PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 10. května 2012,
kterým se mění příloha II směrnice Rady 2004/68/ES, pokud jde o základní obecná kritéria pro území považovaná za prostá katarální horečky ovcí
(oznámeno pod číslem C(2012) 2978)
(Text s významem pro EHP)
(2012/253/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2004/68/ES ze dne 26. dubna 2004, kterou se stanoví veterinární předpisy pro dovoz některých živých kopytníků do Společenství a pro jejich tranzit, mění směrnice 90/426/EHS a 92/65/EHS a zrušuje směrnice 72/462/EHS (1), a zejména na čl. 13 odst. 2 písm. b) uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2004/68/ES stanoví veterinární požadavky na dovoz některých živých kopytníků, jejichž druhy jsou uvedeny v příloze I zmíněné směrnice, do Unie a na jejich tranzit přes Unii.
(2)
Podle uvedené směrnice je dovoz živých kopytníků do Společenství a jejich tranzit přes Unii povolen pouze ze třetích zemí, které jsou uvedeny na seznamu nebo seznamech sestavených nebo pozměněných v souladu s postupem stanoveným v uvedené směrnici.
(3)
Dovoz živých kopytníků do Unie má být povolen, pouze pokud schválená třetí země poskytne záruku, že zvířata pocházejí z území prostého nákazy v souladu se základními obecnými kritérii uvedenými v příloze II směrnice 2004/68/ES, a do níž musí být zakázán vstup zvířat očkovaných proti nákazám uvedeným v dané příloze.
(4)
Katarální horečka ovcí je uvedena na seznamu v příloze II směrnice 2004/68/ES. Podle této přílohy týkající se všech uvedených druhů zvířat kromě druhů čeledi Suidae je třeba pro území, aby bylo považováno za prosté katarální horečky ovcí, splnit podmínku, že během posledních dvanácti měsíců v něm nebyl zaznamenán žádný případ výskytu nákazy ani nebylo provedeno očkování s vhodným tlumením populace Culicoides.
(5)
Díky nejnovějšímu technologickému vývoji se v posledních letech staly dostupnými „inaktivované očkovací látky“ proti katarální horečce ovcí, které pro neočkovaná zvířata skotu, ovcí a koz nepředstavují riziko nežádoucí místní cirkulace viru použitého při očkování. V současnosti panuje všeobecná shoda na tom, že přednostním řešením pro tlumení katarální horečky ovcí a prevenci klinické nákazy v Unii je očkování zvířat inaktivovanými očkovacími látkami.
(6)
Směrnice Rady 2000/75/ES ze dne 20. listopadu 2000, kterou se stanoví zvláštní ustanovení týkající se tlumení a eradikace katarální horečky ovcí (2), byla nedávno odpovídajícím způsobem změněna směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2012/5/EU (3) s cílem umožnit použití inaktivovaných očkovacích látek ve všech částech EU.
(7)
V důsledku měnící se epizootologické situace, pokud jde o katarální horečku ovcí, a za účelem přizpůsobení se standardům Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE) bylo nedávno změněno nařízení Komise (ES) č. 1266/2007 ze dne 26. října 2007 o prováděcích předpisech ke směrnici Rady 2000/75/ES, co se týče tlumení, sledování, dozoru a omezení přesunů některých zvířat vnímavých druhů ve vztahu ke katarální horečce ovcí (4). Proto legislativa EU vyžaduje nepřítomnost výskytu viru po dobu alespoň dvou let, aby mohlo být určité území považováno za prosté katarální horečky ovcí. Období dvanácti měsíců uvedené v příloze II směrnice 2004/68/ES by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(8)
Směrnice 2000/75/ES a nařízení (ES) č. 1266/2007 se vztahují na přesuny živých kopytníků druhů vnímavých ke katarální horečce ovcí v rámci Unie. Je třeba, aby základní obecná kritéria pro území jiné třetí země, které by mělo být v souladu s ustanoveními v příloze II směrnice 2004/68/ES považováno za prosté katarální horečky ovcí, byla přizpůsobena požadavkům platným v Unii.
(9)
Příloha II směrnice 2004/68/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(10)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
V příloze II směrnice 2004/68/ES se položka týkající se katarální horečky ovcí nahrazuje tímto:
„Katarální horečka ovcí
žádný případ nákazy a žádné očkování v posledních 24 měsících s vhodným tlumením populace Culicoides
všechny druhy kromě druhů rodu Bos, Bison, Bubalus, Ovis a Capra a čeledi Suidae“
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 10. května 2012.
DECISIONE DI ESECUZIONE DELLA COMMISSIONE
del 10 maggio 2012
che modifica l’allegato II della direttiva 2004/68/CE del Consiglio per quanto riguarda le condizioni generali alle quali un territorio può essere considerato indenne dalla febbre catarrale degli ovini
[notificata con il numero C(2012) 2978]
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2012/253/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la direttiva 2004/68/CE del Consiglio, del 26 aprile 2004, che stabilisce norme di polizia sanitaria per le importazioni e il transito nella Comunità di determinati ungulati vivi, che modifica le direttive 90/426/CEE e 92/65/CEE e che abroga la direttiva 72/462/CEE (1), in particolare l’articolo 13, paragrafo 2, lettera b),
considerando quanto segue:
(1)
La direttiva 2004/68/CE stabilisce norme di polizia sanitaria per le importazioni e il transito nell’Unione di ungulati vivi delle specie elencate nel suo allegato I.
(2)
A norma di tale direttiva l’importazione e il transito nell’Unione di ungulati vivi sono autorizzati unicamente in provenienza dai paesi terzi che figurano nell’elenco o negli elenchi da stilare o modificare secondo la procedura ivi indicata.
(3)
Le importazioni di ungulati vivi nell’Unione sono permesse solo se il paese terzo autorizzato garantisce che gli animali provengono da un territorio esente da ogni malattia, conformemente alle condizioni generali elencate nell’allegato II della direttiva 2004/68/CE, nel quale è vietato l’ingresso di animali vaccinati contro le malattie elencate in tale allegato.
(4)
La febbre catarrale ovina figura nell’allegato II della direttiva 2004/68/CE. A norma di tale allegato, per tutte le specie diverse da quelle raggruppate sotto il taxon «Suidi», affinché un territorio possa essere considerato indenne dalla febbre catarrale ovina non deve essere stato registrato alcun caso di malattia né deve essere stata praticata alcuna vaccinazione nel corso degli ultimi dodici mesi con controllo adeguato della popolazione di culicoidi.
(5)
Negli ultimi anni lo sviluppo di nuove tecnologie ha reso disponibili «vaccini inattivati» contro la febbre catarrale degli ovini, che non comportano il rischio di un’indesiderata circolazione locale del virus vaccinale per i bovini, gli ovini e i caprini non vaccinati. Oggi si concorda ampiamente nel ritenere che la vaccinazione eseguita con vaccini inattivati costituisca lo strumento d’elezione per la lotta alla febbre catarrale degli ovini e la prevenzione della comparsa, nell’Unione, di forme cliniche in tali animali.
(6)
La direttiva 2000/75/CE del Consiglio, del 20 novembre 2000, che stabilisce disposizioni specifiche relative alle misure di lotta e di eradicazione della febbre catarrale degli ovini (2), è stata pertanto modificata di recente dalla direttiva 2012/5/UE del Parlamento europeo e del Consiglio (3), in modo da permettere l’uso di vaccini inattivati in tutta l’UE.
(7)
Tenuto conto dell’evolversi della situazione epidemiologica relativa alla febbre catarrale degli ovini e al fine di allinearsi alle norme dell’organizzazione mondiale per la salute animale (OIE), il regolamento (CE) n. 1266/2007 della Commissione, del 26 ottobre 2007, relativo alle misure di applicazione della direttiva 2000/75/CE del Consiglio per quanto riguarda la lotta, il controllo, la vigilanza e le restrizioni dei movimenti di alcuni animali appartenenti a specie ricettive alla febbre catarrale (4), è stato di recente modificato. Di conseguenza, per poter considerare un territorio indenne da febbre catarrale, le norme UE esigono l’assenza di circolazione del virus per un periodo minimo di due anni. Occorre pertanto modificare di conseguenza il periodo di dodici mesi indicato nell’allegato II della direttiva 2004/68/CE.
(8)
La direttiva 2000/75/CE e il regolamento (CE) n. 1266/2007 si applicano ai movimenti all’interno dell’Unione di ungulati vivi appartenenti a specie ricettive alla febbre catarrale degli ovini. È opportuno che le condizioni generali alle quali un territorio di un paese terzo può essere considerato indenne dalla febbre catarrale degli ovini, quali enunciate nell’allegato II della direttiva 2004/68/CE, vengano allineate ai requisiti applicabili nell’Unione.
(9)
Occorre pertanto modificare di conseguenza l’allegato II della direttiva 2004/68/CE.
(10)
Le misure di cui alla presente decisione sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Nell’allegato II della decisione 2004/68/CE, la voce relativa alla febbre catarrale ovina è sostituita dal testo seguente:
«Febbre catarrale degli ovini
Nessun caso di malattia e nessuna vaccinazione nel corso degli ultimi 24 mesi con controllo adeguato della popolazione di culicoidi
Tutte le specie diverse da quelle dei generi Bos, Bison, Bubalus, Ovis e Capra e di quelle raggruppate sotto il taxon “Suidi”»
Articolo 2
Gli Stati membri sono destinatari della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 10 maggio 2012