ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 25. června 2010
o provádění programů dozoru nad influenzou ptáků u drůbeže a volně žijících ptáků v členských státech
(oznámeno pod číslem K(2010) 4190)
(Text s významem pro EHP)
(2010/367/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 90/425/EHS ze dne 26. června 1990 o veterinárních a zootechnických kontrolách v obchodu s některými živými zvířaty a produkty uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu (1), a zejména na čl. 10 odst. 4 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 2005/94/ES ze dne 20. prosince 2005 o opatřeních Společenství pro tlumení influenzy ptáků a o zrušení směrnice 92/40/EHS (2), a zejména na čl. 4 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Influenza ptáků je infekční virová nákaza ptáků, včetně drůbeže. Infekci viry influenzy ptáků u domácí drůbeže způsobují dvě hlavní formy uvedené nákazy, které se rozlišují podle virulence. Nízkopatogenní forma obecně způsobuje pouze lehké symptomy, zatímco vysoce patogenní forma má za následek velmi vysokou úmrtnost u většiny druhů drůbeže. Uvedená nákaza může mít vážný dopad na ziskovost drůbežářství.
(2)
Směrnice 2005/94/ES stanoví opatření týkající se tlumení ohniska vysoce patogenní influenzy ptáků (HPAI) a nízkopatogenní influenzy ptáků u drůbeže a jiného ptactva chovaného v zajetí způsobené viry influenzy ptáků podtypu H5 a H7 (LPAI), jak je určeno v uvedené směrnici. Směrnice 2005/94/ES také stanoví některá preventivní opatření týkající se dozoru a včasného odhalení virů influenzy ptáků.
(3)
Směrnice 2005/94/ES stanoví, že členské státy mají zavést povinné programy dozoru. Tyto programy dozoru jsou zaměřeny na zjišťování výskytu virů LPAI u drůbeže, zejména u druhů vodních ptáků, než dojde k rozšíření virů v populaci drůbeže, aby bylo možné učinit opatření k tlumení nákazy s cílem zabránit možnému zmutování na virus HPAI s případnými ničivými následky.
(4)
Směrnice 2005/94/ES také stanoví programy dozoru, které musí být uskutečňovány u volně žijících ptáků, aby přispěly k poznatkům o hrozbách představovaných volně žijícími ptáky, pokud jde o jakýkoli virus influenzy ptačího původu u ptáků, a to na základě pravidelně aktualizovaného posouzení rizik.
(5)
Rozhodnutí Komise 2007/268/ES ze dne 13. dubna 2007 o provádění programů dozoru nad influenzou ptáků u drůbeže a volně žijících ptáků v členských státech a o změně rozhodnutí 2004/450/ES (3) bylo přijato za účelem stanovení pokynů pro provádění těchto programů dozoru.
(6)
Zkušenosti získané v členských státech při provádění programů dozoru a pokrok ve vědeckých poznatcích a závěrech výzkumu od přijetí uvedeného rozhodnutí ukazují, že některé druhy drůbeže a kategorie produkce drůbeže jsou vystaveny zvýšenému riziku nákazy viry influenzy ptáků než jiné, také s přihlédnutím k poloze hospodářství a jiným rizikovým faktorům.
(7)
Nebezpečí zavlečení viru HPAI podtypu H5N1 z jihovýchodní Asie do Evropy jeho šířením směrem na západ během roku 2005 urychlilo přijetí dodatečných opatření pro připravenost a včasné odhalení tohoto typu viru u drůbeže a volně žijících ptáků.
(8)
Rozhodnutí Komise 2005/731/ES ze dne 17. října 2005, kterým se stanoví dodatečné požadavky pro dozor nad influenzou ptáků u volně žijících ptáků (4) požaduje, aby členské státy zajistily oznámení příslušným orgánům o abnormálním úhynu nebo významných ohniscích nákazy vyskytujících se u volně žijících ptáků a zejména u volně žijících vodních ptáků. Musí se také provádět odběr vzorků a laboratorní testy na zjištění viru influenzy ptáků.
(9)
Požadavky stanovené v rozhodnutí 2005/731/ES je vhodné začlenit do tohoto rozhodnutí.
(10)
V období od roku 2006 do roku 2009 byly odebrány vzorky od více než 350 000 volně žijících ptáků a testovány na influenzu ptáků. Dozor se v členských státech prováděl průměrně ze 75 % odběrem vzorků z živých ptáků a z 25 % odběrem vzorků z nemocných a uhynulých ptáků.
(11)
V průběhu tohoto čtyřletého období bylo více než 1 000 ptáků, kteří byli nalezeni mrtví nebo nemocní, pozitivně testováno na HPAI podtypu H5N1, zatímco zdravých živých ptáků, z nichž byly odebrány vzorky, bylo pozitivně testováno na tento virus pouze pět. Podtypy LPAI byly téměř výlučně izolovány ze vzorků odebraných z živých ptáků.
(12)
Závěry vyvozené ve výroční zprávě o dozoru nad influenzou ptáků (5) v Unii, kterou zpracovala referenční laboratoř EU (EURL) pro influenzu ptáků, vědecká stanoviska Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) (6) (7) (8) a práce nedávno zřízené Pracovní skupiny pro dozor nad nákazami zvířat (TFADS) zdůraznily, že by se měly zavést některé změny v současné strategii dozoru u drůbeže a volně žijících ptáků, aby byl dále podpořen přístup založený na míře rizika, který se považuje za nejvhodnější strategii dozoru pro účely informování příslušných orgánů v zájmu prevence nákazy a pro kontrolní účely s cílem chránit drůbež a jiná hospodářství chovající ptactvo v zajetí.
(13)
Dozor založený na míře rizika by měl doplňovat systémy včasného odhalení infekce influenzy ptáků u drůbeže, jako jsou systémy již stanovené v článku 2 rozhodnutí Komise 2005/734 ze dne 19. října 2005, kterým se stanoví opatření biologické bezpečnosti, jež mají snížit riziko přenosu vysoce patogenní influenzy ptáků způsobované virem influenzy typu A podtypu H5N1 z volně žijících ptáků na drůbež a jiné ptáky chované v zajetí, a kterým se stanoví systém včasného odhalení v mimořádně ohrožených oblastech (9), a v bodě 2 kapitoly II přílohy rozhodnutí Komise 2006/437/ES ze dne 4. srpna 2006, kterým se schvaluje Diagnostická příručka pro influenzu ptáků podle směrnice Rady 2005/94/ES (10).
(14)
Pokyny pro dozor nad influenzou ptáků u drůbeže a volně žijících ptáků stanovené v rozhodnutí 2007/268/ES by proto měly být přehodnoceny s ohledem na získané zkušenosti a vědecké poznatky a nahrazeny pokyny stanovenými v tomto rozhodnutí.
(15)
V zájmu soudržnosti právních předpisů Unie by se měl odběr vzorků a laboratorní testování uskutečňovat v souladu s postupy stanovenými v rozhodnutí 2006/437/ES, není-li stanoveno jinak.
(16)
Při provádění programů dozoru u volně žijících ptáků je v zájmu soudržnosti právních předpisů Unie třeba plnou pozornost věnovat požadavkům směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků (11), zejména pokud jde o plánování dozoru a postupy odběru vzorků popsané v oddílech 2 a 3 části 1 přílohy II tohoto rozhodnutí.
(17)
Rozhodnutí 2005/731/ES a 2007/268/ES se zrušují.
(18)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Členské státy učiní nezbytná opatření, aby příslušné orgány zajistily, že je organizace pro sledování a kroužkování volně žijících ptáků a myslivecké a jiné příslušné organizace budou neprodleně informovat o každém abnormálním úhynu nebo o významných ohniscích nákazy vyskytujících se u volně žijících ptáků a zejména u volně žijících vodních ptáků.
Článek 2
1. Členské státy zajistí, aby příslušný orgán okamžitě poté, co obdrží oznámení podle článku 1, a není-li určena jiná jasná příčina nákazy než influenza ptáků, zabezpečil:
a)
odebrání vhodných vzorků od uhynulých ptáků a, je-li to možné, i od ostatních ptáků, kteří přišli s uhynulými ptáky do styku;
b)
aby tyto vzorky byly podrobeny laboratorním testům na zjištění viru influenzy ptáků.
2. Odběr vzorků a postupy testování se provádějí v souladu s kapitolami II až VIII Diagnostické příručky pro influenzu ptáků schválené rozhodnutím 2006/437/ES.
3. Členské státy musí Komisi neprodleně informovat v případě, že laboratorní testy uvedené v bodě 1 písm. b) vykazují pozitivní výsledky pro virus vysoce patogenní influenzy ptáků (HPAI).
Článek 3
V programech dozoru nad influenzou ptáků u drůbeže a volně žijících ptáků, které mají provádět členské státy v souladu s čl. 4 odst. 1 směrnice 2005/94/ES, se musí dodržovat pokyny uvedené v přílohách I a II tohoto rozhodnutí.
Článek 4
Aniž jsou dotčeny požadavky stanovené v právních předpisech Unie, příslušný orgán zajistí, aby všechny pozitivní a negativní výsledky jak sérologických, tak i virologických šetření influenzy ptáků, získané u drůbeže a volně žijících ptáků na základě programů dozoru, byly každých šest měsíců oznámeny Komisi. Oznámení se prostřednictvím on-line systému Komise předkládají každý rok do 31. července za předcházejících šest měsíců (od 1. ledna do 30. června) a do 31. ledna za předcházejících šest měsíců (od 1. července do 31. prosince).
Článek 5
Rozhodnutí 2005/731/ES a 2007/268/ES se zrušují.
Článek 6
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 25. června 2010.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 25 giugno 2010
sull’attuazione, da parte degli Stati membri, di programmi di sorveglianza dell’influenza aviaria nel pollame e nei volatili selvatici
[notificata con il numero C(2010) 4190]
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2010/367/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la direttiva 90/425/CEE del Consiglio, del 26 giugno 1990, relativa ai controlli veterinari e zootecnici applicabili negli scambi intracomunitari di taluni animali vivi e prodotti di origine animale, nella prospettiva della realizzazione del mercato interno (1), in particolare l’articolo 10, paragrafo 4,
vista la direttiva 2005/94/CE del Consiglio, del 20 dicembre 2005, relativa a misure comunitarie di lotta contro l’influenza aviaria e che abroga la direttiva 92/40/CEE (2), in particolare l’articolo 4, paragrafo 2,
considerando quanto segue:
(1)
L’influenza aviaria è una malattia virale contagiosa dei volatili, compreso il pollame. Il contagio del pollame domestico con i virus dell’influenza aviaria provoca due forme principali di tale malattia, che si distinguono in base alla loro virulenza. La forma a bassa patogenicità causa, in genere, solo sintomi lievi mentre quella ad alta patogenicità comporta tassi di mortalità assai elevati nella maggior parte delle specie di pollame. Tale malattia può avere gravi conseguenze per la redditività degli allevamenti avicoli.
(2)
La direttiva 2005/94/CE stabilisce misure di lotta contro i focolai di influenza aviaria ad alta patogenicità (HPAI) e di influenza aviaria a bassa patogenicità provocati nel pollame e nei volatili in cattività dai virus dei sottotipi H5 e H7 (LPAI), secondo le definizioni della medesima direttiva. La direttiva 2005/94/CE stabilisce anche talune misure preventive relative alla sorveglianza e all’individuazione precoce dei virus dell’influenza aviaria.
(3)
La direttiva 2005/94/CE dispone che gli Stati membri attuino programmi di sorveglianza obbligatori. I suddetti programmi di sorveglianza sono intesi ad identificare la presenza dei virus LPAI nel pollame, in particolare nelle specie degli uccelli acquatici, prima che si diffondano nella popolazione di pollame, affinché si possano adottare misure di controllo atte ad evitare la mutazione del virus LPAI in un virus HPAI, che può avere conseguenze disastrose.
(4)
La direttiva 2005/94/CE prevede inoltre programmi di sorveglianza nei volatili selvatici destinati a contribuire, in base a una valutazione del rischio periodicamente aggiornata, a far conoscere il pericolo attuale rappresentato dai volatili selvatici in rapporto ai virus influenzali aviari dei volatili.
(5)
La decisione 2007/268/CE della Commissione, del 13 aprile 2007, relativa all’attuazione dei programmi di sorveglianza dell’influenza aviaria nel pollame e nei volatili selvatici negli Stati membri e recante modifica della decisione 2004/450/CE (3) era stata adottata al fine di stabilire orientamenti per l’attuazione di tali programmi di sorveglianza.
(6)
Dall’adozione della suddetta decisione, l’esperienza acquisita dagli Stati membri nella realizzazione dei programmi di sorveglianza e i progressi delle conoscenze scientifiche nonché le conclusioni della ricerca segnalano che determinate specie di pollame e determinate categorie di produzione avicola presentano rischi di contagio da parte dei virus dell’influenza aviaria più elevati rispetto ad altre, tenuto conto anche dell’ubicazione dell’azienda e di altri fattori di rischio.
(7)
Il pericolo di introduzione del virus HPAI del sottotipo H5N1 dal Sudest asiatico in Europa con la diffusione verso ovest nel 2005 è stato all’origine dell’adozione di misure aggiuntive sulla preparazione all’emergenza e la rilevazione tempestiva di tale tipo di virus nel pollame e nei volatili selvatici.
(8)
La decisione 2005/731/CE della Commissione, del 17 ottobre 2005, che fissa ulteriori requisiti per la sorveglianza dell’influenza aviaria nei volatili selvatici (4) prevede che gli Stati membri notifichino alle autorità competenti qualsiasi mortalità anomala o focolai importanti della malattia nei volatili selvatici, in particolare negli uccelli acquatici selvatici. Devono inoltre essere eseguiti campionamenti ed analisi di laboratorio per l’identificazione del virus dell’influenza aviaria.
(9)
I requisiti della decisione 2005/731/CE vanno inclusi nella presente decisione.
(10)
Tra il 2006 e il 2009 sono stati campionati e sottoposti ad analisi per l’identificazione dell’influenza aviaria più di 350 000 volatili selvatici. In media, la sorveglianza negli Stati membri è stata effettuata al 75 % mediante campionamento di volatili vivi e al 25 % mediante campionamento di volatili malati o morti.
(11)
Più di 1 000 volatili morti o malati e sottoposti ad analisi sono risultati positivi al test per l’HPAI del sottotipo H5N1, mentre solo cinque volatili campionati vivi sono risultati positivi per tale virus nel suddetto periodo di quattro anni. I sottotipi LPAI sono stati quasi esclusivamente isolati da campioni di animali vivi.
(12)
Le conclusioni delle relazioni annuali sulla sorveglianza dell’influenza aviaria (5) nell’Unione redatte dal laboratorio di riferimento UE (LRUE) per l’influenza aviaria, i pareri scientifici dell’autorità europea per la sicurezza alimentare (EFSA) (6), (7), (8) e i lavori della task force per la sorveglianza delle malattie degli animali (TFADS), di recente costituzione, hanno sottolineato la necessità di introdurre determinate modifiche nell’attuale strategia di sorveglianza nel pollame e nei volatili selvatici per promuovere maggiormente l’approccio basato sui rischi, ritenuto la strategia di sorveglianza più adatta ad informare le autorità competenti per la prevenzione della malattia e più adeguata a fini di controllo per la protezione delle aziende avicole e degli allevamenti di altri volatili.
(13)
La sorveglianza basata sui rischi deve completare i sistemi di individuazione precoce del contagio con l’influenza aviaria nel pollame di cui all’articolo 2 della decisione 2005/734/CE della Commissione, del 19 ottobre 2005, che istituisce misure di biosicurezza per ridurre il rischio di trasmissione dell’influenza aviaria ad alta patogenicità provocata dal virus dell’influenza A, sottotipo H5N1, dai volatili che vivono allo stato selvatico al pollame e ad altri volatili in cattività, e che prevede un sistema di individuazione precoce nelle zone particolarmente a rischio (9) nonché al capitolo II, paragrafo 2, dell’allegato alla decisione 2006/437/CE della Commissione, del 4 agosto 2006, che approva un manuale diagnostico per l’influenza aviaria secondo quanto previsto dalla direttiva 2005/94/CE del Consiglio (10).
(14)
Gli orientamenti per la sorveglianza dell’influenza aviaria nel pollame e nei volatili selvatici di cui alla decisione 2007/268/CE vanno pertanto riveduti alla luce dell’esperienza e delle conoscenze scientifiche acquisite e sostituiti dagli orientamenti stabiliti dalla presente decisione.
(15)
Per motivi di coerenza della legislazione dell’Unione, il campionamento e le analisi di laboratorio vanno effettuati secondo le procedure della decisione 2006/437/CE, salvo altrimenti disposto.
(16)
Per motivi di coerenza della legislazione dell’Unione, quando si attuano programmi di sorveglianza dei volatili selvatici, va tenuto pienamente conto delle prescrizioni della direttiva 2009/147/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 30 novembre 2009, concernente la conservazione degli uccelli selvatici (11), in particolare per quanto riguarda lo schema della sorveglianza e le procedure di campionamento di cui all’allegato II, parte 1, punti 2 e 3, della presente decisione.
(17)
È pertanto opportuno abrogare le decisioni 2005/731/CE e 2007/268/CE.
(18)
Le misure di cui alla presente decisione sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Gli Stati membri adottano le misure necessarie a garantire che le autorità competenti concludano gli accordi adeguati con le organizzazioni per l’osservazione e l’inanellamento degli uccelli selvatici, con le organizzazioni di cacciatori ed altre organizzazioni pertinenti, al fine di accertarsi che dette organizzazioni siano tenute a notificare alle autorità competenti il più rapidamente possibile gli eventuali casi di mortalità anomala o focolai importanti della malattia negli uccelli selvatici, in particolare quelli acquatici.
Articolo 2
1. Immediatamente dopo il ricevimento della notifica di cui all’articolo 1 da parte dell’autorità competente, e ogniqualvolta non venga individuata nessuna altra causa manifesta di malattia diversa dall’influenza aviaria, gli Stati membri assicurano che l’autorità competente disponga:
a)
la raccolta di adeguati campioni da volatili morti e, se possibile, da altri volatili che abbiano avuto contatti con i volatili morti;
b)
l’analisi di laboratorio di tali campioni per l’individuazione del virus dell’influenza aviaria.
2. Le procedure di campionamento e di analisi vanno seguite in conformità dei capitoli da II a VIII del manuale diagnostico per l’influenza aviaria di cui alla decisione 2006/437/CE.
3. Gli Stati membri informano la Commissione senza indugio qualora le analisi di laboratorio di cui al paragrafo 1, lettera b), abbiano esito positivo per il virus dell’influenza aviaria ad alta patogenicità (HPAI).
Articolo 3
I programmi di sorveglianza dell’influenza aviaria nel pollame e nei volatili selvatici che gli Stati membri sono tenuti ad attuare a norma dell’articolo 4, paragrafo 1, della direttiva 2005/94/CE, devono rispettare gli orientamenti contenuti negli allegati I e II della presente decisione.
Articolo 4
Ferme restando le prescrizioni della legislazione dell’Unione, l’autorità competente deve garantire che tutti i risultati, positivi e negativi, dei test sierologici e virologici per l’individuazione dell’influenza aviaria effettuati nell’ambito dei programmi di sorveglianza per il pollame e per gli uccelli selvatici siano riferiti alla Commissione con scadenza semestrale. I risultati vanno trasmessi attraverso il sistema on line della Commissione entro il 31 luglio di ogni anno per i sei mesi precedenti (dal 1o gennaio al 30 giugno) ed entro il 31 gennaio di ogni anno per i sei mesi precedenti (dal 1o luglio al 31 dicembre).
Articolo 5
Le decisioni 2005/731/CE e 2007/268/CE sono abrogate.
Articolo 6
Gli Stati membri sono destinatari della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 25 giugno 2010.