PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 25. ledna 2012
o pravidlech týkajících se veterinárních kontrol živých zvířat a produktů živočišného původu dovážených do určitých francouzských zámořských departementů ze třetích zemí
(oznámeno pod číslem K(2012) 222)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/44/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 91/496/EHS ze dne 15. července 1991, kterou se stanoví zásady organizace veterinárních kontrol zvířat dovážených do Společenství ze třetích zemí a kterou se mění směrnice 89/662/EHS, 90/425/EHS a 90/675/EHS (1), a zejména na článek 13 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 97/78/ES ze dne 18. prosince 1997, kterou se stanoví základní pravidla pro veterinární kontroly produktů ze třetích zemí dovážených do Společenství (2), a zejména na článek 18 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 91/496/EHS a 97/78/ES podrobně popisují specifické požadavky na veterinární kontroly každé zásilky živých zvířat a produktů živočišného původu pocházející ze třetích zemí a směřující do Unie v Unií schválených stanovištích hraniční kontroly (SHK).
(2)
Článek 13 směrnice 91/496/EHS povoluje zvláštní pravidla pro kontroly, které mají být prováděny na živých zvířatech dovážených k porážce a která jsou určena pro místní spotřebu a na plemenných nebo užitkových zvířatech určených pro použití v odlehlých oblastech členských států. Tato pravidla vyžadují, aby plány, které popisují podobu kontrol, které mají být provedeny, byly předloženy Komisi. V těchto plánech musí být uvedeny kontroly, které mají zajistit, aby zvířata dovezená do dotyčných odlehlých oblastí nebo produkty získané z těchto zvířat nebyly za žádných okolností odesílány do jiných částí území Unie.
(3)
Článek 18 směrnice 97/78/ES povoluje zvláštní pravidla pro kontroly, které mají být prováděny na produktech živočišného původu dovážených pro místní použití v odlehlých oblastech, mimo jiné v odlehlých oblastech Francouzské republiky. Tato pravidla vyžadují, aby plány, které popisují podobu kontrol, které mají být provedeny, byly předloženy Komisi. Tyto plány musí podat vysvětlení o kontrolách, kterými se má zajistit, aby produkty živočišného původu dovážené do dotyčných odlehlých oblastí nebyly odsud v žádném případě posílány na ostatní území Unie.
(4)
Nařízení Komise (ES) č. 136/2004 ze dne 22. ledna 2004, kterým se stanoví postupy veterinárních kontrol produktů dovážených ze třetích zemí na stanovištích hraniční kontroly Společenství (3), a nařízení Komise (ES) č. 282/2004 ze dne 18. února 2004, kterým se zavádí doklad pro celní prohlášení u zvířat dovážených do Společenství ze třetích zemí a pro veterinární kontroly těchto zvířat (4), podrobně popisují postupy pro oznámení a veterinární kontroly produktů živočišného původu a živých zvířat a společné veterinární vstupní doklady (SVVD), které musí být použity k dokumentaci výsledků veterinárních kontrol těchto zásilek.
(5)
Francouzské orgány předložily Komisi své plány na vytvoření určitých vstupních míst nacházejících se ve francouzských zámořských departementech Guadeloupe, Martinik a Francouzská Guyana.
(6)
Podle francouzských plánů musí být všechny dovážené zásilky živých zvířat nebo produktů živočišného původu předloženy na určených vstupních místech v departementech, ve kterých se na ně vztahují veterinární kontroly. Plány prokazují, že při jejich provádění bude posílání zásilek na ostatní území Unie, která nesplňují požadavky příslušných právních předpisů Unie, účinně zabráněno. To bude možné díky razítku v SVVD živých zvířat nebo produktů živočišného původu schválených pro dovoz do departementů, kterým bude potvrzeno, že jejich spotřeba je omezena pouze pro území příslušného departementu. Dovozci budou informováni o tom, že tato živá zvířata, produkty z nich získané nebo produkty živočišného původu není možné posílat na ostatní území Unie a příslušné orgány francouzských zámořských departementů budou sledovat tento požadavek při schvalování osvědčení pro obchod uvnitř Unie.
(7)
Francouzské plány také podrobně popisují infrastrukturu zařízení, která budou vybavena dostatečně velkými prostory umožňujícími namátkové hygienické kontroly a vybavením nezbytným k provádění veterinárních kontrol vyžadovaných k potvrzení, že jsou plněny požadavky Unie na veřejné zdraví a zdraví zvířat, pokud jde o živá zvířata i produkty živočišného původu. Kromě toho budou k dispozici prostory a chladírny pro skladování zásilek, z nichž budou odebírány vzorky, jež budou zadrženy nebo na nichž se na místě bude provádět kontrola a pro živá zvířata navíc vhodná zařízení k ustájení během čekání na výsledky jakýchkoli prováděných kontrol.
(8)
Francouzské plány podrobně popisují, že je k dispozici dostatečné množství veterinárních a technických zaměstnanců pro provádění veterinárních kontrol podle článku 4 směrnice 91/496/EHS a článku 4 směrnice 97/78/ES a v souladu s ustanoveními uvedenými v příloze I nařízení (ES) č. 136/2004 a v nařízení (ES) č. 282/2004.
(9)
Zatímco obecně musí být veterinární kontroly provedeny u všech zásilek produktů živočišného původu, článek 10 směrnice 97/78/ES umožňuje snížit četnost fyzických kontrol některých produktů živočišného původu, které jsou uvedeny spolu s příslušnou četností fyzických kontrol v přílohách I a II rozhodnutí Komise 94/360/ES ze dne 20. května 1994 o snížené četnosti fyzických kontrol zásilek některých produktů při dovozu ze třetích zemí podle směrnice Rady 90/675/EHS (5). Aby byly tyto kontroly v souladu s veterinárními kontrolami na hranicích Unie, možnosti tohoto snížení četnosti může být využito pro veterinární zásilky určené do dotyčných tří francouzských zámořských departementů.
(10)
Obchodní řídicí a expertní systém Unie (Traces) zřízený rozhodnutím Komise 2004/292/ES ze dne 30. března 2004 o zavedení systému Traces (6) stanoví, že členské státy mají zavést a začít používat systém Traces, zejména pokud jde o zásilky živých zvířat a produktů živočišného původu pocházející ze zemí, jež nejsou členy EU.
(11)
Používání systému Traces pro dovoz živých zvířat a produktů živočišného původu vyžaduje vydání SVVD pro každou příchozí zásilku. Tyto dokumenty by měly být použity, aby bylo zajištěno, že tyto dovážené zásilky živých zvířat nebo produktů živočišného původu nebyly posílány na ostatní území Unie a jsou určeny pouze pro místní použití.
(12)
V tomto rozhodnutí by tedy měla být vyjmenována vstupní místa ve francouzských zámořských departementech Guadeloupe, Martinik a Francouzská Guyana a měly by v něm být specifikovány požadavky na jejich činnost.
(13)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Pro účely článku 13 směrnice 91/496/EHS a článku 18 směrnice 97/78/ES jsou povolená vstupní místa do francouzských zámořských departementů Guadeloupe, Martinik a Francouzská Guyana uvedena v příloze tohoto rozhodnutí.
Článek 2
1. Za každé vstupní místo uvedené v příloze odpovídá příslušný orgán s úředními veterinárními lékaři a určenými techniky, které má k dispozici, pokud je to nezbytné.
2. Každé vstupní místo musí mít k dispozici všechna zařízení, vybavení a zaměstnance potřebné k provádění veterinárních kontrol u přijímaných zásilek živých zvířat nebo produktů živočišného původu.
Článek 3
Dovozce nebo jeho zástupce musí:
1)
uvědomit příslušný orgán odpovědný za vstupní místo před fyzickým příjezdem zásilky produktů, s použitím první části SVVD v souladu s článkem 2 nařízení (ES) č. 136/2004 a s použitím systému Traces v souladu s čl. 3 rozhodnutí 2004/292/ES;
2)
jeden pracovní den předem oznámit příslušnému orgánu v místě, kam mají být živá zvířata přivezena, počet a druh zvířat a předpokládanou dobu příjezdu, s použitím první části SVVD v souladu s článkem 1 nařízení (ES) č. 282/2004 a s použitím systému Traces v souladu s článkem 3 rozhodnutí 2004/292/ES;
3)
vést evidenci schválenou příslušným orgánem o množství produktů či dovezených zvířat a o jménu a adrese kupujícího (kupujících);
4)
informovat odběratele o tom, že dovezené produkty získané ze zvířat nebo produkty živočišného původu jsou výlučně pro místní spotřebu a pokud jde o plemenná a užitková zvířata, nesmějí být v žádném případě posílány na ostatní území Unie;
5)
informovat kupujícího (kupující), že v případě opětovného uvedení do prodeje musí kupující informovat nového (nové) kupujícího (kupující), pokud je (jsou) komerčním (komerčními) provozovatelem (provozovateli), že výrobky jsou určeny výlučně pro místní spotřebu a v případě plemenných a užitkových zvířat nesmějí být v žádném případě posílány na ostatní území Unie.
Článek 4
1. Úřední veterinární lékař za pomoci určených techniků provede kontroly na vstupních místech uvedených v příloze tohoto rozhodnutí v souladu s článkem 4 směrnice 91/496/EHS a článkem 4 směrnice 97/78/ES a v souladu s ustanoveními uvedenými v příloze I nařízení (ES) č. 136/2004 a v nařízení (ES) č. 282/2004.
2. Fyzické kontroly na určitých produktech živočišného původu mohou být prováděny v četnosti stanovené v přílohách I a II rozhodnutí 94/360/ES.
3. Úřední veterinární lékaři zajistí, že veškeré údaje obsažené v SVVD pro dovážená živá zvířata a produkty živočišného původu byly uloženy do systému Traces v souladu s čl. 3 odst. 2 rozhodnutí 2004/292/ES.
4. Úřední veterinární lékaři zajistí, že po provedení veterinárních kontrol je příslušné SVVD opatřeno razítkem, které potvrzuje, že zvířata nebo produkty živočišného původu mohou být určena pouze pro místní použití a nesmí být v žádném případě posílány na ostatní území Unie.
5. Úřední veterinární lékař provede pravidelné kontroly místa pro ustájení dovážených zvířat nebo skladování produktů živočišného původu a ověří tak, že jsou dodržovány požadavky na ochranu zdraví lidí a zvířat a zásilky nejsou posílány na ostatní území Unie.
Článek 5
Ustanovení směrnice 91/496/EHS, s výjimkou těch, která jsou uvedena v článku 6, a směrnice 97/78/ES, s výjimkou těch, která jsou uvedena v článku 6, se použijí i nadále.
Článek 6
Francouzské orgány přijmou odpovídající správní nebo trestněprávní opatření proti jakémukoli porušení tohoto rozhodnutí, kterého se dopustí fyzická nebo právnická osoba.
Článek 7
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dne 1. března 2012.
Článek 8
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 25. ledna 2012.
DECISIONE DI ESECUZIONE DELLA COMMISSIONE
del 25 gennaio 2012
sulle norme applicabili ai controlli veterinari da effettuare sugli animali vivi e sui prodotti di origine animale introdotti in determinati dipartimenti francesi d’oltremare e provenienti da paesi terzi
[notificata con il numero C(2012) 222]
(Il testo in lingua francese è il solo facente fede)
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2012/44/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la direttiva 91/496/CEE del Consiglio, del 15 luglio 1991, che fissa i principi relativi all’organizzazione dei controlli veterinari per gli animali che provengono dai paesi terzi e che sono introdotti nella Comunità e che modifica le direttive 89/662/CEE, 90/425/CEE e 90/675/CEE (1), in particolare l’articolo 13,
vista la direttiva 97/78/CE del Consiglio, del 18 dicembre 1997, che fissa i principi relativi all’organizzazione dei controlli veterinari per i prodotti che provengono dai paesi terzi e che sono introdotti nella Comunità (2), in particolare l’articolo 18,
considerando quanto segue:
(1)
Le direttive 91/496/CEE e 97/78/CE stabiliscono i requisiti specifici dei controlli veterinari da effettuare su ciascuna partita di animali vivi e di prodotti di origine animale proveniente da un paese terzo e destinata all’Unione in un posto di ispezione frontaliero (PIF) da essa approvato.
(2)
L’articolo 13 della direttiva 91/496/CEE consente di applicare norme speciali ai controlli da effettuare alle importazioni in territori lontani, facenti parte degli Stati membri, di animali vivi destinati al macello e al consumo locale, nonché alle importazioni di animali da allevamento o da produzione. Queste norme prevedono l’invio alla Commissione di programmi che illustrano le modalità di esecuzione dei controlli. Tali programmi devono precisare quali controlli vengono eseguiti per far sì che in nessun caso gli animali introdotti nelle regioni lontane in questione, o i prodotti ricavati da detti animali, vengano spediti in altre parti del territorio dell’Unione.
(3)
L’articolo 18 della direttiva 97/78/CE consente l’applicazione di norme speciali ai controlli effettuati sui prodotti di origine animale importati per il consumo locale in zone lontane, fra cui le zone appartenenti alla Repubblica francese. Queste norme prevedono l’invio alla Commissione di programmi che illustrano le modalità di esecuzione dei controlli. Tali programmi devono precisare quali controlli vengono eseguiti per far sì che in nessun caso prodotti di origine animale introdotti nelle regioni lontane in questione vengano spediti in altre parti del territorio dell’Unione.
(4)
Il regolamento (CE) n. 136/2004 della Commissione, del 22 gennaio 2004, che fissa le modalità dei controlli veterinari da effettuare ai posti d’ispezione frontalieri della Comunità sui prodotti importati da paesi terzi (3) e il regolamento (CE) n. 282/2004 della Commissione, del 18 febbraio 2004, che adotta un documento per la dichiarazione ed il controllo veterinario degli animali che provengono dai paesi terzi e sono introdotti nella Comunità (4) illustrano i controlli veterinari, e le relative procedure di notifica, effettuati sui prodotti di origine animale e sugli animali vivi, nonché i documenti veterinari comuni di entrata (DVCE) necessari per documentare i risultati dei controlli veterinari effettuati sulle partite in questione.
(5)
Le autorità francesi hanno inviato alla Commissione i programmi relativi a determinati punti di entrata situati nei dipartimenti francesi d’oltremare Guadalupa, Martinica e Guyana francese.
(6)
I programmi inviati dalla Francia dimostrano che tutte le partite di animali vivi o di prodotti di origine animale devono essere presentate per l’importazione presso i punti di entrata designati nei dipartimenti, per essere sottoposte ai controlli veterinari. Detti programmi dimostrano, inoltre, che l’invio in altre parti dei territori dell’Unione di partite non conformi ai requisiti della normativa pertinente dell’Unione è effettivamente impedito. Ciò avviene grazie ad una stampigliatura apposta sui DVCE degli animali vivi o dei prodotti di origine animale dei quali è approvata l’importazione nei dipartimenti, indicante che il loro uso è limitato al territorio del dipartimento in questione. Gli importatori sono informati che non è possibile spedire questi animali vivi, i prodotti da essi derivati, o i prodotti di origine animale in altre parti del territorio dell’Unione e, nell’autorizzare i certificati per gli scambi intra-UE, le autorità competenti dei dipartimenti francesi d’oltremare vigilano affinché questo requisito sia rispettato.
(7)
I programmi inviati dalla Francia descrivono inoltre le infrastrutture degli impianti, dotati di locali sufficientemente grandi da consentire il campionamento nel rispetto delle norme d’igiene e la presenza di attrezzature necessarie allo svolgimento dei controlli veterinari richiesti per verificare la conformità degli animali vivi e dei prodotti di origine animale ai requisiti sanitari e di polizia sanitaria dell’Unione. Vi sono inoltre locali e depositi frigoriferi per il deposito di partite sottoposte a campionamento, detenzione o ispezione sul posto nonché impianti adeguati per accogliere gli animali vivi in attesa del risultato dei controlli.
(8)
I programmi inviati dalla Francia indicano che un numero sufficiente di veterinari e di personale tecnico è a disposizione per effettuare i controlli veterinari a norma dell'articolo 4 delle direttive 91/496/CEE e 97/78/CE e conformemente alle disposizioni di cui all’allegato I del regolamento (CE) n. 136/2004 e del regolamento (CE) n. 282/2004.
(9)
Nonostante, in linea generale, i controlli veterinari siano obbligatori per tutte le partite di prodotti di origine animale, l’articolo 10 della direttiva 97/78/CE consente di ridurre la frequenza dei controlli materiali su certi prodotti di origine animale elencati negli allegati I e II della decisione 94/360/CE della Commissione, del 20 maggio 1994, relativa alla riduzione di frequenza dei controlli materiali sulle partite di taluni prodotti importati da paesi terzi, in forza della direttiva 90/675/CEE del Consiglio (5), insieme alla rispettiva frequenza dei relativi controlli materiali. Per coerenza con i controlli veterinari effettuati alle frontiere dell’Unione, detta riduzione di frequenza può essere applicata alle partite d’interesse veterinario destinate ai tre dipartimenti francesi d’oltremare.
(10)
Il sistema europeo Traces (Trade Control and Expert System) istituito dalla decisione 2004/292/CE della Commissione, del 30 marzo 2004, relativa all’applicazione del sistema Traces (6), dispone che gli Stati membri introducano il sistema ed inizino ad utilizzarlo soprattutto per le partite di animali vivi e di prodotti di origine animale provenienti da paesi non appartenenti all’Unione.
(11)
L’utilizzo del sistema Traces per le importazioni di animali vivi e di prodotti di origine animale richiede l’emissione di un DVCE per ciascuna partita che si desidera introdurre. Detti documenti devono essere utilizzati per garantire che le partite importate di animali vivi o di prodotti di origine animale non siano spedite in altre parti del territorio dell’Unione e vengano effettivamente destinate al consumo locale.
(12)
È pertanto necessario, nella presente decisione, individuare i punti di entrata dei dipartimenti francesi d’oltremare Guadalupa, Martinica e Guyana francese e definire i requisiti relativi al loro funzionamento.
(13)
Le misure di cui alla presente decisione sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Ai fini dell’articolo 13 della direttiva 91/496/CEE e dell’articolo 18 della direttiva 97/78/CE, i punti di entrata autorizzati nei dipartimenti francesi d’oltremare Guadalupa, Martinica e Guyana francese sono elencati nell’allegato della presente decisione.
Articolo 2
1. Ciascun punto di entrata figurante nell’allegato rientra sotto la responsabilità di un’autorità competente che dispone, se necessario, di veterinari ufficiali e tecnici designati.
2. Ciascun punto di entrata è dotato di tutti gli impianti, le attrezzature e il personale necessario ad effettuare i controlli veterinari sulle partite di animali vivi o di prodotti di origine animale di cui si prevede la ricezione.
Articolo 3
L’importatore o il suo rappresentante devono:
1)
informare l’autorità competente responsabile per il punto di entrata prima dell’arrivo fisico della partita di prodotti, utilizzando la prima parte del DVCE in conformità all’articolo 2 del regolamento (CE) n. 136/2004 e tramite il sistema Traces in conformità all’articolo 3 della decisione 2004/292/CE;
2)
informare l’autorità competente con un preavviso di un giorno lavorativo circa il luogo in cui gli animali devono essere presentati, specificando il numero, la natura e l’ora di arrivo prevista, utilizzando la prima parte del DVCE in conformità all’articolo 1 del regolamento (CE) n. 282/2004 e tramite il sistema Traces in conformità all’articolo 3 della decisione 2004/292/CE;
3)
mantenere un registro approvato dall’autorità competente che indica le quantità di prodotti o di animali importate nonché il nome e l’indirizzo degli acquirenti;
4)
informare gli acquirenti che i prodotti derivati dagli animali o i prodotti di origine animale importati sono destinati unicamente al consumo locale e che gli animali da allevamento o da produzione non possono in nessun caso essere spediti in altri territori dell’Unione;
5)
informare gli acquirenti che, in caso di rivendita, essi sono tenuti ad informare i nuovi acquirenti, se si tratta di operatori economici, che i prodotti sono destinati unicamente al consumo locale e che gli animali da allevamento o da produzione non possono in nessun caso essere spediti in altre parti del territorio dell’Unione.
Articolo 4
1. Il veterinario ufficiale, assistito dai tecnici designati, effettua i controlli presso i punti di entrata elencati nell’allegato della presente decisione in conformità agli articoli 4 delle direttive 91/496/CEE e 97/78/CE e in conformità alle disposizioni di cui all’allegato I del regolamento (CE) n. 136/2004 e del regolamento (CE) n. 282/2004.
2. Su determinati prodotti di origine animale i controlli materiali possono essere effettuati alle frequenze indicate negli allegati I e II della decisione 94/360/CE.
3. I veterinari ufficiali si assicurano che tutti i dati contenuti nel DVCE per gli animali vivi e i prodotti di origine animale presentati per l’importazione siano inseriti nel sistema Traces conformemente all’articolo 3, paragrafo 2, della decisione 2004/292/CE.
4. I veterinari ufficiali si assicurano che, in seguito ai controlli veterinari, venga apposta la stampigliatura sul DVCE pertinente, al fine di indicare che gli animali o i prodotti di origine animale possono essere destinati unicamente al consumo locale e non possono in nessun caso essere spediti in altre parti del territorio dell’Unione.
5. Il veterinario ufficiale effettua ispezioni regolari dei luoghi adibiti all’accoglienza/al deposito degli animali importati o dei prodotti di origine animale, al fine di verificare che i requisiti per la salute umana o di polizia sanitaria siano rispettati e che le partite non vengano spedite in altre parti del territorio dell’Unione.
Articolo 5
Le disposizioni definite nella direttiva 91/496/CEE, ad eccezione di quelle dell’articolo 6, e nella direttiva 97/78/CE, ad eccezione di quelle dell’articolo 6, continuano ad applicarsi.
Articolo 6
Le autorità francesi adottano le adeguate misure amministrative o penali per prevenire qualunque infrazione della presente decisione da parte di persone fisiche o giuridiche.
Articolo 7
La presente decisione entra in vigore il 1o marzo 2012.
Articolo 8
La Repubblica francese è destinataria della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 25 gennaio 2012