NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 920/2010
ze dne 7. října 2010
o standardizovaném a bezpečném systému registrů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES a rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 280/2004/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (1), a zejména na článek 19 uvedené směrnice,
s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 280/2004/ES ze dne 11. února 2004 o mechanismu monitorování emisí skleníkových plynů ve Společenství a provádění Kjótského protokolu (2), a zejména na druhou větu prvního pododstavce čl. 6 odst. 1 uvedeného rozhodnutí,
po konzultaci s evropským inspektorem ochrany údajů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Článek 6 rozhodnutí č. 280/2004/ES požaduje, aby Unie a členské státy uplatnily funkční a technické specifikace pro normy výměny údajů mezi systémy registrů podle Kjótského protokolu, přijaté rozhodnutím 12/CMP.1 konference smluvních stran UNFCCC, která slouží jako zasedání smluvních stran Kjótského protokolu (dále jen „rozhodnutí 12/CMP.1“) pro zřizování a provozování registrů a nezávislých evidencí transakcí Společenství (CITL).
(2)
V čl. 19 odst. 1 směrnice 2003/87/ES o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství (dále jen „ETS“) se požaduje, aby všechny povolenky byly vedeny v registru Unie na účtech spravovaných členskými státy. Aby se zajistilo, že kjótské jednotky a povolenky lze umístit na tytéž účty registru Unie, musí registr Unie splňovat také funkční a technické specifikace pro normy výměny údajů mezi systémy registrů podle Kjótského protokolu přijaté rozhodnutím 12/CMP.1.
(3)
Článek 20 směrnice 2003/87/ES požaduje, aby byl veden nezávislý protokol transakcí (dále jen „protokol transakcí Evropské unie nebo EUTL“) sloužící k zaznamenávání vydávání, převádění a rušení povolenek. Ustanovení čl. 6 odst. 2 rozhodnutí č. 280/2004/ES požaduje, aby informace o vydávání, držení, převádění, nabývání, rušení a stažení jednotek přidělených množství, jednotek propadů, jednotek snížení emisí a snížení ověřených emisí, jakož i přenosu jednotek přidělených množství, jednotek snížení emisí a snížení ověřených emisí, byly zpřístupněny pro protokol transakcí.
(4)
Podle čl. 19 odst. 3 směrnice 2003/87/ES má být vypracováno nařízení týkající se normalizovaného a bezpečného systému registrů ve formě standardizovaných elektronických databází obsahujících společné datové prvky ke sledování vydávání, držení, převádění a rušení povolenek, k zajištění přístupu veřejnosti a přiměřené důvěrnosti údajů a k zajištění toho, aby nedocházelo k žádným převodům neslučitelným s povinnostmi vyplývajícími z Kjótského protokolu.
(5)
Každý registr zřízený podle článku 6 rozhodnutí č. 280/2004/ES by měl obsahovat nejméně jeden vkladní účet smluvní strany, jeden účet pro odebrání a účty pro zrušení a nahrazení požadované podle rozhodnutí 13/CMP.1 konference smluvních stran UNFCCC, která slouží jako zasedání smluvních stran Kjótského protokolu (dále jen „rozhodnutí 13/CMP.1“) a každý registr Unie obsahující všechny povolenky podle článku 19 směrnice 2003/87/ES by měl obsahovat účetní závěrku a uživatelské účty požadované k plnění požadavků uvedené směrnice. Všechny účty musejí být zřízeny v souladu se standardizovanými postupy, aby se zajistila integrita systému registrů a přístup veřejnosti k informacím v systému.
(6)
Každý registr zřízený podle článku 6 rozhodnutí č. 280/2004/ES by měl vydávat jednotky přiděleného množství (dále jen „AAU“) podle rozhodnutí 13/CMP.1, zatímco povolenky by se měly vydávat v registru Unie. Registry zřízené v souladu s článkem 6 rozhodnutí č. 280/2004/ES by měly zajistit, aby udržovaly rezervu jednotek přiděleného množství (AAU), která se rovná počtu povolenek jimi vydaných v registru Unie, s cílem zabezpečit, aby po veškerých transakcích s povolenkami mohly na konci každého období následovat odpovídající převody AAU prostřednictvím mechanismu ročního zúčtování.
(7)
Jelikož členské státy nemají žádný vliv na množství povolenek, které si držitelé účtu budou chtít uložit ve svých registrech, každá případná budoucí mezinárodní omezení v převádění AAU, které slouží jako rezerva pro vydané povolenky, by pro tyto registry způsobila vážné obtíže, pokud by byl umístěn nepřiměřený počet těchto povolenek. Aby se zajistilo, že rizika, která v tomto ohledu nesou členské státy, jsou rozděleny stejně mezi všechny členské státy, mechanismus ročního zúčtování by měl být vytvořen tak, aby po jeho dokončení bylo množství AAU umístěné na zúčtovacím účtu registru Unie stejné jako povolenky převáděné od období 2008-2012.
(8)
Transakce s povolenkami v rámci registru Unie by měly být prováděny prostřednictvím komunikačního spojení zahrnujícího protokol transakcí Evropské unie - EUTL, zatímco transakce s kjótskými jednotkami by měly být prováděny prostřednictvím komunikačního spojení zahrnujícího jak EUTL, tak i mezinárodní evidencí transakcí UNFCCC (dále jen „ITL“). Je nutno přijmout ustanovení s cílem zajistit, aby členské státy, které nemohou vydávat AAU podle Kjótského protokolu, jelikož nemají žádný závazný závazek týkající se snižování emisí, mohly pokračovat ve své rovné účasti v systému Unie pro obchodování s emisemi. Tato účast by nebyla v období 2008-2012 možná, jelikož na rozdíl od všech ostatních členských států by tyto členské státy nemohly vydávat povolenky spojené s AAU uznanými podle Kjótského protokolu. Tuto rovnou účast je nutné umožnit prostřednictvím zvláštního mechanismu v registru Unie.
(9)
Prostřednictvím EUTL by měly být prováděny automatické kontroly všech postupů v systému registrů Společenství týkajících se povolenek na emise, ověřených emisí, účtů a kjótských jednotek a prostřednictvím ITL by měly být automaticky kontrolovány veškeré postupy týkající se kjótských jednotek, aby nedocházelo k nesrovnalostem. Postupy, které požadavky těchto kontrol nesplní, by měly být ukončeny, aby se zajistilo, že transakce v systému registrů Unie splňují požadavky směrnice 2003/87/ES a požadavky vypracované podle UNFCCC a Kjótského protokolu.
(10)
Je nutno uplatňovat přiměřené a harmonizované požadavky na ověření a přístupová práva, aby byla chráněna bezpečnost informací v integrovaném systému registrů a záznamy o všech postupech, provozovatelích zařízení a osobách v systému.
(11)
Hlavní správce by měl zajistit, aby fungování systému registrů bylo narušováno co nejméně, a to tím, že přijme všechna náležitá opatření, aby registry Unie a EUTL byly přístupné, a tím, že zajistí odolné systémy a postupy na ochranu všech informací.
(12)
Systém registru by měl být schopen zajistit začlenění letectví do systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů v rámci Unie počínaje 1. lednem 2012. Většina úkolů vyplývajících z revize ETS stanovených ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/29/ES ze dne 23. dubna 2009, kterou se mění směrnice 2003/87/ES s cílem zlepšit a rozšířit systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství (3), se musí plnit teprve počínaje 1. lednem 2013. Tyto požadavky jsou oddělené od funkcí, které musí být v roce 2012 zavedeny z důvodu začlenění činnosti letectví do ETS.
(13)
Jelikož provozovatelé letadel jsou oprávněni odevzdávat jiné soubory povolenek než provozovatelé zařízení, provozovatelům letadel by měl být poskytnut jiný druh účtu, a to vkladní účet provozovatele letadel. Povolenky vydané na základě kapitoly II směrnice ETS EU zahrnující letectví se odlišují od povolenek vydaných dříve, jelikož zahrnují emise, které většinou nepatří do oblasti působnosti Kjótského protokolu. Jako takové by se měly označit odlišně od jiných povolenek.
(14)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/101/ES ze dne 19. listopadu 2008, kterou se mění směrnice 2003/87/ES za účelem začlenění činností v oblasti letectví do systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství (4), vyžaduje, aby kjótské jednotky nebo povolenky zajištěné kjótskými jednotkami, které provozovatelé letadel odevzdali, byly odebrány v množství rovnajícím se vnitrostátním emisím z letectví. Jelikož však členské státy nemohou ovlivnit rozhodnutí provozovatelů letadel, zda odevzdají povolenky podle kapitoly II nebo jednotky, které lze odebrat, měl by se vytvořit centralizovaný systém odevzdávání a přerozdělení, který zaručí, že jednotky odevzdané provozovateli letadel, které mají být odebrány, se shromáždí a využijí především na pokrytí vnitrostátních emisí z letectví všech členských států stejně. Členské státy by měly později rozhodnout, jak využít takto shromážděné jednotky, které lze odebrat.
(15)
Pro účely provedení revize ETS a zajištění začlenění letectví v roce 2012 postačuje spojit na technické úrovni současné funkce registru členských států podle ETS a ponechat technické provádění funkcí registru podle Kjótského protokolu oddělenými registry podle Kjótského protokolu (dále jen „KP“) vedenými členskými státy.
(16)
Aby byly provedeny změny zavedené směrnicí 2009/29/ES a zajištěno začlenění činností letectví do ETS v roce 2012, postačí spojit na technické úrovni současné funkce registru členských států podle ETS a ponechat technické provádění funkcí registru oddělenými registry, které vedou členské státy, je-li to nutné. Takové řešení by však nebylo nákladově efektivní, jelikož by si vyžadovalo udržování rozsáhlých paralelních kapacit informačních technologií v každém členském státě, které by se málo využívaly. Cílem Komise a členských států je tedy spolupracovat na zřízení „Sjednoceného systému evropských registrů“, který by spojil funkce informačních technologií všech členských států týkající se registrů podle KP.
(17)
Pravidly stanovenými v tomto nařízení pro účtování povolenek a kjótských jednotek a možností vytvoření Sjednoceného systému evropských registrů není dotčeno žádné budoucí rozhodnutí Evropské unie, zda se zavázat ke společnému cíli snižování emisí Unie, nebo vyčlenit cíle snižování emisí členských států do budoucí mezinárodní úmluvy o změnách klimatu.
(18)
Podle čl. 19 odst. 4 směrnice 2003/87/ES jsou nutná ustanovení pro postupy řízení změn a krizového řízení pro registr Unie, na jejichž základě registr Unie a příslušné postupy umožní iniciativy členských států, pokud jde o zlepšení účinnosti, řízení administrativních nákladů a opatření týkající se kontroly kvality. Umístěním všech povolenek v registru Unie by nemělo být dotčeno udržování vnitrostátních registrů pro emise nezahrnuté do ETS a registr Unie by měl poskytovat stejnou kvalitu služeb jako vnitrostátní registry.
(19)
Jelikož od roku 2009 se podvody s DPH, praní špinavých peněz a jiné trestné činnosti v celém systému registrů značně zvýšily, je nezbytné poskytnout podrobnější a důkladnější pravidla pro kontrolu informací o totožnosti předkládaných držiteli účtů a osobami žádajícími o zřízení účtů. Kromě toho orgány členských států musejí mít možnost odmítnout zřízení účtu pro ty, které lze důvodně podezírat, že systém registrů chtějí zneužít pro podvodné účely. Je rovněž nutné poskytnout podrobná pravidla, aby se umožnilo rychlé a efektivní předkládání údajů orgánům pro vymáhání práva, které by takto získané údaje mohly poté využít pro účely vyšetřování.
(20)
Nařízení Komise (ES) č. 994/2008 ze dne 8. října 2008 o normalizovaném a bezpečném systému registrů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES a rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 280/2004/ES (5) zrušilo a nahradilo nařízení Komise (ES) č. 2216/2004 ze dne 21. prosince 2004 o standardizovaném a bezpečném systému rejstříků podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES a rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 280/2004/ES (6) počínaje rokem 2012. Jelikož toto nařízení podstatně mění ustanovení, která se od 1. ledna 2012 vztahují na některé regulované oblasti, v zájmu jasnosti je nezbytné, aby nařízení (ES) č. 994/2008 bylo zrušeno a v celém rozsahu nahrazeno s tím, že se ponechá zrušení a nahrazení nařízení (ES) č. 2216/2004 stanovené v nařízení (ES) č. 994/2008.
(21)
Protože nařízení (ES) č. 2216/2004 zůstane v platnosti do konce roku 2011, určité dílčí změny uvedeného nařízení jsou nutné s okamžitým účinkem. Uvedené změny se týkají boje proti podvodům a jiným trestným činnostem a postupu odevzdávání povolenek. V zájmu jasnosti by měla být také zrušena zastaralá ustanovení. Protože změny týkající se činností boje proti podvodům a postupu odevzdávání povolenek by se měly uplatňovat co nejdříve, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost neprodleně po jeho uveřejnění.
(22)
Nařízení (ES) č. 2216/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno s okamžitou platností. Uvedené nařízení by mělo být zrušeno k 1. lednu 2012.
(23)
V souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES ze dne 28. ledna 2003 o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/313/EHS (7) a rozhodnutí 13/CMP.1 by se měly konkrétní zprávy pravidelně zveřejňovat, aby se zajistilo, že veřejnost má přístup k informacím obsaženým v integrovaném systému registrů s výhradou některých požadavků na zachování důvěrnosti.
(24)
Právní předpisy Unie týkající se ochrany osob při zpracování osobních údajů a volného pohybu těchto údajů, zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (8), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (Směrnice o soukromí a elektronických komunikacích) (9) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (10) by měly být dodržovány, pokud se vztahují na údaje uchovávané a zpracovávané podle tohoto nařízení.
(25)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví všeobecné požadavky a rovněž požadavky na provozování a údržbu týkající se standardizovaného a bezpečného systému registrů, který se skládá z registrů a nezávislého protokolu transakcí stanoveného v čl. 20 odst. 1 směrnice 2003/87/ES a článku 6 rozhodnutí č. 280/2004/ES. Stanoví také komunikační systém mezi systémem registrů a mezinárodním protokolem transakcí, který zřizuje, provozuje a udržuje sekretariát Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu (UNFCCC).
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 3 směrnice 2003/87/ES. Rovněž se použijí tyto definice:
1)
„držitelem účtu“ se rozumí osoba, která má účet v systému registrů;
2)
„hlavním správcem“ se rozumí osoba určená Komisí podle článku 20 směrnice 2003/87/ES;
3)
„příslušným orgánem“ se rozumí orgán nebo orgány určené členským státem podle článku 18 směrnice 2003/87/ES;
4)
„smluvní stranou KP“ se rozumí smluvní strana Kjótského protokolu;
5)
„obchodní základnou“ se rozumí jakýkoli druh mnohostranné výměny, která sdružuje nebo usnadňuje sdružování početných zájmů třetích osob na nákupu či prodeji podle definice v článku 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES (11), přičemž zájmy na nákupu a prodeji jsou v povolenkách nebo kjótských jednotkách;
6)
„ověřovatelem“ se rozumí ověřovatel podle definice v bodě 5 písm. m) přílohy I rozhodnutí Komise 2007/589/ES (12);
7)
„jednotkami přidělených množství“ nebo AAU se rozumí jednotky vydané podle čl. 7 odst. 3 rozhodnutí č. 280/2004/ES;
8)
„povolenkami podle kapitoly II“ se rozumí povolenky vydané podle kapitoly II směrnice 2003/87/ES;
9)
„povolenkami podle kapitoly III“ se rozumí všechny povolenky nevydané podle kapitoly II směrnice 2003/87/ES;
10)
„dlouhodobými CER“ nebo „lCER“ se rozumí jednotky vydané pro projektovou činnost zalesňování nebo opětovného zalesnění podle CDM, jež podle rozhodnutí 5/CMP.1 konference smluvních stran UNFCCC, která slouží jako zasedání smluvních stran Kjótského protokolu, uplyne na konci započítávaného období pro projektovou činnost zalesňování nebo opětovného zalesnění podle CDM, pro které byla vydána;
11)
„jednotkami propadů“ nebo „RMU“ se rozumí jednotky vydané podle článku 3 Kjótského protokolu;
12)
„dočasnými CER“ nebo „tCER“ se rozumí jednotky vydané pro projektovou činnost zalesňování nebo obnovy zalesnění podle CDM, které podle rozhodnutí 5/CMP.1 uplynou na konci období závazku podle Kjótského protokolu následujícím po období, kdy byla vydána;
13)
„postupem“ se rozumí automatizované technické prostředky k uskutečňování činnosti týkající se účtu nebo jednotky v registru;
14)
„transakcí“ se rozumí postup, který zahrnuje převod povolenky nebo kjótské jednotky z jednoho účtu na druhý;
15)
„odevzdáním“ se rozumí účtování povolenky nebo kjótské jednotky provozovatelem zařízení nebo provozovatelem letadel podle ověřených emisí jeho zařízení nebo letadel;
16)
„zrušením“ se rozumí konečná likvidace kjótské jednotky jejím držitelem bez účtování podle ověřených emisí;
17)
„výmazem“ se rozumí konečná likvidace povolenky jejím držitelem bez účtování podle ověřených emisí;
18)
„odebráním“ se rozumí účtování kjótské jednotky smluvní stranou Kjótského protokolu podle vykazovaných emisí této smluvní strany;
19)
„praním peněz“ se rozumí definice v čl. 1 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES (13);
20)
„závažným trestným činem“ se rozumí definice v čl. 3 odst. 5 směrnice 2005/60/ES;
21)
„financováním terorismu“ se rozumí definice v čl. 1 odst. 4 směrnice 2005/60/ES;
22)
„správce registru“ se vztahuje na správce registru Unie nebo jakéhokoli jiného registru podle Kjótského protokolu;
23)
„národní správce“ se vztahuje na subjekt odpovědný za správu souboru uživatelských účtů jménem členského státu podle jurisdikce členského státu v registru Unie určený v souladu s článkem 6;
24)
„správce účtu“ se vztahuje na správce určeného pro konkrétní druh účtu ve třetím sloupci tabulky I-I v příloze I.
KAPITOLA II
SYSTÉM REGISTRŮ
Článek 3
Registry
1. S cílem plnit své povinnosti jako smluvní strany KP a podle článku 6 rozhodnutí č. 280/2004/ES za účelem zajištění přesného zúčtování kjótských jednotek každý členský stát a Unie povedou registr (dále jen „registr KP“) v podobě standardizované elektronické databáze, která splňuje požadavky UNFCCC týkající se registrů, a zejména funkční a technické specifikace pro normy výměny údajů pro systémy registrů podle Kjótského protokolu zpracované podle rozhodnutí 12/CMP.1 konference smluvních stran UNFCCC, která slouží jako zasedání smluvních stran Kjótského protokolu.
2. S cílem plnit povinnosti podle článku 19 směrnice 2003/87/ES za účelem zajištění přesného zúčtování povolenek musejí členské státy od 1. ledna 2012 používat registr Unie, který bude fungovat také jako registr KP pro Evropské společenství jako samostatnou smluvní strana KP. Registr Unie zajistí pro národní správce a držitele účtů všechny postupy popsané v kapitole IV až VI.
3. Členské státy, které nemohou vydávat AAU z jiných důvodů než z důvodů uvedených v UNFCCC jako nevhodné pro převádění ERU, AAU a CER v souladu s ustanoveními rozhodnutí 11/CMP.1 konference smluvních stran, která slouží jako zasedání smluvních stran Kjótského protokolu (dále jen „smluvní strany bez registru KP“), odchylně od odstavce 1 nemusí zřídit registr KP.
4. Registr Unie a každý registr KP musí vyhovovat funkčním a technickým specifikacím týkajícím se norem výměny údajů pro systémy registrů podle Kjótského protokolu zpracovaným podle rozhodnutí 12/CMP.1 a musí splňovat požadavky na technické vybavení, síť, programové vybavení a bezpečnost stanovené ve specifikacích pro výměnu údajů a technických specifikacích uvedených v článku 71.
Článek 4
Protokol transakcí Evropské unie
1. S cílem plnit povinnosti podle článku 20 směrnice 2003/87/ES za účelem udržování nezávislého protokolu transakcí, který zaznamenává a kontroluje vydávání, převádění a rušení povolenek, Komise zřídí protokol transakcí Evropské unie („EUTL“) v podobě standardizované elektronické databáze. EUTL bude sloužit také k zaznamenávání všech informací týkajících se umístění a převodu kjótských jednotek zpřístupněných v souladu s čl. 6 odst. 2 rozhodnutí č. 280/2004/ES.
2. Hlavní správce vede a udržuje EUTL v souladu s ustanoveními tohoto nařízení.
3. EUTL musí být způsobilý kontrolovat a zaznamenávat všechny postupy uvedené v čl. 3 odst. 2 a vyhovovat funkčním a technickým specifikacím týkajícím se norem výměny údajů pro systémy registrů podle Kjótského protokolu zpracovaným podle rozhodnutí 12/CMP.1 a musí splňovat požadavky na technické vybavení, síť a programové vybavení stanovené ve Specifikacích pro výměnu údajů a technických specifikacích uvedených v článku 71.
4. EUTL musí být způsobilý zaznamenávat všechny postupy popsané v kapitole IV až VI.
Článek 5
Komunikační spojení mezi registry, ITL a EUTL
1. Registr Unie a každý registr KP musí udržovat komunikační spojení s mezinárodní evidencí transakcí UNFCCC (dále jen „ITL“) pro účely oznamování transakcí, kterými se převádějí kjótské jednotky do nebo z jiných registrů KP.
2. EUTL musí rovněž udržovat komunikační spojení s ITL pro zaznamenávání a kontroly převodů uvedených v odstavci 1. Za tímto účelem ITL oznamuje všechny navrhované převody týkající se registru KP do EUTL před zaznamenáním převodu.
3. Registr Unie udržuje také přímé komunikační spojení s EUTL za účelem kontroly a zaznamenávání transakcí, kterými se převádějí povolenky, a postupů správy účtů popsaných v kapitole IV. Všechny transakce týkající se povolenek se uskutečňují v rámci registru Unie a zaznamenává a kontroluje je EUTL, ale ne ITL.
4. Výbor pro změnu klimatu může rozhodnout o spojení vnějších komunikačních spojení, infrastruktury informačních technologií, postupů přístupu k uživatelským účtům a mechanismů pro správu účtů KP v registru Unie s těmi, které jsou ve všech ostatních registrech KP, do jednoho sjednoceného systému evropských registrů udržovaného hlavním správcem. Po přijetí takového rozhodnutí Komise navrhne změny tohoto nařízení za účelem vymezení postupů provádění sjednoceného systému evropských registrů.
5. Hlavní správce může zřídit omezené komunikační spojení mezi EUTL a registrem přistupující země, aby se těmto registrům umožnilo komunikovat s ITL prostřednictvím EUTL a zaznamenávat ověřené údaje provozovatelů zařízení o emisích v EUTL. Tyto registry musejí před zřízením tohoto komunikačního spojení úspěšně splnit testovací a zahajovací postupy vyžadované od registrů.
Článek 6
Národní správci a správci registrů KP
1. Každý členský stát určí národního správce. Členský stát má přístup ke svým účtům a účtům v registru Unie a spravuje vlastní účty podle vlastní jurisdikce prostřednictvím svého národního správce. Každý národní správce členského státu jedná také jako správce jeho registru KP. Správce registru KP vede a udržuje registr KP svého členského státu v souladu s ustanoveními tohoto nařízení.
2. Hlavní správce vede a udržuje registr Unie. Hlavní správce jedná rovněž jako správce registru KP v části registru Unie týkající se registru KP EU.
3. Členské státy a Komise zajistí, aby nedošlo ke střetu zájmů mezi národními správci, hlavním správcem a držiteli uživatelských účtů.
4. Každý členský stát oznámí Komisi údaje o totožnosti a kontaktní údaje svého národního správce.
5. Komise koordinuje provádění požadavků tohoto nařízení se správci registrů v jednotlivých členských státech a s hlavním správcem. Komise zejména konzultuje s pracovní skupinou správců registrů ve Výboru pro změnu klimatu otázky a postupy týkající se vedení registrů a provádění tohoto nařízení. Pracovní skupina správců registrů dohodne společné provozní postupy pro provádění tohoto nařízení, včetně postupů týkajících se řízení změn a krizového řízení registru Unie. Jednací řád pracovní skupiny správců registrů schválí Výbor pro změnu klimatu.
6. Hlavní správce, příslušné orgány a národní správci provádějí pouze postupy, které jsou nezbytné pro vykonávání jejich příslušných funkcí.
KAPITOLA III
JEDNOTKY
Článek 7
Jednotky
1. Registr Unie musí být způsobilý obsahovat povolenky podle kapitoly II a povolenky podle kapitoly III.
2. Každý registr KP a registr Unie musí být způsobilý obsahovat AAU, ERU, CER, RMU, lCER a tCER (dále společně označované jako „kjótské jednotky“).
KAPITOLA IV
ÚČTY
ODDÍL 1
Ustanovení použitelná na všechny účty
Článek 8
Účty
1. Registr Unie obsahuje účty uvedené v oddílech pod názvem „II. Účetní závěrka v registru Unie“ a „III. Uživatelské účty v registru Unie“ v příloze I.
2. Registr Unie a každý jiný registr KP obsahuje účty uvedené pod názvem „I. Účty smluvních stran KP v registrech KP“ v příloze I.
3. Druh jednotek, které může obsahovat každý druh účtu, je stanoven v příloze I a druh transakcí, které může každý druh účtu uskutečňovat nebo přijímat, je stanoven v příloze II.
Článek 9
Stav účtů
1. Účty se nacházejí v jednom z těchto stavů: otevřené, neaktivní, blokované nebo uzavřené.
2. Z blokovaných účtů nelze provádět žádné postupy kromě odevzdání jednotek, zápisu ověřených emisí a aktualizace údajů o účtu.
3. Z uzavřených účtů nelze provádět žádné postupy. Uzavřený účet nemůže být znovu otevřen a nemůže přijímat žádné převody jednotek.
Článek 10
Vedení účtů
1. Každý účet má správce, který je odpovědný za vedení účtu jménem členského státu nebo jménem Unie.
2. Správce účtu je určen pro každý druh účtu uvedený ve třetím sloupci tabulky I-1 v příloze I.
3. Správce účtu odpovídá za otevření účtu, pozastavení přístupu k němu nebo jeho uzavření, za schválení odpovědných zástupců za účelem povolení změn údajů o účtu, které si vyžadují schválení správce, a za provádění transakcí, pokud o to žádá držitel účtu v souladu s čl. 19 odst. 4.
4. Uživatelské účty se řídí právem a spadají do pravomoci členského státu jejich správce, a jednotky, které jsou v nich obsaženy, se považují za nacházející se na území uvedeného členského státu.
Článek 11
Oznámení správců
Hlavní správce oznamuje držiteli a správci účtu v registru Unie zahájení, provedení nebo ukončení každého postupu týkajícího se účtu prostřednictvím automatizovaného mechanismu popsaného ve specifikacích pro výměnu údajů a technických specifikacích stanovených v článku 71.
ODDÍL 2
Otevření a aktualizace účtů
Článek 12
Otevření účtů smluvních stran KP a účetní závěrka
1. Komise vydá pokyn hlavnímu správci na otevření účtů Unie smluvních stran KP a všech účetních závěrek v registru Unie kromě národních vkladních účtů povolenek.
2. Příslušný orgán členského státu vydá pokyn národnímu správci, aby v registru Unie otevřel národní vkladní účet povolenek.
3. Pokyny uvedené v odstavci 1 a 2 musejí obsahovat informace uvedené v příloze III.
4. Správce nebo hlavní správce registru do 20 pracovních dnů od vydání pokynu otevře účet smluvní strany KP nebo účetní závěrku.
Článek 13
Otevření osobních vkladních účtů v registru Unie
1. Žádost o otevření osobního vkladního účtu v registru Unie se předkládá národnímu správci členského státu. Osoba žádající o otevření účtu předloží informace vyžadované národním správcem, které zahrnují nejméně informace uvedené v příloze IV.
2. Členský stát národního správce může požadovat, aby osoby EU, které žádají o otevření účtu, měly trvalý pobyt nebo registraci v členském státě národního správce spravujícího účet.
3. Národní správce do 20 pracovních dnů od obdržení úplného souboru informací vyžadovaných v souladu s odstavcem 1 a 2 a po schválení potřebného počtu zmocněných zástupců v souladu s článkem 20 otevře v registru Unie osobní vkladní účet, nebo informuje osobu žádající o otevření účtu, že otevření účtu zamítá.
4. Pokud národní správce zamítne otevřít účet, osoba žádající o otevření účtu může vznést námitky proti tomuto zamítnutí u příslušného orgánu nebo u odpovídajícího orgánu podle vnitrostátního práva, který buď vydá pokyn národnímu správci, aby účet otevřel, nebo zamítnutí potvrdí ve zdůvodněném rozhodnutí. Otevření účtu lze odmítnout z důvodů, že osoba, která žádá o otevření účtu, je vyšetřována za účast na podvodu týkajícím se povolenek nebo kjótských jednotek, na praní peněz, financování terorismu nebo na jiných závažných trestných činech, pro které může účet sloužit jako nástroj, nebo z jiných důvodů uvedených ve vnitrostátních právních předpisech.
Článek 14
Otevření vkladních účtů obchodní základny v registru Unie
1. Obchodní základny mohou předložit žádost o otevření vkladního účtu obchodní základny v registru Unie. Žádost se předkládá národnímu správci členského státu, který povoluje otevření vkladních účtů obchodní základny. Osoba žádající o otevření účtu předloží informace vyžadované národním správcem, které zahrnují informace uvedené v příloze IV a V.
2. Obchodní základny musí splňovat technické požadavky popsané ve specifikacích pro výměnu údajů a technických specifikacích stanovených v článku 71. Členský stát národního správce může požadovat, aby osoby EU, které žádají o otevření účtu, měly trvalý pobyt nebo registraci v členském státě národního správce spravujícího účet.
3. Národní správce do 20 pracovních dnů od obdržení úplných informací vyžadovaných v souladu s odstavcem 1 a 2 a po schválení potřebného počtu zmocněných zástupců v souladu s článkem 20 otevře v registru Unie vkladní účet obchodní základny, nebo informuje osobu žádající o otevření účtu, že otevření účtu zamítá.
4. Pokud národní správce zamítne otevření účtu, osoba žádající o otevření účtu může vznést námitky proti tomuto zamítnutí u příslušného orgánu nebo u odpovídajícího orgánu podle vnitrostátního práva, který buď vydá pokyn národnímu správci, aby účet otevřel, nebo zamítnutí potvrdí ve zdůvodněném rozhodnutí. Otevření účtu lze odmítnout z důvodů, že osoba, která žádá o otevření účtu, je vyšetřována za účast na podvodu týkajícím se povolenek nebo kjótských jednotek, na praní peněz, financování terorismu nebo na jiných závažných trestných činech, pro které může účet sloužit jako nástroj, nebo z jiných důvodů uvedených ve vnitrostátních právních předpisech.
Článek 15
Otevření vkladních účtů provozovatelů zařízení v registru Unie
1. Příslušný orgán, který vydává povolení k vypouštění emisí skleníkových plynů, poskytne národnímu správci svého členského státu do 20 pracovních dnů od vstupu tohoto povolení v platnost pro provoz nového zařízení informace uvedené v příloze VII a provozovatel zařízení požádá národního správce o otevření vkladního účtu provozovatele zařízení v registru Unie.
2. Pokud příslušný orgán takto rozhodne, informace uvedené v odstavci 1 může národnímu správci poskytnout rovněž provozovatel zařízení ve lhůtě stanovené v odstavci 1.
3. Národní správce do 20 pracovních dnů od obdržení všech informací uvedených v odstavci 1 a po schválení potřebného počtu zmocněných zástupců v souladu s článkem 20 otevře pro každé zařízení samostatný vkladní účet provozovatele zařízení v registru Unie.
Článek 16
Otevření vkladních účtů provozovatelů letadel v registru Unie
1. Příslušný orgán do 20 pracovních dnů od schválení monitorovacího plánu provozovatele letadel nebo do 1. ledna 2012, podle toho, co nastane později, poskytne národnímu správci informace uvedené v příloze VIII a provozovatel letadel požádá národního správce o otevření vkladního účtu provozovatele letadel v registru Unie. Každý provozovatel letadel má jeden vkladní účet provozovatele letadel.
2. Pokud příslušný orgán takto rozhodne, může informace uvedené výše v odstavci 1 předložit národnímu správci rovněž provozovatel zařízení ve lhůtě stanovené v odstavci 1.
3. Národní správce do 40 pracovních dnů od obdržení informací uvedených v odstavci 1 a po schválení potřebného počtu zmocněných zástupců v souladu s článkem 20 otevře pro provozovatele letadel samostatný vkladní účet provozovatele letadel v registru Unie.
Článek 17
Otevření účtů ověřovatelů v registru Unie
1. Žádost o otevření účtu ověřovatele v registru Unie se předkládá národnímu správci. Osoba žádající o otevření účtu předloží informace vyžadované národním správcem, které zahrnují informace uvedené v příloze IV a V.
2. Národní správce do 20 pracovních dnů od obdržení všech informací uvedených v odstavci 1 a po schválení potřebného počtu zmocněných zástupců v souladu s článkem 20 otevře pro ověřovatele účet v registru Unie.
Článek 18
Podmínky účtů
Tento článek neobsahuje žádná ustanovení.
Článek 19
Zmocnění zástupci
1. Každý účet musí mít nejméně dva zmocněné zástupce. Zmocněný zástupce provádí transakce a jiné postupy jménem držitele účtu prostřednictvím internetové stránky registru.
2. Správce účtu může povolit, aby účty měly další zmocněné zástupce, kteří mohou nahlížet do účtu, nebo jejichž souhlas se kromě souhlasu zmocněného zástupce vyžaduje k podání žádosti o provedení jakýchkoli postupů.
3. Správce účtu může držitelům uživatelských účtů umožnit přístup k jejich účtům prostřednictvím obchodní základny. Držitelé účtů, kterým byl umožněn přístup k jejich účtům prostřednictvím obchodní základny, jmenují zmocněným zástupcem osobu, která už je zmocněným zástupcem vkladního účtu obchodní základny.
4. Pokud zmocněný zástupce nemá přístup na internet, může také požádat správce účtu, aby jeho jménem prováděl transakce za předpokladu, že správce tyto žádosti povolí a že přístup nebyl v souladu s článkem 27 pozastaven.
5. Specifikace pro výměnu údajů a technické specifikace mohou pro každý druh účtu stanovit maximální počet zmocněných zástupců a dalších zmocněných zástupců. Národní správce může pro svůj účet stanovit nejnižší maximální počet, ale minimální počet zmocněných zástupců musí být tři.
6. Zmocnění zástupci a další zmocnění zástupci musejí být fyzické osoby nad 18 let věku. Všichni zmocnění zástupci a další zmocnění zástupci jednotlivého účtu musejí být různé osoby, ale tatáž osoba může být zmocněným zástupcem nebo dalším zmocněným zástupcem pro více než jeden účet. Členský stát národního správce může požadovat, že nejméně jeden ze zmocněných zástupců musí mít trvalý pobyt v členském státě národního správce, který spravuje účet.
Článek 20
Navrhování a schvalování zmocněných zástupců a dalších zmocněných zástupců
1. Když osoba žádá o otevření účtu, navrhne kandidáty nejméně na dva zmocněné zástupce a může navrhnout kandidáty na další zmocněné zástupce, pokud to umožní správce účtu.
2. Když osoba žádající o otevření účtu navrhne kandidáta na zmocněného zástupce nebo dalšího zmocněného zástupce, poskytne informace vyžadované správcem. Tyto informace musejí zahrnovat nejméně dokumenty a informace o totožnosti kandidáta uvedené v příloze IX.
3. Národní správce do 20 pracovních dnů od obdržení úplných informací požadovaných v souladu s odstavcem 2 schválí zmocněného zástupce nebo dalšího zmocněného zástupce nebo informuje osobu, která žádá o otevření účtu, že schválení zamítá. Jestliže si hodnocení informací o kandidátovi vyžaduje více času, správce může jednou prodloužit postup hodnocení o dalších 20 pracovních dnů a prodloužení oznámí osobě žádající o otevření účtu.
4. Pokud národní správce zamítne schválení zmocněného zástupce nebo dalšího zmocněného zástupce, osoba žádající o otevření účtu může vznést námitky proti tomuto zamítnutí u příslušného orgánu nebo u odpovídajícího orgánu podle vnitrostátního práva, který buď vydá pokyn národnímu správci, aby provedl schválení, nebo zamítnutí potvrdí ve zdůvodněném rozhodnutí. Schválení může být zamítnuto z důvodů, že osoba, která je kandidátem na zmocněného zástupce nebo dalšího zmocněného zástupce, je vyšetřována za účast na podvodu týkajícím se povolenek nebo kjótských jednotek, na praní peněz, financování terorismu nebo na jiných závažných trestných činech, pro které může účet sloužit jako nástroj, nebo z jiných důvodů uvedených ve vnitrostátních právních předpisech.
5. Zmocněný zástupce ústředního zúčtovacího účtu ETS jedná jako zmocněný zástupce hlavního správce. Zmocněný zástupce každého národního vkladního účtu povolenek jedná jako zmocněný zástupce národního správce pro členský stát, který je držitelem národního vkladního účtu povolenek.
Článek 21
Aktualizace informací o účtech a informací o zmocněných zástupcích
1. Všichni držitelé účtů oznámí správci účtu do 10 pracovních dnů všechny změny v informacích předložených za účelem otevření účtu a jmenování zmocněného zástupce nebo dalšího zmocněného zástupce. Pokud se provozovatelé letadel spojili s jedním nebo více provozovateli letadel nebo rozdělili na dva nebo více provozovatelů letadel, oznámí to do 10 pracovních dnů správci svého účtu. V případě, že majitel účtu byl požádán, aby při otevření účtu nebo při navržení kandidáta na zmocněného zástupce nebo dalšího zmocněného zástupce prokázal konkrétní informace, k oznámení o změnách musí být připojeny rovněž požadované důkazy. Správce účtu do 15 pracovních dnů od obdržení tohoto oznámení a připojených důkazů musí aktualizovat informace o držiteli účtu nebo aktualizaci zamítnout a informovat o tom držitele účtu. Námitky proti tomuto zamítnutí lze podat u příslušného orgánu nebo u odpovídajícího orgánu podle vnitrostátního práva v souladu s čl. 13 odst. 4, čl. 14 odst. 4 nebo čl. 20 odst. 4.
2. Držitel osobního vkladního účtu, vkladního účtu obchodní základny, účtu ověřovatele nebo vkladního účtu provozovatele letadel nesmí prodat nebo převést vlastnictví účtu na jinou osobu. Držitel vkladního účtu provozovatele zařízení může prodat nebo převést tento účet pouze spolu se zařízením souvisejícím s tímto účtem.
3. Zmocněný zástupce nebo další zmocněný zástupce nesmí převést svůj status jako takový na jinou osobu.
4. Každý držitel účtu může oznámit odvolání zmocněného zástupce za předpokladu, že nejméně dva zmocnění zástupci zůstanou. Odpovědný správce odvolá zmocněného zástupce do 10 pracovních dnů od obdržení tohoto oznámení.
5. Každý držitel účtu může jmenovat nové zmocněné zástupce nebo další zmocněné zástupce v souladu s postupem stanoveným v článku 20.
6. V případě, že se členský stát, který spravuje provozovatele letadel, změní v souladu s postupem uvedeným v článku 18a směrnice 2003/87/ES nebo z důvodu rozšíření Evropské unie, hlavní správce aktualizuje národního správce příslušného vkladního účtu provozovatele letadel. Pokud se správce vkladního účtu provozovatele letadel změní, nový správce může provozovatele letadel požádat, aby předložil informace týkající se otevření účtu a vyžadované novým správcem v souladu s článkem 16 a informace o zmocněných zástupcích požadované novým správcem v souladu s článkem 20.
7. Až na výjimku uvedenou výše v odstavci 6 se členský stát odpovědný za vedení účtu nemění.
ODDÍL 3
Uzavření účtů
Článek 22
Uzavření účtů smluvních stran KP, účetních závěrek, osobních vkladních účtů a vkladních účtů obchodní základny
Správce uzavře účet do 10 pracovních dnů od obdržení žádosti od držitele účtu o uzavření účtu smluvní strany KP v registru Unie, účetní závěrky, osobního vkladního účtu nebo vkladního účtu obchodní základny, který spravuje.
Článek 23
Uzavření vkladních účtů provozovatelů zařízení
1. Příslušný orgán informuje národního správce do 10 pracovních dnů o odebrání nebo odevzdání povolení k vypouštění emisí skleníkových plynů pro zařízení, které v důsledku toho není takovým povolením kryto. Příslušný orgán informuje národního správce do 10 pracovních dnů také, když se dozví, že zařízení bylo uzavřeno, aniž by byl příslušný orgán o tom informován. Národní správce do 10 pracovních dnů ode dne, kdy byl informován příslušným orgánem, zaznamená v registru Unie datum, kdy skončí platnost povolení k vypouštění emisí skleníkových plynů. V případě, že se zařízení uzavře, aniž by povolení vypršelo, datum uzavření oznámené příslušným orgánem se zapíše jako datum skončení platnosti povolení.
2. Národní správce může vkladní účet provozovatele zařízení uzavřít do 30. června běžného roku po roce, kdy skončila platnost povolení, pokud příslušné zařízení odevzdalo nejméně množství povolenek a kjótských jednotek rovnající se jeho ověřeným emisím.
Článek 24
Uzavření vkladních účtů provozovatelů letadel
Národní správce uzavře vkladní účty provozovatelů letadel, pouze pokud mu příslušný orgán vydá pokyn, aby tak učinil, jelikož na základě oznámení držitele účtu nebo jiných důkazů zjistil, že provozovatel letadel se spojil s jiným provozovatelem letadel, nebo že trvale ukončil veškeré své provozní činnosti zahrnuté do přílohy I směrnice 2003/87/ES.
Článek 25
Uzavření účtů ověřovatelů
1. Národní správce uzavře účet ověřovatele do 10 pracovních dnů od obdržení žádosti od ověřovatele o uzavření jeho účtu.
2. Příslušný orgán může rovněž vydat národnímu správci pokyn, aby uzavřel účetověřovatele, pokud je splněna jedna z těchto podmínek:
a)
akreditace ověřovatele vypršela nebo byla zrušena;
b)
ověřovatel ukončil svou činnost.
Článek 26
Kladné saldo na uzavíraných účtech
1. Pokud na účtu, který má správce uzavřít v souladu s článkem 22 až 25 a 28, je kladné saldo povolenek nebo kjótských jednotek, správce nejdřív požádá majitele účtu, aby určil jiný účet spravovaný stejným správcem, na který se pak převedou povolenky nebo kjótské jednotky. V případě, že držitel účtu neodpoví na žádost správce do 40 pracovních dnů, správce může povolenky převést na jeho národní vkladní účet povolenek v registru Unie a kjótské jednotky na vkladní účet smluvní strany KP v jeho registru KP.
2. Jestliže na účtu, k němuž byl pozastaven přístup v souladu s čl. 27 odst. 3, je kladné saldo povolenek nebo kjótských jednotek, příslušný orgán může ve svém pokynu podle čl. 28 odst. 1 požádat, aby tyto povolenky byly neprodleně převedeny na příslušný národní vkladní účet povolenek a aby kjótské jednotky byly neprodleně převedeny na příslušný vkladní účet smluvní strany KP.
ODDÍL 4
Pozastavení přístupu k účtům
Článek 27
Pozastavení přístupu k účtům
1. Správce může pozastavit přístup zmocněného zástupce nebo dalšího zmocněného zástupce k jakýmkoli účtům ve svém registru nebo k postupům, k nímž by zmocněný zástupce měl jinak přístup, pokud se dozví, nebo má dostatečné důvody být přesvědčen, že zmocněný zástupce:
a)
se pokusil získat přístup k účtům nebo postupům, ke kterým nemá oprávnění na přístup;
b)
opakovaně se pokoušel o přístup k účtu nebo postupu s použitím nesprávného uživatelského jména nebo hesla nebo
c)
se pokusil nebo se pokouší o poškození bezpečnosti registru nebo systému registrů.
2. Správce může pozastavit přístup všech zmocněných zástupců nebo dalších zmocněných zástupců ke konkrétnímu účtu, pokud je splněna jedna z těchto podmínek:
a)
držitel účtu zemřel bez právního nástupce nebo přestal existovat jako právnická osoba;
b)
držitel účtu nezaplatil své poplatky;
c)
držitel účtu porušil podmínky vztahující se na účet;
d)
držitel účtu nesouhlasil se změnami podmínek, které stanovil národní správce a hlavní správce;
e)
držitel účtu neposkytl důkazy týkající se změn údajů o účtu nebo důkazy týkající se požadavků na nové údaje o účtu;
f)
držitel účtu nedodržel požadovaný minimální počet zmocněných zástupců pro účet;
g)
držitel účtu nesplnil požadavek členského státu, aby měl zmocněného zástupce s trvalým pobytem v členském státě správce účtu;
h)
držitel účtu nesplnil požadavek členského státu, aby měl trvalý pobyt nebo registraci v členském státě správce účtu.
3. Národní správce může pozastavit přístup k osobnímu vkladnímu účtu nebo vkladnímu účtu obchodní základny, pokud má za to, že jeho otevření by mělo být zamítnutov souladu s čl. 13 odst. 3 nebo čl. 14 odst. 3.
4. Správce účtu zruší pozastavení ihned, jakmile se vyřeší situace, která pozastavení způsobila.
5. Držitel účtu může v souladu s odstavcem 1 a 3 vznést do 30 kalendářních dnů námitky proti pozastavení svého přístupu u příslušného orgánu nebo u odpovídajícího orgánu podle vnitrostátního práva, který buď vydá pokyn národnímu správci, aby přístupobnovil, nebo pozastavení potvrdí ve zdůvodněném rozhodnutí.
6. Příslušný orgán, nebo v případě účtů v registru Unie hlavní správce, může správci rovněž vydat pokyn k pozastavení.
7. Jestliže je přístup ke vkladnímu účtu obchodní základny pozastaven, správce pozastaví také přístup k uživatelským účtům umožněný pro obchodní základnu v souladu s čl. 19 odst. 3. Jestliže je pozastaven přístup zmocněných zástupců nebo dalších zmocněných zástupců vkladního účtu obchodní základny, správce pozastaví také přístup k uživatelským účtům umožněný pro obchodní základnu v souladu s čl. 19 odst. 3.
8. Pokud bylo držiteli vkladního účtu provozovatele zařízení nebo provozovatele letadel zamezeno odevzdání povolenek v průběhu 10 pracovních dnů před termínem pro odevzdání stanoveném v čl. 12 odst. 2 písm. a) a odstavci 3 směrnice 2003/87/ES z důvodu pozastavení v souladu s odstavcem 1 a 2, odevzdá národní správce, bude-li požádán držitelem účtu a po doložení totožnosti jeho zmocněného zástupce prostřednictvím podkladů, počet povolenek a ERU a CER upřesněný držitelem účtu.
Článek 28
Uzavření účtů a odvolání zmocněného zástupce z iniciativy správce
1. Není-li situace, která způsobila pozastavení přístupu k účtům podle článku 27, v přiměřené lhůtě vyřešena navzdory opakovaným oznámením, příslušný orgán může národnímu správci vydat pokyn, aby uzavřel osobní vkladní účty nebo vkladní účty obchodní základny, k nimž byl pozastaven přístup.
2. Pokud má osobní vkladní účet nulový zůstatek a v období jednoho roku nedošlo k žádným transakcím, národní správce může majitele účtu informovat, že osobní vkladní účet bude do 40 pracovních dnů uzavřen, jestliže národní správce neobdrží v této lhůtě od držitele účtu žádost, aby byl tento osobní vkladní účet zachován. V případě, že národní správce neobdrží od držitele účtu žádnou takovou žádost, může účet uzavřít.
3. Národní správce uzavře každý vkladní účet provozovatele zařízení, pokud příslušný orgán vydal národnímu správci pokyn, aby účet uzavřel, jelikož není reálný předpoklad, že provozovatel zařízení odevzdá další povolenky.
4. Národní správce může zmocněného zástupce nebo dalšího zmocněného zástupce odvolat, pokud má za to, že schválení zmocněného zástupce nebo dalšího zmocněného zástupce by mělo být zamítnuto v souladu s čl. 20 odst. 3, a zejména když zjistí, že dokumenty a údaje o totožnosti předložené při jmenování jsou zfalšované nebo chybné.
5. Držitel účtu může do 30 kalendářních dnů vznést námitky proti uzavření svého účtu v souladu s odstavcem 1 nebo proti odvolání svého zmocněného zástupce nebo dalšího zmocněného zástupce v souladu s odstavcem 4 u příslušného orgánu, který buď národnímu správci vydá pokyn, aby účet nebo zmocněného zástupce nebo dalšího zmocněného zástupce obnovil, nebo ve zdůvodněném rozhodnutí potvrdí uzavření či odvolání.
KAPITOLA V
OVĚŘENÉ EMISE A SHODA
Článek 29
Údaje o ověřených emisích pro provozovatele zařízení nebo provozovatele letadel
1. Každý provozovatel zařízení a provozovatel letadel musí před předložením údajů o ročních emisích do registru Unie vybrat ověřovatele z ověřovatelů registrovaných u národního správce, který spravuje jeho účet. Pokud provozovatel zařízení nebo provozovatel letadel je také ověřovatelem, nemůže jako ověřovatele vybrat sám sebe.
2. Národní správce zapíše údaje o emisích za příslušný rok v období od 1. ledna do 31. března následujícího roku. Údaje o emisích zařízení lze za příslušný rok zapsat také v průběhu daného roku, pokud již skončila platnost povolení na emise skleníkových plynů zařízení. Příslušný orgán může rozhodnout, že namísto národního správce je držitel účtu nebo ověřovatel (včetně příslušných orgánů působících jako ověřovatelé) odpovědný za zápis údajů o emisích ve výše uvedené lhůtě.
3. Roční údaje o emisích se předkládají s použitím formuláře uvedeného v příloze X.
4. Ověřovatel schválí roční ověřené emise po úspěšném ověření zprávy provozovatele zařízení o emisích ze zařízení za předcházející rok nebo zprávy provozovatele letadel o emisích ze všech činností letectví, které vykonával během předcházejícího roku, v souladu s čl. 15 odst. 1 směrnice 2003/87/ES.
5. Národní správce označí emise schválené podle odstavce 4 jako ověřené v registru Unie. Příslušný orgán může rozhodnout, že namísto národního správce je za označení emisí jako ověřených v registru Unie odpovědný ověřovatel.
6. Příslušný orgán může národnímu správci vydat pokyn, aby roční ověřené emise pro provozovatele zařízení nebo provozovatele letadel za účelem zajištění shody s podrobnými požadavky, které stanovil členský stát podle přílohy V směrnice 2003/87/ES, upravil tak, že upravené ověřené nebo odhadnuté emise pro tohoto provozovatele zařízení nebo provozovatele letadel za daný rok zapíše do záznamů registru Unie.
7. Pokud nebyl ke dni 1. května každého roku do registru zanesen žádný údaj o ověřených emisích provozovatele zařízení nebo provozovatele letadla za předchozí rok, nebo údaje o ověřených emisích se ukázaly jako nesprávné, každá náhradní hodnota emisí zapsaná v registru Unie se vypočte co možná nejvíce v souladu s podrobnými požadavky stanovenými členským státem podle přílohy V směrnice 2003/87/ES.
Článek 30
Zablokování účtů z důvodu nepředložení ověřených emisí
1. Pokud ke dni 1. dubna každého roku nebudou roční ověřené emise provozovatele zařízení nebo provozovatele letadla za předchozí rok zaneseny do registru Unie, registr Unie zablokuje příslušný vkladní účet provozovatele zařízení nebo vkladní účet provozovatele letadel.
2. Když budou všechny opožděné ověřené emise provozovatele zařízení nebo provozovatele letadel za daný rok zapsány v registru Unie, registr Unie účet odblokuje.
Článek 31
Výpočet údajů o stavu shody
1. Ke dni 1. května každého roku stanoví registr Unie údaje o stavu shody za předcházející rok pro každého provozovatele zařízení a provozovatele letadel s otevřeným nebo zablokovaným vkladním účtem provozovatele zařízení nebo vkladním účtem provozovatele letadel tím, že vypočte součet všech odevzdaných povolenek, CER a ERU za běžné období, od něhož odečte součet všech ověřených emisí v běžném období včetně běžného roku a přičte opravný faktor.
2. Opravný faktor uvedený v odstavci 1 je nulový, je-li stav shody za poslední rok předchozího období vyšší než nula, avšak zůstane stejný jako výsledek výpočtu stavu shody pro poslední rok předchozího období, je-li toto číslo nižší než nula nebo rovno nule.
3. Registr Unie zaznamená výsledek výpočtu stavu shody pro každého provozovatele zařízení a provozovatele letadel za každý rok.
Článek 32
Nečinné vkladní účty provozovatelů letadel
1. Pokud se ve lhůtě stanovené v čl. 12 odst. 2 písm. a) směrnice 2003/87/ES pro odevzdání povolenek zanese do registru Unie za předchozí rok nulová hodnota ověřených emisí pro provozovatele letadel v souladu s článkem 29, registr Unie uvede příslušný vkladní účet provozovatele letadel do nečinného stavu.
2. Registr Unie účet otevře, když hodnota ověřených emisí za rok předcházející danému roku se nerovná nule.
KAPITOLA VI
TRANSAKCE
ODDÍL 1
Přidělování a vydávání povolenek
Článek 33
Tabulky národního alokačního plánu
1. EUTL obsahuje jednu tabulku národního alokačního plánu pro každý členský stát na období 2008-2012. Tabulky národního alokačního plánu obsahují tyto informace:
a)
celkový počet povolenek, které se mají vydat pro zařízení: v jedné buňce celkový počet povolenek vydaných pro zařízení na období, na které se vztahuje národní alokační plán;
b)
celkový počet povolenek nepřidělených stávajícím zařízením (rezerva): v jedné buňce celkový počet povolenek (vydaných nebo koupených), které jsou rezervovány pro nové účastníky a dražby pro období, na které se vztahuje národní alokační plán;
c)
roky: vzestupně v samostatných buňkách pro každý rok, na který se vztahuje národní alokační plán;
d)
identifikační kód každého zařízení, které má v tomto okamžiku platné povolení: vzestupně v samostatných buňkách. Uvedená zařízení zahrnují zařízení jednostranně zahrnutá podle článku 24 směrnice 2003/87/ES a nezahrnují zařízení dočasně vyňatá podle článku 27 směrnice 2003/87/ES;
e)
přidělené povolenky: povolenky, které mají být přiděleny pro uvedený rok a uvedené zařízení, jsou zaneseny do buňky spojující tento rok s identifikačním kódem zařízení.
2. Tabulky národních alokačních plánů musí dodržet formulář uvedený v příloze XI.
Článek 34
Alokační tabulka Unie pro letectví
1. EUTL obsahuje jednu alokační tabulku Unie pro letectví na rok 2012. Tato tabulka obsahuje tyto informace:
a)
celkový počet povolenek podle kapitoly II, které mají být v Unii přiděleny v roce 2012;
b)
počet povolenek podle kapitoly II již přidělených pro každého držitele účtu uvedeného v tabulce;
c)
počet povolenek podle kapitoly II ještě nepřidělených členskými státy, uvedený zvlášť pro každý členský stát;
d)
totožnost příjemců povolenek (v případě povolenek přidělených dražbou je příjemce dražebníkem).
2. Alokační tabulka Unie pro letectví musí dodržet formulář uvedený v příloze XII.
Článek 35
Zápisy tabulek národních alokačních plánů do EUTL
1. Nejpozději 12 měsíců před začátkem období 2008-2012 oznámí každý členský stát Komisi svoji tabulku národního alokačního plánu v souladu s rozhodnutím přijatým podle čl. 11 odst. 2 směrnice 2003/87/ES.
2. Pokud tabulka národního alokačního plánu vychází z národního alokačního plánu oznámeného Komisi, který nebyl na základě čl. 9 odst. 3 směrnice 2003/87/ES odmítnut, nebo ke kterému Komise přijala navrhované změny, pověří Komise hlavního správce, aby zanesl tabulku národního alokačního plánu do EUTL.
Článek 36
Zápis rozhodnutí o přidělení povolenek do alokační tabulky Unie pro letectví
Pokud rozhodnutí o přidělení povolenek podle hlavy II přijatá členskými státy podle čl. 3e odst. 4 směrnice 2003/87/ES ohledně roku 2012 jsou v souladu se směrnicí 2003/87/ES, Komise pověří hlavního správce, aby rozhodnutí o přídělu zanesl do alokační tabulky Unie pro letectví v EUTL.
Článek 37
Úpravy tabulek národních alokačních plánů
1. Národní správce provede za období 2008-2012 úpravy tabulky národního alokačního plánu v EUTL, aniž by o tom informoval Komisi předem, když:
a)
novému účastníkovi bylo uděleno přidělení;
b)
členský stát doplnil rezervu nákupem povolenek;
c)
povolení pro zařízení vypršelo a každé přidělení, které ještě nebylo vloženo na jeho účet, se přesune do rezervy;
d)
zařízení bylo rozděleno na dvě nebo více zařízení;
e)
dvě nebo více zařízení byla spojena do jednoho zařízení.
Těmito úpravami se nemění celkové vydané množství povolenek uvedených v tabulce národního alokačního plánu.
2. Členský stát oznámí Komisi předem všechny úpravy svého národního alokačního plánu, kromě úprav uvedených v odstavci l, spolu s každou příslušnou úpravou tabulky národního alokačního plánu. Pokud úprava tabulky národního alokačního plánu vychází z národního alokačního plánu oznámeného Komisi, který nebyl na základě čl. 9 odst. 3 směrnice 2003/87/ES odmítnut, nebo ke kterému Komise přijala navrhované změny, a vyplývá-li tato úprava ze zlepšení údajů, pověří Komise hlavního správce, aby zanesl odpovídající úpravu do tabulky národního alokačního plánu vedené v EUTL.
3. Po každé úpravě uskutečněné podle odstavce 2, k níž dojde po vydání nebo přidělení povolenek a která snižuje celkové množství povolenek na období 2008-2012, národní správce převede počet a druh povolenek specifikovaný v registru Unie na účet Unie pro výmaz povolenek pro příslušné období.
Článek 38
Úpravy alokační tabulky Unie pro letectví
1. Národní správce může provést příslušné úpravy alokační tabulky Unie pro letectví v EUTL, aniž by o tom informoval předem Komisi, pokud:
a)
nový provozovatel letadel zahájil provoz;
b)
dražiteli byly přiděleny povolenky podle kapitoly II pro vydražení;
c)
provozovatel letadel byl rozdělen na dva nebo více provozovatelů letadel;
d)
dva nebo více provozovatelů letadel se spojili do jednoho provozovatele letadel;
2. Těmito úpravami se nemění celkové množství povolenek podle kapitoly II uvedených v alokační tabulce Unie pro letectví.
3. Kromě úprav uvedených v odstavci 1 oznámí členský stát Komisi každou úpravu svého rozhodnutí o přidělení povolenek podle kapitoly II přijatého v souladu čl. 3e odst. 4 směrnice 2003/87/ES, která je nezbytná za účelem opravy nadměrného přidělení způsobeného chybou Komise nebo členského státu. Pokud je úprava v souladu se směrnicí 2003/87/ES, Komise vydá pokyn hlavnímu správci, aby upravil alokační tabulku Unie pro letectví na základě tohoto rozhodnutí a aby ji zanesl do EUTL.
4. Po každé úpravě provedené podle odstavce 2, k níž dojde po přidělení povolenek podle kapitoly II v souladu s článkem 41 a která snižuje celkové množství povolenek podle kapitoly II na období 2008-2012, národní správce převede počet povolenek podle kapitoly II specifikovaný hlavním správcem na účet Unie pro výmaz povolenek pro příslušné období.
5. Pokud se spojení mezi provozovateli letadel týká provozovatelů letadel, které spravují různé členské státy, úpravu podle odst. 1 písm. d) provede národní správce spravující provozovatele letadel, jehož příděl se má spojit s přídělem jiného provozovatele letadel. Před provedením úpravy je nutné získat souhlas od národního správce, který spravuje provozovatele letadel, do jehož přídělu se zahrne příděl sloučeného provozovatele letadel.
Článek 39
Vydávání povolenek podle kapitoly III
1. Národní správce po zanesení tabulky národního alokačního plánu do EUTL do 28. února prvního roku období 2008-2012:
a)
převede počet AAU vydaných na období 2008-2012 rovnající se počtu povolenek podle kapitoly III, které má být vydáno z vkladního účtu smluvní strany KP, na vkladní účet AAU ETS;
b)
vydá celkový počet povolenek podle kapitoly III uvedený v tabulce národního alokačního plánu na národní vkladní účet povolenek v registru Unie.
2. Správci registru před opatřením uvedeným v odstavci 1 oznámí hlavnímu správci identifikační kód určeného vkladního účtu AAU ETS ve svém registru KP.
3. Registr Unie přidělí každé povolence při jejím vydání v souladu s odstavcem 1 jedinečný identifikační kód jednotky.
4. Členský stát, který nemá registr KP, neprovede opatření podle odst. 1 písm. a).
Článek 40
Přidělování povolenek podle kapitoly III
1. Aniž je dotčen článek 37 a 47, národní správce do 28. února každého roku převede z národního vkladního účtu povolenek na otevřený vkladní účet příslušného provozovatele zařízení poměrnou část z celkového počtu vydaných povolenek podle kapitoly III, které byly přiděleny příslušnému zařízení pro daný rok v souladu s příslušnou částí tabulky národního alokačního plánu.
2. Pokud to národní alokační plán členského státu předpokládá, může národní správce převést uvedený podíl v každém roce později.
3. Jestliže jsou pro zařízení přiděleny v tabulce národního alokačního plánu další povolenky podle kapitoly III vyplývající z úprav v souladu s článkem 37, národní správce převede z národního vkladního účtu povolenek na otevřený vkladní účet příslušného provozovatele zařízení dodatečně přidělené povolenky podle kapitoly III za daný rok v okamžiku, kdy mu k tomu příslušný orgán vydá pokyn.
Článek 41
Přidělování povolenek podle kapitoly III
1. Národní správce po zanesení alokační tabulky Unie pro letectví vytvoří do 28. února 2012 počet povolenek podle kapitoly II na každém otevřeném vkladním účtu provozovatele letadel rovnající se přidělení uvedenému v alokační tabulce Unie pro letectví pro držitele tohoto účtu pro daný rok.
2. Registr Unie přidělí každé povolence při jejím vytvoření v souladu s odstavcem 1 jedinečný identifikační kód jednotky.
3. Jestliže jsou držiteli účtu přiděleny v tabulce alokačního plánu Unie pro letectví další povolenky podle kapitoly II vyplývající z úprav v souladu s článkem 38, národní správce vytvoří na každém otevřeném vkladním účtu provozovatele letadel pro držitele tohoto účtu další počet přidělených povolenek podle kapitoly II rovnající se dalšímu přidělení stanovenému v alokační tabulce Unie pro letectví za daný rok v okamžiku, kdy mu k tomu příslušný orgán vydá pokyn.
4. V případě, že nečinný vkladní účet provozovatele letadel nedostane povolenky podle odstavce 1, nebudou tyto povolenky na účtu vytvořeny, pokud by měl být tento účet následně otevřen.
Článek 42
Přidělování povolenek podle kapitoly III po jejich prodeji členským státem
Poté, co členský stát prodá povolenky podle kapitoly III na období 2008-2012, národní správce, pokud mu k tomu vydá příslušný orgán pokyn, převede v průběhu období 2008-2012 počet povolenek podle kapitoly III z národního vkladního účtu povolenek na vkladní účet určený příslušným orgánem.
ODDÍL 2
Převody povolenek a kjótských jednotek
Článek 43
Převody povolenek držiteli účtů
Registr Unie na žádost držitele účtu provede převod povolenek na jeho účtu v registru Unie na jakýkoli jiný účet v registru Unie, pokud tomuto převodu nebrání stav zahajovacího účtu nebo druh povolenek, které mohou být na přijímacím účtu v souladu s čl. 8 odst. 3.
Článek 44
Převody kjótských jednotek držiteli účtů
Registr Unie na žádost držitele účtu provede převod kjótských jednotek na účtu v registru Unie na jakýkoli jiný účet v registru Unie nebo v registru KP, pokud tomuto převodu nebrání stav zahajovacího účtu nebo kjótských jednotek, které mohou být na přijímacím účtu v souladu s čl. 8 odst. 3.
Článek 45
Minimální držení povolenek podle kapitoly III na vkladních účtech v registru Unie spravovaných stejným členským státem
1. Pokud by v důsledku navrhovaného převodu povolenek držitelem účtu v souladu s článkem 43 byl celkový počet povolenek podle kapitoly III na období 2008-2012 na účtu v registru Unie spravovaném národním správcem příslušného členského státu nižší než počet kjótských jednotek, jež mají být v registru KP tohoto členského státu podle rozhodnutí 11/CMP.1 drženy jako rezerva v období závazku, po odečtení počtu kjótských jednotek v současnosti držených v registru KP tohoto členského státu mimo vkladní účet AAU ETS a účet pro zrušení, EUTL navrhovaný převod odmítne.
2. Pokud by v důsledku navrhovaného převodu povolenek držitelem účtu v souladu s článkem 43 byl celkový počet povolenek podle kapitoly III na období 2008-2012 na účtu v registru Unie spravovaném národními správci nejstarších patnácti členských států nižší než počet kjótských jednotek, jež mají být v registru KP těchto členských států podle rozhodnutí 11/CMP.1 drženy jako rezerva v období závazku Evropské unie, po odečtení počtu kjótských jednotek v současnosti držených v registru KP uvedených členských států mimo vkladní účty AAU ETS a účty pro zrušení, EUTL navrhovaný převod odmítne.
ODDÍL 3
Odevzdání povolenek, ERU a CER
Článek 46
Odevzdání povolenek
1. Provozovatel letadel odevzdá povolenky na období 2008-2012 tak, že registru Unie navrhne, aby
a)
převedl určitý počet povolenek na období 2008-2012 z příslušného vkladního účtu provozovatele zařízení nebo vkladního účtu provozovatele letadla na účet Unie pro výmaz povolenek;
b)
zapsal počet a druh převedených povolenek jako odevzdané povolenky na emise provozovatele zařízení nebo emise provozovatele letadel za běžné období.
2. Povolenky podle kapitoly II mohou odevzdat pouze provozovatelé letadel.
3. Povolenku, která již byla odevzdána, nelze znovu odevzdat.
Článek 47
Odevzdání povolenek na pokyn příslušného orgánu
Pokud národní správce dostane od příslušného orgánu odpovídající pokyn, odevzdá celý podíl vydaných povolenek nebo jeho část, který byl provozovateli zařízení nebo provozovateli letadel přidělen pro určitý rok, a to tím, že zanese počet odevzdaných povolenek pro tohoto provozovatele zařízení nebo provozovatele letadel za běžné období.
Článek 48
Odevzdání CER a ERU
1. Odevzdání CER a ERU provozovatelem zařízení v souladu s článkem 11a směrnice 2003/87/ES proběhne tak, že provozovatel zařízení navrhne registru Unie, aby:
a)
převedl určitý počet CER nebo ERU na období 2008-2012 z příslušného vkladního účtu provozovatele zařízení na:
i)
vkladní účet smluvní strany KP spravujícího členského státu v případě účtů spravovaných členskými státy v registru KP,
ii)
účet pro zrušení v registru Unie v případě účtů spravovaných členskými státy, které nemají registr KP;
b)
zapsal počet převáděných CER a ERU jako odevzdané pro emise provozovatele zařízení v běžném období.
2. Odevzdání CER a ERU provozovatelem letadel v souladu s článkem 11a směrnice2003/87/ES proběhne tak, že provozovatel letadel navrhne registru Unie, aby
a)
převedl určitý počet CER a ERU na období 2008-2012 z vkladního účtu příslušného provozovatele letadel na rezervní účet pro odevzdání povolenek pro letectví v registru Unie;
b)
zapsal počet převedených CER a ERU jako odevzdané pro emise provozovatele letadel v běžném období.
3. Registr Unie povolí odevzdání CER a ERU pouze do:
a)
maximálního počtu stanoveného národním správcem vkladního účtu provozovatele zařízení, v případě provozovatelů zařízení;
b)
15 % počtu povolenek na rok 2012, které se musí odevzdat podle čl. 12 odst. 2 písm. a) směrnice 2003/87/ES, v případě provozovatelů letadel.
4. Registr Unie zamítne každou žádost o odevzdání CER a ERU, kterým by se překročil maximální počet CER a ERU, jež mohou provozovatelé zařízení členského státu odevzdat v souladu s národním alokačním plánem členského státu.
5. Registr Unie zamítne každou žádost o odevzdání CER a ERU, které se v souladu s článkem 11a směrnice 2003/87/ES nesmějí používat v ETS.
6. CER a ERU, které již byly odevzdány, nelze znovu odevzdat ani převést na osobní vkladní účet provozovatele zařízení v ETS EU.
7. Registr Unie poskytne automatické postupy s cílem zajistit, aby držitelé účtů nemohli umístit jednotky na nesprávný účet podle článku 46 a 48.
ODDÍL 4
Výmaz povolenek a zrušení kjótských jednotek
Článek 49
Výmaz povolenek
1. Registr Unie provede žádost držitele účtu podle čl. 12 odst. 4 směrnice 2003/87/ES o výmaz povolenek obsažených na účtech držitele účtu takto:
a)
převedením určitého počtu povolenek z příslušného účtu na účet Unie pro výmaz povolenek a
b)
zapsáním počtu převedených povolenek jako vymazané povolenky za běžný rok.
2. Vymazané povolenky se u žádných emisí nezapíší jako odevzdané.
3. Registr Unie zamítne žádost o výmaz povolenek, pokud ji podal účet spravovaný členským státem, který nemá registr KP, a pokud by jejím výsledkem bylo nižší minimální vložené množství vypočítané pro tento stát v souladu s článkem 52 než vstupní množství vypočítané pro tento členský stát v souladu s článkem 53.
Článek 50
Zrušení kjótských jednotek
Registr Unie provede žádost držitele účtu podle čl. 12 odst. 4 směrnice 2003/87/ES o zrušení kjótských jednotek držených na účtech držitele účtu převedením určitého druhu a počtu kjótských jednotek z příslušného účtu na účet pro zrušení v registru správce účtu KP.
ODDÍL 5
Zrušení transakcí
Článek 51
Zrušení ukončených postupů zahájených omylem
1. Zahájil-li držitel účtu nebo správce registru jednající jménem držitele účtu neúmyslně nebo omylem jednu z transakcí uvedených v odstavci 2, může v písemné žádosti správci svého účtu navrhnout, aby provedl zrušení ukončené transakce. Žádost musí být řádně podepsána zmocněným zástupcem nebo zmocněnými zástupci držitele účtu oprávněnými zahajovat druh transakce, která má být zrušena, a podána do pěti pracovních dní od ukončení postupu. Žádost musí obsahovat prohlášení, že transakce byla zahájena omylem nebo neúmyslně.
2. Držitelé účtů mohou navrhnout zrušení těchto transakcí:
a)
přidělení povolenek podle kapitoly III;
b)
přidělení povolenek podle kapitoly II;
c)
odevzdání povolenek;
d)
odevzdání CER a ERU;
e)
výmaz povolenek;
f)
zrušení kjótských jednotek.
3. Pokud správce účtu zjistí, že žádost splňuje podmínky podle odstavce 1 a správce se žádostí souhlasí, může navrhnout zrušení transakce v registru Unie.
4. Registr Unie přijme návrh na zrušení, zablokuje jednotky, které mají být převedeny zrušením a zašle návrh hlavnímu správci, pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
transakce, která má být zrušena, nebyla ukončena dřív než 30 pracovních dnů před podáním návrhu správce účtu podle odstavce 3;
b)
žádný provozovatel zařízení se v předchozím roce nestal nevyhovujícím v důsledku zrušení;
c)
cílový účet transakce, která má být zrušena, ještě obsahuje množství jednotek takového druhu, jichž se týkala transakce, která má být zrušena;
d)
po transakci, která má být zrušena, nenásledoval odečet od minimálního uloženého množství v souladu s článkem 52 po účetním převodu provedeném na základě transakce, která má být zrušena;
e)
přidělení povolenek podle kapitoly III, které mají být zrušeny, bylo provedeno po datu ukončení platnosti povolení pro zařízení.
5. Hlavní správce schválí návrh do 10 pracovních dnů. Pokud transakce, která má být zrušena, zahrnuje převod kjótských jednotek z jednoho registru KP na druhý, tento souhlas se udělí, pouze pokud správce ITL souhlasil se zrušením transakce v ITL.
6. Registr Unie může provést zrušení s různými jednotkami stejného druhu, které jsou na cílovém účtu rušené transakce.
ODDÍL 6
Účetní mechanismy
Článek 52
Minimální množství uložené na vkladním účtu AAU ETS
1. EUTL zapíše minimální uložené množství pro každý členský stát. V případě členských států s registry KP zamezí EUTL převodům kjótských jednotek z jejich vkladních účtů AAU ETS, které by vedly k nižšímu držení kjótských jednotek na vkladním účtu AAU ETS, než je minimální uložené množství. V případě členských států, které nemají registr KP, je minimálním uloženým množstvím hodnota používaná v postupu zúčtování.
2. EUTL doplní množství k minimálnímu uloženému množství po vydání povolenek podle kapitoly III v souladu s článkem 39, přičemž doplnění se rovná množství vydaných povolenek podle kapitoly III.
3. EUTL odečte množství od minimálního uloženého množství neprodleně po:
a)
převodu povolenek podle kapitoly III na účet Unie pro výmaz povolenek jako výsledek sestupné úpravy povolenek podle kapitoly III po jejich přidělení v souladu s čl. 37 odst. 3, přičemž odečet se rovná množství převedených povolenek podle kapitoly III;
b)
rezervování kjótských jednotek proti povolenkám podle kapitoly III, které odevzdal provozovatel letadel v souladu s článkem 54, přičemž odečet se rovná rezervovanému množství;
c)
zrušení kjótských jednotek proti výmazu povolenek podle kapitoly III v souladu s čl. 55 odst. 1, přičemž odečet se rovná zrušenému množství;
d)
výmazu povolenek uvedených v čl. 55 odst. 2, přičemž odečet se rovná vymazanému množství.
4. Hlavní správce provede odečet množství od minimálního uloženého množství zaznamenaného v EUTL po provedení zúčtovacích transakcí v souladu s článkem 56. Odečet se rovná celkovému množství povolenek podle kapitoly III, které odevzdaly uživatelské účty spravované národním správcem členského státu pro období 2008-2012; s připočtením hodnoty zúčtování vypočtené v souladu s čl. 56 odst. 3.
Článek 53
Vstupní množství a vstupní vkladní účet
1. EUTL zapíše vstupní množství pro každý členský stát, který nemá registr KP.
2. EUTL doplní množství ke vstupnímu množství po převedení povolenek podle kapitoly III z uživatelského účtu spravovaného členským státem, který nemá registr KP, na uživatelský účet spravovaný jiným členským státem, přičemž doplnění se rovná množství převedených povolenek podle kapitoly III.
3. EUTL odečte množství od vstupního množství po převedení povolenek podle kapitoly III z uživatelského účtu spravovaného členským státem na uživatelský účet spravovaný členským státem, který nemá registr KP, přičemž odečet se rovná množství převedených povolenek podle kapitoly III.
4. EUTL nepovolí žádný převod povolenek podle kapitoly III z účtů spravovaných členským státem bez registru KP, který by měl za následek vyšší vstupní množství než množství kjótských jednotek držených na vstupním vkladním účtu pro tento členský stát.
5. Do 1. července 2013 nebo do provedení zúčtování stanoveného v článku 56, podle toho, co nastane později, EUTL nepovolí žádný převod kjótských jednotek ze vstupního vkladního účtu pro dotyčný členský stát bez registru KP, který by měl za následek nižší stavy na vstupním vkladním účtu pro členský stát, než je vstupní množství.
6. Po 1. červenci 2013 nebo po provedení zúčtování stanoveného v článku 56, podle toho, co nastane později, hlavní správce nastaví vstupní množství znovu na nulu a uvolní vstupní vkladní účet za pomoci převodů provedených v tomto pořadí:
a)
převody v souladu s čl. 54 odst. 2;
b)
převody na vkladní účet členského státu v AAU ETS doplněné vstupním množstvím na množství potřebné k tomu, aby se zajistilo převedení všech povolenek podle kapitoly III v souladu s článkem 57;
c)
převody na vkladní účet smluvní strany KP Evropské unie do množství všech předcházejících převodů z tohoto účtu na vstupní vkladní účet;
d)
převody na vkladní účet smluvní strany KP členského státu doplňovaný vstupním vkladním účtem.
Článek 54
Rezervování AAU proti odevzdání povolenek podle kapitoly III provozovateli letadel
1. Správci registrů členských států s registry KP do 5. května 2013 a poté každý rok převedou na rezervní účet pro odevzdání povolenek pro letectví v registru Unie množství AAU, které se rovná množství povolenek podle kapitoly III odevzdaných pro běžné období provozovateli letadel podle článku 46 od 1. května předchozího roku do 30. dubna běžného roku.
2. Hlavní správce do 1. července 2013 nebo po ukončení postupu zúčtování podle článku 56, podle toho, co nastane později, ze vstupního vkladního účtu členského státu, který nemá registr KP, převede na rezervní účet pro odevzdání povolenek pro letectví v registru Unie množství kjótských jednotek rovnající se tomuto nižšímu množství:
a)
celkové množství povolenek podle kapitoly III odevzdané z vkladního účtu provozovatele letadel spravovaného členským státem, který nemá registr KP;
b)
celkové množství jednotek na vstupním účtu.
Článek 55
Zrušení kjótských jednotek proti výmazu povolenek podle kapitoly III
1. Správce registru do 5. května 2013 a poté každý rok převede množství AAU, ERU nebo CER, ale ne lCER nebo tCER, na účet pro zrušení v registru Unie. Převedené množství se rovná množství povolenek podle kapitoly III vymazaných v souladu s článkem 49 z uživatelských účtů spravovaných jejich členským státem od 1. května předchozího roku do 30. dubna běžného roku.
2. Správce registru odchylně od odstavce 1 není povinen převést na účet pro zrušení v registru Unie množství AAU, ERU nebo CER rovnající se výmazům, které splňovaly jednu z těchto podmínek:
a)
výmaz byl proveden na účtu spravovaném členským státem, který nemá registr KP;
b)
výmaz byl proveden po 30. dubnu v roce následujícím po posledním roce daného období.
Článek 56
Zúčtování převodů povolenek
1. Po skončení období 2008-2012 se použije odstavec 2 až 4 s cílem zajistit, aby po převodech povolenek podle kapitoly III mezi účty spravovanými národními správci různých členských států následovalo převedení stejného množství kjótských jednotek převáděných mezi registry KP.
2. Hlavní správce první pracovní den po 1. červnu 2013 nebo v den, kdy budou provedeny všechny změny minimálních uložených množství týkajících se sestupných úprav uvedených v čl. 52 odst. 3 písm. a), podle toho, co nastane později, vypočte zúčtovací hodnotu pro každý členský stát a informuje o tom národní správce.
3. V případě členských států s registrem KP se zúčtovací hodnota rovná:
a)
minimálnímu uloženému množství ke dni 1. června, s odečtením
b)
celkového množství povolenek podle kapitoly III odevzdaných provozovateli zařízení a spravovaných národním správcem členského státu pro období 2008-2012.
4. V případě členských států, které nemají registr KP, se zúčtovací hodnota rovná vstupnímu množství vypočtenému v souladu s článkem 53 ke dni 1. června 2013.
5. Každý správce registru KP, jehož členský stát má kladnou zúčtovací hodnotu, do pěti pracovních dnů od oznámení uvedeného v odstavci 2 převede množství AAU rovnající se zúčtovací hodnotě na ústřední zúčtovací účet ETS v registru Unie. V případě členských států, které nemají registr KP, tento převod pro členský stát, který nemá registr KP, provede hlavní správce ze vstupního vkladního účtu.
6. Hlavní správce do pěti pracovních dnů od ukončení převodů uvedených v odstavci 5 převede z ústředního zúčtovacího účtu ETS v registru Unie na vkladní účet smluvní strany KP v registru KP každého členského státu se zápornou zúčtovací hodnotou množství, které se rovná kladnému ekvivalentu zúčtovací hodnoty. V případě členských států, které nemají registr KP, se toto množství převede na vstupní vkladní účet.
Článek 57
Převádění mezi jednotlivými obdobími
Registr Unie do 10 pracovních dnů od ukončení zúčtovacích transakcí uvedených v článku 56 vymaže povolenky podle kapitoly III a povolenky podle kapitoly II platné na období 2008-2012 na uživatelských účtech v registru Unie a na stejné účty vydá totéž množství povolenek podle kapitoly III platných pro období 2013-2020.
Článek 58
Odebrání AAU, ERU nebo CER proti vnitrostátním emisím z letectví provozovatelů letadel
1. Hlavní správce do 30. září roku následujícího po roce, kdy toto nařízení vstoupí v platnost, převede množství kjótských jednotek z rezervního účtu pro odevzdání povolenek pro letectví v registru Unie na vkladní účet smluvní strany každého členského státu, které se rovná množství ověřených emisí provozovateli letadel zahrnutých podle UNFCCC do národní inventury tohoto členského státu za daný rok. Takto převedené množství tvoří AAU v co největším rozsahu. Nejsou-li AAU na rezervním účtu pro odevzdání povolenek letectví postačující pro provedení všech převodů, hlavní správce přednostně převede AAU těm členským státům, jejichž vnitrostátní emise z letectví jsou nižší než množství AAU, které převedly na rezervní účet pro odevzdání povolenek letectví podle čl. 54 odst. 1.
2. Pokud stav na rezervním účtu pro odevzdání povolenek pro letectví nepostačuje pro provedení převodu uvedeného v odstavci 1, všechny počty, které mají být převedeny, se sníží o činitel rovnající se celkovému počtu jednotek na rezervním účtu pro odevzdání povolenek pro letectví děleno celkovými jednotkami, které mají být převedeny.
KAPITOLA VII
TECHNICKÉ POŽADAVKY SYSTÉMU REGISTRŮ
ODDÍL I
Dostupnost
Článek 59
Dostupnost a spolehlivost registru Unie a EUTL
1. EUTL odpoví na každou zprávu z jakéhokoli registru do 24 hodin od jejího obdržení.
2. Hlavní správce příjme veškerá přiměřená opatření k zajištění toho, aby:
a)
registr Unie byl dostupný pro přístup držitelů účtů 24 hodin denně, 7 dnů v týdnu;
b)
komunikační spojení uvedené v čl. 5 odst. 1 a 2 mezi registrem Unie a EUTL bylo udržováno 24 hodin denně, 7 dnů v týdnu;
c)
bylo poskytnuto záložní technické a programové vybavení potřebné pro případ poruchy provozu základního technického a programového vybavení;
d)
registr Unie a EUTL pohotově reagovaly na požadavky držitelů účtů.
3. Hlavní správce zajistí, aby registr Unie a EUTL obsahovaly odolné systémy a postupy pro zabezpečení všech údajů a včasné obnovení všech údajů a operací v případě havárie systému.
4. Hlavní správce usiluje o to, aby byl provoz registru Unie a EUTL přerušován co nejméně.
Článek 60
Kontaktní místa
1. Národní správci poskytují prostřednictvím vnitrostátních kontaktních míst pomoc a podporu držitelům účtů v registru Unie, které spravují.
2. Hlavní správce poskytuje podporu národním správcům prostřednictvím ústředního kontaktního místa, aby jim pomohl v poskytování podpory v souladu s odstavcem 1.
ODDÍL 2
Bezpečnost a ověření
Článek 61
Ověření registrů a EUTL
1. Registry Unie prokazují svou totožnost EUTL pomocí numerických osvědčení a uživatelských jmen a přístupových hesel, jak je uvedeno ve specifikacích pro výměnu údajů a technických specifikacích stanovených v článku 71.
2. Členské státy a Unie použijí numerická osvědčení vydaná sekretariátem UNFCCC nebo subjektem jím určeným k prokázání totožnosti svých registrů ITL za účelem vytvoření nepřímého komunikačního spojení uvedeného v článku 5.
Článek 62
Přístup k účtům v registru Unie
1. Držitelé účtů mají přístup ke svým účtům v registru Unie prostřednictvím zabezpečené oblasti registru Unie. Hlavní správce zajistí, aby zabezpečená oblast internetové stránky registru Unie byla přístupná prostřednictvím internetu. Internetová stránka registru Unie je dostupná ve všech jazycích Evropské unie.
2. Hlavní správce zajistí, aby účty v registru Unie, na které je možný přístup prostřednictvím obchodních základen v souladu s čl. 19 odst. 3 a jejichž jeden zmocněný zástupce je také zmocněným zástupcem vkladního účtu obchodní základny, byly přístupné pro obchodní základnu provozovanou držitelem tohoto vkladního účtu obchodní základny.
3. Komunikace mezi zmocněnými zástupci nebo obchodními základnami a zabezpečenou oblastí registru Unie je šifrovaná v souladu s bezpečnostními požadavky stanovenými ve specifikacích pro výměnu údajů a technických specifikacích uvedených v článku 71.
4. Hlavní správce přijme veškerá nezbytná opatření, aby zajistil, že nedojde k neoprávněnému přístupu do zabezpečené oblastí internetové stránky registru Unie.
5. Pokud byla porušena bezpečnost pověřovacích listin zmocněného zástupce nebo dalšího zmocněného zástupce, zmocněný zástupce nebo další zmocněný zástupce o tom neprodleně informuje správce účtu a požádá o jejich výměnu.
Článek 63
Ověření a oprávnění zmocněných zástupců v registru Unie
1. Registr Unie vydá pro každého zmocněného zástupce a dalšího zmocněného zástupce uživatelské jméno a přístupové heslo k jeho ověření pro účely přístupu do registru.
2. Zmocněný zástupce nebo další zmocněný zástupce má v registru Unie přístup pouze k účtům, na které má oprávnění pro přístup a může požádat pouze o zahájení postupů, o které je podle článku 19 oprávněn požádat. Přístup se uskutečňuje nebo žádost se podává prostřednictvím zabezpečené oblasti internetové stránky registru Unie.
3. Národní správce kromě uživatelského jména a přístupového hesla uvedeného v odstavci 1 zajistí doplňující ověření všech účtů, které spravuje. Druhy mechanismů doplňujícího ověření, které lze použít pro přístup do registru Unie, jsou stanoveny ve specifikacích pro výměnu údajů a technických specifikacích uvedených v článku 71.
4. Správce účtu může předpokládat, že uživatel, který byl úspěšně ověřen registrem Unie, je zmocněný zástupce nebo další zmocněný zástupce registrovaný na základě předložených ověřených pověřovacích listin, pokud zmocněný zástupce nebo další zmocněný zástupce neinformuje správce účtu, že bezpečnost jeho pověřovacích listin byla porušena a pokud nepožádá o jejich výměnu.
Článek 64
Pozastavení veškerého přístupu zmocněných zástupců z důvodu porušení bezpečnosti
1. Hlavní správce může pozastavit přístup k registru Unie nebo EUTL, jestliže došlo k porušení bezpečnosti registru Unie nebo EUTL, která ohrožuje integritu systému registrů, včetně záložních zařízení uvedených v článku 59.
2. Správce registru KP může všem uživatelům pozastavit přístup do svého registru KP, jestliže došlo k porušení bezpečnosti registru KP, která ohrožuje integritu systému registrů, včetně záložních zařízení uvedených v článku 59.
3. V případě porušení bezpečnosti, které může vést k pozastavení přístupu, správce, který se dozví o porušení, neprodleně informuje hlavního správce o všech rizikách, jimž jsou vystaveny další části systému registrů. Hlavní správce poté informuje všechny ostatní správce.
4. Pokud se správce dozví o situaci, která vyžaduje pozastavení veškerého přístupu do jeho systému, informuje s co největším předstihem hlavního správce a držitele účtů v oznámení o pozastavení. Hlavní správce pak co nejdříve informuje všechny ostatní správce.
5. Oznámení podle odstavce 3 obsahuje předpokládanou délku pozastavení a je zřetelně umístěno ve veřejně přístupné části internetové stránky registru KP nebo ve veřejně přístupné části internetové stránky EUTL.
Článek 65
Pozastavení postupů
1. Komise může hlavnímu správci vydat pokyn, aby dočasně pozastavil přijímání některých nebo všech postupů v EUTL pocházejících z registru KP, pokud tento registr není provozován a udržován v souladu s ustanoveními tohoto nařízení, a informuje o tom neprodleně správce registru KP.
2. Komise může hlavnímu správci vydat pokyn, aby dočasně pozastavil přijímání některých nebo všech postupů v EUTL pocházejících z registru Unie, pokud tento registr není provozován a udržován v souladu s ustanoveními tohoto nařízení, a informuje o tom neprodleně národní správce.
3. Správce registru KP může hlavního správce požádat o dočasné pozastavení převodu všech nebo některých postupů do registru KP za účelem provedení údržby registru KP.
4. Hlavní správce může dočasně pozastavit zahajování nebo přijímání některých nebo všech postupů v registru Unie za účelem provedení plánované údržby registru Unie.
5. Správce registru KP může hlavního správce požádat o obnovení postupů pozastavených v souladu s odstavcem 1, pokud se domnívá, že nevyřešené otázky, které způsobily pozastavení, již byly vyřešeny. Hlavní správce informuje co nejdříve správce registru o svém rozhodnutí.
ODDÍL 3
Automatická kontrola, zaznamenávání a provádění postupů
Článek 66
Automatická kontrola postupů
1. Všechny postupy musejí splňovat všeobecné požadavky na informační technologie používání elektronické pošty, které zajišťují úspěšné čtení, kontrolu a zaznamenávání postupu registrem Unie. Všechny postupy musí splňovat specifické požadavky týkající se postupů stanovené v kapitole IV až VI tohoto nařízení.
2. EUTL provádí automatické kontroly všech postupů za účelem zjištění nesrovnalostí, dále uváděné jako „rozpory“, když navrhovaný postup nesplňuje požadavky směrnice 2003/87/ES a tohoto nařízení.
Článek 67
Zjišťování rozporů
1. V případě postupů prováděných prostřednictvím přímého komunikačního spojení mezi registrem Unie a EUTL uvedeného v čl. 5 odst. 2 EUTL ukončí všechny postupy, u nichž zjistí rozpory na základě vykonávání automatických kontrol uvedených v čl. 66 odst. 2 a informuje o tom registr Unie a správce účtů zapojeného do ukončené transakce odesláním kódu odezvy automatické kontroly. Registr Unie neprodleně informuje příslušné držitele účtů o tom, že postup byl ukončen.
2. V případě transakcí prováděných prostřednictvím ITL uvedených v čl. 5 odst. 1 ITL ukončí veškeré postupy, u nichž ITL nebo EUTL zjistily rozpory na základě vykonávání automatických kontrol uvedených v čl. 66 odst. 2. Když ITL ukončí postupy, EUTL rovněž ukončí transakce. ITL informuje zúčastněné správce registrů o ukončení transakce odesláním kódu odezvy automatické kontroly. Pokud jeden ze zapojených registrů je registrem Unie, registr Unie informuje také správce účtů registru Unie zúčastněného na ukončené transakci odesláním kódu odezvy automatické kontroly. Registr Unie neprodleně informuje příslušné držitele účtů o tom, že postup byl ukončen.
Článek 68
Zjišťování rozporů registry
1. Registr Unie a každý jiný registr KP obsahuje vstupní kódy kontroly a kódy odezvy kontroly, aby byl zajištěn správný výklad informací vyměňovaných během každého postupu. Kódy kontroly odpovídají kódům obsaženým ve specifikacích pro výměnu údajů a technických specifikacích stanovených v článku 71.
2. Registr Unie před prováděním všech postupů a během něho vykonává příslušné automatické kontroly s cílem zajistit odhalení rozporů a ukončení nesprávných postupů před provedením automatických kontrol protokolem transakcí Evropské unie (EUTL).
Článek 69
Srovnávání - zjišťování nesrovnalostí protokolem transakcí Evropské unie
1. EUTL pravidelně zahajuje srovnávání údajů s cílem zajistit, aby záznamy EUTL o účtech a držení kjótských jednotek a povolenek odpovídaly záznamům tohoto držení v registru Unie. EUTL zaznamenává za tímto účelem všechny postupy.
2. ITL pravidelně zahajuje srovnávání údajů s cílem zajistit, aby záznamy ITL o držení kjótských jednotek odpovídaly záznamům tohoto držení v registru Unie a v každém jiném registru KP.
3. Zjistí-li EUTL při srovnávání údajů uvedeném v odstavci 1 nesrovnalost, dále jen „rozpor“, kdy se informace týkající se účtů, držení kjótských jednotek a povolenek poskytnutých registrem Unie jako součást pravidelného postupu srovnávání údajů liší od informací obsažených v EUTL, EUTL zajistí, aby nebyly prováděny žádné další postupy s žádnými účty, povolenkami nebo kjótskými jednotkami, které jsou předmětem rozporu. EUTL neprodleně informuje o každém rozporu hlavního správce a správce příslušných účtů.
Článek 70
Ukončení postupů
1. Všechny transakce oznámené evidenci ITL v souladu s čl. 5 odst. 1 se ukončí, když evidence ITL oznámí protokolu EUTL, že postup ukončila.
2. Všechny transakce a jiné postupy oznámené protokolu EUTL v souladu s čl. 5 odst. 3 se ukončí, když EUTL oznámí registru Unie, že postupy ukončil.
3. Postup srovnávání údajů uvedený v čl. 69 odst. 1 je ukončen v okamžiku, kdy se vyřeší veškeré nesoulady mezi informacemi obsaženými v registru Unie a informacemi obsaženými v EUTL, které se týkají určitého období a určitého data, a postup srovnávání údajů byl úspěšně zahájen a ukončen.
ODDÍL 4
Specifikace a řízení změn
Článek 71
Specifikace pro výměnu údajů a technické specifikace
Komise po získání stanoviska Výboru pro změnu klimatu podle článku 3 rozhodnutí 1999/468/ES (14) přijme specifikace pro výměnu údajů a technické specifikace, které jsou nezbytné pro výměnu údajů mezi těmito registry a evidencemi transakcí, včetně identifikačních kódů, kódů automatických kontrol a kódů odezvy a také testovací postupy a bezpečnostní požadavky nezbytné pro zahájení výměny údajů. Specifikace pro výměnu údajů a technické specifikace musejí splňovat funkční a technické specifikace pro normy týkající se výměny údajů pro systémy registrů podle Kjótského protokolu zpracované podle rozhodnutí 12/CMP.1.
Článek 72
Řízení změn
Pokud bude nutná nová verze nebo nové vydání registru KP, včetně registru Unie, registr ukončí testovací postupy stanovené ve Specifikacích pro výměnu údajů a v technických specifikacích uvedených v článku 71 před zřízením a uvedením komunikačního spojení mezi novou verzí nebo novým vydáním tohoto registru v činnost.
KAPITOLA VIII
ZÁZNAMY, ZPRÁVY, DŮVĚRNOST ÚDAJŮ A POPLATKY
Článek 73
Záznamy
1. Registr Unie a každý jiný registr KP uchovává záznamy týkající se všech postupů a držitelů účtů po dobu 15 let, nebo dokud se nevyřeší všechny otázky jejich provádění, podle toho, co nastane později.
2. Národní správci mají přístup ke všem záznamům v registru Unie týkajícím se účtů, které spravují a mohou vznášet dotazy k těmto záznamům a exportovat je.
3. Záznamy se uchovávají v souladu s požadavky na evidenci údajů popsanými ve specifikacích pro výměnu údajů a technických specifikacích stanovených v článku 71.
Článek 74
Podávání zpráv
1. Hlavní správce v požadovaných intervalech transparentním a uspořádaným způsobem prostřednictvím internetové stránky EUTL zpřístupní informace uvedené v příloze XIII a pro příjemce uvedené v příloze XIII. Hlavní správce nezveřejní další informace obsažené v EUTL nebo v registru Unie, pokud to není povoleno podle článku 75.
2. Národní správci také mohou transparentním a uspořádaným způsobem na stránce veřejně přístupné na internetu zpřístupnit část informací uvedených v příloze XIII, k nimž mají přístup v souladu s článkem 73, v požadovaných intervalech a pro příjemce uvedené v příloze XIII. Národní správci nezveřejní další informace obsažené v registru Unie, pokud to není povoleno podle článku 75.
3. Internetová stránka EUTL umožní příjemcům zpráv uvedeným v příloze XIII vznášet k těmto zprávám dotazy pomocí vyhledávacích funkcí.
4. Správci registru KP musejí splnit požadavek na uveřejnění informací týkajících se vydávání ERU specifikovaných v bodě 46 přílohy nařízení 13/CMP.1 konference smluvních stran, která slouží jako zasedání smluvních stran Kjótského protokolu, do jednoho týdne po jejich vydání.
5. Registr Unie a každý registr KP musí splnit požadavek na uveřejnění informací uvedených v bodě 47 písm. a), d), f) a l) přílohy rozhodnutí 13/CMP.1 konference smluvních stran, která slouží jako zasedání smluvních stran Kjótského protokolu, ke dni 1. ledna pátého roku po zaznamenání informací.
6. Registr Unie a každý registr KP musí splnit požadavek na uveřejnění informací uvedených v bodě 47 písm. b), c), e) a g) až k) přílohy rozhodnutí 13/CMP.1 konference smluvních stran, která slouží jako zasedání smluvních stran Kjótského protokolu, ke dni 1. ledna prvního roku po zaznamenání informací.
Článek 75
Důvěrnost údajů
1. Veškeré informace, včetně držení všech účtů a všech transakcí uchovávaných v EUTL, v registru Unie a v každém jiném registru KP, jsou považovány za důvěrné pro všechny účely kromě provádění požadavků tohoto nařízení, směrnice 2003/87/ES nebo vnitrostátního práva.
2. Údaje uchovávané v registru Unie a v EUTL mohou obdržet tyto subjekty:
a)
orgány pro vymáhání práva a daňové úřady členského státu;
b)
Evropský úřad pro boj proti podvodům Evropské Komise;
c)
Europol;
d)
národní správci členských států.
3. Údaje mohou být poskytnuty subjektům uvedeným v odstavci 2, když o to požádají hlavního správce nebo národního správce, pokud jsou tyto žádosti odůvodněné a nezbytné pro účely vyšetřování, zjišťování a stíhání podvodů, správy a vymáhání daní, praní peněz, financování terorismu nebo závažných trestných činů.
4. Subjekt, který dostává údaje v souladu s odstavcem 3, zajistí, že obdržené údaje budou použity pouze pro účely uvedené v žádosti podle odstavce 3 a nebudou vědomě a náhodně zpřístupněny pro osoby nezúčastněné na zamýšleném účelu použití údajů. Toto ustanovení nevylučuje, aby uvedené subjekty zpřístupnily údaje jiným subjektům uvedeným v odstavci 2, je-li to nezbytné pro účely oznámené v žádosti, která byla podána v souladu s odstavcem 3.
5. Hlavní správce může subjektům uvedeným v odstavci 2 poskytnout na jejich žádost přístup k anonymizovaným údajům o transakcích pro účely vyhledávání případů podezřelých transakcí. Subjekty s tímto přístupem mohou případy podezřelých transakcí oznámit jiným subjektům uvedeným v odstavci 2.
6. Národní správci prostřednictvím bezpečných prostředků zpřístupní pro všechny ostatní národní správce jména a údaje o totožnosti osob, kterým odmítli otevřít účet v souladu s čl. 13 odst. 3 nebo čl. 14 odst. 3, nebo které odmítli jmenovat odpovědným zástupcem nebo dalším odpovědným zástupcem podle čl. 20 odst. 3.
7. Národní správci mohou vnitrostátním orgánům pro vymáhání práva oznámit všechny transakce, které zahrnují počet jednotek překračující množství stanovené národním správcem a oznámit každý účet zapojený v průběhu 24 hodin do počtu transakcí, který překračuje množství stanovené národním správcem.
8. Držitelé účtů mohou národního správce písemně požádat, aby se na veřejně přístupné internetové stránce registru Unie nezobrazovaly některé nebo všechny datové položky uvedené v řádku 2 až 12 tabulky VII-II přílohy VII.
9. Držitelé účtu mohou národního správce písemně požádat, aby veřejná internetová stránka registru Unie zobrazovala některé nebo všechny datové položky v řádku 3 až 15 tabulky IX-I přílohy IX.
10. EUTL ani registr KP nesmí od držitelů účtů vyžadovat, aby předložili informace o cenách týkající se povolenek nebo kjótských jednotek.
Článek 76
Poplatky
1. Hlavní správce neúčtuje držitelům účtů v registru Unie žádné poplatky.
2. Národní správci mohou držitelům účtů, které spravují, účtovat přiměřené poplatky.
3. Za transakce popsané v kapitole VI se neúčtují žádné poplatky.
4. Národní správci oznámí hlavnímu správci do 10 pracovních dnů účtované poplatky a všechny změny v poplatcích. Hlavní správce uvede všechny poplatky, které mu byly oznámeny, na své veřejně přístupné internetové stránce.
KAPITOLA IX
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 77
Přenos a oddělení údajů
1. Při provádění tohoto nařízení se uplatňuje tento postup přenosu údajů:
a)
správci registru KP změní všechny povolenky obsažené na jakémkoli účtu, které ITL uzná za AAU, na AAU tak, že prvek povolenek odebere z jedinečného identifikačního kódu jednotky každé této AAU a převede ho na vkladní účet AAU ETS ve svém registru KP;
b)
hlavní správce:
i)
vytvoří počet povolenek, které ITL neuzná jako AAU, v registru Unie, který se rovná počtu převedenému v souladu s odst. 1 písm. a),
ii)
dá v registru Unie k dispozici soubor účtů rovnající se souboru, z něhož byly povolenky převedeny v souladu s odst. 1 písm. a),
iii)
převede počet povolenek vytvořených v souladu s bodem i) na účty uvedené v bodě ii). Počet povolenek převedených na každý tento účet se musí rovnat počtu převedenému z ekvivalentního účtu v souladu s odst. 1 písm. a).
2. Správci registrů KP a hlavní správce zajistí, aby příslušné údaje z minulosti týkající se účtu byly převedeny z registrů členských států do registru Unie.
3. Postup přenosu údajů se provádí v souladu s postupy stanovenými ve specifikacích pro výměnu údajů a technických specifikacích uvedených v článku 71. Hlavní správce může během postupu přenosu údajů pozastavit činnost systému registru na dobu nejvýše 14 kalendářních dnů.
Článek 78
Změny nařízení (ES) č. 2216/2004
Nařízení (ES) č. 2216/2004 se mění takto:
1)
V článku 6 se vkládá tento odstavec:
„4. Hlavní správce může zřídit omezené komunikační spojení mezi CITL a registrem přistupující země, aby se těmto registrům umožnilo komunikovat s mezinárodním protokolem transakcí UNFCCC prostřednictvím CITL a zaznamenávat ověřené údaje provozovatelů o emisích v CITL. Tyto registry musí úspěšně dokončit všechny testovací a zahajovací postupy vyžadované od registrů.“
2)
V článku 10 se odstavec 2 nahrazuje tímto odstavcem 2 až 2e:
„2. Údaje uchovávané v registrech a CITL mohou obdržet tyto subjekty:
a)
orgány pro vynucování práva a daňové úřady členského státu;
b)
Evropský úřad pro boj proti podvodům Evropské Komise;
c)
Europol;
d)
správci registrů členských států.
2a Údaje o transakcích mohou být poskytnuty subjektům uvedeným v odstavci 2, když o to požádají hlavního správce nebo správce registru, pokud jsou tyto žádosti odůvodněné a nezbytné pro účely vyšetřování, zjišťování a stíhání podvodů, správy a vymáhání daní, praní peněz, financování terorismu nebo závažných trestných činů.
2b Subjekt, který dostává údaje v souladu s odstavcem 2a, zajistí, že obdržené údaje budou použity pouze pro účely uvedené v žádosti podle odstavce 2a a nebudou vědomě a náhodně zpřístupněny pro osoby nezúčastněné na zamýšleném účelu použití údajů. Toto ustanovení nevylučuje, aby uvedené subjekty zpřístupnily údaje jiným subjektům uvedeným v odstavci 2, je-li to nezbytné pro účely oznámené v žádosti, která byla podána v souladu s odstavcem 2a.
2c Hlavní správce může subjektům uvedeným v odstavci 2 poskytnout na jejich žádost přístup k anonymizovaným údajům o transakcích pro účely vyhledávání případů podezřelých transakcí. Subjekty s tímto přístupem mohou případy podezřelých transakcí oznámit jiným subjektům uvedeným v odstavci 2.
2d Správci registrů dají všem ostatním správcům registrů prostřednictvím bezpečných prostředků k dispozici jména a údaje o totožnosti osob, kterým odmítli otevřít účet, nebo které odmítli jmenovat odpovědným zástupcem nebo dalším odpovědným zástupcem.
2e Správci registrů mohou vnitrostátním orgánům pro vymáhání práva oznámit všechny transakce, které zahrnují počet jednotek překračující množství stanovené národním správcem a oznámit každý účet zapojený v průběhu 24 hodin do počtu transakcí, který překračuje množství stanovené národním správcem.“
3)
V článku 11 se vkládá tento odstavec 6:
„6. Držitel osobního vkladního účtu, účtu ověřovatele nebo vkladního účtu provozovatele letadel nesmí prodat nebo převést vlastnictví svého účtu na jinou osobu. Držitel vkladního účtu provozovatele zařízení může prodat nebo převést svůj vkladní účet provozovatele zařízení pouze spolu se zařízením souvisejícím s tímto účtem.“
4)
V článku 19 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Správce registru do 10 dnů od obdržení žádosti v souladu s odstavcem 1 zřídí ve svém registru osobní vkladní účet podle postupu pro zřizování účtů uvedeného v příloze VIII nebo informuje osobu, která žádá o otevření účtu, že otevření účtu odmítá.“
5)
V článku 19 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Žadatel do 10 dnů oznámí správci registru všechny změny v informacích poskytnutých správci registru podle odstavce 1. Do 10 dnů od obdržení tohoto oznámení správce registru aktualizuje informace osoby postupem aktualizace účtů stanoveným v příloze VIII nebo aktualizaci odmítne a informuje o tom držitele účtu.“
6)
V článku 19 se vkládají tyto odstavce 5 a 6:
„5. Pokud správce registru odmítne otevření účtu nebo aktualizaci informací týkajících se účtu, osoba, která žádá o otevření účtu, může vznést námitky proti tomuto odmítnutí u příslušného orgánu, který buď vydá správci registru pokyn, aby účet otevřel, nebo zamítnutí potvrdí ve zdůvodněném rozhodnutí. Otevření účtu může být odmítnuto z důvodů, že osoba, která žádá o otevření účtu, je vyšetřována za účast na podvodu týkajícím se povolenek nebo kjótských jednotek, na praní peněz, financování terorismu nebo na jiných závažných trestných činech, pro které může účet sloužit jako nástroj, nebo z jiných důvodů uvedených ve vnitrostátních právních předpisech.
6. Správce registru může požadovat, aby osoby EU, které žádají o otevření účtu, měly trvalý pobyt nebo registraci v členském státě registru.“
7)
Vkládá se tento článek 21a:
„Článek 21a
Uzavření účtů a odvolání zmocněného zástupce z iniciativy správce
1. Není-li situace, která způsobila pozastavení přístupu k účtům podle článku 67, v přiměřené lhůtě vyřešena navzdory opakovaným oznámením, příslušný orgán může národnímu správci vydat pokyn, aby uzavřel osobní vkladní účty, k nímž byl pozastaven přístup.
2. Držitel účtu může v souladu s odstavcem 1 vznést do 30 kalendářních dnů námitky proti uzavření svého účtu u příslušného orgánu, který buď vydá národnímu správci pokyn, aby účet obnovil, nebo uzavření potvrdí ve zdůvodněném rozhodnutí.
3. Pokud na účtu, který má správce registru uzavřít v souladu s čl. 67 odst. 1, je kladné saldo povolenek nebo kjótských jednotek, správce registru nejdřív požádá držitele účtu, aby určil jiný účet spravovaný stejným správcem, na který se pak převedou tyto povolenky nebo kjótské jednotky. Neodpoví-li držitel účtu na žádost správce do 40 pracovních dnů, může správce převést povolenky nebo kjótské jednotky na jeho národní vkladní účet povolenek.
4. Jestliže na účtu, který byl pozastaven v souladu s čl. 67 odst. l písm. b), je kladné saldo povolenek nebo kjótských jednotek, příslušný orgán může ve svém pokynu podle odstavce 1 požádat, aby tyto povolenky nebo kjótské jednotky byly neprodleně převedeny na příslušný národní vkladní účet povolenek a vkladní účet smluvní strany KP.“
8)
V článku 23 se vkládají tyto odstavce 5 až 10:
„5. Zmocnění zástupci musejí být fyzické osoby nad 18 let věku. Všichni zmocnění zástupci a další zmocnění zástupci jednotlivého účtu musejí být různé osoby, ale tatáž osoba může být zmocněným zástupcem nebo dalším zmocněným zástupcem pro více než jeden účet. Správce registru může požadovat, že nejméně jeden ze zmocněných zástupců účtu provozovatele zařízení nebo osobního vkladního účtu musí mít trvalý pobyt v členském státě registru.
6. Držitel účtu poskytne při jmenování zmocněného zástupce nebo dalšího zmocněného zástupce informace vyžadované správcem registru. Tyto informace musejí zahrnovat nejméně dokumenty a informace o totožnosti kandidáta stanovené v příloze IVa.
7. Správce registru vyhodnotí obdržené informace a pokud zjistí, že jsou dostačující, schválí kandidáta do 20 dnů od obdržení informací nebo informuje osobu, která žádá o otevření účtu, že schválení odmítá. Jestliže si hodnocení informací o kandidátovi vyžaduje více času, správce registru může jednou prodloužit postup hodnocení o dalších 20 pracovních dnů a prodloužení oznámí držiteli účtu.
8. Pokud správce registru zamítne schválení zmocněného zástupce nebo dalšího zmocněného zástupce, osoba žádající o otevření účtu může vznést námitky proti tomuto zamítnutí u příslušného orgánu, který buď vydá pokyn správci registru, aby provedl schválení, nebo zamítnutí potvrdí ve zdůvodněném rozhodnutí. Schválení může být zamítnuto z důvodů, že osoba jmenovaná za zmocněného zástupce nebo dalšího zmocněného zástupce je vyšetřována za účast na podvodu týkajícím se povolenek nebo kjótských jednotek, na praní peněz, financování terorismu nebo na jiných závažných trestných činech, pro které může účet sloužit jako nástroj, nebo z jiných důvodů uvedených ve vnitrostátních právních předpisech.
9. Zmocněný zástupce nebo další zmocněný zástupce nesmí převést svůj status jako takový na jinou osobu.
10. Správce registru může zmocněného zástupce nebo dalšího zmocněného zástupce odvolat, pokud má za to, že schválení zmocněného zástupce nebo dalšího zmocněného zástupce by mělo být zamítnuto v souladu s odstavcem 7, a zejména pokud zjistí, že dokumenty a údaje o totožnosti předložené při schválení jsou falešné nebo chybné. Držitel účtu může vznést námitky proti svému odvolání u příslušného orgánu, který buď vydá správci registru pokyn, aby zmocněného zástupce nebo dalšího zmocněného zástupce schválil, nebo odvolání potvrdí ve zdůvodněném rozhodnutí. Zmocněný zástupce nebo další zmocněný zástupce může být odvolán z důvodů, že tento zástupce je vyšetřován za účast na podvodu týkajícím se povolenek nebo kjótských jednotek, na praní peněz, financování terorismu nebo na jiných závažných trestných činech, pro které může účet sloužit jako nástroj, nebo z jiných důvodů uvedených ve vnitrostátních právních předpisech.“
9)
V článku 34a se vkládá tento odstavec 2a:
„2a Pokud správce registru neúmyslně nebo omylem zahájil přidělení podle článku 46, jehož výsledkem bylo přidělení povolenek pro zařízení, které v době transakce přidělení již nebylo v provozu, příslušný orgán může hlavnímu správci oznámit svou žádost o provedení manuálního zásahu za účelem zrušení transakce ve lhůtě stanovené v odstavci 2.“
10)
Oddíl 1 kapitoly V se zrušuje.
11)
Ustanovení čl. 49 odst. 1 písm. b) se zrušuje.
12)
Článek 53 se mění takto:
a)
Druhý odstavec se nahrazuje tímto:
„Správce registru přijímá žádosti o odevzdání CER a ERU pouze do výše procentního podílu přídělu pro každé zařízení stanoveného právními předpisy členského státu. CITL zamítne každou žádost o odevzdání CER a ERU, které by překročilo maximální povolené množství CER a ERU, jenž mají být v členském státě odevzdány, nebo žádost, která by měla za následek odevzdání CER a ERU, jejichž odevzdání není podle článku 11a směrnice 2003/87/ES přípustné.“
b)
Vkládají se tyto odstavce:
„CER a ERU, které již byly odevzdány, nelze znovu odevzdat ani převést na osobní vkladní účet provozovatele zařízení v EU ETS.
Odevzdané CER a ERU smí být převedeny pouze na účet pro odebrání.“
13)
Článek 54 se zrušuje.
14)
Článek 58 se zrušuje.
15)
Oddíl 7 kapitoly V se zrušuje.
16)
Ustanovení čl. 62 odst. 2 se zrušuje.
17)
V článku 67 se vkládají tyto odstavce 1a, 1b a 1c:
„1a Správce může pozastavit přístup zmocněných zástupců a dalších zmocněných zástupců ke konkrétnímu účtu, pokud je splněna jedna z těchto podmínek:
a)
držitel účtu zemřel bez právního nástupce nebo přestal existovat jako právnická osoba;
b)
držitel účtu nezaplatil své poplatky nebo
c)
držitel účtu porušil podmínky vztahující se na účet nebo
d)
držitel účtu nesouhlasil se změnami podmínek;
e)
držitel účtu neposkytl důkazy týkající se změn informací o účtu;
f)
držitel účtu nedodržel požadovaný minimální počet zmocněných zástupců pro účet;
g)
držitel účtu nesplnil požadavek členského státu, aby měl zmocněného zástupce s trvalým pobytem v členském státě správce účtu;
h)
držitel účtu nesplnil požadavek členského státu, aby měl trvalý pobyt nebo registraci v členském státě správce účtu.
1b Správce registru může pozastavit přístup k osobnímu vkladnímu účtu, pokud se domnívá, že jeho otevření by mělo být na základě čl. 19 odst. 2 zamítnuto. Držitel účtu může do 30 kalendářních dnů vznést námitky proti pozastavení u příslušného orgánu nebo u odpovídajícího orgánu podle vnitrostátního práva, který buď vydá správci registru pokyn, aby přístup obnovil, nebo pozastavení potvrdí ve zdůvodněném rozhodnutí.
1c Příslušný orgán, nebo v případě účtů v registru Unie hlavní správce, může správci rovněž vydat pokyn k pozastavení v souladu s odstavcem 1a.“
18)
Příloha IV se nahrazuje tímto:
„PŘÍLOHA IV
Informace o osobních vkladních účtech, které jsou poskytovány správci registru
1.
Informace uvedené v tabulce IV-I. (Identifikační kód účtu a alfanumerický identifikátor je v registru jedinečný.)
Tabulka IV-I
1
Identifikační kód účtu (přidělený registrem)
2
Druh účtu
3
Období závazku
4
Identifikační kód držitele účtu (vydaný registrem)
5
Jméno držitele účtu
6
Identifikátor účtu (přidělený držitelem účtu)
7
Adresa držitele účtu - země
8
Adresa držitele účtu - region nebo stát
9
Adresa držitele účtu - město
10
Adresa držitele účtu - poštovní směrovací číslo
11
Adresa držitele účtu - ulice
12
Adresa držitele účtu - číslo domu
13
IČO nebo identifikační číslo adresy držitele účtu
14
Telefon 1 adresy držitele účtu
15
Telefon 2 adresy držitele účtu
16
Elektronická adresa adresy držitele účtu
17
Datum narození (u fyzických osob)
18
Místo narození (u fyzických osob)
19
DIČ s kódem země
2.
Doklad, že osoba, která žádá o otevření účtu, má otevřený bankovní účet v členském státě Evropského hospodářského prostoru.
3.
Důkazy o totožnosti osoby žádající o otevření účtu, které mohou být ověřenou kopií:
a)
pasu nebo průkazu totožnosti vydaného státem, který je členem Evropského hospodářského prostoru nebo Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj;
b)
jakéhokoli jiného pasu ověřeného velvyslanectvím EU jako platný.
4.
Důkazy o adrese trvalého bydliště držitele účtu jako fyzické osoby, které mohou být ověřenou kopií jednoho z těchto dokladů:
a)
průkaz totožnosti předložený podle bodu 3, pokud obsahuje adresu trvalého bydliště;
b)
jakýkoli jiný průkaz totožnosti vydaný ústředním orgánem státní správy, který obsahuje adresu trvalého bydliště;
c)
pokud země trvalého bydliště nevydává průkazy totožnosti, které obsahují adresu trvalého bydliště, potvrzení místních orgánů o trvalém bydlišti kandidáta;
d)
jakýkoli jiný dokument, který členský stát správce účtu obvykle akceptuje jako důkaz trvalého bydliště kandidáta.
5.
Důkazy o registrované adrese držitele účtu jako právnické osoby, které mohou ověřenou kopií jednoho z těchto dokladů:
a)
listina, kterou se zřizuje právnická osoba;
b)
dokument prokazující registraci právnické osoby.
6.
Pravost každého dokumentu předloženého jako důkaz podle bodu 4 nebo 5, který byl vydán ústředním orgánem státní správy mimo Evropský hospodářský prostor nebo Organizaci pro hospodářskou spolupráci a rozvoj, musí být ověřena veřejným notářem.
7.
Správce registru může požadovat, aby k předloženým dokumentům byl připojen ověřený překlad do jazyka určeného správcem registru.“
19)
Vkládá se tato příloha IVa:
„PŘÍLOHA IVa
Informace týkající se zmocněných zástupců a dalších zmocněných zástupců, které jsou poskytovány správci registru
Tabulka IVa-I: Údaje o zmocněném zástupci
1
Totožnost osoby
2
Druh AR
3
Jméno
4
Příjmení
5
Titul
6
Pracovní funkce
7
Adresa - země
8
Adresa - region nebo stát
9
Adresa - město
10
Adresa - poštovní směrovací číslo
11
Adresa - ulice
12
Adresa - číslo domu
13
Telefon 1
14
Telefon 2
15
Elektronická adresa
16
Datum narození
17
Místo narození
18
Jazyk, kterému se dává přednost
19
Stupeň utajení
20
Práva AAR
1.
Informace uvedené v tabulce IVa-I.
2.
Podepsané prohlášení držitele účtu, že chce jmenovat konkrétní osobu zmocněným zástupcem nebo dalším zmocněným zástupcem.
3.
Doklad, že kandidát má otevřený bankovní účet v členském státě Evropského hospodářského prostoru.
4.
Důkazy o totožnosti kandidáta, které mohou být ověřenou kopií jednoho z těchto dokladů:
a)
pas nebo průkaz totožnosti vydaný státem, který je členem Evropského hospodářského prostoru nebo Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj;
a)
jakýkoli jiný pas ověřený velvyslanectvím EU jako platný.
5.
Důkazy o adrese trvalého bydliště kandidáta, které mohou být ověřenou kopií jednoho z těchto dokladů:
a)
průkaz totožnosti předložený podle bodu 4, pokud obsahuje adresu trvalého bydliště;
b)
jakýkoli jiný průkaz totožnosti vydaný ústředním orgánem státní správy, který obsahuje adresu trvalého bydliště;
c)
pokud země trvalého bydliště nevydává průkazy totožnosti, které obsahují adresu trvalého bydliště, potvrzení místních orgánů o trvalém bydlišti kandidáta;
d)
jakýkoli jiný dokument, který členský stát správce účtu obvykle akceptuje jako důkaz trvalého bydliště kandidáta;
6.
Pravost každého dokumentu předloženého jako důkaz podle bodu 5, který byl vydán ústředním orgánem státní správy mimo Evropský hospodářský prostor nebo Organizaci pro hospodářskou spolupráci a rozvoj, musí být ověřena veřejným notářem.
7.
Správce registru může požadovat, aby k předloženým dokumentům byl připojen ověřený překlad do jazyka určeného správcem registru.“
20)
Příloha XIa se mění takto:
a)
V tabulce XIa-3 se zrušuje věta „Povolenky přidělené pro roky před probíhajícím rokem budou mít hodnotu nula.“
b)
V tabulce XIa-4 se zrušuje věta „Povolenky přidělené pro roky předprobíhajícím rokem nebudou upravovány.“
c)
V tabulce XIa-7 se kód „7215“ zrušuje.
21)
V příloze XII se popis vedle kódu odezvy 7701 v tabulce XII-I nahrazuje tímto textem:
„Přiděl musí být poskytnut na všechny roky.“
22)
Příloha XVI se mění takto:
1)
Bod 1 se nahrazuje tímto:
„1.
Hlavní správce zobrazí a aktualizuje informace uvedené v odst. 2 až 4c týkající se systému registrů ve veřejně přístupné části internetové stránky nezávislé evidence transakcí Společenství v souladu se stanoveným časovým harmonogramem a každý správce registru zobrazí a aktualizuje informace v odstavci 2 až 4b týkající se svého registru ve veřejně přístupné části internetové stránky tohoto registru v souladu se stanoveným časovým harmonogramem.“
2)
Bod 2 písm. a) se nahrazuje tímto:
„a)
jméno, adresa, město, poštovní směrovací číslo, země, telefonní číslo a elektronická adresa držitele účtu“.
3)
Bod 2 písm. c) se nahrazuje tímto:
„c)
jméno, adresa, město, poštovní směrovací číslo, země, telefonní číslo, číslo faxu a elektronická adresa hlavních a druhých zmocněných zástupců účtu určených držitelem účtu pro tento účet, pokud držitel účtu písemně požádá správce registru o zobrazení všech nebo některých těchto informací.“
4)
Bod 4 písm. a) a b) se nahrazuje tímto:
„a)
objem ověřených emisí spolu s jeho úpravami pro zařízení související s vkladním účtem provozovatele zařízení pro rok X jsou zobrazovány od 1. dubna roku (X+1), nebo když 1. duben připadne na víkend nebo na den pracovního volna, objem ověřených emisí se zobrazí od prvního pracovního dne po 1. dubnu;
b)
odevzdané jednotky podle článku 52 a 53 jsou podle identifikačního kódu jednotky (v případě ERU a CER) zobrazovány pro rok X od 1. května roku (X+1);“.
5)
Vkládá se bod 4c:
„4c
Každých 24 hodin se zobrazí a aktualizuje seznam, který zobrazuje identifikační kódy jednotek všech povolenek, CER a ERU, jež byly odevzdány. V případě CER a ERU se zobrazuje také název projektu, země původu a identifikační kód projektu.“
6)
Bod 12a se nahrazuje tímto bodem:
„12a
CITL zobrazí na své veřejně přístupné internetové stránce dne 30. dubna každého roku tyto všeobecné informace:
-
procentuální podíl povolenek odevzdaných v každém členském státě v předchozím kalendářním roce z účtu, na který byly přiděleny,
-
součet ověřených emisí podle členského státu zapsaných pro předchozí kalendářní rok jako procentuální podíl součtu ověřených emisí roku před tímto rokem,
-
procentuální podíl patřící na účty spravované příslušným členským státem v počtu a objemu transakcí převodu všech povolenek a kjótských jednotek v předchozím kalendářním roce,
-
procentuální podíl patřící na účty spravované příslušným členským státem v počtu a objemu transakcí převodu všech povolenek a kjótských jednotek v předchozím kalendářním roce mezi účty spravovanými různými členskými státy.“
Článek 79
Zrušení
Nařízení (ES) č. 2216/2004 a (ES) č. 994/2008 se zrušují s účinkem od 1. ledna 2012.
Článek 80
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Články 2 až 76 a přílohy se použijí ode dne 1. ledna 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. října 2010.
REGOLAMENTO (UE) N. 920/2010 DELLA COMMISSIONE
del 7 ottobre 2010
relativo ad un sistema standardizzato e sicuro di registri a norma della direttiva 2003/87/CE del Parlamento europeo e del Consiglio e della decisione n. 280/2004/CE del Parlamento europeo e del Consiglio
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la direttiva 2003/87/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 ottobre 2003, che istituisce un sistema per lo scambio di quote di emissioni dei gas a effetto serra nella Comunità e che modifica la direttiva 96/61/CE del Consiglio (1), in particolare l’articolo 19,
vista la decisione n. 280/2004/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, dell’11 febbraio 2004, relativa ad un meccanismo per monitorare le emissioni di gas a effetto serra nella Comunità e per attuare il protocollo di Kyoto (2), in particolare l’articolo 6, paragrafo 1, primo comma, seconda frase,
previa consultazione del garante europeo della protezione dei dati,
considerando quanto segue:
(1)
Ai fini dell’istituzione e della gestione dei registri e del CITL, l’articolo 6 della decisione n. 280/2004/CE impone all’Unione e ai suoi Stati membri di applicare le specifiche funzionali e tecniche relative alle norme per lo scambio dei dati tra i sistemi di registri nell’ambito del protocollo di Kyoto, adottate con decisione 12/CMP.1 della conferenza delle parti della convenzione UNFCCC che funge da riunione delle parti del protocollo di Kyoto (di seguito «decisione 12/CMP.1»).
(2)
A norma dell’articolo 19, paragrafo 1, della direttiva 2003/87/CE che istituisce un sistema per lo scambio di quote di emissioni dei gas a effetto serra nella Comunità (di seguito «sistema ETS»), tutte le quote devono essere conservate nel registro dell’Unione su conti gestiti dagli Stati membri. Al fine di garantire che le unità di Kyoto e le quote possano essere conservate sugli stessi conti nel registro dell’Unione, quest’ultimo deve anche essere conforme alle specifiche funzionali e tecniche relative alle norme per lo scambio dei dati tra i sistemi di registri nell’ambito del protocollo di Kyoto, adottate con decisione 12/CMP.1.
(3)
L’articolo 20 della direttiva 2003/87/CE stabilisce l’istituzione di un catalogo indipendente (di seguito «catalogo delle operazioni dell’Unione europea» o EUTL, European Union Transaction Log) nel quale sono registrati gli atti di rilascio, trasferimento e cancellazione delle quote di emissioni. A norma dell’articolo 6, paragrafo 2, della decisione n. 280/2004/CE, le informazioni riguardanti le quantità assegnate, le unità di assorbimento, le unità di riduzione delle emissioni e le riduzioni delle emissioni certificate rilasciate, detenute, cedute, acquistate, soppresse o ritirate e il riporto delle quantità assegnate, delle unità di riduzione delle emissioni e delle riduzioni certificate di emissioni devono essere messi a disposizione del catalogo indipendente.
(4)
L’articolo 19, paragrafo 3, della direttiva 2003/87/CE stabilisce che la Commissione adotti un regolamento relativo ad un sistema standardizzato e sicuro di registri sotto forma di banche di dati elettroniche standardizzate, contenenti elementi di dati comuni che consentano di controllare il rilascio, il possesso, il trasferimento e la cancellazione delle quote di emissioni, nonché di assicurare l’accesso al pubblico e la riservatezza, ove necessario, e di garantire che ogni cessione sia compatibile con gli obblighi risultanti dal protocollo di Kyoto.
(5)
Ciascun registro istituito a norma dell’articolo 6 della decisione n. 280/2004/CE deve contenere almeno un conto di deposito della parte, un conto dei ritiri e i conti delle cancellazioni e delle sostituzioni previsti dalla decisione 13/CMP.1 della conferenza delle parti che funge da riunione delle parti del protocollo di Kyoto (di seguito «decisione 13/CMP.1») e il registro dell’Unione, contenente tutte le quote, istituito a norma dell’articolo 19 della direttiva 2003/87/CE deve contenere i conti di deposito dei gestori e i conti degli utilizzatori necessari per dare attuazione alle disposizioni della direttiva in questione. Ciascuno dei suddetti conti deve essere creato secondo procedure standardizzate, al fine di assicurare l’integrità del sistema dei registri e l’accesso del pubblico alle informazioni contenute nel sistema.
(6)
Ciascun registro istituito a norma dell’articolo 6 della decisione n. 280/2004/CE deve rilasciare unità di quantità assegnate (di seguito «AAU») a norma della decisione 13/CMP.1, mentre le quote devono essere rilasciate nel registro dell’Unione. Al fine di garantire che le operazioni che interessano le quote possano dar luogo ai corrispondenti trasferimenti di AAU attraverso un meccanismo di compensazione al termine di ciascun periodo, i registri istituiti a norma dell’articolo 6 della decisione n. 280/2004/CE devono provvedere a tenere un deposito di AAU corrispondente alla quantità di quote che essi rilasciano nel registro dell’Unione.
(7)
Poiché gli Stati membri non possono influenzare la quantità di quote che i titolari dei conti decideranno di riportare nei rispettivi registri, eventuali future limitazioni potenziali fissate a livello internazionale in materia di riporto delle AAU che fungono da deposito delle quote rilasciate potrebbero causare gravi difficoltà ai registri in cui è depositato un numero sproporzionato di tali quote. Al fine di garantire che i rischi cui incorrono gli Stati membri a questo proposito siano ripartiti equamente tra tutti gli Stati membri, occorre istituire il meccanismo di compensazione in modo tale che, quando sarà ultimato, nel conto di compensazione del registro dell’Unione sia detenuto un quantitativo di AAU pari alle quote che saranno riportate dal periodo 2008-2012.
(8)
Le operazioni riguardanti le quote che avvengono all’interno del registro dell’Unione devono essere effettuate attraverso un collegamento con l’EUTL, mentre le operazioni riguardanti le unità di Kyoto devono essere effettuate tramite un collegamento con l’EUTL e il catalogo internazionale delle operazioni dell’UNFCCC (di seguito «ITL»). Occorre adottare provvedimenti per garantire che gli Stati membri che non sono in grado di rilasciare AAU a norma del protocollo di Kyoto in quanto non hanno obblighi di riduzione delle emissioni possano continuare a partecipare alla pari al sistema di scambio delle quote di emissioni dell’Unione. Tale situazione non sarebbe consentita nel periodo 2008-2012 perché, a differenza di tutti gli altri Stati membri, questi non sarebbero in grado di rilasciare quote connesse alle AAU riconosciute a norma del protocollo di Kyoto. Tale partecipazione in condizioni di parità dovrebbe essere consentita grazie a un meccanismo specifico da introdurre nel registro dell’Unione.
(9)
L’EUTL deve effettuare controlli automatici su tutte le procedure del sistema dei registri riguardanti le quote di emissioni, le emissioni verificate, i conti e le unità di Kyoto, mentre l’ITL deve effettuare controlli automatici sulle procedure relative alle unità di Kyoto, onde verificare che non siano viziate da irregolarità. Le procedure che non superano i controlli devono essere interrotte, in modo da assicurare che le operazioni effettuate nel sistema dei registri dell’Unione soddisfino i requisiti stabiliti dalla direttiva 2003/87/CE e i requisiti elaborati in conformità della convenzione UNFCCC e del protocollo di Kyoto.
(10)
Per garantire la sicurezza delle informazioni contenute nel sistema integrato dei registri occorre applicare requisiti adeguati e armonizzati in materia di autenticazione e diritti di accesso e conservare i dati relativi a tutte le procedure, i gestori e le persone contenuti nel sistema dei registri.
(11)
L’amministratore centrale deve provvedere affinché le interruzioni del funzionamento del sistema dei registri siano limitate al minimo, e a tal fine deve adottare tutte le misure ragionevoli per assicurare la disponibilità del registro dell’Unione e dell’EUTL e prevedere sistemi e procedure efficaci per la protezione di tutti i dati.
(12)
Il sistema dei registri deve essere in grado di fare spazio all’introduzione delle attività di trasporto aereo nel sistema di scambio delle quote di emissioni di gas serra all’interno dell’Unione, prevista a partire dal 1o gennaio 2012. La maggior parte delle mansioni derivanti dalla revisione del sistema ETS di cui alla direttiva 2009/29/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 23 aprile 2009, che modifica la direttiva 2003/87/CE al fine di perfezionare ed estendere il sistema comunitario per lo scambio di quote di emissioni di gas a effetto serra (3) deve essere svolta solo a partire dal 1o gennaio 2013. Tali obblighi sono distinti dalle funzionalità che devono essere messe in atto nel 2012 a seguito dell’introduzione delle attività aeree nel sistema ETS.
(13)
Poiché gli operatori aerei sono autorizzati a restituire una serie diversa di quote rispetto ai gestori degli impianti, essi devono disporre di un tipo di conto diverso, il conto di deposito dell’operatore aereo. Le quote rilasciate a norma del capo II della direttiva sul sistema ETS dell’UE riguardante il trasporto aereo sono diverse dalle quote rilasciate fino ad ora, visto che esse riguardano emissioni che, in massima parte, non rientrano nell’ambito di applicazione del protocollo di Kyoto. Per questo motivo devono essere contrassegnate in maniera diversa dalle altre quote.
(14)
La direttiva 2008/101/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 19 novembre 2008, che modifica la direttiva 2003/87/CE al fine di includere le attività di trasporto aereo nel sistema comunitario di scambio delle quote di emissioni dei gas a effetto serra (4) prevede che le unità di Kyoto o le quote basate sulle unità di Kyoto che sono restituite dagli operatori aerei possano essere ritirate solo fino alle quantità corrispondenti alle emissioni del trasporto aereo interno. Tuttavia, poiché gli Stati membri non possono influenzare la decisione degli operatori aerei di restituire le quote del capo II o le unità che possono essere ritirate, occorre istituire un sistema centralizzato di restituzione e ridistribuzione che garantisca che le unità restituite dagli operatori aerei e che possono essere ritirate siano raccolte e utilizzate in primo luogo per coprire le emissioni delle attività di trasporto aereo interne di tutti gli Stati membri in maniera uguale. Successivamente gli Stati membri devono decidere come utilizzare le unità così raccolte che possono essere ritirate.
(15)
Al fine di mettere in atto il riesame del sistema ETS e fare spazio all’introduzione delle attività di trasporto aereo nel 2012, è sufficiente riunire a livello tecnico le funzioni dell’attuale registro ETS degli Stati membri e lasciare l’attuazione tecnica delle funzioni dei registri del protocollo di Kyoto a registri del protocollo di Kyoto (di seguito «PK») separati gestiti dagli Stati membri.
(16)
Al fine di realizzare le modifiche introdotte dalla direttiva 2009/29/CE e fare spazio all’introduzione delle attività di trasporto aereo nel sistema ETS nel 2012, è sufficiente riunire a livello tecnico le funzioni dell’attuale registro ETS degli Stati membri e lasciare l’attuazione tecnica delle funzioni dei registri a registri separati gestiti dagli Stati membri per tutto il tempo che risulti necessario. Una soluzione del genere non sarebbe tuttavia economicamente efficace perché ogni Stato membro dovrebbe mantenere ampie capacità parallele in termini di tecnologie dell’informazione che avrebbero un uso limitato. È pertanto obiettivo della Commissione e degli Stati membri collaborare per istituire un «sistema consolidato di registri europei» che riunisca le funzioni informatiche associate ai registri PK di tutti gli Stati membri.
(17)
Le modalità istituite nel presente regolamento per contabilizzare le quote e le unità di Kyoto e la possibilità di istituire un sistema consolidato di registri europei lasciano impregiudicata qualsiasi decisione che l’Unione europea intenda adottare in futuro riguardo al fatto di impegnarsi a conseguire un obiettivo di riduzione delle emissioni comune a tutta l’Unione o a conseguire obiettivi di riduzione distinti per i vari Stati membri nell’ambito di un eventuale trattato internazionale sui cambiamenti climatici adottato in futuro.
(18)
A norma dell’articolo 19, paragrafo 4, della direttiva 2003/87/CE, occorre prevedere disposizioni in materia di procedure per la gestione delle modifiche e degli incidenti nel contesto del registro dell’Unione e modalità opportune affinché il registro dell’Unione possa garantire che gli Stati membri adottino iniziative in merito a misure finalizzate al miglioramento dell’efficienza, alla gestione dei costi amministrativi e al controllo della qualità. Il fatto di detenere tutte le quote nel registro dell’Unione si applica fatto salvo il mantenimento dei registri nazionali per le emissioni che non rientrano nel sistema ETS e il registro dell’Unione deve garantire la stessa qualità dei servizi offerti dai registri nazionali.
(19)
Dal 2009 nell’intero sistema dei registri sono aumentati i casi di frode sull’IVA, di riciclaggio di denaro e altre attività criminali e occorre pertanto istituire norme più precise ed efficaci per verificare i dati identificativi forniti dai titolari dei conti e dalle persone che chiedono l’apertura dei conti. Le autorità degli Stati membri devono inoltre essere autorizzate a rifiutare l’apertura di un conto ai soggetti che possono essere ragionevolmente sospettati di voler utilizzare il sistema dei registri per fini fraudolenti. Infine, occorre prevedere modalità di applicazione per consentire l’invio rapido ed efficace dei dati alle autorità incaricate del rispetto della legge, che devono successivamente essere in grado di utilizzare i dati così ottenuti a fini d’indagine.
(20)
Il regolamento (CE) n. 994/2008 della Commissione, dell’8 ottobre 2008, relativo a un sistema standardizzato e sicuro di registri a norma della direttiva 2003/87/CE del Parlamento europeo e del Consiglio e della decisione n. 280/2004/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (5) ha sostituito e abrogato, a decorrere dal 2012, il regolamento (CE) n. 2216/2004 della Commissione, del 21 dicembre 2004, relativo ad un sistema standardizzato e sicuro di registri a norma della direttiva 2003/87/CE del Parlamento europeo e del Consiglio e della decisione n. 280/2004/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (6). Poiché il presente regolamento modifica sostanzialmente le disposizioni applicabili a decorrere dal 1o gennaio 2012 in vari ambiti disciplinati, a fini di chiarezza il regolamento (CE) n. 994/2008 deve essere abrogato e sostituito nella sua interezza, mantenendo l’abrogazione e la sostituzione del regolamento (CE) n. 2216/2004 istituite dal regolamento (CE) n. 994/2008.
(21)
Poiché il regolamento (CE) n. 2216/2004 resterà in vigore fino a fine 2011, sono necessarie alcune modifiche parziali del suddetto regolamento con effetto immediato. Tali modifiche riguardano la lotta antifrode e altre attività criminali e il processo di restituzione delle quote. A fini di chiarezza è inoltre opportuno sopprimere le disposizioni obsolete. Le modifiche riguardanti le attività antifrode e il processo di restituzione delle quote devono essere applicate al più presto ed è pertanto opportuno che il presente regolamento entri in vigore subito dopo la pubblicazione.
(22)
Occorre pertanto modificare di conseguenza il regolamento (CE) n. 2216/2004 con effetto immediato. Tale regolamento deve essere abrogato a partire dal 1o gennaio 2012.
(23)
In conformità della direttiva 2003/4/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 28 gennaio 2003, sull’accesso del pubblico all’informazione ambientale e che abroga la direttiva 90/313/CEE del Consiglio (7) e della decisione 13/CMP.1, occorre pubblicare periodicamente relazioni specifiche destinate ad assicurare l’accesso del pubblico alle informazioni contenute nel sistema integrato dei registri, nel rispetto di alcuni requisiti in materia di riservatezza.
(24)
Occorre rispettare, ove applicabile alle informazioni detenute e trattate in conformità del presente regolamento, la normativa dell’Unione sulla tutela delle persone fisiche in relazione al trattamento e alla libera circolazione dei dati personali, e in particolare la direttiva 95/46/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 24 ottobre 1995, relativa alla tutela delle persone fisiche con riguardo al trattamento dei dati personali, nonché alla libera circolazione di tali dati (8), la direttiva 2002/58/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 12 luglio 2002, relativa al trattamento dei dati personali e alla tutela della vita privata nel settore delle comunicazioni elettroniche (direttiva relativa alla vita privata e alle comunicazioni elettroniche) (9) e il regolamento (CE) n. 45/2001 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 18 dicembre 2000, concernente la tutela delle persone fisiche in relazione al trattamento dei dati personali da parte delle istituzioni e degli organismi comunitari, nonché la libera circolazione di tali dati (10).
(25)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato sui cambiamenti climatici,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPO I
OGGETTO E DEFINIZIONI
Articolo 1
Oggetto
Il presente regolamento stabilisce le disposizioni generali e i requisiti relativi alla gestione e alla tenuta del sistema standardizzato e sicuro di registri, composto di registri, e del catalogo indipendente delle operazioni di cui all’articolo 20, paragrafo 1, della direttiva 2003/87/CE e all’articolo 6 della decisione n. 280/2004/CE. Il regolamento prevede inoltre un sistema di comunicazione tra il sistema dei registri e il catalogo internazionale delle operazioni istituito, gestito e mantenuto dal segretariato della convenzione quadro delle Nazioni Unite sui cambiamenti climatici (UNFCCC).
Articolo 2
Definizioni
Ai fini del presente regolamento si applicano le definizioni di cui all’articolo 3 della direttiva 2003/87/CE. Si applicano inoltre le seguenti definizioni:
1)
«titolare del conto», la persona che detiene un conto nel sistema dei registri;
2)
«amministratore centrale», la persona designata dalla Commissione a norma dell’articolo 20 della direttiva 2003/87/CE;
3)
«autorità competente», l’autorità o le autorità designate da uno Stato membro a norma dell’articolo 18 della direttiva 2003/87/CE;
4)
«parte di Kyoto», una parte contraente del protocollo di Kyoto;
5)
«piattaforma di scambio», qualsiasi tipo di scambio multilaterale che fa incontrare o agevola l’incontro di interessi multipli di acquisto e di vendita di terzi, come definito dall’articolo 4 della direttiva 2004/39/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (11), nel quale gli interessi acquistati e venduti sono espressi in quote o in unità di Kyoto;
6)
«responsabile della verifica», il responsabile della verifica di cui alle definizioni dell’allegato I, punto 5, lettera m), della decisione 2007/589/CE della Commissione (12);
7)
«unità di quantità assegnata» (Assigned Amount Unit - AAU), un’unità rilasciata a norma dell’articolo 7, paragrafo 3, della decisione n. 280/2004/CE;
8)
«quote del capo II», quote rilasciate a norma della direttiva 2003/87/CE, capo II;
9)
«quote del capo III», tutte le quote non rilasciate a norma della direttiva 2003/87/CE, capo II;
10)
«CER a lungo termine» (lCER), unità rilasciata per un’attività di progetto di afforestazione o riforestazione nell’ambito del meccanismo per lo sviluppo pulito (CDM) che, con riserva della decisione 5/CMP.1 della conferenza delle parti che funge da riunione delle parti del protocollo di Kyoto, scade al termine del periodo di accreditamento della riduzione delle emissioni dell’attività di progetto CDM di afforestazione o riforestazione per la quale è stata rilasciata;
11)
«unità di assorbimento» (Removal Unit - RMU), un’unità rilasciata ai sensi dell’articolo 3 del protocollo di Kyoto;
12)
«CER temporanea» (tCER), unità rilasciata per un’attività di progetto di afforestazione o riforestazione nell’ambito del meccanismo per lo sviluppo pulito (CDM) che, con riserva della decisione 5/CMP.1, scade al termine del periodo di impegno previsto dal protocollo di Kyoto successivo a quello nel quale è stata rilasciata;
13)
«procedura», mezzo tecnico automatizzato per svolgere un’azione relativa ad un conto o a un’unità contenuta nel registro;
14)
«operazione», procedura comprendente il trasferimento di una quota o di un’unità di Kyoto da un conto ad un altro conto;
15)
«restituzione», la contabilizzazione di una quota o di un’unità di Kyoto da parte di un gestore o di un operatore aereo a fronte delle emissioni verificate del proprio impianto o aeromobile;
16)
«cancellazione», l’eliminazione definitiva di un’unità di Kyoto da parte di chi la detiene senza contabilizzarla a fronte delle emissioni verificate;
17)
«soppressione», l’eliminazione definitiva di una quota da parte di chi la detiene senza contabilizzarla a fronte delle emissioni verificate;
18)
«ritiro», la contabilizzazione di un’unità di Kyoto da parte di una parte del protocollo di Kyoto a fronte delle emissioni comunicate dalla parte in questione;
19)
«riciclaggio», la definizione di cui all’articolo 1, paragrafo 2, della direttiva 2005/60/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (13);
20)
«reato grave», la definizione di cui all’articolo 3, paragrafo 5, della direttiva 2005/60/CE;
21)
«finanziamento del terrorismo», la definizione di cui all’articolo 1, paragrafo 4, della direttiva 2005/60/CE;
22)
«amministratore del registro», l’amministratore del registro dell’Unione o di ogni altro registro nell’ambito del protocollo di Kyoto;
23)
«amministratore nazionale», il soggetto responsabile di gestire, per conto di uno Stato membro, una serie di conti degli utilizzatori che rientrano nella giurisdizione di uno Stato membro depositati nel registro dell’Unione, designato a norma dell’articolo 6;
24)
«amministratore di un conto», l’amministratore designato per un tipo di conto particolare di cui all’allegato I, tabella I-I, terza colonna.
CAPO II
SISTEMA DEI REGISTRI
Articolo 3
Registri
1. Al fine di adempiere agli obblighi che incombono loro in quanto parti di Kyoto e a norma dell’articolo 6 della decisione n. 280/2004/CE, per garantire un’accurata contabilizzazione delle unità di Kyoto ciascuno Stato membro e l’Unione devono gestire un registro (di seguito «registro PK») sotto forma di banca dati elettronica standardizzata conforme ai requisiti in materia di registri dell’UNFCCC, in particolare le specifiche funzionali e tecniche relative alle norme per lo scambio dei dati tra i sistemi dei registri nell’ambito del protocollo di Kyoto, elaborate in conformità della decisione 12/CMP.1 della conferenza delle parti che funge da riunione delle parti del protocollo di Kyoto.
2. Al fine di adempiere agli obblighi che incombono loro a norma dell’articolo 19 della direttiva 2003/87/CE, per garantire un’accurata contabilizzazione delle quote, a partire dal 1o gennaio 2012 gli Stati membri utilizzano il registro dell’Unione, che funge anche da registro PK per la Comunità europea in quanto parte di Kyoto a sé. Il registro dell’Unione fornisce agli amministratori nazionali e ai titolari dei conti tutte le procedure descritte nei capi da IV a VI.
3. In deroga al paragrafo 1, gli Stati membri che non sono in grado di rilasciare AAU per motivi diversi dal fatto di non essere abilitati dall’UNFCCC a trasferire ERU, AAU e CER a norma delle disposizioni della decisione 11/CMP.1 della conferenza delle parti che funge da riunione delle parti del protocollo di Kyoto (di seguito «Stati membri senza registro PK») non sono tenuti a istituire un registro PK.
4. Il registro dell’Unione e ogni altro registro PK è conforme alle specifiche funzionali e tecniche relative alle norme per lo scambio dei dati tra i sistemi dei registri nell’ambito del protocollo di Kyoto, elaborate in conformità della decisione 12/CMP.1 e ai requisiti in materia di hardware, reti e software e di sicurezza indicati nelle specifiche tecniche e per lo scambio dei dati di cui all’articolo 71.
Articolo 4
Catalogo delle operazioni dell’Unione europea
1. Al fine di adempiere agli obblighi, a norma dell’articolo 20 della direttiva 2003/87/CE, di mantenere un catalogo indipendente delle operazioni che registri e verifichi il rilascio, il trasferimento e la cancellazione delle quote di emissioni, la Commissione istituisce un catalogo delle operazioni dell’Unione europea («EUTL») sotto forma di banca dati elettronica standardizzata. L’EUTL serve anche per registrare tutte le informazioni riguardanti i depositi e i trasferimenti di unità di Kyoto rese disponibili a norma dell’articolo 6, paragrafo 2, della decisione n. 280/2004/CE.
2. L’amministratore centrale provvede alla gestione e alla tenuta dell’EUTL in conformità del disposto del presente regolamento.
3. L’EUTL deve essere in grado di verificare e registrare tutte le procedure di cui all’articolo 3, paragrafo 2, ed è conforme alle specifiche funzionali e tecniche relative alle norme per lo scambio dei dati per i sistemi dei registri nell’ambito del protocollo di Kyoto, elaborate in conformità della decisione 12/CMP.1 e ai requisiti in materia di hardware, reti e software indicati nelle specifiche tecniche e per lo scambio dei dati di cui all’articolo 71.
4. L’EUTL deve essere in grado di registrare tutte le procedure di cui ai capi da IV a VI.
Articolo 5
Collegamenti tra i registri, l’ITL e l’EUTL
1. Il registro dell’Unione e ogni altro registro PK mantengono un collegamento con il catalogo internazionale delle operazioni dell’UNFCCC (di seguito «ITL») al fine di comunicare le operazioni atte a trasferire le unità di Kyoto da e verso altri registri PK.
2. L’EUTL mantiene inoltre un collegamento con l’ITL ai fini della registrazione e della verifica dei trasferimenti di cui al paragrafo 1. A tal fine, prima di registrare il trasferimento l’ITL comunica all’EUTL tutti i trasferimenti proposti che interessano il registro PK.
3. Il registro dell’Unione mantiene anche un collegamento diretto con l’EUTL al fine di verificare e registrare le operazioni per il trasferimento delle quote e le procedure di gestione dei conti del capo IV. Tutte le operazioni che interessano le quote avvengono all’interno del registro dell’Unione e sono registrate e verificate dall’EUTL e non dall’ITL.
4. Il comitato sui cambiamenti climatici può decidere di accorpare i collegamenti esterni, l’infrastruttura per le tecnologie dell’informazione, le procedure di accesso ai conti degli utilizzatori e i meccanismi di gestione dei conti PK del registro dell’Unione con tutti gli altri registri PK in un sistema consolidato di registri europei mantenuto dall’amministratore centrale. All’adozione della suddetta decisione, la Commissione propone modifiche al presente regolamento finalizzate a definire le modalità di applicazione del sistema consolidato di registri europei.
5. L’amministratore centrale può istituire un collegamento riservato tra l’EUTL e il registro di un paese candidato all’adesione per consentire a tali registri di comunicare con l’ITL attraverso l’EUTL e di registrare i dati sulle emissioni verificate dei gestori nell’EUTL. Prima di istituire tale collegamento i registri devono aver completato tutte le procedure di prova e di inizializzazione necessarie per i registri.
Articolo 6
Amministratori nazionali e amministratori dei registri PK
1. Ciascuno Stato membro designa un amministratore nazionale. Lo Stato membro accede a e gestisce i propri conti e i conti nel registro dell’Unione che sono sotto la sua giurisdizione attraverso l’amministratore nazionale. L’amministratore nazionale di ogni Stato membro funge anche da amministratore del suo registro PK. L’amministratore del registro PK provvede alla gestione e alla tenuta del registro PK del proprio Stato membro in conformità del disposto del presente regolamento.
2. L’amministratore centrale gestisce e tiene il registro dell’Unione. L’amministratore centrale funge anche da amministratore del registro PK della parte del registro PK dell’UE contenuta nel registro dell’Unione.
3. Gli Stati membri e la Commissione provvedono affinché non ci siano conflitti d’interesse tra gli amministratori nazionali, l’amministratore centrale e i titolari dei conti degli utilizzatori.
4. Ciascuno Stato membro comunica alla Commissione l’identità e il recapito del proprio amministratore nazionale.
5. La Commissione coordina l’applicazione delle disposizioni del presente regolamento con gli amministratori dei registri di ciascuno Stato membro e con l’amministratore centrale. In particolare la Commissione consulta il gruppo di lavoro degli amministratori del comitato sui cambiamenti climatici per quanto riguarda gli aspetti e le procedure attinenti al funzionamento dei registri e all’applicazione del presente regolamento. Il gruppo di lavoro degli amministratori concorda procedure operative comuni ai fini dell’applicazione del presente regolamento, comprese le procedure attinenti alla gestione delle modifiche e degli incidenti per il registro dell’Unione. Il comitato sui cambiamenti climatici adotta il regolamento interno del gruppo di lavoro degli amministratori dei registri.
6. L’amministratore centrale, le autorità competenti e gli amministratori nazionali eseguono le procedure solo ove necessario per l’adempimento delle rispettive funzioni.
CAPO III
UNITÀ
Articolo 7
Unità
1. Il registro dell’Unione deve poter detenere le quote del capo II e le quote del capo III.
2. Ciascun registro PK e il registro dell’Unione devono essere in grado di detenere AAU, ERU, CER, RMU, lCER e tCER (definite, nel loro complesso, «unità di Kyoto»).
CAPO IV
CONTI
SEZIONE 1
Disposizioni applicabili a tutti i conti
Articolo 8
Conti
1. Il registro dell’Unione contiene i conti indicati alle voci «II. Conti di gestione nel registro dell’Unione» e «III. Conti degli utilizzatori nel registro dell’Unione» dell’allegato I.
2. Il registro dell’Unione e ogni altro registro PK contengono i conti indicati alla voce «I. Conti delle parti di Kyoto contenuti nei registri PK» dell’allegato I.
3. I tipi di unità che possono essere detenuti in ciascun tipo di conto sono indicati nell’allegato I e i tipi di operazioni in partenza da e in arrivo a ciascun tipo di conto sono definiti nell’allegato II.
Articolo 9
Stato dei conti
1. I conti possono trovarsi in uno dei seguenti stati: aperto, inattivo, bloccato o chiuso.
2. Non è consentito avviare alcuna procedura a partire da un conto bloccato, ad esclusione della restituzione delle unità, dell’iscrizione delle emissioni verificate e dell’aggiornamento dei dati relativi al conto.
3. Non è consentito avviare alcuna procedura a partire da un conto chiuso. Un conto chiuso non può essere riaperto e non vi possono essere trasferite unità.
Articolo 10
Amministrazione dei conti
1. Ogni conto dispone di un amministratore responsabile di amministrare il conto a nome dello Stato membro o dell’Unione.
2. Per ciascun tipo di conto l’amministratore è indicato nell’allegato I, tabella I-1, terza colonna.
3. L’amministratore del conto è responsabile di aprire e chiudere un conto o di sospenderne l’accesso, di approvare i rappresentanti autorizzati, di autorizzare le modifiche dei dati del conto che richiedono l’approvazione dell’amministratore e di avviare le operazioni su richiesta del titolare del conto a norma dell’articolo 19, paragrafo 4.
4. Il conto dell’utilizzatore è disciplinato dalle normative e rientra nella giurisdizione dello Stato membro dell’amministratore del conto e le unità che vi sono detenute sono considerate come situate nel territorio dello stesso Stato membro.
Articolo 11
Notifiche da parte degli amministratori
L’amministratore centrale notifica al titolare e all’amministratore di un conto nell’ambito del registro dell’Unione l’avvio e il completamento o l’interruzione di qualsiasi procedura che interessa il conto mediante un meccanismo automatizzato descritto nelle specifiche tecniche e per lo scambio dei dati di cui all’articolo 71.
SEZIONE 2
Apertura e aggiornamento dei conti
Articolo 12
Apertura dei conti delle parti di Kyoto e dei conti di gestione
1. La Commissione dà istruzione all’amministratore centrale di aprire i conti delle parti di Kyoto dell’Unione e tutti i conti di gestione nel registro dell’Unione, ad eccezione dei conti nazionali di deposito delle quote.
2. L’organismo competente dello Stato membro dà istruzione all’amministratore nazionale di aprire il proprio conto nazionale di deposito delle quote nel registro dell’Unione.
3. Le istruzioni di cui ai paragrafi 1 e 2 contengono le informazioni contenute nell’allegato III.
4. Entro 20 giorni lavorativi dal ricevimento delle istruzioni l’amministratore del registro o l’amministratore centrale apre un conto delle parti di Kyoto o un conto di gestione.
Articolo 13
Apertura dei conti di deposito personali nel registro dell’Unione
1. La richiesta di apertura di un conto di deposito personale nel registro dell’Unione è presentata all’amministratore nazionale dello Stato membro. La persona che chiede l’apertura del conto fornisce le informazioni richieste dall’amministratore nazionale, che comprendono almeno quelle indicate nell’allegato IV.
2. Lo Stato membro dell’amministratore nazionale può imporre che le persone dell’UE che chiedono l’apertura del conto abbiano la residenza permanente o siano registrate nello Stato membro dell’amministratore nazionale che amministra il conto.
3. Entro 20 giorni lavorativi dal ricevimento delle informazioni complete richieste a norma dei paragrafi 1 e 2 e dopo aver approvato il numero richiesto di rappresentanti autorizzati a norma dell’articolo 20, l’amministratore nazionale apre il conto di deposito personale nel registro dell’Unione o informa la persona che chiede l’apertura del conto del rifiuto ad aprire il conto.
4. Se l’amministratore nazionale rifiuta di aprire il conto, la persona che ne chiede l’apertura può contestare tale rifiuto rivolgendosi all’autorità competente o all’autorità responsabile a norma del diritto nazionale, la quale ordina all’amministratore nazionale di aprire il conto oppure conferma il rifiuto emanando una decisione motivata. Tra i motivi che giustificano il rifiuto ad aprire un conto vi può essere il fatto che la persona che chiede l’apertura del conto è indagata per frode riguardo alle quote o alle unità di Kyoto, riciclaggio, finanziamento del terrorismo o altri reati gravi nell’ambito dei quali il conto può essere strumentale, o qualsiasi altro motivo previsto dal diritto nazionale.
Articolo 14
Apertura dei conti di deposito delle piattaforme di scambio nel registro dell’Unione
1. Le piattaforme di scambio possono presentare domanda per l’apertura di un conto di deposito della piattaforma di scambio nel registro dell’Unione. La domanda è presentata all’amministratore nazionale di uno Stato membro che autorizza l’apertura del conto in questione. La persona che chiede l’apertura del conto fornisce le informazioni richieste dall’amministratore nazionale, che comprendono almeno quelle indicate negli allegati IV e V.
2. Le piattaforme di scambio devono soddisfare i requisiti tecnici descritti nelle specifiche tecniche e per lo scambio dei dati di cui all’articolo 71. Lo Stato membro dell’amministratore nazionale può imporre che le persone dell’UE che chiedono l’apertura del conto abbiano la residenza permanente o siano registrate nello Stato membro dell’amministratore nazionale che amministra il conto.
3. Entro 20 giorni lavorativi dal ricevimento delle informazioni complete richieste a norma dei paragrafi 1 e 2 e dopo aver approvato il numero richiesto di rappresentanti autorizzati a norma dell’articolo 20, l’amministratore nazionale apre il conto di deposito della piattaforma di scambio nel registro dell’Unione o informa la persona che chiede l’apertura del conto del rifiuto ad aprire il conto.
4. Se l’amministratore nazionale si rifiuta di aprire il conto, la persona che ne chiede l’apertura può contestare tale rifiuto rivolgendosi all’autorità competente o all’autorità responsabile a norma del diritto nazionale, la quale ordina all’amministratore nazionale di aprire il conto oppure conferma il rifiuto emanando una decisione motivata. Tra i motivi che giustificano il rifiuto ad aprire un conto vi può essere il fatto che la persona che chiede l’apertura del conto è indagata per frode riguardo alle quote o alle unità di Kyoto, riciclaggio, finanziamento del terrorismo o altri reati gravi nell’ambito dei quali il conto può essere strumentale, o qualsiasi altro motivo previsto dal diritto nazionale.
Articolo 15
Apertura dei conti di deposito del gestore nel registro dell’Unione
1. Entro 20 giorni lavorativi dall’entrata in vigore dell’autorizzazione ad emettere gas a effetto serra per l’esercizio di un nuovo impianto, l’autorità competente che rilascia l’autorizzazione fornisce all’amministratore nazionale del proprio Stato membro le informazioni di cui all’allegato VII, e il gestore chiede all’amministratore nazionale di aprire un conto di deposito del gestore nel registro dell’Unione.
2. Su decisione dell’autorità competente, le informazioni di cui al paragrafo 1 possono anche essere fornite dal gestore all’amministratore nazionale entro la scadenza fissata al paragrafo 1.
3. Entro 20 giorni lavorativi dal ricevimento delle informazioni di cui al paragrafo 1 e dopo aver approvato il numero richiesto di rappresentanti autorizzati a norma dell’articolo 20, l’amministratore nazionale apre, per ciascun impianto, un conto di deposito del gestore separato nel registro dell’Unione.
Articolo 16
Apertura dei conti di deposito dell’operatore aereo nel registro dell’Unione
1. Entro 20 giorni lavorativi dall’approvazione del piano di monitoraggio di un operatore aereo, o comunque entro il 1o gennaio 2012 se successivo, l’autorità competente fornisce all’amministratore nazionale le informazioni di cui all’allegato VII, e l’operatore aereo chiede all’amministratore nazionale di aprire un conto di deposito dell’operatore aereo nel registro dell’Unione. Ogni operatore aereo dispone di un conto di deposito dell’operatore aereo.
2. Su decisione dell’autorità competente, le informazioni di cui al paragrafo 1 possono anche essere fornite dall’operatore aereo all’amministratore nazionale entro la scadenza fissata al paragrafo 1.
3. Entro 40 giorni lavorativi dal ricevimento delle informazioni di cui al paragrafo 1 e dopo aver approvato il numero richiesto di rappresentanti autorizzati a norma dell’articolo 20, l’amministratore nazionale apre, per ciascun operatore aereo, un conto di deposito dell’operatore aereo separato nel registro dell’Unione.
Articolo 17
Apertura dei conti del responsabile della verifica nel registro dell’Unione
1. La richiesta di apertura di un conto del responsabile della verifica nel registro dell’Unione è presentata all’amministratore nazionale. La persona che chiede l’apertura del conto fornisce le informazioni richieste dall’amministratore nazionale, che comprendono almeno quelle indicate negli allegati IV e V.
2. Entro 20 giorni lavorativi dal ricevimento di tutte le informazioni di cui al paragrafo 1 e dopo aver approvato il numero richiesto di rappresentanti autorizzati a norma dell’articolo 20, l’amministratore nazionale apre un conto del responsabile della verifica nel registro dell’Unione.
Articolo 18
Termini e condizioni per la detenzione di un conto
Il presente articolo non contiene disposizioni.
Articolo 19
Rappresentanti autorizzati
1. Per ogni conto ci sono almeno due rappresentanti autorizzati. Il rappresentante autorizzato avvia le operazioni e le altre procedure per conto del titolare del conto mediante il sito web del registro.
2. L’amministratore del conto può consentire che i conti abbiano rappresentanti autorizzati supplementari abilitati a consultare il conto o di cui è necessario l’accordo, in aggiunta all’accordo di un rappresentante autorizzato, per presentare la richiesta di effettuare qualsiasi procedura.
3. L’amministratore del conto può consentire ai titolari di conti dell’utilizzatore di abilitare l’accesso ai propri conti tramite una piattaforma di scambio. I titolari dei conti che autorizzano l’accesso tramite la piattaforma di scambio nominano come rappresentante autorizzato una persona che è già rappresentante autorizzato di un conto di deposito della piattaforma di scambio.
4. Se il rappresentante autorizzato non ha accesso a Internet può chiedere all’amministratore del conto di avviare le operazioni a suo nome, a condizione che l’amministratore consenta tali richieste e che l’accesso non sia stato sospeso a norma dell’articolo 27.
5. Per ciascun tipo di conto le specifiche tecniche e per lo scambio dei dati possono istituire un numero massimo di rappresentanti autorizzati e di rappresentanti autorizzati supplementari. L’amministratore nazionale può fissare un numero massimo di rappresentanti autorizzati inferiore per il proprio conto, ma il numero minimo deve essere tre.
6. I rappresentanti autorizzati e i rappresentanti autorizzati supplementari devono essere persone fisiche di età superiore a 18 anni. Tutti i rappresentanti autorizzati e i rappresentanti autorizzati supplementari di un singolo conto devono essere persone diverse, ma una stessa persona può svolgere la funzione di rappresentante autorizzato o di rappresentante autorizzato supplementare in più di un conto. Lo Stato membro dell’amministratore nazionale può imporre che almeno uno dei rappresentanti autorizzati di un conto dell’utilizzatore abbia la residenza permanente nello Stato membro dell’amministratore nazionale che amministra il conto.
Articolo 20
Nomina e approvazione dei rappresentanti autorizzati e dei rappresentanti autorizzati supplementari
1. Al momento della domanda di apertura di un conto, la persona che presenta la domanda nomina almeno due rappresentanti autorizzati e può nominare anche dei rappresentanti autorizzati supplementari se l’amministratore del conto lo consente.
2. Quando nomina un rappresentante autorizzato o un rappresentante autorizzato supplementare, la persona che chiede l’apertura del conto fornisce le informazioni richieste dall’amministratore. Tali informazioni comprendono almeno i documenti e le informazioni identificative della persona nominata di cui all’allegato IX.
3. Entro 20 giorni lavorativi dal ricevimento delle informazioni complete richieste a norma del paragrafo 2, l’amministratore nazionale approva un rappresentante autorizzato o un rappresentante autorizzato supplementare oppure informa la persona che chiede l’apertura del conto che l’approvazione è rifiutata. Se la valutazione della persona proposta per la nomina richiede più tempo, l’amministratore può prolungare una volta la procedura di valutazione di altri 20 giorni lavorativi al massimo e notifica la proroga alla persona che chiede l’apertura del conto.
4. Se l’amministratore nazionale rifiuta di approvare il rappresentante autorizzato o il rappresentante autorizzato supplementare, la persona che chiede l’apertura del conto può contestare tale rifiuto rivolgendosi all’autorità competente o all’autorità responsabile a norma del diritto nazionale, la quale ordina all’amministratore nazionale di dare la propria approvazione oppure conferma il rifiuto emanando una decisione motivata. Tra i motivi che giustificano il rifiuto dell’approvazione vi può essere il fatto che la persona nominata come rappresentante autorizzato o rappresentante autorizzato supplementare è indagata per frode riguardo alle quote o alle unità di Kyoto, riciclaggio, finanziamento del terrorismo o altri reati gravi nell’ambito dei quali il conto può essere strumentale, o qualsiasi altro motivo previsto dal diritto nazionale.
5. Il rappresentante autorizzato del conto centrale di compensazione dell’ETS funge da rappresentante autorizzato dell’amministratore centrale. Il rappresentante autorizzato di ciascun conto nazionale di deposito delle quote funge da rappresentante autorizzato dell’amministratore nazionale per lo Stato membro che detiene il conto nazionale di deposito delle quote.
Articolo 21
Aggiornamento delle informazioni sui conti e sui rappresentanti autorizzati
1. Tutti i titolari dei conti comunicano all’amministratore del conto, entro 10 giorni lavorativi, qualsiasi modifica delle informazioni presentate per l’apertura del conto e per la nomina di un rappresentante autorizzato o di un rappresentante autorizzato supplementare. Gli operatori aerei comunicano all’amministratore del proprio conto, entro 10 giorni lavorativi, l’avvenuta fusione tra due o più operatori aerei o l’avvenuta scissione in due o più operatori. Se, al momento dell’apertura del conto o della nomina di un rappresentante autorizzato o di un rappresentante autorizzato supplementare, al titolare del conto era stato chiesto di fornire documenti giustificativi per una determinata informazione, anche la notifica delle modifiche è accompagnata dalle prove necessarie. Entro 15 giorni lavorativi dal ricevimento della suddetta notifica e dei documenti giustificativi che la corredano, l’amministratore del conto aggiorna le informazioni sul titolare del conto o si rifiuta di aggiornarle e ne informa il titolare del conto. È possibile contestare il rifiuto presso l’autorità competente o l’autorità responsabile a norma del diritto nazionale, conformemente all’articolo 13, paragrafo 4, all’articolo 14, paragrafo 4, o all’articolo 20, paragrafo 4.
2. Il titolare di un conto di deposito personale, di un conto di deposito della piattaforma di scambio, di un conto del responsabile della verifica o di un conto di deposito dell’operatore aereo non può vendere o cedere la proprietà del proprio conto ad un’altra persona. Il titolare di un conto di deposito del gestore può vendere o cedere il proprio conto di deposito del gestore solo con l’impianto connesso a tale conto.
3. Un rappresentante autorizzato o un rappresentante autorizzato supplementare non può trasferire il proprio stato di rappresentante ad altre persone.
4. Il titolare di un conto può notificare la revoca dei rappresentanti autorizzati a condizione che ne rimangano almeno due. Entro 10 giorni lavorativi dal ricevimento della suddetta notifica l’amministratore responsabile cancella il rappresentante autorizzato.
5. Il titolare di un conto può nominare nuovi rappresentanti autorizzati o rappresentanti autorizzati supplementari secondo la procedura di cui all’articolo 20.
6. Se lo Stato membro di riferimento di un operatore aereo cambia secondo la procedura di cui all’articolo 18 bis della direttiva 2003/87/CE o a seguito di un allargamento dell’Unione europea, l’amministratore centrale aggiorna i dati relativi all’amministratore nazionale del corrispondente conto di deposito dell’operatore aereo. Quando cambia l’amministratore di un conto di deposito dell’operatore aereo, il nuovo amministratore può chiedere all’operatore aereo di presentare le informazioni sull’apertura del conto richieste dal nuovo amministratore a norma dell’articolo 16 e le informazioni richieste dal nuovo amministratore sui rappresentanti autorizzati a norma dell’articolo 20.
7. Ad esclusione della deroga di cui al paragrafo 6, il responsabile dello Stato membro incaricato di gestire il conto non può cambiare.
SEZIONE 3
Chiusura dei conti
Articolo 22
Chiusura dei conti delle parti di Kyoto, dei conti di gestione, dei conti di deposito personali e dei conti di deposito delle piattaforme di scambio
Entro 10 giorni lavorativi dal ricevimento di una richiesta, da parte del titolare del conto, di chiudere un conto della parte di Kyoto contenuto nel registro dell’Unione, un conto di gestione, un conto di deposito personale o un conto di deposito della piattaforma di scambio, l’amministratore chiude il conto interessato.
Articolo 23
Chiusura dei conti di deposito dei gestori
1. L’autorità competente informa l’amministratore nazionale, entro 10 giorni lavorativi, della revoca o della restituzione di un’autorizzazione ad emettere gas a effetto serra rilasciata a un impianto, che in tal modo cessa di essere coperto dall’autorizzazione. L’autorità competente informa inoltre l’amministratore nazionale, entro 10 giorni lavorativi, se viene a conoscenza del fatto che un impianto ha chiuso senza darne comunicazione all’autorità competente. Entro 10 giorni dal ricevimento della notifica da parte dell’autorità competente, l’amministratore nazionale inserisce nel registro dell’Unione la data di scadenza dell’autorizzazione ad emettere gas a effetto serra. Se alla chiusura di un impianto l’autorizzazione non è scaduta, la data di chiusura comunicata dall’autorità competente è registrata come data di scadenza dell’autorizzazione.
2. L’amministratore nazionale può chiudere i conti di deposito dei gestori entro il 30 giugno dell’anno successivo all’anno di scadenza dell’autorizzazione se l’impianto interessato ha restituito un quantitativo di quote e di unità di Kyoto almeno pari alle sue emissioni verificate.
Articolo 24
Chiusura dei conti di deposito degli operatori aerei
I conti di deposito degli operatori aerei possono essere chiusi dall’amministratore nazionale solo su istruzione dell’autorità competente, qualora questa sia venuta a conoscenza, tramite comunicazione del titolare del conto o in base ad altre prove, del fatto che l’operatore aereo si è fuso con un altro operatore aereo o che ha cessato definitivamente le attività di cui all’allegato I della direttiva 2003/87/CE.
Articolo 25
Chiusura dei conti dei responsabili della verifica
1. L’amministratore nazionale chiude il conto del responsabile della verifica entro 10 giorni lavorativi dal ricevimento di una domanda in tal senso del responsabile medesimo.
2. L’autorità competente può anche ordinare all’amministratore nazionale di chiudere un conto del responsabile della verifica se è soddisfatta una delle seguenti condizioni:
a)
l’accreditamento del responsabile della verifica è scaduto o è stato ritirato;
b)
il responsabile della verifica ha cessato l’attività.
Articolo 26
Saldo positivo sui conti in fase di chiusura
1. Se un conto che l’amministratore deve chiudere a norma degli articoli da 22 a 25 e dell’articolo 28 presenta un saldo positivo in termini di quote o di unità di Kyoto, l’amministratore chiede dapprima al titolare del conto di indicare un altro conto amministrato dallo stesso amministratore al quale trasferire tali quote o unità di Kyoto. Se entro 40 giorni lavorativi il titolare del conto non risponde alla richiesta dell’amministratore, quest’ultimo può trasferire le quote sul proprio conto nazionale di deposito delle quote contenuto nel registro dell’Unione e le unità di Kyoto su un conto di deposito della parte di Kyoto contenuto nel proprio registro PK.
2. Se un conto al quale è stato sospeso l’accesso a norma dell’articolo 27, paragrafo 3, presenta un saldo positivo di quote o di unità di Kyoto, nelle istruzioni che l’autorità competente fornisce ai sensi dell’articolo 28, paragrafo 1, essa può chiedere che le quote siano immediatamente spostate sul pertinente conto nazionale di deposito delle quote e che le unità di Kyoto siano immediatamente spostate sul pertinente conto di deposito della parte di Kyoto.
SEZIONE 4
Sospensione dell’accesso ai conti
Articolo 27
Sospensione dell’accesso ai conti
1. Un amministratore può sospendere l’accesso di un rappresentante autorizzato o di un rappresentante autorizzato supplementare a qualsiasi conto contenuto nel proprio registro o alle procedure alle quali il rappresentante autorizzato avrebbe accesso se sa o se ha ragionevoli motivi per ritenere che il rappresentante autorizzato:
a)
ha tentato di avere accesso a conti o a procedure ai quali non è autorizzato ad accedere;
b)
ha ripetutamente tentato di accedere a un conto o ad una procedura utilizzando un nome utente e una password errati; o
c)
ha tentato o sta tentando di minare la sicurezza del registro o del sistema dei registri.
2. L’amministratore può sospendere l’accesso ad un determinato conto a tutti i rappresentanti autorizzati o i rappresentanti autorizzati supplementari quando sussiste una delle seguenti condizioni:
a)
il titolare del conto è deceduto senza che sia stato nominato un successore legale oppure ha cessato di esistere come persona giuridica;
b)
il titolare del conto non ha proceduto al pagamento delle tariffe;
c)
il titolare del conto ha violato i termini e le condizioni applicabili al conto;
d)
il titolare del conto non ha accettato le modifiche ai termini e alle condizioni fissate dall’amministratore nazionale o dall’amministratore centrale;
e)
il titolare del conto non ha fornito giustificativi riguardanti le modifiche alle informazioni sul conto o riguardanti nuovi obblighi relativi alle informazioni sul conto;
f)
il titolare del conto non ha mantenuto il numero minimo richiesto di rappresentanti autorizzati per il conto;
g)
il titolare del conto non ha garantito la conformità all’obbligo, fissato dallo Stato membro, di residenza permanente di un rappresentante autorizzato nello Stato membro dell’amministratore del conto;
h)
il titolare del conto non ha garantito la conformità all’obbligo, fissato dallo Stato membro, di residenza permanente o di registrazione del titolare del conto nello Stato membro dell’amministratore del conto.
3. L’amministratore nazionale può sospendere l’accesso ad un conto di deposito personale o ad un conto di deposito della piattaforma di scambio se ritiene che l’apertura di detto conto avrebbe dovuto essere respinta a norma dell’articolo 13, paragrafo 3, o dell’articolo 14, paragrafo 3.
4. L’amministratore del conto revoca immediatamente la sospensione non appena si risolve la situazione che ha dato origine alla sospensione.
5. Il titolare del conto può contestare, entro 30 giorni di calendario, la sospensione dell’accesso di cui ai paragrafi 1 e 3 presso l’autorità competente o l’autorità responsabile a norma del diritto nazionale, la quale ordina all’amministratore nazionale di ripristinare l’accesso o conferma la sospensione emanando una decisione motivata.
6. L’autorità competente o, nel caso di conti depositati nel registro dell’Unione, l’amministratore centrale può anche ordinare all’amministratore di procedere a una sospensione.
7. In caso di sospensione dell’accesso a un conto di deposito della piattaforma di scambio, l’amministratore sospende anche l’accesso ai conti degli utilizzatori accessibili alla piattaforma di scambio a norma dell’articolo 19, paragrafo 3. In caso di sospensione dell’accesso dei rappresentanti autorizzati e dei rappresentanti autorizzati supplementari a un conto di deposito della piattaforma di scambio, l’amministratore sospende anche l’accesso ai conti degli utilizzatori accessibili alla piattaforma di scambio a norma dell’articolo 19, paragrafo 3.
8. Quando il titolare di un conto di deposito del gestore o di un conto di deposito dell’operatore aereo è impossibilitato a restituire le quote e le unità nei 10 giorni lavorativi precedenti la scadenza prevista per la restituzione di cui all’articolo 12, paragrafi 2 bis e 3, della direttiva 2003/87/CE a causa di una sospensione a norma dei paragrafi 1 e 2, l’amministratore nazionale restituisce, su richiesta del titolare del conto e previa presentazione dei dati identificativi del rappresentante autorizzato debitamente comprovati, il numero di quote, di ERU e di CER indicato dal titolare del conto.
Articolo 28
Chiusura dei conti e cancellazione del rappresentante autorizzato su iniziativa dell’amministratore
1. Se la situazione che ha dato origine alla sospensione dell’accesso ai conti a norma dell’articolo 27 non si risolve entro un lasso di tempo ragionevole nonostante ripetute notifiche, l’autorità competente può dare istruzione all’amministratore nazionale di chiudere i conti di deposito personali o i conti di deposito della piattaforma di scambio a cui è sospeso l’accesso.
2. Se un conto di deposito personale presenta un saldo pari a zero e per un anno non vi sono state registrate operazioni, l’amministratore nazionale può comunicare al titolare del conto che il conto di deposito personale sarà chiuso entro 40 giorni lavorativi, a meno che il titolare del conto non faccia pervenire all’amministratore nazionale, entro lo stesso periodo, una domanda finalizzata a mantenere il conto di deposito personale. Se all’amministratore nazionale non perviene una richiesta in tal senso da parte del titolare del conto, l’amministratore nazionale può procedere alla chiusura.
3. L’amministratore nazionale chiude un conto di deposito del gestore se l’autorità competente gli dà istruzioni in tal senso in assenza di prospettive ragionevoli di restituzione di altre quote da parte del gestore dell’impianto.
4. L’amministratore nazionale può cancellare un rappresentante autorizzato o un rappresentante autorizzato supplementare se ritiene che l’approvazione dei suddetti rappresentanti avrebbe dovuto essere respinta a norma dell’articolo 20, paragrafo 3, ed in particolare se scopre che i documenti e le informazioni relative all’identità dei rappresentanti forniti in fase di nomina erano fraudolenti o errati.
5. Il titolare del conto può contestare, entro 30 giorni di calendario, la chiusura del proprio conto a norma del paragrafo 1 o la cancellazione del rappresentante autorizzato o del rappresentante autorizzato supplementare a norma del paragrafo 4 presso l’autorità competente o l’autorità responsabile a norma del diritto nazionale, la quale ordina all’amministratore nazionale di ripristinare il conto o il rappresentante autorizzato o il rappresentante autorizzato supplementare o conferma la chiusura o la cancellazione emanando una decisione motivata.
CAPO V
EMISSIONI VERIFICATE E CONFORMITÀ
Articolo 29
Dati sulle emissioni verificate per un impianto o un operatore aereo
1. Prima di presentare al registro dell’Unione i dati annui sulle emissioni, ciascun gestore e operatore aereo sceglie un responsabile della verifica tra quelli registrati presso l’amministratore nazionale che amministra il proprio conto. Se un gestore o un operatore aereo è anche responsabile della verifica non può scegliersi come responsabile della verifica.
2. L’amministratore nazionale inserisce i dati relativi alle emissioni per l’anno compreso tra il 1o gennaio e il 31 marzo dell’anno successivo. I dati sulle emissioni di un impianto relative ad un determinato anno possono essere inseriti anche nel corso di quell’anno se l’autorizzazione ad emettere gas a effetto serra dell’impianto è già scaduta. L’autorità competente può decidere che il titolare del conto o il responsabile della verifica (comprese le autorità competenti che fungono da responsabili della verifica) sia incaricato di inserire i dati sulle emissioni al posto dell’amministratore nazionale entro la scadenza indicata in precedenza.
3. I dati sulle emissioni annue devono essere presentati nel formato istituito all’allegato X.
4. Il responsabile della verifica approva le emissioni verificate dopo aver verificato, a norma dell’articolo 15, paragrafo 1, della direttiva 2003/87/CE, le comunicazioni del gestore sulle emissioni prodotte da un impianto nel corso di un anno precedente o le comunicazioni dell’operatore aereo sulle emissioni prodotte da tutte le attività di trasporto aereo svolte in un anno precedente.
5. L’amministratore nazionale indica come verificate, nel registro dell’Unione, le emissioni approvate ai sensi del paragrafo 4. L’autorità competente può stabilire che il responsabile della verifica sia incaricato di indicare come verificate le emissioni nel registro dell’Unione al posto dell’amministratore nazionale.
6. L’autorità competente può dare istruzione all’amministratore nazionale di correggere le emissioni verificate annue di un impianto o di un operatore aereo al fine di garantire la conformità con i requisiti dettagliati istituiti dagli Stati membri a norma dell’allegato V della direttiva 2003/87/CE, introducendo nei dati del registro dell’Unione le emissioni verificate o stimate corrette per l’impianto o l’operatore aereo interessato per quell’anno.
7. Se, al 1o maggio di ogni anno, nel registro dell’Unione non sono stati iscritti valori sulle emissioni verificate di un impianto o di un operatore aereo per un anno precedente o se tali valori sono risultati errati, l’eventuale stima sostitutiva del valore riguardante le emissioni iscritta nel registro dell’Unione è calcolata con la massima precisione possibile in base ai requisiti dettagliati istituiti dallo Stato membro a norma dell’allegato V della direttiva 2003/87/CE.
Articolo 30
Blocco dei conti per la mancata comunicazione delle emissioni verificate
1. Se, al 1o aprile di ogni anno, nel registro dell’Unione non sono state iscritte le emissioni verificate annue di un impianto o di un operatore aereo per l’anno precedente, il registro dell’Unione pone il corrispondente conto di deposito del gestore o conto di deposito dell’operatore aereo in stato di blocco.
2. Quando tutte le emissioni verificate mancanti di un impianto o di un operatore aereo per l’anno interessato sono state iscritte nel registro dell’Unione, quest’ultimo modifica lo stato del conto in «aperto».
Articolo 31
Calcolo del valore relativo allo stato di adempimento
1. Il 1o maggio di ogni anno il registro dell’Unione determina il valore relativo allo stato di adempimento per l’anno precedente di ogni impianto e operatore aereo che dispone di un conto di deposito del gestore o dell’operatore aereo aperto o bloccato, calcolando la somma di tutte le quote, le CER e le ERU restituite per il periodo in corso meno la somma di tutte le emissioni verificate nel periodo in corso fino all’anno in corso compreso, più un fattore di correzione.
2. Il fattore di correzione di cui al paragrafo 1 è pari a zero se il valore relativo allo stato di adempimento dell’ultimo anno del periodo precedente era superiore a zero, mentre è uguale al valore relativo allo stato di adempimento dell’ultimo anno del periodo precedente se quest’ultimo è inferiore o uguale a zero.
3. Per ciascun anno il registro dell’Unione iscrive il valore relativo allo stato di adempimento di ogni impianto e ogni operatore aereo.
Articolo 32
Conti di deposito inattivi degli operatori aerei
1. Se, entro la scadenza fissata all’articolo 12, paragrafo 2 bis, della direttiva 2003/87/CE per la restituzione delle quote, per un operatore aereo nel registro dell’Unione è inserito un valore delle emissioni verificate pari a 0 per l’anno precedente a norma dell’articolo 29, il registro dell’Unione pone il corrispondente conto di deposito dell’operatore aereo in stato «disattivo».
2. Se il valore relativo alle emissioni verificate per l’anno precedente all’anno in corso è diverso da 0 il registro dell’Unione pone il conto in stato «aperto».
CAPO VI
OPERAZIONI
SEZIONE 1
Assegnazione e rilascio delle quote di emissioni
Articolo 33
Tabelle relative al piano nazionale di assegnazione
1. L’EUTL contiene una tabella relativa al piano nazionale di assegnazione per ciascuno Stato membro per il periodo 2008-2012. Le tabelle relative al piano nazionale di assegnazione comprendono le seguenti informazioni:
a)
numero totale di quote da rilasciare agli impianti: il numero totale di quote da assegnare agli impianti per il periodo cui si riferisce il piano nazionale di assegnazione deve essere inserito in un’unica cella;
b)
numero totale di quote non assegnate agli impianti esistenti (riserva): il numero totale di quote (rilasciate o acquistate) accantonate per gli impianti nuovi entranti e per le aste per il periodo cui si riferisce il piano nazionale di assegnazione deve essere inserito in un’unica cella;
c)
anni: ogni anno cui si riferisce il piano nazionale di assegnazione deve essere inserito in un’unica cella, in ordine crescente;
d)
codice identificativo di ciascun impianto che al momento dispone di un’autorizzazione valida: il codice deve essere inserito in celle singole, in ordine crescente. Gli impianti elencati comprendono gli impianti inclusi unilateralmente a norma dell’articolo 24 della direttiva 2003/87/CE ma non comprendono gli impianti esclusi temporaneamente a norma dell’articolo 27 della stessa direttiva;
e)
quote assegnate: le quote da assegnare per un anno specifico a un determinato impianto devono essere inserite nella cella che interseca l’anno in questione con il codice identificativo dell’impianto.
2. Le tabelle relative al piano nazionale di assegnazione rispettano il formato definito nell’allegato XI.
Articolo 34
Tabella delle assegnazioni al trasporto aereo dell’Unione
1. L’EUTL contiene un’unica tabella delle assegnazioni al trasporto aereo dell’Unione per il 2012. La tabella comprende le seguenti informazioni:
a)
il numero totale di quote del capo II da assegnare nell’Unione nel 2012;
b)
il numero totale di quote del capo II già assegnate a titolo gratuito a ciascun titolare del conto elencato nella tabella;
c)
il numero di quote del capo II non ancora assegnate dagli Stati membri e indicate separatamente per ciascuno Stato membro;
d)
l’identità dei beneficiari delle quote (nel caso delle quote assegnate tramite aste il beneficiario è la casa d’aste).
2. La tabella delle assegnazioni al trasporto aereo dell’Unione rispetta il formato definito nell’allegato XII.
Articolo 35
Iscrizione nell’EUTL delle tabelle relative al piano nazionale di assegnazione
1. Almeno 12 mesi prima dell’inizio del periodo 2008-2012, ciascuno Stato membro notifica alla Commissione la tabella relativa al proprio piano nazionale di assegnazione corrispondente alla decisione adottata a norma dell’articolo 11, paragrafo 2, della direttiva 2003/87/CE.
2. Se la tabella è basata sul piano nazionale di assegnazione notificato alla Commissione e non respinto ai sensi dell’articolo 9, paragrafo 3, della direttiva 2003/87/CE o in relazione al quale la Commissione ha accettato le modifiche proposte, la Commissione ordina all’amministratore centrale di inserirla nell’EUTL.
Articolo 36
Iscrizione delle decisioni di assegnazione nella tabella delle assegnazioni al trasporto aereo dell’Unione
Se le decisioni riguardanti l’assegnazione delle quote del capo II adottate dagli Stati membri a norma dell’articolo 3 sexies, paragrafo 4, della direttiva 2003/87/CE per l’anno 2012 sono conformi alla suddetta direttiva, la Commissione ordina all’amministratore centrale di iscrivere le decisioni di assegnazione nella tabella delle assegnazioni al trasporto aereo dell’Unione.
Articolo 37
Correzione delle tabelle relative al piano nazionale di assegnazione
1. Per il periodo 2008-2012, l’amministratore nazionale apporta le correzioni alla tabella relativa al piano nazionale di assegnazione nell’EUTL, senza comunicarlo preventivamente alla Commissione, qualora:
a)
a un nuovo entrante siano state assegnate quote;
b)
lo Stato membro abbia ricostituito la riserva attraverso l’acquisto di quote;
c)
l’autorizzazione di un impianto sia scaduta e le quote assegnate non ancora depositate sul rispettivo conto siano spostate nella riserva;
d)
un impianto si sia scisso in due o più impianti;
e)
due o più impianti si siano fusi in un unico impianto.
Le suddette correzioni non modificano la quantità totale di quote rilasciate definita nella tabella relativa al piano nazionale di assegnazione.
2. Lo Stato membro notifica in via preventiva alla Commissione ogni correzione diversa dalle correzioni di cui al paragrafo 1 apportata al proprio piano di assegnazione nazionale e ogni correzione corrispondente apportata alla tabella relativa al piano nazionale di assegnazione. Se la correzione apportata alla tabella è basata sul piano nazionale di assegnazione notificato alla Commissione e non respinto ai sensi dell’articolo 9, paragrafo 3, della direttiva 2003/87/CE o in relazione al quale la Commissione ha accettato le modifiche proposte ed è il risultato di un miglioramento dei dati, la Commissione ordina all’amministratore centrale di inserirla nella tabella relativa al piano nazionale di assegnazione contenuta nell’EUTL.
3. In seguito a qualsiasi correzione effettuata in virtù del paragrafo 2 che abbia luogo dopo il rilascio o l’assegnazione delle quote e che riduca la quantità totale di quote per il periodo 2008-2012, l’amministratore nazionale trasferisce il numero e il tipo di quote indicato dal registro dell’Unione sul conto nazionale delle soppressioni delle quote dell’Unione per il periodo interessato.
Articolo 38
Correzioni alla tabella delle assegnazioni al trasporto aereo dell’Unione
1. L’amministratore nazionale può apportare le corrispondenti correzioni alla tabella delle assegnazioni al trasporto aereo dell’Unione nell’EUTL, senza comunicarlo preventivamente alla Commissione, qualora:
a)
un nuovo operatore aereo abbia iniziato l’attività;
b)
una casa d’aste abbia ricevuto quote del capo II per la vendita all’asta;
c)
un operatore aereo si sia scisso in due o più operatori;
d)
due o più operatori aerei si siano fusi in un unico operatore aereo.
2. Le suddette correzioni non modificano la quantità totale di quote del capo II indicate nella tabella delle assegnazioni al trasporto aereo dell’Unione.
3. Lo Stato membro notifica alla Commissione ogni correzione diversa dalle correzioni di cui al paragrafo 1 e le correzioni da apportare per correggere un’assegnazione eccessiva di quote dovuta ad un errore della Commissione o di uno Stato membro alla propria decisione riguardante l’assegnazione delle quote del capo II adottata a norma dell’articolo 3 sexies, paragrafo 4, della direttiva 2003/87/CE. Se la correzione è conforme alla direttiva 2003/87/CE, la Commissione ordina all’amministratore centrale di correggere la tabella delle assegnazioni al trasporto aereo dell’Unione sulla base della suddetta decisione e di inserirla nell’EUTL.
4. In seguito a qualsiasi correzione effettuata in virtù del paragrafo 2 che abbia luogo dopo l’assegnazione delle quote del capo II ai sensi dell’articolo 41 e che riduca la quantità totale di quote del capo II per il periodo 2008-2012, l’amministratore nazionale trasferisce il numero di quote indicato dall’amministratore centrale nel conto delle soppressioni delle quote dell’Unione per il periodo interessato.
5. Se la fusione tra operatori aerei interessa operatori aerei che fanno capo a Stati membri diversi, la correzione di cui al paragrafo 1, lettera d), è avviata dall’amministratore nazionale cui fa capo l’operatore aereo le cui quote assegnate devono confluire nelle quote assegnate ad un altro operatore aereo. Prima di apportare la correzione occorre l’autorizzazione dell’amministratore nazionale cui fa capo l’operatore aereo le cui quote assegnate assorbiranno le quote assegnate all’operatore aereo oggetto della fusione.
Articolo 39
Rilascio delle quote del capo III
1. Dopo l’inserimento della tabella relativa al piano nazionale di assegnazione nell’EUTL, entro il 28 febbraio del primo anno del periodo 2008-2012 l’amministratore nazionale provvede a:
a)
trasferire un quantitativo di AAU rilasciate per il periodo 2008-2012 pari alla quantità di quote del capo III da rilasciare dal conto di deposito di una parte di Kyoto al conto di deposito delle AAU dell’ETS;
b)
rilasciare la quantità totale di quote del capo III indicata nella tabella relativa al piano nazionale di assegnazione nel conto nazionale di deposito delle quote contenuto nel registro dell’Unione.
2. Prima di intervenire ai sensi del paragrafo 1, l’amministratore del registro PK comunica all’amministratore centrale l’identificativo del conto di deposito delle AAU dell’ETS designato contenuto nel proprio registro PK.
3. Quando rilascia le quote a norma del paragrafo 1, il registro dell’Unione assegna a ciascuna quota un codice identificativo unico dell’unità.
4. Gli Stati membri senza registro PK non effettuano l’operazione di cui al paragrafo 1, lettera a).
Articolo 40
Assegnazione delle quote del capo III
1. Fatto salvo il disposto degli articoli 37 e 47, entro il 28 febbraio di ogni anno l’amministratore nazionale trasferisce dal conto nazionale di deposito delle quote al conto di deposito aperto del gestore interessato la porzione della quantità totale di quote del capo III rilasciate che è stata assegnata al corrispondente impianto per l’anno considerato, secondo quanto indicato nella pertinente sezione della tabella relativa al piano nazionale di assegnazione.
2. Ove previsto per un determinato impianto indicato nel piano nazionale di assegnazione dello Stato membro, l’amministratore nazionale può procedere al trasferimento di tale porzione di quote in una data successiva nel corso dell’anno.
3. Se ad un impianto sono assegnate quote supplementari del capo III nella tabella relativa al piano nazionale di assegnazione a seguito delle correzioni apportate conformemente all’articolo 37, l’amministratore nazionale trasferisce dal conto nazionale di deposito delle quote al conto di deposito aperto del gestore interessato la porzione supplementare di quote del capo III assegnata per l’anno in corso quando l’autorità competente glielo ordina.
Articolo 41
Assegnazione delle quote del capo II
1. Dopo l’inserimento della tabella delle assegnazioni al trasporto aereo dell’Unione nell’EUTL, entro il 28 febbraio 2012 l’amministratore nazionale crea, su ciascun conto di deposito aperto dell’operatore aereo, una quantità di quote del capo II pari alla quantità di quote assegnate di cui alla tabella delle assegnazioni al trasporto aereo dell’Unione per il titolare di quel conto per l’anno considerato.
2. Al momento della creazione delle quote a norma del paragrafo 1, il registro dell’Unione assegna a ciascuna quota un codice identificativo unico dell’unità.
3. Se ad un titolare di un conto sono assegnate quote supplementari del capo II nella tabella delle assegnazioni al trasporto aereo dell’Unione a seguito delle correzioni apportate conformemente all’articolo 38, l’amministratore nazionale crea, su istruzione dell’autorità competente, una quantità supplementare di quote assegnate del capo II sul conto di deposito di ciascun operatore aereo pari alla quantità supplementare di quote assegnate di cui alla tabella di assegnazione al settore aereo dell’Unione per il titolare di quel conto per l’anno in corso.
4. Se il conto di deposito inattivo di un operatore aereo non riceve quote a norma del paragrafo 1, tali quote non sono create nel conto qualora questo passi successivamente allo stato «aperto».
Articolo 42
Assegnazione di quote del capo III dopo la vendita da parte dello Stato membro
Nel periodo 2008-2012, su istruzione dell’autorità competente e successivamente alla vendita di quote del capo III per il periodo 2008-2012 da parte di uno Stato membro, l’amministratore nazionale trasferisce dal conto nazionale di deposito delle quote al conto di deposito designato dall’autorità competente una quantità di quote del capo III.
SEZIONE 2
Trasferimenti di quote e unità di Kyoto
Articolo 43
Trasferimento di quote da parte dei titolari dei conti
Su richiesta del titolare di un conto il registro dell’Unione effettua i trasferimenti delle quote depositate nel conto del registro dell’Unione a qualsiasi altro conto contenuto nel registro dell’Unione, a meno che il trasferimento non sia vietato dallo stato del conto di partenza o dal tipo di quote che possono essere depositate nel conto di arrivo a norma dell’articolo 8, paragrafo 3.
Articolo 44
Trasferimento di unità di Kyoto da parte dei titolari dei conti
Su richiesta del titolare di un conto il registro dell’Unione effettua i trasferimenti delle unità di Kyoto depositate nel conto del registro dell’Unione a qualsiasi altro conto contenuto nel registro dell’Unione o in un registro PK, a meno che il trasferimento non sia vietato dallo stato del conto di partenza o dal tipo di unità di Kyoto che possono essere depositate nel conto di arrivo a norma dell’articolo 8, paragrafo 3.
Articolo 45
Deposito minimo di quote del capo III nei conti di deposito del registro dell’Unione amministrati dallo stesso Stato membro
1. Se una proposta di trasferimento di quote da parte del titolare di un conto a norma dell’articolo 43 fa diminuire l’importo totale delle quote del capo III per il periodo 2008-2012 detenute in tutti i conti del registro dell’Unione amministrati dall’amministratore nazionale di uno Stato membro al di sotto della quantità di unità di Kyoto richiesta per il registro PK di quello Stato membro come riserva per il periodo di impegno ai sensi della decisione 11/CMP.1 meno l’importo di unità di Kyoto attualmente detenute nel registro PK di quello Stato membro al di fuori del conto di deposito delle AAU dell’ETS e del conto delle cancellazioni, l’EUTL respinge il trasferimento proposto.
2. Se una proposta di trasferimento di quote da parte del titolare di un conto a norma dell’articolo 43 fa diminuire l’importo totale delle quote del capo III per il periodo 2008-2012 detenute in tutti i conti del registro dell’Unione amministrati dagli amministratori nazionali di tutti gli Stati membri dell’UE-15 al di sotto della quantità di unità di Kyoto richiesta per i registri PK di tali Stati membri come riserva per il periodo di impegno ai sensi della decisione 11/CMP.1 meno l’importo di unità di Kyoto attualmente detenute nei registri PK degli Stati membri in questione al di fuori dei conti di deposito delle AAU dell’ETS e dei conti delle cancellazioni, l’EUTL respinge il trasferimento proposto.
SEZIONE 3
Restituzione di quote, ERU e CER
Articolo 46
Restituzione di quote
1. Ai fini della restituzione delle quote relative al periodo 2008-2012, il gestore o l’operatore aereo chiede all’amministratore del registro dell’Unione:
a)
di trasferire un determinato numero di quote relative al periodo 2008-2012 dal conto di deposito del gestore o dell’operatore aereo al conto delle soppressioni delle quote dell’Unione;
b)
di registrare il numero e il tipo di quote trasferite come quote restituite per il periodo in corso per le emissioni dell’impianto del gestore o per le emissioni dell’operatore aereo.
2. Le quote del capo II possono essere trasferite solo dagli operatori aerei.
3. Una quota già restituita non può essere restituita una seconda volta.
Articolo 47
Restituzione di quote su istruzione dell’autorità competente
Su istruzione dell’autorità competente, l’amministratore nazionale restituisce in tutto o in parte la porzione della quantità totale di quote rilasciate che è stata assegnata a un impianto o ad un operatore aereo per un determinato anno, indicando il numero di quote restituite per tale impianto o operatore aereo per il periodo in corso.
Articolo 48
Restituzione delle CER e delle ERU
1. Il gestore che intenda restituire le ERU e le CER in conformità del disposto dell’articolo 11 bis della direttiva 2003/87/CE propone al registro dell’Unione:
a)
di trasferire un determinato numero di CER o di ERU relative al periodo 2008-2012 dal conto di deposito del gestore al:
i)
conto di deposito della parte di Kyoto dello Stato membro responsabile nel caso di conti amministrati dagli Stati membri che dispongono di un registro PK;
ii)
al conto delle cancellazioni del registro dell’Unione, nel caso di conti amministrati dagli Stati membri senza registro PK;
b)
di registrare il numero di CER e di ERU trasferite come CER ed ERU restituite per le emissioni dell’impianto del gestore per il periodo in corso.
2. L’operatore aereo che intenda restituire le ERU e le CER in conformità del disposto dell’articolo 11 bis della direttiva 2003/87/CE propone al registro dell’Unione:
a)
di trasferire un determinato numero di CER o di ERU relative al periodo 2008-2012 dal conto di deposito dell’operatore aereo interessato al conto degli accantonamenti delle restituzioni per il trasporto aereo;
b)
di registrare il numero di CER e di ERU trasferite come CER ed ERU restituite per le emissioni dell’operatore aereo per il periodo in corso.
3. Il registro dell’Unione restituisce le CER e le ERU solo fino:
a)
alla quantità massima fissata dall’amministratore nazionale di un conto di deposito del gestore per i gestori;
b)
per il 2012, al 15 % del numero di quote da restituire ai sensi dell’articolo 12, paragrafo 2 bis, della direttiva 2003/87/CE nel caso degli operatori aerei.
4. Il registro dell’Unione respinge qualsiasi richiesta di restituzione di CER e di ERU che superi l’importo massimo di CER e di ERU che possono essere restituite dai gestori di uno Stato membro in base al piano nazionale di assegnazione dello Stato membro interessato.
5. Il registro dell’Unione respinge qualsiasi richiesta di restituzione di CER e di ERU che non possono essere utilizzate nel sistema ETS a norma dell’articolo 11 bis della direttiva 2003/87/CE.
6. Una CER o una ERU già restituita non può essere restituita una seconda volta né trasferita a un conto di deposito del gestore o a un conto di deposito personale nell’ambito del sistema ETS dell’UE.
7. Il registro dell’Unione fornisce procedure automatiche per garantire che i titolari dei conti non possano restituire unità ai sensi degli articoli 46 e 48 in conti sbagliati.
SEZIONE 4
Soppressione delle quote e cancellazione delle unità di Kyoto
Articolo 49
Soppressione di quote
1. Su richiesta del titolare di un conto, il registro dell’Unione procede alla soppressione delle quote detenute in uno dei suoi conti in conformità dell’articolo 12, paragrafo 4, della direttiva 2003/87/CE secondo la procedura di soppressione delle quote:
a)
trasferendo il numero di quote specificato dal conto interessato al conto delle soppressioni delle quote dell’Unione; e
b)
registrando il numero di quote trasferite come quote soppresse per l’anno in corso.
2. Le quote soppresse non sono registrate come quote restituite per le emissioni.
3. Il registro dell’Unione respinge la richiesta di soppressione di quote se tale richiesta è presentata da un conto amministrato da uno Stato membro senza registro PK e se tale soppressione dovesse far diminuire la quantità minima depositata calcolata per lo Stato membro interessato a norma dell’articolo 52 al di sotto della quantità di transito calcolata per lo stesso Stato membro a norma dell’articolo 53.
Articolo 50
Cancellazione di unità di Kyoto
Su richiesta del titolare di un conto, il registro dell’Unione procede alla cancellazione delle unità di Kyoto detenute nei suoi conti in conformità dell’articolo 12, paragrafo 4, della direttiva 2003/87/CE trasferendo il numero e il tipo di unità di Kyoto specificate dal conto interessato al conto delle cancellazioni del registro PK dell’amministratore del conto.
SEZIONE 5
Procedura di annullamento dell’operazione
Articolo 51
Annullamento delle operazioni avviate per errore e completate
1. Se il titolare di un conto o l’amministratore di un registro che opera per conto del titolare del conto avvia erroneamente o involontariamente un’operazione di cui al paragrafo 2, il titolare del conto può proporre all’amministratore del proprio conto di procedere all’annullamento dell’operazione presentando una domanda scritta. La domanda deve essere firmata dal rappresentante o dai rappresentanti autorizzati del titolare del conto ai quali è consentito avviare il tipo di operazione da annullare e inviata entro cinque giorni lavorativi dal completamento dell’operazione. La domanda deve contenere una dichiarazione attestante che l’operazione è stata avviata erroneamente o involontariamente.
2. I titolari dei conti possono proporre l’annullamento delle seguenti operazioni:
a)
assegnazione di quote del capo III;
b)
assegnazione di quote del capo II;
c)
restituzione di quote;
d)
restituzione di CER e di ERU;
e)
soppressione di quote;
f)
cancellazione di unità di Kyoto.
3. Se l’amministratore del conto stabilisce che la richiesta soddisfa le condizioni di cui al paragrafo 1 e accoglie la richiesta, può proporre l’annullamento dell’operazione nel registro dell’Unione.
4. Il registro dell’Unione accoglie la proposta di annullamento, blocca le unità da trasferire con l’annullamento e inoltra la proposta all’amministratore centrale se sono soddisfatte tutte le seguenti condizioni:
a)
l’operazione da annullare non deve essere stata completata più di 30 giorni lavorativi prima della proposta dell’amministratore del conto di cui al paragrafo 3;
b)
nessun impianto risulta non conforme per un anno precedente a causa dell’annullamento dell’operazione;
c)
il conto di destinazione dell’operazione da annullare detiene ancora la quantità di unità del tipo interessato dall’operazione da annullare;
d)
l’operazione da annullare non è stata ancora seguita da una deduzione di cui all’articolo 52 dalla quantità minima depositata dopo un trasferimento contabile effettuato sulla base dell’operazione da annullare;
e)
l’assegnazione delle quote del capo III da annullare è stata effettuata dopo la data di scadenza dell’autorizzazione dell’impianto.
5. L’amministratore centrale accoglie la proposta entro 10 giorni lavorativi. Se l’operazione da annullare interessa trasferimenti di unità di Kyoto da un registro PK ad un altro registro PK, l’amministratore centrale può dare la propria approvazione solo se l’amministratore dell’ITL accetta di annullare l’operazione nell’ITL.
6. Il registro dell’Unione può completare l’annullamento con diverse unità dello stesso tipo detenute nel conto di destinazione dell’operazione che è annullata.
SEZIONE 6
Meccanismi contabili
Articolo 52
Quantità minima depositata nel conto di deposito delle AAU dell’ETS
1. L’EUTL registra una quantità minima depositata per ciascuno Stato membro. Per gli Stati membri che dispongono di un registro PK, l’EUTL impedisce qualsiasi trasferimento di unità di Kyoto dal proprio conto di deposito delle AAU dell’ETS che diminuisce le quantità di unità di Kyoto detenute nel conto di deposito delle AAU dell’ETS al di sotto della quantità minima depositata. Per gli Stati membri senza registro PK, la quantità minima depositata corrisponde ad un valore utilizzato nella procedura di compensazione.
2. Dopo il rilascio di quote del capo III avvenuto a norma dell’articolo 39, l’EUTL aggiunge un quantitativo alla quantità minima depositata pari alla quantità di quote del capo III rilasciate.
3. L’EUTL sottrae un quantitativo dalla quantità minima depositata subito dopo:
a)
un trasferimento di quote del capo III verso un conto delle soppressioni delle quote dell’Unione a seguito di una correzione apportata per diminuire le quote del capo III successivamente all’assegnazione di tali quote ai sensi dell’articolo 37, paragrafo 3, dove quantità sottratta è pari al quantitativo di quote del capo III trasferite;
b)
un accantonamento delle unità di Kyoto a fronte dell’avvenuta restituzione di quote del capo III da parte degli operatori aerei a norma dell’articolo 54, dove il quantitativo sottratto è pari al quantitativo accantonato;
c)
una cancellazione delle unità di Kyoto a fronte dell’avvenuta soppressione di quote del capo III a norma dell’articolo 55, paragrafo 1, dove il quantitativo sottratto è pari al quantitativo cancellato;
d)
l’avvenuta soppressione di quote a norma dell’articolo 55, paragrafo 2, dove il quantitativo sottratto è pari alla quantità soppressa.
4. Dopo le operazioni di compensazione di cui all’articolo 56, l’amministratore centrale procede a una sottrazione dalla quantità minima depositata registrata nell’EUTL. Il quantitativo sottratto è pari al quantitativo totale di quote del capo III restituite dai conti degli utilizzatori amministrati dall’amministratore nazionale dello Stato membro per il periodo 2008-2012; ad esso si aggiunge il valore di compensazione calcolato a norma dell’articolo 56, paragrafo 3.
Articolo 53
Quantità di transito e conto di deposito di transito
1. L’EUTL registra una quantità di transito per ogni Stato membro senza registro PK.
2. L’EUTL aggiunge un quantitativo alla quantità di transito dopo il trasferimento di quote del capo III da un conto dell’utilizzatore amministrato da uno Stato membro senza registro PK ad un conto dell’utilizzatore amministrato da un altro Stato membro e il quantitativo aggiunto è pari alla quantità di quote del capo III trasferite.
3. L’EUTL sottrae un quantitativo dalla quantità di transito dopo il trasferimento di quote del capo III da un conto dell’utilizzatore amministrato da uno Stato membro ad un conto dell’utilizzatore amministratore da uno Stato membro senza registro PK e il quantitativo sottratto è pari alla quantità di quote del capo III trasferite.
4. L’EUTL non autorizza alcun trasferimento di quote del capo III a partire da conti amministrati da uno Stato membro senza registro PK che faccia aumentare la quantità di transito al di sopra del quantitativo di unità di Kyoto detenuto nel conto di deposito di transito per lo Stato membro interessato.
5. Fino al 1o luglio 2013 o al completamento della procedura di compensazione di cui all’articolo 56, se successivo, l’EUTL non autorizza alcun trasferimento di unità di Kyoto a partire dal conto di deposito di transito di un determinato Stato membro senza registro PK che faccia diminuire le quantità detenute nel conto di deposito di transito per lo Stato membro interessato al di sotto della quantità di transito.
6. Dopo il 1o luglio 2013 o al completamento della procedura di compensazione di cui all’articolo 56, se successivo, l’amministratore centrale riporta la quantità di transito a zero e svuota il conto di deposito di transito procedendo ai trasferimenti indicati di seguito nel seguente ordine di priorità:
a)
trasferimenti in conformità con l’articolo 54, paragrafo 2;
b)
trasferimenti verso il conto di deposito delle AAU dell’ETS dello Stato membro che ha utilizzato il conto di transito fino alla quantità necessaria a garantire il riporto di tutte le quote del capo III a norma dell’articolo 57;
c)
trasferimenti verso il conto di deposito della parte di Kyoto dell’Unione europea fino al quantitativo dei precedenti trasferimenti da tale conto verso il conto di deposito di transito;
d)
trasferimenti verso il conto di deposito della parte di Kyoto dello Stato membro che ha utilizzato il conto di deposito di transito.
Articolo 54
Accantonamento di AAU a fronte della restituzione di quote del capo III da parte di operatori aerei
1. Entro il 5 maggio 2013 e successivamente ogni anno, gli amministratori del registro PK degli Stati membri che dispongono di un registro PK trasferiscono sul conto degli accantonamenti delle restituzioni per il trasporto aereo contenuto nel registro dell’Unione un quantitativo di AAU pari al quantitativo di quote del capo III restituito per il periodo in corso dagli operatori aerei, a norma dell’articolo 46, tra il 1o maggio dell’anno precedente e il 30 aprile dell’anno in corso.
2. Entro il 1o luglio 2013 o al completamento della procedura di compensazione di cui all’articolo 56, se successivo, l’amministratore centrale trasferisce dal conto di deposito di transito di un determinato Stato membro senza registro PK al conto degli accantonamenti delle restituzioni per il trasporto aereo contenuto nel registro dell’Unione un quantitativo di unità di Kyoto pari:
a)
al quantitativo totale di quote del capo III restituito dai conti di deposito dell’operatore aereo amministrati dallo Stato membro interessato senza registro PK o, se inferiore;
b)
al quantitativo totale di unità detenute sul conto di transito.
Articolo 55
Cancellazione di unità di Kyoto a fronte della soppressione di quote del capo III
1. Entro il 5 maggio 2013 e successivamente ogni anno, l’amministratore di ogni registro PK trasferisce un quantitativo di AAU, ERU o CER, escluse le lCER e le tCER, al conto delle cancellazioni del registro dell’Unione. Il quantitativo trasferito è pari al quantitativo di quote del capo III che sono soppresse, in conformità dell’articolo 49, dai conti dell’utilizzatore amministrati dal rispettivo Stato membro nel periodo compreso tra il 1o maggio dell’anno precedente e il 30 aprile dell’anno in corso.
2. In deroga al paragrafo 1, l’amministratore di un registro non è tenuto a trasferire sul conto delle cancellazioni del registro dell’Unione quantitativi di AAU, ERU o CER pari ai quantitativi soppressi se:
a)
la soppressione è avvenuta in un conto amministrato da uno Stato membro senza registro PK; oppure
b)
la soppressione è avvenuta dopo il 30 aprile dell’anno successivo all’ultimo anno del periodo.
Articolo 56
Compensazione dei trasferimenti di quote
1. Per garantire che ai trasferimenti di quote del capo III tra conti amministrati da amministratori nazionali di diversi Stati membri faccia seguito il trasferimento di un quantitativo equivalente di unità di Kyoto tra registri PK, al termine del periodo 2008-2012 si applicano i paragrafi da 2 a 4.
2. Il primo giorno lavorativo successivo al 1o giugno 2013, o il giorno successivo al completamento di tutte le modifiche alle quantità minime depositate apportate per diminuire il numero di quote di cui all’articolo 52, paragrafo 3, lettera a), se successivo, l’amministratore centrale calcola un valore di compensazione per ciascuno Stato membro e ne informa l’amministratore nazionale.
3. Per gli Stati membri che dispongono di un registro PK il valore di compensazione è pari:
a)
alla quantità minima depositata al 1o giugno; meno
b)
il quantitativo totale di quote del capo III restituite dai gestori e amministrate dall’amministratore nazionale dello Stato membro per il periodo 2008-2012.
4. Per gli Stati membri senza registro PK il valore di compensazione è pari alla quantità di transito calcolata a norma dell’articolo 53 al 1o giugno 2013.
5. Entro cinque giorni lavorativi dalla comunicazione di cui al paragrafo 2, ciascun amministratore del registro PK il cui Stato membro ha un valore di compensazione positivo trasferisce sul conto centrale di compensazione ETS del registro dell’Unione un quantitativo di AAU corrispondente al valore di compensazione. Per gli Stati membri senza registro PK, l’amministratore centrale provvede a effettuare tale trasferimento dal conto di deposito di transito per lo Stato membro senza registro PK.
6. Entro cinque giorni lavorativi dal completamento dei trasferimenti di cui al paragrafo 5, l’amministratore centrale trasferisce dal conto centrale di compensazione ETS nel registro dell’Unione a un conto di deposito della parte di Kyoto nel registro PK di ciascuno Stato membro per il quale il valore di compensazione è negativo un quantitativo di AAU pari ad un importo positivo corrispondente al valore di compensazione. Per gli Stati membri senza registro PK tale quantitativo è trasferito sul conto di deposito di transito.
Articolo 57
Riporto tra periodi
Entro 10 giorni lavorativi dal completamento delle operazioni di compensazione di cui all’articolo 56, il registro dell’Unione sopprime le quote del capo III e le quote del capo II valide per il periodo 2008-2012 detenute nei conti dell’utilizzatore nel registro dell’Unione e rilascia sugli stessi conti un quantitativo corrispondente di quote del capo III valide per il periodo 2013-2020.
Articolo 58
Ritiro di AAU, ERU o CER a fronte delle emissioni dei trasporti aerei nazionali degli operatori aerei
1. Entro il 30 settembre dell’anno successivo all’anno di entrata in vigore del presente regolamento, l’amministratore centrale trasferisce dal conto degli accantonamenti delle restituzioni per il trasporto aereo contenuto nel registro dell’Unione al conto di deposito della parte di ciascuno Stato membro un quantitativo di unità di Kyoto corrispondente alle emissioni verificate dell’operatore aereo che risultano iscritte, a norma dell’UNFCCC, nell’inventario nazionale dello Stato membro interessato per quell’anno. I quantitativi così trasferiti sono costituiti, per quanto possibile, da AAU. Se le AAU detenute nel conto degli accantonamenti delle restituzioni per il trasporto aereo non sono sufficienti per completare i trasferimenti, l’amministratore centrale trasferisce preferibilmente le AAU agli Stati membri le cui emissioni del trasporto aereo nazionale sono inferiori al quantitativo di AAU trasferito sul conto degli accantonamenti delle restituzioni per il trasporto aereo in conformità all’articolo 54, paragrafo 1.
2. Se le quantità detenute nel conto degli accantonamenti delle restituzioni per il trasporto aereo non sono sufficienti per effettuare il trasferimento di cui al paragrafo 1, tutti i quantitativi da trasferire sono ridotti di un fattore corrispondente alla quantità totale di unità che deve essere trasferita diviso le unità totali detenute sul conto degli accantonamenti delle restituzioni per il trasporto aereo.
CAPO VII
REQUISITI TECNICI DEL SISTEMA DEI REGISTRI
SEZIONE I
Disponibilità
Articolo 59
Disponibilità e affidabilità del registro dell’Unione e dell’EUTL
1. L’EUTL risponde ai messaggi inviati da qualsiasi registro entro 24 ore dal ricevimento.
2. L’amministratore centrale prende tutte le misure opportune affinché:
a)
il registro dell’Unione sia accessibile ai titolari dei conti 24 ore al giorno, 7 giorni alla settimana;
b)
i collegamenti di cui all’articolo 5, paragrafi 1 e 2, tra il registro dell’Unione e l’EUTL siano in funzione 24 ore al giorno, 7 giorni alla settimana;
c)
sia fornito hardware e software di back-up da utilizzare in caso di guasto dell’hardware e del software principali;
d)
il registro dell’Unione e l’EUTL rispondano tempestivamente alle richieste dei titolari dei conti.
3. L’amministratore centrale provvede inoltre affinché il registro dell’Unione e l’EUTL siano dotati di sistemi e procedure efficaci che consentano, in caso di gravi incidenti, di proteggere tutti i dati e di recuperare rapidamente tutti i dati e le operazioni effettuate.
4. L’amministratore centrale limita al minimo le interruzioni del funzionamento del registro dell’Unione e dell’EUTL.
Articolo 60
Servizi di assistenza
1. Gli amministratori nazionali forniscono assistenza e supporto ai titolari dei conti del registro dell’Unione che amministrano attraverso servizi di assistenza (helpdesk) nazionali.
2. L’amministratore centrale fornisce sostegno agli amministratori nazionali attraverso un servizio di assistenza centrale per aiutarli a garantire l’assistenza in conformità del paragrafo 1.
SEZIONE 2
Sicurezza e autenticazione
Articolo 61
Autenticazione dei registri e dell’EUTL
1. L’identità del registro dell’Unione è autenticata nei confronti dell’EUTL mediante i certificati digitali e i nomi utente e le password specificati nelle specifiche tecniche e per lo scambio dei dati di cui all’articolo 71.
2. Gli Stati membri e l’Unione utilizzano i certificati digitali rilasciati dal segretariato dell’UNFCCC o da altro organismo da questo designato, per autenticare i rispettivi registri presso l’ITL al fine di stabilire il collegamento di cui all’articolo 5.
Articolo 62
Accesso ai conti nel registro dell’Unione
1. I titolari dei conti possono accedere ai propri conti nel registro dell’Unione attraverso l’area riservata del registro dell’Unione. L’amministratore centrale provvede affinché l’area riservata del registro dell’Unione sia accessibile via Internet. Il sito web del registro dell’Unione è disponibile in tutte le lingue dell’Unione europea.
2. L’amministratore centrale provvede affinché i conti nel registro dell’Unione ai quali è consentito l’accesso attraverso una piattaforma di scambio a norma dell’articolo 19, paragrafo 3, e per i quali un rappresentante autorizzato è anche il rappresentante autorizzato di un conto di deposito della piattaforma di scambio siano accessibili alla piattaforma di scambio gestita dal titolare del conto di deposito della piattaforma di scambio in questione.
3. Le comunicazioni tra i rappresentanti autorizzati o le piattaforme di scambio e l’area riservata del registro dell’Unione sono criptate secondo le norme di sicurezza specificate nelle specifiche tecniche e per lo scambio dei dati di cui all’articolo 71.
4. L’amministratore centrale prende tutte le misure necessarie per impedire l’accesso non autorizzato all’area riservata del sito web del registro dell’Unione.
5. Se la sicurezza delle credenziali di un rappresentante autorizzato o di un rappresentante autorizzato supplementare è stata violata, il rappresentante interessato ne informa immediatamente l’amministratore del conto e ne chiede la sostituzione.
Articolo 63
Autenticazione e autorizzazione dei rappresentanti autorizzati nel registro dell’Unione
1. Il registro dell’Unione rilascia a ciascun rappresentante autorizzato e rappresentante autorizzato supplementare un nome utente e una password per l’autenticazione al fine di accedere al registro.
2. I rappresentanti autorizzati o i rappresentanti autorizzati supplementari possono accedere unicamente ai conti del registro dell’Unione per i quali dispongono di apposita autorizzazione e possono chiedere l’avvio delle sole procedure che sono abilitati a chiedere a norma dell’articolo 19. L’accesso o le richieste sono effettuati in un’area riservata del sito web del registro dell’Unione.
3. Oltre al nome utente e alla password di cui al paragrafo 1, gli amministratori nazionali forniscono un’autenticazione secondaria a tutti i conti che amministrano. I tipi di meccanismi di autenticazione secondaria utilizzabili per accedere al registro dell’Unione sono indicati nelle specifiche tecniche e per lo scambio dei dati di cui all’articolo 71.
4. L’amministratore di un conto può supporre che un utente che sia stato identificato correttamente dal registro dell’Unione sia il rappresentante autorizzato o il rappresentante autorizzato supplementare registrato con le credenziali di autenticazione fornite, a meno che tale rappresentante non lo informi che la sicurezza delle sue credenziali è stata violata e ne chieda la sostituzione.
Articolo 64
Sospensione dell’accesso da parte dei rappresentanti autorizzati a causa di una violazione della sicurezza
1. In caso di violazione della sicurezza del registro dell’Unione o dell’EUTL che minacci l’integrità del sistema dei registri e che interessi anche i dispositivi di back-up di cui all’articolo 59, l’amministratore centrale può sospendere l’accesso al registro dell’Unione o all’EUTL.
2. In caso di violazione della sicurezza del registro PK che minacci l’integrità del sistema dei registri e che interessi anche i dispositivi di back-up di cui all’articolo 59, l’amministratore di un registro PK può sospendere a tutti gli utenti l’accesso a tale registro.
3. In caso di violazione della sicurezza che possa comportare la sospensione dell’accesso, l’amministratore che si renda conto della violazione informa tempestivamente l’amministratore centrale degli eventuali rischi ai quali sono esposte altre parti del sistema dei registri. L’amministratore centrale informa tutti gli altri amministratori.
4. Qualora si renda conto di una situazione che richiede la sospensione dell’accesso al proprio sistema, l’amministratore informa preventivamente della sospensione, per quanto ragionevolmente possibile, l’amministratore centrale e i titolari dei conti interessati. L’amministratore centrale informa quanto prima tutti gli altri amministratori.
5. Il preavviso di cui al paragrafo 3 indica la durata prevista della sospensione ed è chiaramente esposto nell’area pubblica del sito web del registro PK o nell’area pubblica del sito web dell’EUTL.
Articolo 65
Sospensione delle procedure
1. La Commissione può ordinare all’amministratore centrale di sospendere temporaneamente l’accettazione, da parte dell’EUTL, della totalità o di una parte delle procedure in partenza da un registro PK, se il registro non è gestito e tenuto in conformità del disposto del presente regolamento e ne informa immediatamente l’amministratore del registro PK.
2. La Commissione può ordinare all’amministratore centrale di sospendere temporaneamente l’accettazione, da parte dell’EUTL, della totalità o di una parte delle procedure in partenza dal registro dell’Unione, se il registro non è gestito e tenuto in conformità del disposto del presente regolamento e ne informa immediatamente gli amministratori nazionali.
3. L’amministratore di un registro PK può chiedere all’amministratore centrale di sospendere temporaneamente la totalità o una parte delle procedure trasmesse al proprio registro PK, al fine di procedere alla manutenzione del registro.
4. L’amministratore centrale può chiedere di sospendere temporaneamente l’avvio o l’accettazione della totalità o di una parte delle procedure nel registro dell’Unione, al fine di procedere alla manutenzione ordinaria del registro dell’Unione.
5. L’amministratore di un registro PK può chiedere all’amministratore centrale di ripristinare le procedure sospese a norma del paragrafo 1 se ritiene di aver risolto i punti insoluti che avevano causato la sospensione. L’amministratore centrale comunica al più presto la sua decisione all’amministratore del registro.
SEZIONE 3
Controllo automatico, registrazione e completamento delle procedure
Articolo 66
Controllo automatico delle procedure
1. Tutte le procedure devono essere conformi ai requisiti generali in materia di tecnologie informatiche di messaggeria elettronica che garantiscono la correttezza della lettura, del controllo e della registrazione di un’operazione da parte del registro dell’Unione. Tutte le procedure devono essere conformi ai requisiti in materia di procedure istituiti nei capi da IV a VI del presente regolamento.
2. L’EUTL effettua controlli automatici per tutte le procedure al fine di individuare irregolarità, di seguito «difformità», consistenti nel fatto che la procedura proposta non è conforme ai requisiti stabiliti dalla direttiva 2003/87/CE e dal presente regolamento.
Articolo 67
Rilevazione di difformità
1. Per le procedure completate attraverso il collegamento diretto tra il registro dell’Unione e l’EUTL di cui all’articolo 5, paragrafo 2, l’EUTL interrompe la procedura se, nel corso dei controlli automatici di cui all’articolo 66, paragrafo 2, rileva una difformità in una procedura e ne informa il registro dell’Unione e l’amministratore dei conti interessati dall’operazione interrotta mediante l’invio di un codice di risposta di controllo automatico. Il registro dell’Unione informa immediatamente dell’interruzione della procedura i titolari dei conti interessati.
2. Per le procedure completate attraverso l’ITL di cui all’articolo 5, paragrafo 1, l’ITL interrompe la procedura se, nel corso dei controlli automatici di cui all’articolo 66, paragrafo 2, l’ITL medesimo o l’EUTL rileva una difformità in una procedura. Se l’ITL interrompe una procedura, anche l’EUTL deve interromperla. L’ITL informa gli amministratori dei registri interessati dall’interruzione dell’operazione mediante l’invio di un codice di risposta di controllo automatico. Se tra i registri interessati c’è anche il registro dell’Unione, quest’ultimo informa anche l’amministratore dei conti del registro dell’Unione interessati dall’interruzione dell’operazione mediante l’invio di un codice di risposta di controllo automatico. Il registro dell’Unione informa immediatamente dell’interruzione della procedura i titolari dei conti interessati.
Articolo 68
Rilevazione di difformità da parte dei registri
1. Al fine di assicurare la corretta interpretazione delle informazioni scambiate durante ciascuna procedura, il registro dell’Unione e ogni altro registro PK contiene i codici di ingresso e i codici di risposta di controllo. I codici di controllo corrispondono a quelli contenuti nelle specifiche tecniche e per lo scambio dei dati di cui all’articolo 71.
2. Prima e durante l’esecuzione di tutte le procedure, il registro dell’Unione esegue gli opportuni controlli automatici per garantire la rilevazione di eventuali difformità e l’interruzione delle procedure prima dell’esecuzione dei controlli automatici dell’EUTL.
Articolo 69
Verifica della concordanza - Rilevazione di incongruenze da parte dell’EUTL
1. L’EUTL avvia periodicamente la procedura di verifica della concordanza dei dati per garantire che i dati dei conti dell’EUTL, le quote di emissioni e le unità di Kyoto detenute nei conti corrispondano ai dati contenuti nel registro dell’Unione. A tal fine l’EUTL registra tutte le procedure.
2. L’ITL avvia periodicamente la procedura di verifica della concordanza dei dati per garantire che i dati relativi alle unità di Kyoto corrispondano ai dati contenuti nel registro dell’Unione e in ogni altro registro PK.
3. Se, durante la procedura di verifica della concordanza dei dati di cui al paragrafo 1, l’EUTL rileva un’irregolarità, di seguito «incongruenza», consistente nel fatto che le informazioni riguardanti i conti, le quote e le unità di Kyoto detenute fornite dal registro dell’Unione nell’ambito della periodica procedura di verifica della concordanza dei dati differiscono dalle informazioni contenute nell’EUTL, quest’ultimo provvede affinché non sia consentita la prosecuzione di nessun’altra procedura in relazione ai conti, alle quote o alle unità di Kyoto per i quali è stata rilevata l’incongruenza. L’EUTL informa immediatamente l’amministratore centrale o gli amministratori dei conti interessati di qualsiasi incongruenza.
Articolo 70
Completamento delle procedure
1. Tutte le operazioni comunicate all’ITL a norma dell’articolo 5, paragrafo 1, si considerano completate quando l’ITL informa l’EUTL di aver portato a termine la procedura.
2. Tutte le operazioni e le altre procedure comunicate all’EUTL a norma dell’articolo 5, paragrafo 3, si considerano completate quando l’EUTL informa il registro dell’Unione di aver portato a termine la procedura.
3. La procedura di verifica della concordanza dei dati di cui all’articolo 69, paragrafo 1, si considera completata quando tutte le incongruenze tra le informazioni contenute nel registro dell’Unione e le informazioni contenute nell’EUTL per un’ora e per una data specifiche sono state risolte e la procedura di verifica della concordanza è stata riavviata e portata correttamente a termine.
SEZIONE 4
Specifiche e gestione delle modifiche
Articolo 71
Specifiche tecniche e per lo scambio dei dati
A seguito del parere del comitato sui cambiamenti climatici, emesso a norma dell’articolo 3 della decisione 1999/468/CE del Consiglio (14), la Commissione adotta le specifiche tecniche e per lo scambio dei dati necessarie per lo scambio dei dati tra i registri e i cataloghi delle operazioni, compresi i codici identificativi, i controlli automatici e i codici di risposta, nonché le procedure di prova e i requisiti di sicurezza necessari per l’avvio dello scambio di dati. Le suddette specifiche sono conformi alle specifiche funzionali e tecniche relative alle norme per lo scambio dei dati tra i sistemi di registri nell’ambito del protocollo di Kyoto, elaborate a norma della decisione 12/CMP.1.
Articolo 72
Gestione delle modifiche
Se è necessaria una nuova versione intermedia o ufficiale del registro PK, compreso il registro dell’Unione, il registro interessato completa le procedure di prova descritte nelle specifiche tecniche e per lo scambio dei dati di cui all’articolo 71 prima dell’istituzione e dell’attivazione di un collegamento tra la nuova versione intermedia o ufficiale del registro e l’EUTL o l’ITL.
CAPO VIII
ARCHIVIAZIONE DEI DATI, RELAZIONI, RISERVATEZZA E TARIFFE
Articolo 73
Archiviazione dei dati
1. Il registro dell’Unione e ogni altro registro PK conservano i dati relativi a tutte le procedure e ai titolari dei conti per 15 anni o, se posteriore, fino alla data in cui siano state risolte eventuali questioni relative all’applicazione di tali dati.
2. Gli amministratori nazionali possono accedere, consultare ed esportare tutti i dati contenuti nel registro dell’Unione in relazione ai conti che amministrano.
3. I dati sono archiviati nel rispetto delle norme relative alla registrazione dei dati descritte nelle specifiche tecniche e per lo scambio dei dati di cui all’articolo 71.
Articolo 74
Relazioni
1. L’amministratore centrale rende accessibili in modo trasparente e organizzato, tramite il sito web dell’EUTL, le informazioni di cui all’allegato XIII ai destinatari e con la frequenza ivi indicati. L’amministratore centrale non può rendere pubbliche le altre informazioni contenute nell’EUTL o nel registro dell’Unione a meno che non sia autorizzato a tal fine a norma dell’articolo 75.
2. Gli amministratori nazionali possono anche rendere accessibili in modo trasparente e organizzato, tramite un sito Internet pubblico, le informazioni di cui all’allegato XIII a cui hanno accesso a norma dell’articolo 73 ai destinatari e con la frequenza ivi indicati. Gli amministratori nazionali non possono rendere pubbliche le altre informazioni contenute nel registro dell’Unione a meno che non siano autorizzati a tal fine a norma dell’articolo 75.
3. Il sito web dell’EUTL consente ai destinatari delle relazioni di cui all’allegato XIII di consultare tali relazioni mediante l’utilizzo di strumenti di ricerca.
4. Gli amministratori dei registri PK adempiono all’obbligo di pubblicare le informazioni riguardanti il rilascio delle ERU di cui al paragrafo 46 dell’allegato alla decisione 13/CMP.1 della conferenza delle parti che funge da riunione delle parti del protocollo di Kyoto entro una settimana dal rilascio.
5. Il registro dell’Unione e ogni registro PK adempiono all’obbligo di pubblicare le informazioni di cui alle lettere a), d), f) e l), del paragrafo 47 dell’allegato alla decisione 13/CMP.1 della conferenza delle parti che funge da riunione delle parti del protocollo di Kyoto il 1o gennaio del quinto anno successivo alla registrazione delle informazioni.
6. Il registro dell’Unione e ogni registro PK adempiono all’obbligo di pubblicare le informazioni di cui alle lettere b), c), ed e) e alle lettere da g) a k), del paragrafo 47 dell’allegato alla decisione 13/CMP.1 della conferenza delle parti che funge da riunione delle parti del protocollo di Kyoto il 1o gennaio del primo anno successivo alla registrazione delle informazioni.
Articolo 75
Riservatezza
1. Tutte le informazioni contenute nell’EUTL, nel registro dell’Unione e in tutti gli altri registri PK, comprese le informazioni riguardanti la consistenza di tutti i conti e tutte le operazioni effettuate, si considerano riservate per qualsiasi fine diverso dall’applicazione delle disposizioni del presente regolamento, della direttiva 2003/87/CE o della legislazione nazionale.
2. I seguenti soggetti possono ottenere i dati archiviati nel registro dell’Unione e nell’EUTL:
a)
le autorità incaricate dell’applicazione della legge e le autorità fiscali degli Stati membri;
b)
l’Ufficio europeo per la lotta antifrode della Commissione europea;
c)
Europol;
d)
gli amministratori nazionali degli Stati membri.
3. I dati possono essere forniti ai soggetti di cui al paragrafo 2 che ne facciano richiesta all’amministratore centrale o ad un amministratore nazionale qualora tali richieste siano motivate e necessarie a fini di indagine, rilevamento e lotta antifrode, a fini fiscali o di applicazione della legge, di lotta al riciclaggio, finanziamento del terrorismo o reati gravi.
4. Il soggetto che riceve i dati a norma del paragrafo 3 provvede affinché i dati pervenutigli siano utilizzati unicamente ai fini dichiarati nella richiesta di cui al paragrafo 3 e che non siano resi disponibili, deliberatamente o accidentalmente, a persone che non sono coinvolte nella finalità prevista dall’utilizzo dei dati. La presente disposizione non impedisce ai suddetti soggetti di mettere i dati a disposizione di altri soggetti elencati al paragrafo 2 se ciò sia necessario ai fini dichiarati nella richiesta di cui al paragrafo 3.
5. Su richiesta dei soggetti di cui al paragrafo 2, l’amministratore centrale può fornire loro l’accesso ai dati delle operazioni dopo averli resi anonimi affinché tali soggetti possano rintracciare modalità sospette di esecuzione delle operazioni. I soggetti che accedono ai dati possono comunicare tali modalità sospette ad altri soggetti di cui al paragrafo 2.
6. Gli amministratori nazionali mettono a disposizione di tutti gli altri amministratori nazionali, ricorrendo a mezzi sicuri, il nome e l’identità delle persone alle quali hanno rifiutato l’apertura di un conto a norma dell’articolo 13, paragrafo 3, o dell’articolo 14, paragrafo 3, o che si sono rifiutate di nominare come rappresentante autorizzato o rappresentante autorizzato supplementare a norma dell’articolo 20, paragrafo 3.
7. Gli amministratori nazionali possono decidere di comunicare alle autorità nazionali incaricate dell’applicazione della legge tutte le operazioni che interessano un numero di unità superiore al quantitativo da essi determinato e di comunicare tutti i conti interessati da un numero di operazioni eseguite nell’arco di 24 ore superiore al quantitativo che essi determinano.
8. I titolari dei conti possono chiedere, per iscritto, all’amministratore nazionale di non rendere disponibili nell’area pubblica del sito web del registro dell’Unione una parte o tutti gli elementi di dati contenuti nelle righe da 2 a 12 della tabella VII-II dell’allegato VII.
9. I titolari dei conti possono chiedere, per iscritto, all’amministratore nazionale di rendere disponibili nell’area pubblica del sito web del registro dell’Unione una parte o tutti gli elementi di dati contenuti nelle righe da 3 a 15 della tabella IX-I dell’allegato IX.
10. L’EUTL e i registri PK non possono imporre ai titolari dei conti di fornire informazioni sui prezzi relativi alle quote o alle unità di Kyoto.
Articolo 76
Tariffe
1. L’amministratore centrale non può imporre tariffe ai titolari dei conti contenuti nel registro dell’Unione.
2. Gli amministratori nazionali possono imporre tariffe ragionevoli ai titolari dei conti che essi amministrano.
3. Non possono essere imposte tariffe per le operazioni descritte al capo VI.
4. Gli amministratori nazionali comunicano all’amministratore centrale le tariffe applicate e lo informano di eventuali modifiche di tali tariffe entro 10 giorni lavorativi. L’amministratore centrale pubblica sul proprio sito web le tariffe comunicategli.
CAPO IX
DISPOSIZIONI TRANSITORIE E FINALI
Articolo 77
Migrazione e disaccoppiamento
1. Ai fini dell’applicazione del presente regolamento si applica il seguente processo di migrazione:
a)
gli amministratori dei registri PK convertono tutte le quote detenute nei conti e riconosciute come AAU dall’ITL in AAU eliminando l’elemento della quota dal codice identificativo unico dell’unità di ciascuna delle suddette AAU e le trasferisce nel conto di deposito delle AAU dell’ETS contenuto nel proprio registro PK;
b)
l’amministratore centrale:
i)
crea nel registro dell’Unione un quantitativo di quote non registrate come AAU dall’ITL corrispondente al quantitativo trasferito a norma del paragrafo 1, lettera a);
ii)
rende disponibili, nel registro dell’Unione, una serie di conti equivalente alla serie di conti dai quali sono state trasferite le quote a norma del paragrafo 1, lettera a);
iii)
trasferisce un quantitativo di quote create a norma del punto i) verso i conti di cui al punto ii). Il quantitativo di quote trasferito verso ognuno dei suddetti conti corrisponde al quantitativo trasferito dal conto equivalente a norma del paragrafo 1, lettera a).
2. Gli amministratori dei registri PK e l’amministratore centrale provvedono affinché i dati storici pertinenti relativi al conto siano trasferiti dai registri degli Stati membri al registro dell’Unione.
3. Il processo di migrazione è attuato secondo le procedure descritte nelle specifiche tecniche e per lo scambio dei dati di cui all’articolo 71. Nel corso del processo di migrazione l’amministratore centrale può sospendere il funzionamento del sistema dei registri per un periodo massimo di 14 giorni di calendario.
Articolo 78
Modifica del regolamento (CE) n. 2216/2004
Il regolamento (CE) n. 2216/2004 è così modificato:
1)
All’articolo 6 è aggiunto il seguente paragrafo 4:
«4. L’amministratore centrale può istituire un collegamento riservato tra il CITL e il registro di un paese candidato all’adesione per consentire a tali registri di comunicare con il catalogo UNFCCC attraverso il CITL e di registrare i dati sulle emissioni verificate dei gestori nel CITL. Tali registri devono completare correttamente tutte le prove e le procedure di inizializzazione richieste ai registri.»
2)
All’articolo 10, il paragrafo 2 è sostituito dai seguenti paragrafi da 2 a 2 sexies:
«2. I seguenti soggetti possono ottenere i dati archiviati nei registri e nel CITL:
a)
le autorità incaricate dell’applicazione della legge e le autorità fiscali degli Stati membri;
b)
l’Ufficio europeo per la lotta antifrode della Commissione europea;
c)
Europol;
d)
gli amministratori nazionali degli Stati membri.
2 bis. I dati sulle operazioni possono essere forniti ai soggetti di cui al paragrafo 2 che ne facciano richiesta all’amministratore centrale o ad un amministratore del registro qualora tali richieste siano motivate e necessarie a fini di indagine, rilevamento e lotta antifrode, a fini fiscali o di applicazione della legge, di lotta al riciclaggio, finanziamento del terrorismo o reati gravi.
2 ter. Il soggetto che riceve i dati a norma del paragrafo 2 bis provvede affinché i dati pervenutigli siano utilizzati unicamente ai fini dichiarati nella richiesta di cui al paragrafo 2 bis e che non siano resi disponibili, deliberatamente o accidentalmente, a persone che non sono coinvolte nella finalità prevista dall’utilizzo dei dati. La presente disposizione non impedisce ai suddetti soggetti di mettere i dati a disposizione di altri soggetti elencati al paragrafo 2 se ciò sia necessario ai fini dichiarati nella richiesta di cui al paragrafo 2 bis.
2 quater. Su richiesta dei soggetti di cui al paragrafo 2, l’amministratore centrale può fornire loro l’accesso ai dati delle operazioni dopo averli resi anonimi affinché tali soggetti possano rintracciare modalità sospette riguardanti le operazioni. I soggetti che accedono ai dati possono comunicare tali modalità sospette ad altri soggetti di cui al paragrafo 2.
2 quinquies. Gli amministratori dei registri mettono a disposizione di tutti gli altri amministratori nazionali, ricorrendo a mezzi sicuri, il nome e l’identità delle persone alle quali hanno rifiutato l’apertura di un conto o che si sono rifiutate di nominare come rappresentante autorizzato o come rappresentante autorizzato supplementare.
2 sexies. Gli amministratori dei registri possono decidere di comunicare alle autorità nazionali incaricate dell’applicazione della legge tutte le operazioni che interessano un numero di unità superiore al quantitativo da essi determinato e di comunicare tutti i conti interessati da un numero di operazioni eseguite nell’arco di 24 ore superiore al quantitativo che essi determinano.»
3)
All’articolo 11 è aggiunto il seguente paragrafo 6:
«6. Il titolare di un conto di deposito personale, di un conto del responsabile della verifica o di un conto di deposito dell’operatore aereo non può vendere o cedere la proprietà del proprio conto ad un’altra persona. Il titolare di un conto di deposito del gestore può vendere o cedere il proprio conto di deposito del gestore solo con l’impianto connesso a tale conto.»
4)
All’articolo 19, il paragrafo 2 è sostituito dal seguente:
«2. Entro 10 giorni dal ricevimento di una richiesta ai sensi del paragrafo 1, l’amministratore del registro procede alla creazione di un conto di deposito personale all’interno del registro, secondo la procedura di creazione dei conti descritta nell’allegato VIII o informa la persona che chiede l’apertura del conto del rifiuto ad aprire il conto.»
5)
All’articolo 19, il paragrafo 3 è sostituito dal seguente:
«3. Il richiedente notifica all’amministratore del registro, entro 10 giorni, le eventuali variazioni delle informazioni fornite a quest’ultimo a norma del paragrafo 1. Entro 10 giorni dal ricevimento della notifica l’amministratore del registro aggiorna i dati personali secondo la procedura di aggiornamento dei conti descritta nell’allegato VIII o si rifiuta di aggiornare i dati e ne informa il titolare del conto.».
6)
All’articolo 19 sono aggiunti i seguenti paragrafi 5 e 6:
«5. Se l’amministratore del registro rifiuta di aprire il conto o di aggiornare le informazioni relative al conto, la persona che ne richiede l’apertura può contestare tale rifiuto rivolgendosi all’autorità competente, la quale ordina all’amministratore del registro di aprire il conto oppure conferma il rifiuto emanando una decisione motivata. Tra i motivi che giustificano il rifiuto ad aprire un conto vi può essere il fatto che la persona che chiede l’apertura del conto è indagata per frode riguardo alle quote o alle unità di Kyoto, riciclaggio, finanziamento del terrorismo o altri reati gravi nell’ambito dei quali il conto può essere strumentale, o qualsiasi altro motivo previsto dal diritto nazionale.
6. L’amministratore del registro può imporre che le persone dell’UE che chiedono l’apertura di un conto abbiano la residenza permanente o siano registrati nello Stato membro del registro.»
7)
È inserito il seguente articolo 21 bis:
«Articolo 21 bis
Chiusura dei conti e cancellazione del rappresentante autorizzato su iniziativa dell’amministratore
1. Se la situazione che ha dato origine alla sospensione dell’accesso ai conti a norma dell’articolo 67 non si risolve entro un lasso di tempo ragionevole nonostante ripetute notifiche, l’autorità competente può dare istruzione all’amministratore del registro di chiudere i conti di deposito personali a cui è sospeso l’accesso.
2. Il titolare del conto può contestare, entro 30 giorni di calendario, la chiusura del proprio conto di cui al paragrafo 1 presso l’autorità competente, la quale ordina all’amministratore del registro di ripristinare l’accesso o conferma la sospensione emanando una decisione motivata.
3. Se un conto che l’amministratore del registro deve chiudere a seguito della sospensione di cui all’articolo 67, paragrafo 1, presenta un saldo positivo in termini di quote o di unità di Kyoto, l’amministratore chiede dapprima al titolare del conto di indicare un altro conto amministrato dallo stesso amministratore al quale trasferire tali quote o unità di Kyoto. Se entro 40 giorni lavorativi il titolare del conto non risponde alla richiesta dell’amministratore, quest’ultimo può trasferire le quote o le unità di Kyoto sul proprio conto nazionale di deposito delle quote.
4. Se un conto al quale è stato sospeso l’accesso a norma dell’articolo 67, paragrafo 1 ter, presenta un saldo positivo di quote o di unità di Kyoto, nelle istruzioni che l’autorità competente fornisce ai sensi paragrafo 1 essa può chiedere che le quote o le unità di Kyoto siano immediatamente spostate sul pertinente conto nazionale di deposito delle quote e sul pertinente conto di deposito della parte di Kyoto.»
8)
All’articolo 23 sono aggiunti i seguenti paragrafi da 5 a 10:
«5. I rappresentanti autorizzati devono essere persone fisiche di età superiore a 18 anni. Tutti i rappresentanti autorizzati e i rappresentanti autorizzati supplementari di un singolo conto devono essere persone diverse, ma una stessa persona può svolgere la funzione di rappresentante autorizzato o di rappresentante autorizzato supplementare in più di un conto. L’amministratore del registro può imporre che almeno uno dei rappresentanti autorizzati di un conto dell’utilizzatore abbia la residenza permanente nello Stato membro del registro.
6. Quando nomina un rappresentante autorizzato o un rappresentante autorizzato supplementare, il titolare del conto fornisce le informazioni richieste dall’amministratore del registro. Tali informazioni comprendono almeno i documenti e le informazioni identificative della persona da nominare di cui all’allegato IV bis.
7. L’amministratore del registro valuta le informazioni ricevute e, se le ritiene soddisfacenti, entro 20 giorni lavorativi dal loro ricevimento approva il rappresentante autorizzato proposto oppure informa la persona che chiede l’apertura del conto che l’approvazione è rifiutata. Se la valutazione della persona proposta per la nomina richiede più tempo, l’amministratore del registro può prolungare una volta la procedura di valutazione di altri 20 giorni lavorativi al massimo e notifica la proroga al titolare del conto.
8. Se l’amministratore del registro rifiuta di approvare un rappresentante autorizzato o un rappresentante autorizzato supplementare, la persona che richiede l’apertura del conto può contestare il rifiuto rivolgendosi all’autorità competente, la quale ordina all’amministratore nazionale di procedere all’approvazione oppure conferma il rifiuto emanando una decisione motivata. Tra i motivi che giustificano il rifiuto dell’approvazione vi può essere il fatto che la persona nominata come rappresentante autorizzato o come rappresentante autorizzato supplementare è indagata per frode riguardo alle quote o alle unità di Kyoto, riciclaggio, finanziamento del terrorismo o altri reati gravi nell’ambito dei quali il conto può essere strumentale, o qualsiasi altro motivo previsto dal diritto nazionale.
9. Un rappresentante autorizzato o un rappresentante autorizzato supplementare non può trasferire il proprio stato di rappresentante ad altre persone.
10. L’amministratore del registro può cancellare un rappresentante autorizzato o un rappresentante autorizzato supplementare se ritiene che l’approvazione dei suddetti rappresentanti avrebbe dovuto essere respinta a norma del paragrafo 7, ed in particolare se scopre che i documenti e le informazioni relative all’identità dei rappresentanti forniti in fase di nomina erano fraudolenti o errati. Il titolare del conto può contestare tale cancellazione rivolgendosi all’autorità competente, la quale ordina all’amministratore del registro di approvare nuovamente il rappresentante autorizzato o il rappresentante autorizzato supplementare oppure conferma la cancellazione emanando una decisione motivata. Tra i motivi che giustificano la cancellazione di un rappresentante autorizzato o di un rappresentante autorizzato supplementare vi può essere il fatto che la persona è indagata per frode riguardo alle quote o alle unità di Kyoto, riciclaggio, finanziamento del terrorismo o altri reati gravi nell’ambito dei quali il conto può essere strumentale, o qualsiasi altro motivo previsto dal diritto nazionale.»
9)
All’articolo 34 bis è aggiunto il seguente paragrafo 2 bis:
«2 bis. Se l’amministratore di un registro avvia erroneamente o involontariamente un’operazione di assegnazione delle quote a norma dell’articolo 46 che porta ad assegnare quote ad un impianto che non era più in esercizio al momento dell’operazione di assegnazione, l’autorità competente può notificare all’amministratore centrale la sua richiesta di effettuare un intervento manuale per annullare l’operazione entro le scadenze fissate al paragrafo 2.»
10)
La sezione 1 del capo V è soppressa.
11)
L’articolo 49, paragrafo 1, lettera b), è soppresso.
12)
L’articolo 53 è così modificato:
a)
il testo del secondo comma è sostituito dal seguente:
«L’amministratore del registro accetta le richieste di restituzione di CER e di ERU solo fino alla percentuale delle quote di emissioni assegnata a ogni impianto specificata dalla legislazione dello Stato membro. Il CITL respinge qualsiasi richiesta di restituzione di CER e di ERU che superi l’importo massimo consentito di CER e di ERU che si possono restituire nello Stato membro interessato o che comporti la restituzione di CER o di ERU che non possono essere restituite a norma dell’articolo 11 bis della direttiva 2003/87/CE.»;
b)
sono aggiunti i seguenti commi:
«Una CER o una ERU già restituita non può essere restituita una seconda volta né trasferita a un conto di deposito del gestore o a un conto di deposito personale nell’ambito del sistema ETS dell’UE.
Le CER e le ERU restituite possono essere trasferite unicamente su un conto dei ritiri.»
13)
L’articolo 54 è soppresso.
14)
L’articolo 58 è soppresso.
15)
Il capo V, sezione 7, è soppresso.
16)
L’articolo 62, paragrafo 2, è soppresso.
17)
All’articolo 67 sono inseriti i seguenti paragrafi 1 bis, 1 ter e 1 quater:
«1 bis. Un amministratore può sospendere l’accesso ad un determinato conto a tutti i rappresentanti autorizzati o rappresentanti autorizzati supplementari quando sussiste una delle seguenti condizioni:
a)
il titolare del conto è deceduto senza che sia stato nominato un successore legale oppure ha cessato di esistere come persona giuridica;
b)
il titolare del conto non ha versato le tariffe; o
c)
il titolare del conto ha infranto i termini e le condizioni applicabili al conto; o
d)
il titolare del conto non ha accettato le modifiche ai termini e alle condizioni;
e)
il titolare del conto non ha fornito giustificativi riguardanti le modifiche alle informazioni sul conto;
f)
il titolare del conto non ha mantenuto il numero minimo richiesto di rappresentanti autorizzati per il conto;
g)
il titolare del conto non ha garantito la conformità all’obbligo, fissato dallo Stato membro, di residenza permanente di un rappresentante autorizzato nello Stato membro dell’amministratore del conto;
h)
il titolare del conto non ha garantito la conformità all’obbligo, fissato dallo Stato membro, di residenza permanente o di registrazione del titolare del conto nello Stato membro dell’amministratore del conto.
1 ter. L’amministratore nazionale può sospendere l’accesso ad un conto di deposito personale se ritiene che l’apertura di detto conto avrebbe dovuto essere respinta a norma dell’articolo 19, paragrafo 2. Il titolare del conto può contestare, entro 30 giorni di calendario, la sospensione dell’accesso presso l’autorità competente o l’autorità responsabile a norma del diritto nazionale, la quale ordina all’amministratore del registro di ripristinare l’accesso o conferma la sospensione emanando una decisione motivata.
1 quater. L’autorità competente o, nel caso di conti depositati nel registro dell’Unione, l’amministratore centrale può anche ordinare all’amministratore di procedere a una sospensione a norma del paragrafo 1 bis.»
18)
L’allegato IV è sostituito dal seguente:
«ALLEGATO IV
Informazioni relative ai conti di deposito personali da trasmettere all’amministratore del registro
1.
Informazioni di cui alla tabella IV-I (codice identificativo del conto e identificatore alfanumerico, che all’interno del registro devono essere unici).
Tabella IV-I
1
Identificativo del conto (fornito dal registro)
2
Tipo di conto
3
Periodo di impegno
4
Identificativo del titolare del conto (fornito dal registro)
5
Nome del titolare del conto
6
Identificativo del conto (fornito dal titolare del conto)
7
Indirizzo del titolare del conto - paese
8
Indirizzo del titolare del conto - regione o Stato
9
Indirizzo del titolare del conto - città
10
Indirizzo del titolare del conto - codice postale
11
Indirizzo del titolare del conto - via
12
Indirizzo del titolare del conto - numero civico
13
Indirizzo del titolare del conto Numero di registrazione o numero di identificazione della società
14
Indirizzo del titolare del conto Telefono 1
15
Indirizzo del titolare del conto Telefono 2
16
Indirizzo del titolare del conto Indirizzo di posta elettronica
17
Data di nascita (per le persone fisiche)
18
Luogo di nascita (per le persone fisiche)
19
Numero di partita IVA con codice paese
2.
Prova del fatto che la persona che chiede l’apertura del conto ha un conto bancario aperto in uno Stato membro dello Spazio economico europeo.
3.
Prova dell’identità della persona che chiede l’apertura del conto, che può essere la copia autenticata di uno dei seguenti documenti:
a)
passaporto o carta d’identità di un paese membro dello Spazio economico europeo o dell’Organizzazione per la cooperazione e lo sviluppo economico;
b)
altro passaporto certificato come valido da un’ambasciata dell’UE.
4.
Prova dell’indirizzo di residenza permanente del titolare del conto personale (persona fisica), che può essere la copia autenticata di uno dei seguenti documenti:
a)
documento d’identità presentato a norma del punto 3 se contiene l’indirizzo di residenza permanente;
b)
qualsiasi altro documento d’identità rilasciato da uno Stato contenente l’indirizzo di residenza permanente;
c)
se il paese di residenza permanente non rilascia documenti d’identità contenenti l’indirizzo di residenza permanente, una dichiarazione delle autorità locali che confermi la residenza permanente della persona da nominare;
d)
ogni altro documento abitualmente accettato nello Stato membro dell’amministratore del conto come prova della residenza permanente della persona da nominare.
5.
Prova dell’indirizzo ufficiale del titolare del conto (persona giuridica), che può essere la copia autenticata di uno dei seguenti documenti:
a)
lo strumento che istituisce il soggetto giuridico;
b)
un documento comprovante la registrazione del soggetto giuridico.
6.
I documenti presentati come prova a norma dei punti 4 o 5 rilasciati da uno Stato non appartenente allo Spazio economico europeo o all’Organizzazione per la cooperazione e lo sviluppo economico devono essere certificati come autentici da un notaio.
7.
L’amministratore del registro può chiedere che i documenti presentati siano corredati di una traduzione autenticata in una lingua indicata dall’amministratore del registro.»
19)
È aggiunto il seguente allegato IV bis:
«ALLEGATO IV bis
Informazioni relative ai rappresentanti autorizzati e ai rappresentanti autorizzati supplementari da trasmettere all’amministratore del registro
Tabella IV bis-I: Informazioni sul rappresentante autorizzato
1
Identificativo della persona
2
Tipo di rappresentante autorizzato
3
Nome
4
Cognome
5
Titolo
6
Denominazione della funzione
7
Indirizzo - paese
8
Indirizzo - regione o Stato
9
Indirizzo - città
10
Indirizzo - codice postale
11
Indirizzo - via
12
Indirizzo - numero civico
13
Telefono 1
14
Telefono 2
15
Indirizzo di posta elettronica
16
Data di nascita
17
Luogo di nascita
18
Lingua preferita
19
Livello di riservatezza
20
Diritti dei rappresentanti autorizzati supplementari
1.
Informazioni di cui alla tabella IV bis-I.
2.
Dichiarazione firmata del titolare del conto indicante l’intenzione di nominare una determinata persona come rappresentante autorizzato o rappresentante autorizzato supplementare.
3.
Prova del fatto che la persona da nominare ha un conto bancario aperto in uno Stato membro dello Spazio economico europeo.
4.
Prova dell’identità della persona da nominare, che può essere la copia autenticata di uno dei seguenti documenti:
a)
passaporto o carta d’identità rilasciata da un paese membro dello Spazio economico europeo o dell’Organizzazione per la cooperazione e lo sviluppo economico;
b)
altro passaporto certificato come valido da un’ambasciata dell’UE.
5.
Prova dell’indirizzo di residenza permanente della persona da nominare, che può essere la copia autenticata di uno dei seguenti documenti:
a)
documento d’identità presentato a norma del punto 4 se contiene l’indirizzo di residenza permanente;
b)
qualsiasi altro documento d’identità rilasciato da uno Stato contenente l’indirizzo di residenza permanente;
c)
se il paese di residenza permanente non rilascia documenti d’identità contenenti l’indirizzo di residenza permanente, una dichiarazione delle autorità locali che confermi la residenza permanente della persona da nominare;
d)
ogni altro documento abitualmente accettato nello Stato membro dell’amministratore del conto come prova della residenza permanente della persona da nominare.
6.
I documenti presentati come prova a norma del punto 5 rilasciati da uno Stato non appartenente allo Spazio economico europeo o all’Organizzazione per la cooperazione e lo sviluppo economico devono essere certificati come autentici da un notaio.
7.
L’amministratore del registro può chiedere che i documenti presentati siano corredati di una traduzione autenticata in una lingua indicata dall’amministratore del registro.»
20)
L’allegato XI bis è così modificato:
a)
nella tabella XI bis-3 la frase «Le quote assegnate per gli anni precedenti all’anno in corso avranno un valore pari a zero.» è soppressa;
b)
nella tabella XI bis-4 la frase «Le quote assegnate per gli anni precedenti all’anno in corso non saranno modificate.» è soppressa;
c)
nella tabella XI bis-7, il codice «7215» è soppresso.
21)
All’allegato XII, la descrizione a fianco del codice 7701 nella tabella XII-I è sostituita dalla seguente:
«La quantità di quote da assegnare deve essere indicata per tutti gli anni.»
22)
L’allegato XVI è così modificato:
1)
Il punto 1 è sostituito dal seguente:
«1.
L’amministratore centrale pubblica e aggiorna le informazioni di cui ai punti da 2 a 4 quater relative al sistema dei registri nell’area pubblica del sito web del CITL, secondo i tempi indicati, e l’amministratore di ciascun registro pubblica e aggiorna le informazioni di cui ai punti da 2 a 4 ter per quanto riguarda il proprio registro nell’area pubblica del sito web del proprio registro, secondo i tempi indicati.»
2)
Il punto 2, lettera a), è sostituito dal seguente:
«a)
nome, indirizzo, città, codice postale, paese, numero di telefono e indirizzo di posta elettronica del titolare del conto.»
3)
Il punto 2, lettera c), è sostituito dal seguente:
«c)
nome, indirizzo, città, codice postale, paese, numero di telefono, di fax e indirizzo di posta elettronica dei rappresentanti autorizzati principale e secondario del conto designati dal titolare del conto per quel determinato conto, a condizione che il titolare del conto abbia richiesto per iscritto all’amministratore del registro di pubblicare tutte queste informazioni o parte di esse.»
4)
Il punto 4, lettere a) e b), è sostituito dal seguente:
«a)
il valore relativo alle emissioni verificate e le eventuali correzioni per l’impianto associato al conto di deposito del gestore per l’anno X devono essere pubblicati a partire dal 1o aprile dell’anno (X + 1) oppure, se il 1o aprile cade in un fine settimana o in un giorno festivo, il valore delle emissioni verificate deve essere pubblicato il primo giorno lavorativo successivo al 1o aprile;
b)
le quote restituite per l’anno X a norma degli articoli 52 e 53, indicate per codice identificativo dell’unità (nel caso delle ERU e delle CER), devono essere pubblicate a partire dal 1o maggio dell’anno (X + 1);»
5)
È aggiunto il punto 4 quater:
«4 quater.
Ogni 24 ore è pubblicato e aggiornato un elenco indicante i codici identificativi dell’unità di tutte le quote, le CER e le ERU restituite. Nel caso delle CER e delle ERU è indicato anche il nome del progetto, il paese di partenza e il codice identificativo del progetto.»
6)
Il punto 12 bis è sostituito dal seguente:
«12 bis.
Il 30 aprile di ogni anno il CITL mette a disposizione nell’area pubblica del suo sito web le seguenti informazioni:
-
la percentuale di quote restituite in ogni Stato membro nell’anno di calendario precedente a partire dal conto al quale erano state assegnate,
-
la somma di tutte le emissioni verificate dagli Stati membri iscritte per l’anno di calendario precedente come percentuale della somma delle emissioni verificate dell’anno precedente all’anno considerato,
-
la percentuale (in numero e volume) appartenente ai conti amministrati da un determinato Stato membro delle operazioni di trasferimento di tutte le quote e le unità di Kyoto effettuate nell’anno di calendario precedente,
-
la percentuale (in numero e volume) appartenente ai conti amministrati da un determinato Stato membro delle operazioni di trasferimento di tutte le quote e le unità di Kyoto effettuate tra conti amministrati da diversi Stati membri nell’anno di calendario precedente.»
Articolo 79
Abrogazione
I regolamenti (CE) n. 2216/2004 e (CE) n. 994/2008 sono abrogati a decorrere dal 1o gennaio 2012.
Articolo 80
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Gli articoli da 2 a 76 e gli allegati si applicano a decorrere dal 1o gennaio 2012.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 7 ottobre 2010.