema globale e concertato di gestione del rischio.
(91)
Come già si è detto, la ristrutturazione e le misure previste, che riguardano soprattutto la capitalizzazione della banca e sistemi di controllo interni, mirano a escludere una ripetizione dei problemi di liquidità che avevano quasi portato la banca al fallimento. Il piano di ristrutturazione, costruito su un concetto di finanziamento più stabile e basato sui Pfandbriefe, destinato all’abbattimento della precedente dipendenza dal mercato monetario interbancario, al miglioramento e all’integrazione del sistema informatico, a una più puntuale definizione della concentrazione territoriale, al ridimensionamento della rete di filiali e alla riduzione della dimensione assoluta dell’attività, affronta in modo del tutto concreto i principali ambiti problematici. L’interruzione di altre attività aziendali e la relativa iscrizione come portafoglio di liquidazione nel bilancio di PBB costituiscono la logica integrazione di questo concetto.
(92)
Conseguentemente, i due rimanenti rami di attività di PBB si limitano ad attività che costituiscono oggetto di obbligazioni garantite tedesche (obbligazioni ipotecarie o Pfandbriefe pubblici). Il ragionamento secondo cui tale strategia aziendale più conservativa comporterebbe un miglioramento qualitativo della concessione del credito risulta congruo, soprattutto tenuto conto delle disposizioni della legge tedesca sulle obbligazioni garantite con riferimento alla gestione, al monitoraggio e al controllo del rischio e delle previsioni ivi contenute riguardanti l’indice di copertura del finanziamento (per esempio, limiti di copertura del finanziamento).
(93)
Al considerando 92 della decisione relativa all’estensione del procedimento del 24 settembre 2010 (cfr. il considerando 15 della presente decisione), la Commissione ha espresso dubbi circa il fatto che la banca, con le sue future attività aziendali, possa generare margini sufficienti in particolare nel settore dei finanziamenti al settore pubblico, caratterizzato da margini bassi. Una parte delle precedenti attività di finanziamento al settore pubblico, nello specifico, il finanziamento degli investimenti pubblici, sarà conservata. Tuttavia, l’attività di finanziamento degli investimenti pubblici comprende solo il finanziamento di prodotti connessi ad investimenti statali, e si distingue pertanto dal finanziamento statale, ovvero dal finanziamento non vincolato di enti statali, caratterizzato da margini particolarmente bassi. Dato che nel modello aziendale adattato le attività di finanziamento statale caratterizzate da margini bassi, che rappresentavano circa il 75 % delle precedenti attività di finanziamento al settore pubblico, sono sospese per venire iscritte nel bilancio di PBB sotto forma di portafoglio di liquidazione, si sono attenuate le preoccupazioni avanzate in merito dalla Commissione. Anche l’impegno della Germania secondo cui PBB, nell’esercizio della sua nuova attività strategica, non concederà nuovi prestiti che presentino un RAROC inferiore a 10 % per singola operazione, contribuisce a ridurre le preoccupazioni avanzate in merito dalla Commissione.
(94)
La Commissione ritiene altresì che il principio di conservare l’attività di finanziamento degli investimenti pubblici come secondo ramo di attività di PBB, attenui le preoccupazioni degli operatori del mercato e delle agenzie di rating circa la carenza di diversificazione di alcune banche che limitano le loro attività a un solo ramo (le cosiddette «monoline banks») e che sono quindi eccessivamente dipendenti da un unico settore di mercato. Con due rami di attività, non soggetti necessariamente allo stesso ciclo economico, PBB potrebbe essere in grado di garantire entrate più stabili e meglio programmabili, e conseguire la visibilità necessaria presso gli investitori istituzionali.
(95)
Il piano di ristrutturazione delinea una struttura organizzativa più chiara, in quanto saranno abbandonati settori appartenenti all’attività principale, come per esempio mercati dei capitali e gestione degli attivi (Capital Markets & Asset Management), e la rete di filiali sarà significativamente ridimensionata. Si è già provveduto alla chiusura di un notevole numero di filiali. Secondo il modello aziendale più capillare e regionale si riapriranno quattro delle precedenti filiali (Berlino, Amburgo, regione Reno/Ruhr e Stoccolma).
(96)
Il piano di ristrutturazione garantisce che PBB non aumenterà indebitamente la propria presenza sul mercato. L’erogazione di nuovi crediti sarà soggetta a soglie massime per entrambi i settori di attività. Per i suoi mercati principali, PBB punta, con le sue attività di FIP, a una quota di mercato pari a 1-2 % e, con l’attività di finanziamento immobiliare, a una quota di mercato compresa tra il 2 e il 6 %.
(97)
La Commissione prende atto del fatto che la banca ha incominciato a eliminare i punti deboli del proprio sistema informatico; all’inizio la rete informatica era molto eterogenea e presentava carenze notevoli, in particolare per quanto riguarda le funzionalità e le applicazioni della gestione del rischio. Pertanto, nel 2009 HRE ha avviato «New Evolution», il progetto pluriennale volto alla conversione del panorama informatico dell’intero gruppo, con una dotazione di risorse pari a circa 180 milioni di EUR. In sei release consecutivi saranno apportati diversi miglioramenti al sistema. Il progetto comprende, tra l’altro, miglioramenti operativi, come il consolidamento dei sistemi di gestione del credito, miglioramenti dei sistemi informatici nella gestione del rischio con riferimento ai rischi di credito, mercato e liquidità, una standardizzazione dei sistemi di front office e miglioramenti sotto il profilo della precisione, della granularità e della qualità delle informazioni e dei dati. Dalle indicazioni relative al contenuto e allo sviluppo della conversione informatica si evince che i problemi iniziali sono stati affrontati in modo adeguato, e possono essere risolti per quanto necessario nel corso della ristrutturazione di PBB. La Commissione ritiene che il futuro sistema informatico costituisca una piattaforma funzionale ed efficiente per una gestione del rischio tempestiva e prudente che ben si adegua ai processi aziendali. L’attuazione completa dei piani relativi alla conversione del panorama informatico riveste pertanto un’importanza fondamentale.
(98)
La liquidità, la solvibilità e la capacità di generare reddito di PBB (29) costituiscono gli indicatori più importanti per la redditività della banca, e devono essere sottoposti sia a uno scenario di base sia a uno scenario di crisi (30).
(99)
Secondo il piano di ristrutturazione, PBB non ricorrerà più a garanzie statali per la copertura dei propri rifinanziamenti. PBB rimarrà però un istituto finanziario che si rifinanzia sul mercato monetario e dei capitali senza finanziamento di franchising, perseguendo allo stesso tempo la strategia di ridurre notevolmente il volume di rifinanziamenti non garantiti ed emettendo Pfandbriefe, ritenuti una fonte di finanziamento più stabile.
(100)
Dato che un’acuta sofferenza di liquidità ha costituito una delle cause principali dei problemi di HRE rendendo infine necessario il sostegno statale, secondo il piano di ristrutturazione vi sarà una sufficiente riserva di contanti e di liquidità, tenendo conto anche delle eventuali conseguenze derivanti dai requisiti di Basilea III. La riserva sarà più alta all’inizio della fase di ristrutturazione per poi ridursi gradualmente. Nello scenario di base a fine 2011 la riserva di contanti e liquidità si attesterebbe circa sul [12-17] % del totale di bilancio di PBB e a fine 2015 sul [7-17] %. Nello scenario di base la riserva di contanti e liquidità si attesterebbe a fine 2011 su oltre il [7-10] % del totale di bilancio e a fine 2015 su circa il [7-10] %. Secondo la Commissione, la situazione di liquidità è adeguata sia nello scenario di base che nello scenario di crisi.
(101)
Con un coefficiente di fondi propri di base (calcolato secondo il principio interno basato sul rating previsto da Basilea II), il quale viene stimato a fine 2011, a 12,9 % per lo scenario di base e a 10,5 % per lo scenario di crisi, PBB sarà sufficientemente dotata di capitale proprio e soddisferà i requisiti patrimoniali minimi durante la fase di ristrutturazione. Secondo le ipotesi del piano di ristrutturazione, il coefficiente di fondi propri di base ammonterà a fine 2015, nello scenario di base, a 12,4 % e, nello scenario di crisi, a 11,3 %. Il calo del coefficiente di fondi propri di base nello scenario di base non è da ricondursi a perdite, bensì soprattutto al previsto aumento delle attività ponderate in base al rischio, il quale dipende a sua volta dalle previsioni di crescita (nello scenario di base, nel periodo 2011-2015 PBB presenterà un risultato positivo al netto delle imposte; solo nello scenario di crisi nel periodo 2011-2012 PBB presenterà un risultato negativo al netto delle imposte).
(102)
Si prevede che la redditività di PBB migliorerà nella fase di ristrutturazione. Secondo il piano di ristrutturazione, nel 2011 gli utili al netto delle imposte si attesteranno nello scenario di base su [110-150] milioni di EUR e nel 2015 su [280-320] milioni di EUR. Ciò corrisponderebbe nel 2011 a un rendimento dei fondi propri (al netto delle imposte) pari a [3-6] %; al termine della fase di ristrutturazione (2015) a [8-11] % (al netto delle imposte). Per una banca con l’attività prevista dal piano di ristrutturazione, nello scenario di base il rendimento perseguito dei fondi propri può essere considerato soddisfacente sotto il profilo sia della capacità di sopravvivenza sia della programmata riprivatizzazione di PBB. Secondo le autorità tedesche, gli utili al netto delle imposte saranno azzerati dalle perdite degli anni precedenti, e ciò, tenuto conto del riporto delle perdite, significa che fino al 201[…] PBB registrerà perdite di bilancio; ciò non si verificherà più nel 201[…], grazie al rimborso dei conferimenti taciti.
(103)
Tabella 1: Pianificazione di utili e perdite di PBB, IFRS (scenario di base), secondo il piano di ristrutturazione
2011
2012
2013
2014
2015
Margine di interesse e proventi assimilati
milioni di EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Margine di intermediazione
milioni di EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Proventi di gestione
milioni di EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Accantonamenti per rischio di credito
milioni di EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Spese amministrative
milioni di EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Saldo di proventi e oneri rimanenti
milioni di EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Risultato ante imposte
milioni di EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Imposte sul reddito
milioni di EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Risultato post imposte
milioni di EUR
[110-150]
[140-160]
[170-220]
[240-270]
[280-320]
(104)
Come principali fattori di crescita della redditività di PBB si individuano due fonti: da un lato, l’aumento dei proventi di PFF derivanti dalle sue attività commerciali e, dall’altro, la riduzione dei costi operativi.
(105)
Per quanto attiene alla generazione di maggiori profitti, il piano di ristrutturazione contempla un miglioramento del margine medio sui crediti, in particolare mediante la sottoscrizione di attività nuove e più redditizie. Con riferimento al settore del finanziamento immobiliare, sulla base del portafoglio attuale si prevede un miglioramento dei margini netti da [85-100] bps a [105-120] bps (2011), [105-110] bps (2012) e da ultimo [95-100] bps. Per il settore del FIP, per l’intera fase di ristrutturazione viene applicato un margine netto di [27-35] bps, il che, per i finanziamenti al settore pubblico, implica un netto miglioramento rispetto al margine netto calcolato per l’esistente portafoglio di [27-35] bps (31). Questo miglioramento è sostanzialmente da ricondursi al fatto che non vengono conservate le attività di finanziamento statale caratterizzate da margini bassi.
(106)
Poiché deve essere garantito il conseguimento di margini sufficientemente elevati, l’impegno della Germania secondo cui PBB, nella sua nuova attività strategica, non concederà nuovi prestiti che presentino un RAROC inferiore a 10 % per singola operazione, è adeguato e necessario.
(107)
Nel 2011 e 2012 le remunerazioni che PBB riceverà a fronte della fornitura di servizi di gestione degli attivi per conto di FMS-WM («bad bank» di HRE) rappresenteranno un’importante fonte di reddito per PBB. Per garantire che la banca si concentri prevalentemente sul ripristino della sua redditività ed evitare eventuali conflitti di interessi, è necessaria, come illustrato nella IAC, una chiara separazione funzionale e organizzativa tra la banca beneficiaria e le sue attività deteriorate. La Commissione è consapevole del fatto che al momento della costituzione dell’istituto di liquidazione non è stato possibile, specie per motivi tecnici, effettuare un’immediata separazione tra PBB e FMS-WM. Nondimeno a ciò si deve provvedere quanto prima possibile. Su queste basi, la Germania si impegna ad assicurare che PBB garantirà la piena indipendenza organizzativa delle funzioni operative connesse, e non le assumerà più per FMS-WM dopo il 30 settembre 2013. Lo stesso vale per il rifinanziamento di FMS-WM. Con questo impegno contribuisce a garantire anche che la redditività di PBB sia autonoma nel medio periodo, cessando di dipendere da remunerazioni connesse al trasferimento di attività deteriorate.
(108)
La Commissione prende atto dell’intenzione di PBB di ridurre significativamente i costi operativi. Durante la fase di ristrutturazione il rapporto costi/ricavi migliorerà nettamente, passando nello scenario di base da [64-79] % (2011) a [32-42] % (2015).
(109)
PBB ha avviato alcune drastiche misure di ristrutturazione che hanno un impatto sui suoi costi. Per esempio, ha chiuso numerose filiali e ridotto il personale di circa il 30 % (1 366 dipendenti a fine 2010 rispetto ai 2 000 a fine 2007) (32). Mentre queste misure possono spiegare effetti positivi sui costi operativi nel medio e lungo termine, nell’ambito della ristrutturazione crescono nel breve termine i costi straordinari, in particolare i versamenti per prepensionamenti e trattamenti di fine rapporto nonché spese legali e di consulenza. Secondo la Commissione, l’ipotesi secondo cui al termine della ristrutturazione i costi operativi si stabilizzeranno su un livello nettamente più basso è fondata.
(110)
A seguito del trasferimento delle attività deteriorate a FMS-WM, che ha implicato una netta diminuzione del totale di bilancio, nello scenario di base l’accantonamento per il rischio di credito di PBB appare stabile nella fase di ristrutturazione.
(111)
Nelle ipotesi su cui si fonda lo scenario di crisi, il previsto rendimento dei fondi propri di base appare alla Commissione sufficientemente solido, in quanto non risulterebbero compromesse né la redditività della banca né le prospettive di una riprivatizzazione di PBB. Secondo il piano di ristrutturazione, nel 2011 PBB iscriverebbe, nello scenario di crisi, perdite pari a [100-125] milioni di EUR; al termine del piano di ristrutturazione nel 2015 si attendono utili per [270-310] milioni di EUR. Il rendimento dei fondi propri di base (al netto delle imposte) sarebbe negativo nel 2011 (- [2,8-3,8] %) e nel 2012; in questo scenario, tuttavia, nel 2015 esso sfiorerebbe il [9-12] %.
(112)
Tabella 2: Pianificazione di utili e perdite per PBB, IFRS (scenario di crisi), secondo il piano di ristrutturazione
2011
2012
2013
2014
2015
Margine di interesse e proventi assimilati
milioni di EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Margine di intermediazione
milioni di EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Proventi di gestione
milioni di EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Accantonamenti per rischio di credito
milioni di EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Spese amministrative
milioni di EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Saldo di proventi e oneri rimanenti
milioni di EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Risultato ante imposte
milioni di EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Imposte sul reddito
milioni di EUR
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Risultato post imposte
milioni di EUR
- [100-125]
- [75-90]
[230-290]
[250-290]
[270-310]
(113)
In considerazione dei miglioramenti apportati al modello aziendale, alle infrastrutture tecniche e alla struttura organizzativa e delle ripercussioni di tali miglioramenti sulla liquidità attesa, sulla solvibilità e sulla redditività di PBB, la Commissione ritiene che il piano di ristrutturazione soddisfi i criteri della comunicazione sulle misure di ristrutturazione del settore finanziario con riferimento al ripristino della redditività a lungo termine.
VI.2.3.2. Contributo proprio/condivisione degli oneri
(114)
Secondo la comunicazione sulle misure di ristrutturazione del settore finanziario, il beneficiario è tenuto a fornire un adeguato contributo proprio ai costi di ristrutturazione. Nella sezione 3 della comunicazione, al proposito sono formulati i seguenti principi:
a)
gli aiuti alla ristrutturazione dovrebbero limitarsi alla copertura dei costi necessari al ripristino della redditività;
b)
onde limitare l’importo degli aiuti al minimo necessario, la banca beneficiaria dovrebbe innanzitutto utilizzare le proprie risorse per finanziare la ristrutturazione. Questo può comportare, per esempio, la vendita di attività;
c)
i costi connessi alla ristrutturazione non sono soltanto a carico dallo Stato, ma anche di coloro che hanno investito nella banca, assorbendo le perdite con il capitale disponibile ed erogando una remunerazione adeguata per gli interventi statali. Con la richiesta di una condivisione degli utili vengono perseguiti due obiettivi: limitare eventuali distorsioni della concorrenza e ovviare al rischio morale (33).
(115)
È stato possibile fugare le preoccupazioni della Commissione secondo cui gli aiuti non sarebbero limitati al minimo necessario per il ripristino della redditività a lungo termine. Complessivamente la Germania investirà in HRE quasi 10 miliardi di EUR. Una parte di questi conferimenti di capitale, vale a dire 2,08 miliardi di EUR, serviranno alla ricapitalizzazione dell’istituto di liquidazione FMS-WM, ulteriori 1,59 miliardi di EUR saranno trasferiti durante la ristrutturazione a FMS-WM. Circa il 63 % della somma di quasi 10 miliardi di EUR rimarrà all’interno del gruppo HRE.
(116)
PBB è l’unica entità del gruppo HRE a esercitare nuove attività in futuro e pertanto l’unica attiva nell’ambito della concorrenza. Nello scenario di base, per fine 2011 è applicato un coefficiente di fondi propri di base (secondo l’approccio IRB di Basilea II) pari a 12,9 %, destinato a scendere leggermente durante la fase di ristrutturazione a 12,4 % a fine 2015. Il piano di ristrutturazione non solleva dubbi circa il fatto che la banca soddisfi i requisiti patrimoniali minimi anche durante la fase di ristrutturazione. Il previsto coefficiente di fondi propri di base è elevato, ma corrisponde pienamente alle quote di capitale dei concorrenti. Attualmente, a causa della crisi finanziaria si attendono in generale dalle banche quote di capitale più elevate rispetto al periodo precedente la crisi. Inoltre, va osservato che PBB, dati i problemi incontrati durante la crisi, necessita di una solida copertura di capitale per potersi affermare come un partner commerciale affidabile presso gli operatori di mercato. Ad avviso della Commissione, l’ammontare del capitale messo a disposizione e le quote di capitale da ciò risultanti sono pertanto adeguati e limitati al minimo necessario.
(117)
Inoltre, sono state erogate a favore di HRE garanzie per complessivi 145 miliardi di EUR di cui la banca si è avvalsa per 124 miliardi di EUR. Queste garanzie erano necessarie per consentire la prosecuzione delle attività della banca quando questa era ancora minacciata dall’insolvenza, e almeno fino a quando HRE è riuscita a trasferire le sue attività deteriorate a FMS-WM. Tutte le garanzie di cui il gruppo HRE si è avvalso, per complessivi 124 miliardi di EUR, sono state trasferite a far data dal 1o ottobre 2010 a FMS-WM. Conseguentemente, PBB non ricorre più a garanzie statali per le sue attività. Detto trasferimento ha contribuito a limitare il sostegno sotto forma di garanzie al minimo necessario.
(118)
Secondo la comunicazione sulle misure di ristrutturazione del settore finanziario, le banche beneficiarie devono utilizzare innanzitutto le proprie risorse per finanziare la ristrutturazione, il che solitamente avviene attraverso la vendita di attività. Con il trasferimento di attività per un valore nominale di circa 210 miliardi di EUR e di derivati pari a circa 280 miliardi di EUR a favore dell’istituto di liquidazione FMS-WM, HRE si è separata da una parte considerevole delle sue attività, dimezzando così il totale di bilancio. L’operazione non ha però prodotto utile contabile che avrebbe potuto essere utilizzato per finanziare i costi di ristrutturazione. Il trasferimento si configura piuttosto come un aiuto di Stato, in quanto il prezzo versato a HRE per le attività in questione ha superato di circa 16,2 miliardi di EUR il valore economico reale delle attività stesse. Nondimeno il gruppo cede o ha già ceduto partecipazioni societarie (per esempio, le partecipazioni nelle seguenti società: Arsago ACM GmbH (Francoforte), Arsago Holding AG (Svizzera), DEPFA First Albany Securities LLC (New York) e Collineo Asset Management GmbH).
(119)
Per tutte le garanzie fornite dalla Germania, HRE ha versato a SoFFin interessi compresi tra 0,5 % e 0,8 % p.a. Pertanto, conformemente alla comunicazione della Commissione sull’applicazione delle regole in materia di aiuti di Stato alle misure adottate per le istituzioni finanziarie nel contesto dell’attuale crisi finanziaria mondiale («comunicazione sul settore bancario») (34) HRE ha versato per questa parte dell’aiuto di Stato una remunerazione adeguata. Per contro, la banca non ha finora versato né una compensazione per il capitale conferito né per l’aumento di capitale proprio derivante dalla misura di sostegno e non è nemmeno in grado di prevedere un adeguato meccanismo di claw back per l’aiuto di Stato, ovvero per la rilevazione del valore di trasferimento delle attività a un livello superiore al loro valore economico reale.
(120)
Considerata la situazione economica generale di HRE, si può concludere che la banca non era semplicemente in grado di fornire un ulteriore significativo contributo proprio ai costi di ristrutturazione (35). È quindi necessario tener conto di questo contributo proprio insufficiente prevedendo importanti misure strutturali da integrare nel piano di ristrutturazione al fine di garantire un’adeguata condivisione, tra banca e azionisti, degli oneri connessi al salvataggio della banca. Tenuto conto delle circostanze specifiche del presente caso, la Commissione ritiene che il ridimensionamento previsto dal piano di ristrutturazione per quanto riguarda le dimensioni del gruppo, la sua presenza sul mercato, l’entità delle attività e il totale di bilancio costituisca una compensazione adeguata per l’insufficiente contributo proprio della banca.
(121)
Si deve inoltre tener conto del fatto che la banca è stata nazionalizzata, e che i suoi ex azionisti sono stati indennizzati sulla base del valore del gruppo e senza il sostegno dello Stato (36). Sotto il profilo del diritto in materia di aiuti, si tratta di un aspetto positivo, e significa che i precedenti azionisti hanno perso tutte le quote; pertanto si presuppone che essi abbiano adeguatamente contribuito ai costi della ristrutturazione di HRE.
(122)
Per quanto riguarda i titolari di titoli di debito subordinato di HRE, la Germania si è impegnata affinché HRE non distribuisca a terzi utili su strumenti di finanziamento dipendenti dagli utili, garantendo in questo modo che i detentori di capitale Tier 2 non ricevano (o ricevano solo in misura ridotta) una compensazione per il loro investimento, sostenendo in tal modo una parte degli oneri, come fanno i detentori di capitale Tier 1.
(123)
La Commissione giunge quindi alla conclusione che gli azionisti di HRE hanno contribuito in modo adeguato ai costi di ristrutturazione e che, di conseguenza, si è tenuto adeguatamente conto anche del pericolo del rischio morale.
VI.2.3.3. Misure atte alla limitazione delle distorsioni della concorrenza
(124)
Secondo la comunicazione sulle misure di ristrutturazione del settore finanziario, nella valutazione delle misure volte a limitare la distorsione della concorrenza la Commissione deve considerare l’importo dell’aiuto, l’entità della condivisione degli oneri e la futura posizione di mercato che l’istituto finanziario occuperà dopo la ristrutturazione. Sulla base di questa valutazione devono essere adottate misure corrispondenti.
(125)
HRE ha causato notevoli distorsioni della concorrenza. Complessivamente, la Germania conferirà a favore di HRE capitale fino a circa 9,95 miliardi di EUR (una parte del quale è destinato FMS-WM) e fornirà garanzie pari a 145 miliardi di EUR. Inoltre, HRE si è avvalsa di una misura di sostegno con un elemento di aiuto pari a circa 20 miliardi di EUR. In considerazione di questo forte sostegno statale, è necessaria una profonda ristrutturazione di HRE.
(126)
PBB, la banca erede di HRE, godrà di una buona dotazione finanziaria, e sarà alleggerita dalle precedenti operazioni di credito rischiose di HRE. Per mantenere la capacità negoziale di PBB e agevolare il processo di separazione, si è reso necessario un livello elevato di sostegno. PBB è però una banca di dimensioni molto più ridotte, e la Germania ha altresì adottato adeguate misure volte alla limitazione di eventuali distorsioni della concorrenza.
(127)
In primo luogo PBB, in quanto singola entità aziendale, si distinguerà nettamente dalla precedente HRE. Essa è stata nazionalizzata e sta attualmente attraversando una fase di profonda ristrutturazione; pertanto, PBB è una banca di proporzioni notevolmente inferiori rispetto alla precedente banca HRE. Dopo i trasferimenti di una serie di attività a FMS-WM, il totale di bilancio strategico di PPB, nel quale non si tiene conto delle voci di bilancio iscritte come portafoglio di liquidazione nel bilancio di PBB o trasferite a FMS-WM in forma sintetica, ammonterà al 15 % circa del totale di bilancio consolidato di HRE.
(128)
In secondo luogo le autorità tedesche hanno sottoposto alla Commissione una serie di impegni volti a limitare la presenza di PBB sul mercato (maggiori dettagli si trovano nella sezione V). PBB eserciterà nuove attività solo in due settori: finanziamenti per beni immobili e finanziamenti degli investimenti pubblici. Nel corso della fase di ristrutturazione, questi due rami di attività cresceranno solo in modo limitato, in quanto sono stati fissati massimali per quanto riguarda sia il totale di bilancio, sia l’entità del portafoglio in modo tale che le possibilità di PBB di espandersi sul mercato e di distorcere la concorrenza siano ridotte. Questa limitazione della crescita è valida perlomeno fino al 31 dicembre 2013 e potenzialmente anche in seguito, se PBB non è stata riprivatizzata a quella data. Tutte le altre unità del gruppo HRE devono sospendere le loro attività e liquidare i loro portafogli, in particolare per i settori del finanziamento alle infrastrutture, dei mercati di capitali e della gestione degli attivi e del finanziamento statale.
(129)
In terzo luogo, la Germania si è impegnata affinché PBB, nell’esercizio della sua nuova attività strategica, non conceda nuovi prestiti che presentino un RAROC inferiore al 10 % per singola transazione al fine di fugare le perplessità della Commissione secondo cui PBB potrebbe provocare distorsione alla concorrenza e danneggiare i concorrenti con una politica dei prezzi eccessivamente aggressiva. Secondo la Commissione, questo impegno costituisce un’ulteriore efficace misura per evitare indebite distorsioni della concorrenza.
(130)
In quarto luogo, PBB, nell’esercizio della sua attività, sarà limitata da regole di condotta che comprendono il divieto di acquisizione e il divieto di menzionare l’aiuto di Stato nella propria pubblicità.
(131)
Infine, la Germania si è impegnata a riprivatizzare PBB il prima possibile, al più tardi il 31 dicembre 2015. La cessione di PBB consentirà alla Repubblica federale di Germania di recuperare (parzialmente) il capitale investito in HRE. Inoltre, la Commissione ritiene che mediante una riprivatizzazione il più possibile tempestiva si possa garantire a terzi la possibilità di acquistare PBB.
VII. MONITORAGGIO
(132)
La Germania ha assicurato che l’attuazione del piano di ristrutturazione di HRE e del catalogo degli impegni sarà monitorata da un fiduciario di controllo. Questi trasmetterà alla Commissione relazioni trimestrali.
VIII. CONCLUSIONE
(133)
La Commissione conclude che le misure innanzi esaminate costituiscono aiuti di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, TFUE.
(134)
La Commissione perviene altresì alla conclusione che ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), TFUE l’aiuto alla ristrutturazione è compatibile con il mercato interno subordinatamente all’attuazione del piano di ristrutturazione, definitivamente aggiornato il 14 giugno 2011, e all’adempimento degli impegni di cui al catalogo allegato alla presente decisione,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
L’aiuto di Stato al quale la Germania ha dato o intende dare esecuzione a favore del gruppo Hypo Real Estate, consistente in:
-
un conferimento di capitale di 60 milioni di EUR (notificato il 17 aprile 2009),
-
un conferimento di capitale di 2,96 miliardi di EUR (notificato il 3 giugno 2009),
-
un conferimento di capitale di 3 miliardi di EUR (notificato il 26 ottobre 2009),
-
un conferimento di capitale di 1,85 miliardi di EUR (notificato il 30 aprile 2010), di cui 450 milioni di EUR sono versati solo in presenza di determinate circostanze,
-
un conferimento di capitale di 2,08 miliardi di EUR (notificato il 10 settembre 2010),
-
garanzie pari a 35 miliardi di EUR (notificate il 30 settembre 2008),
-
garanzie pari a 52 miliardi di EUR (notificate il 17 aprile 2009),
-
una garanzia pari a 8 miliardi di EUR (notificata il 26 ottobre 2009),
-
una garanzia pari a 10 miliardi di EUR (notificata il 26 ottobre 2009),
-
una garanzia di liquidità pari a 20 miliardi di EUR (notificata il 2 settembre 2010),
-
una garanzia di regolamento pari a 20 miliardi di EUR (notificata il 10 settembre 2010), e
-
un trasferimento di attività all’istituto di liquidazione FMS Wertmanagement AöR (notificato il 10 settembre 2010),
in considerazione del catalogo degli impegni allegato in appresso, è compatibile con il mercato interno ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), del trattato sul funzionamento dell’Unione europea.
Articolo 2
La Germania garantisce che, a partire dalla notifica della presente decisione, alla Commissione saranno trasmesse relazioni trimestrali dettagliate sulle misure adottate per conformarsi alla presente decisione secondo il calendario di cui al catalogo degli impegni allegato di seguito.
Articolo 3
La Repubblica federale di Germania è destinataria della presente decisione.
Fatto in Bruxelles, il 18 luglio 2011