PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 2/2012
ze dne 4. ledna 2012,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo z dovozu některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise (dále jen „Komise“) předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. ŘÍZENÍ
1. Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 1890/2005 (2) uložila Rada konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybrala prozatímní clo uložené na dovoz některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Čínské lidové republiky, Indonésie, Tchaj-wanu, Thajska a Vietnamu. Současně bylo ukončeno řízení týkající se dovozu spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Malajsie a Filipín.
(2)
Dne 25. srpna 2009 pozměnila Rada nařízením (ES) č. 768/2009 (3) na základě přezkumu zahájeného podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení výše uvedená opatření s ohledem na jednoho vyvážejícího výrobce ve Vietnamu.
(3)
Na nařízení, které vedlo k uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících mimo jiné z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a Tchaj-wanu, se bude dále odkazovat jako na „původní nařízení“. Na šetření, jež vedlo k opatřením uloženým v původním nařízení dotčeným zemím, se bude dále odkazovat jako na „původní šetření“.
2. Žádost o přezkum před pozbytím platnosti
(4)
Po zveřejnění oznámení o nadcházejícím pozbytí platnosti (4) platných konečných antidumpingových opatření obdržela Komise dne 19. srpna 2010 žádost o zahájení přezkumu těchto opatření před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Žádost podal Evropský institut pro průmyslové spojovací prostředky (European Industrial Fasteners Institute, EIFI) (dále jen „žadatel“) jménem pěti výrobců v Unii: Bulnava S.r.l., Inox Viti di Cattinori Bruno & C.s.n.c., Inox Bolt S.r.l., Bontempi Vibo S.p.A. a Ugivis S.A. představujících podstatnou část, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli v Unii.
(5)
Žádost byla omezena na antidumpingová opatření, jež byla uložena na dovoz pocházející z ČLR a Tchaj-wanu (dále jen „dotčené země“). Antidumpingová opatření, která byla v původním nařízení uložena na dovoz spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Vietnamu, Indonésie a Thajska, proto nejsou předmětem tohoto přezkumu.
(6)
Žádost byla odůvodněna tím, že pokud by opatření uložená na dovoz spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z dotčených zemí pozbyla platnosti, vedlo by to pravděpodobně k přetrvávání nebo obnovení dumpingu a újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
3. Zahájení přezkumu před pozbytím platnosti
(7)
Komise po konzultaci s poradním výborem dospěla k závěru, že pro zahájení přezkumu před pozbytím platnosti existují dostatečné důkazy, a dne 19. listopadu 2010 oznámila zahájení přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (5) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“).
4. Šetření
4.1 Období přezkumného šetření a posuzované období
(8)
Šetření týkající se přetrvávání dumpingu zahrnovalo období od 1. října 2009 do 30. září 2010 (dále jen „období přezkumného šetření“ nebo „OPŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení újmy se týkalo období od 1. ledna 2007 do konce období přezkumného šetření (dále jen „posuzované období“).
4.2 Strany dotčené šetřením
(9)
O zahájení přezkumu před pozbytím platnosti Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, ostatní známé výrobce v Unii, vyvážející výrobce, dovozce, uživatele v Unii, o nichž bylo známo, že se jich řízení týká, a jejich sdružení a zástupce dotčených zemí.
(10)
Komise poskytla rovněž zúčastněným stranám možnost se písemně vyjádřit a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(11)
Vzhledem k zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců z dotčených zemí, dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii podílejících se na šetření se v souladu s článkem 17 základního nařízení v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku.
(12)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byly výše uvedené strany podle článku 17 základního nařízení požádány, aby se do 15 dnů od zveřejnění oznámení o zahájení řízení přihlásily a poskytly Komisi informace požadované v oznámení o zahájení řízení. Vzhledem k obdrženým odpovědím bylo rozhodnuto použít výběr vzorku u tchajwanských vyvážejících výrobců, dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii. Pokud jde o ČLR, při šetření nespolupracoval žádný z vyvážejících výrobců z ČLR.
(13)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo třicet šest tchajwanských vývozců/skupin vývozců. Deset z nich nebylo možno vzít v úvahu, jelikož se zdálo, že se jedná pouze o obchodní společnosti nebo o společnosti, které v období přezkumného šetření nevyvážely dotčený výrobek do Unie. Na základě informací, které byly obdrženy od spolupracujících tchajwanských společností, vybrala Komise vzorek složený ze čtyř vyvážejících výrobců. Jedna ze společností zařazených do vzorku následně spolupráci ukončila. Zbývající tři společnosti zařazené do vzorku představovaly 41,6 % tchajwanského vývozu do EU v období přezkumného šetření.
(14)
Pokud jde o dovozce v Unii, kteří nejsou ve spojení, z celkem osmi společností, které poskytly požadované informace, byly do vzorku zařazeny tři největší společnosti představující téměř 90 % dovezeného objemu, který nahlásily spolupracující společnosti. Odpověď na dotazník posléze poskytl pouze jeden dovozce.
(15)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo dvanáct výrobců v Unii. Na základě informací, které byly obdrženy od spolupracujících výrobců v Unii, vybrala Komise vzorek sestávající z šesti výrobců v Unii. Jeden výrobce v Unii zařazený do vzorku posléze svou spolupráci ukončil. Zbývajících pět výrobců zařazených do vzorku představovalo 38 % prodeje všech výrobců v Unii uskutečněného v období přezkumného šetření pro nezávislé odběratele v EU.
(16)
Komise rozeslala stranám zařazeným do vzorku a všem uživatelům, o nichž bylo známo, že se jich řízení týká, dotazníky. Jak bylo objasněno výše, odpovědi na dotazník byly obdrženy od pěti výrobců v Unii, tří vyvážejících výrobců z Tchaj-wanu a od jednoho dovozce. V průběhu šetření se nepřihlásil žádný z kontaktovaných uživatelů.
(17)
Jak je objasněno v 13. a 15. bodě odůvodnění, jeden tchajwanský vyvážející výrobce zařazený do vzorku a jeden výrobce v Unii zařazený do vzorku se rozhodli, že na dotazník neodpoví. V obou případech se však usuzovalo, že vzorek zbývajících společností je i nadále reprezentativní, pokud jde o příslušné objemy prodeje.
(18)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro stanovení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení dumpingu a výsledné újmy a pro stanovení zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a)
Výrobci v Unii
-
Bulnava S.r.l, Suello, Itálie,
-
Inox Viti di Cattinori Bruno & C.s.n.c, Grumello del Monte, Itálie,
-
Bontempi Vibo S.p.A., Rodengo Saiano, Itálie,
-
Reisser Schraubentechnik GmbH, Ingelfingen-Criesbach, Německo,
-
Ugivis S.A, Belley, Francie.
b)
Vyvážející výrobci na Tchaj-wanu
-
Arrow Fastener Co., Ltd. a vývozci, kteří jsou ve spojení s touto společností, Shu-Lin City,
-
Shekai Precision Co., Ltd. a vývozce, který je ve spojení s touto společností, Kaohsiung,
-
Yi Tai Shen Co., Ltd. Tainan Hsien.
c)
Dovozce v Unii, který není ve spojení
-
Wurth Group, Kunzelsau, Německo.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(19)
Výrobek, jehož se týká tento přezkum, je stejný jako výrobek vymezený v původním nařízení, tj. některé spojovací prostředky a jejich části z korozivzdorné oceli pocházející z ČLR a Tchaj-wanu, v současnosti kódů KN 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 a 7318 15 70 (dále jen „dotčený výrobek“).
(20)
Přezkumné šetření potvrdilo, že stejně jako v původním šetření mají dotčený výrobek a výrobky vyráběné a prodávané vyvážejícími výrobci na domácích trzích, jakož i výrobky vyráběné a prodávané v EU výrobci v Unii stejné základní fyzické a technické vlastnosti a stejné užití, a považují se proto za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
(21)
Přihlásily se čtyři strany, které uvedly, že by výrobky kódů KN 7318 12 10, 7318 14 10 a 7318 15 51 měly být z tohoto šetření vyloučeny, jelikož se údajně v Unii nevyrábějí. Toto tvrzení bylo odmítnuto, jelikož i) nebyly předloženy žádné důkazy, které by potvrzovaly, že se tyto výrobky liší, pokud jde o základní fyzické a technické vlastnosti, a ii) v rámci přezkumu před pozbytím platnosti nelze každopádně vymezení výrobku měnit.
(22)
Po poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo doporučeno zachování stávajících opatření („konečné informace“), jeden z tchajwanských vyvážejících výrobců uvedl, že bimetalové spojovací prostředky by neměly být zahrnuty do vymezení výrobku z důvodu zásadních rozdílů mezi bimetalovými spojovacími prostředky a spojovacími prostředky z korozivzdorné oceli, které se týkají prodejní ceny za jednotku množství, výrobních nákladů, základních fyzických a technických vlastností, jakož i způsobu jejich využití. Jak již však bylo uvedeno výše v 21. bodě odůvodnění, nelze vymezení výrobku v rámci přezkumu před pozbytím platnosti měnit. Toto tvrzení by bylo možné projednat v rámci prozatímního přezkumu zaměřeného na vymezení výrobku, o který může společnost požádat.
C. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁVÁNÍ NEBO OBNOVENÍ DUMPINGU
(23)
V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení se zkoumalo, zda je v případě, že by stávající opatření pozbyla platnosti, pravděpodobné přetrvávání dumpingu nebo jeho obnovení.
1. ČLR
1.1 Předběžné poznámky
(24)
Jak bylo objasněno výše, při šetření nespolupracoval žádný z vyvážejících výrobců z ČLR.
(25)
Níže uvedená zjištění týkající se pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení dumpingu musela proto vycházet z dostupných údajů, zejména z údajů Eurostatu a informací, které v žádosti o přezkum uvedlo výrobní odvětví Unie. V tomto případě nebylo možno použít oficiální čínské vývozní statistiky, jelikož dotčený výrobek představuje pouze malou část množství nahlášeného v příslušných celních položkách harmonizovaného systému.
1.2 Dumping dovozu během období přezkumného šetření
(26)
Vzhledem ke skutečnosti, že vyvážející výrobci z ČLR nespolupracovali, nebylo možno vypočítat individuální dumpingová rozpětí.
(27)
Podle žádosti o přezkum činilo dumpingové rozpětí u vývozu z ČLR do Unie údajně od 13,6 % do 61,8 %. Jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení, žadatel srovnal ceny vývozu z ČLR do Unie s početně zjištěnou běžnou hodnotou na Tchaj-wanu, což je srovnatelná země, která byla použita v původním šetření.
(28)
Jelikož společnosti z ČLR nespolupracovaly, nejsou k dispozici informace, které by umožnily vyvodit jiný závěr. Mimoto se podotýká, že bylo zjištěno, že běžná hodnota stanovená pro jedinou spolupracující tchajwanskou společnost je podstatně vyšší než běžná hodnota, kterou žadatel stanovil v žádosti o šetření před pozbytím platnosti. Jelikož nejsou k dispozici žádné údaje, že se ceny vývozu z ČLR do Unie liší od cen uvedených v žádosti, je pravděpodobné, že u vývozu z ČLR přetrvává dumping na vyšších úrovních, než je uvedeno v žádosti.
1.3 Vývoj dovozu v případě zrušení opatření
(29)
Kromě analýzy existence dumpingu během období přezkumného šetření byla zkoumána rovněž pravděpodobnost obnovení dumpingu.
(30)
V této souvislosti byly analyzovány tyto prvky: volná kapacita vyvážejících výrobců z ČLR; přitažlivost trhu Unie pro výrobce z ČLR a jejich vývoz do třetích zemí.
1.3.1 Volná kapacita vyvážejících výrobců z ČLR
(31)
Jelikož o čínském odvětví spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli je k dispozici málo veřejných informací, byly k odhadu kapacity v ČLR použity údaje obsažené v žádosti o přezkum. Na tomto základě se zdá, že od roku 2003 byla v Číně zřízena nová zařízení pro výrobu spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli. V důsledku antidumpingových opatření uložených na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa a oceli (6) a následného poklesu dovozu z ČLR tohoto typu spojovacích prostředků do Unie od roku 2009 mají výrobci z ČLR značnou nevyužitou výrobní kapacitu, kterou by bylo možno využít k výrobě dotčeného výrobku, jelikož výroba může mezi oběma typy spojovacích prostředků snadno přecházet.
1.3.2 Přitažlivost trhu Unie
(32)
Přitažlivost trhu Unie lze doložit skutečností, že uložení antidumpingových cel nezastavilo rozšiřování vývozu z ČLR dotčeného výrobku. Naopak, podle údajů Eurostatu se objem dovozu z ČLR do Unie mezi rokem 2007 a obdobím přezkumného šetření zvýšil o 13 %. Vývoj cen dovozu z ČLR v témže období prokázal, že podle údajů Eurostatu průměrná dovozní cena vzrostla. Podrobnější analýza však ukázala, že se v průběhu posuzovaného období cena spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli nahlášených v kódu KN představujícím 59 % celkového množství dovezeného během období přezkumného šetření snížila o 24 %. To prokazuje, že navzdory platným opatřením se vývozcům z ČLR u většiny vyváženého dotčeného výrobku podařilo zvýšit objem vývozu a dále snížit ceny.
1.3.3 Vývoz do třetích zemí
(33)
Co se týká objemů a cen vývozu z ČLR do třetích zemí, je nutno uvést, že se údaje o vývozu z ČLR týkají celých kódů HS. Při srovnání s dovozními statistikami EU na úrovni TARIC připadají na dotčený výrobek v rámci těchto kódů HS přibližně 3 % objemu. Údaje o vývozu proto nejsou velmi smysluplným zdrojem informací. Vzhledem ke skutečnosti, že vyvážející výrobci z ČLR nespolupracovali, nebylo možno získat jiné relevantní údaje, pokud jde o vývoz z ČLR do třetích zemí.
1.4 Závěr ohledně pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení dumpingu
(34)
Vzhledem k výše popsaným zjištěním lze vyvodit závěr, že vývoz z ČLR je i nadále dumpingový a že je pravděpodobné přetrvávání dumpingu na trhu Unie, pokud by byla stávající antidumpingová opatření zrušena. S přihlédnutím ke stávající volné kapacitě v ČLR a skutečnosti, že dovoz dotčeného výrobku do Unie v posuzovaném období navzdory existenci antidumpingových opatření vzrostl, se zdá, že by vyvážející výrobci z ČLR měli pobídku k dalšímu zvyšování svého vývozu na trh Unie za dumpingové ceny, pokud by opatření pozbyla platnosti.
2. Tchaj-wan
2.1 Předběžné poznámky
(35)
Podotýká se, že vzhledem k vysokému počtu tchajwanských vyvážejících výrobců, kteří projevili ochotu ke spolupráci, byl za účelem dalšího šetření vybrán reprezentativní vzorek čtyř společností/skupin společností. Jedna z těchto čtyř společností později spolupráci ukončila. Jelikož však na zbývající společnosti připadalo 41,6 % celkového objemu tchajwanského vývozu (7) do Unie v období přezkumného šetření, považoval se vzorek i nadále za reprezentativní.
(36)
Dále se podotýká, že během inspekcí na místě, které se uskutečnily v prostorách zbývajících tří společností zařazených do vzorku, nebylo možno ověřit informace, které v odpovědi na dotazník uvedla jedna z těchto společností, přičemž bylo zjištěno, že druhá společnost poskytla zavádějící informace. Dotyční vyvážející výrobci byli neprodleně vyrozuměni o úmyslu Komise použít článek 18 základního nařízení, což by znamenalo nepřihlédnutí k poskytnutým informacím, a tudíž použití dostupných údajů. Společnosti dostaly možnost se k této situaci blíže vyjádřit. Následné připomínky však nezměnily rozhodnutí Komise vycházet z dostupných údajů, pokud jde o tyto dva vyvážející výrobce. Individuální dumpingové rozpětí bylo proto vypočítáno pouze pro jednoho tchajwanského vyvážejícího výrobce.
(37)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem bylo nutno u většiny níže uvedených zjištění týkajících se pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení dumpingu vycházet z dostupných údajů, zejména z údajů, které poskytl jediný spolupracující tchajwanský vyvážející výrobce a jeden spolupracující dovozce, z údajů Eurostatu a z informací, které žadatel uvedl v žádosti o přezkum. V tomto případě nebylo možno použít oficiální tchajwanské vývozní statistiky, jelikož dotčený výrobek představuje pouze malou část množství nahlášeného v příslušných položkách harmonizovaného systému.
2.2 Dumping dovozu během období přezkumného šetření
2.2.1 Běžná hodnota
(38)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení Komise nejprve ověřila, zda byl domácí prodej obdobného výrobku, který spolupracující tchajwanský vyvážející výrobce uskutečnil pro nezávislé odběratele, reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje činil nejméně 5 % celkového objemu odpovídajícího prodeje na vývoz do Unie.
(39)
Komise poté určila typy obdobného výrobku prodávané dotčenou společností na domácím trhu, které byly totožné nebo přímo srovnatelné s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie. K prvkům, které se braly v úvahu při vymezení typů výrobku, patřily: i) typ spojovacích prostředků, ii) jakostní třída oceli použité jako surovina, iii) norma DIN pro spojovací prostředky, iv) průměr spojovacích prostředků a v) jejich délka.
(40)
Dále se zkoumalo, zda byl domácí prodej spolupracujícího vyvážejícího výrobce reprezentativní u každého typu výrobku, tj. zda domácí prodej každého typu výrobku představoval nejméně 5 % objemu prodeje téhož typu výrobku na vývoz do Unie. U typů výrobků prodávaných v reprezentativním množství se poté v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení zkoumalo, zda se tento prodej uskutečnil v běžném obchodním styku.
(41)
Zjišťování, zda lze u prodeje jednotlivých typů výrobku prodávaných v reprezentativním množství na domácím trhu mít za to, že byl uskutečněn v běžném obchodním styku, vycházelo ze stanovení podílu ziskového prodeje příslušného typu nezávislým odběratelům. Ve všech případech, kdy se prodej určitého typu výrobku na domácím trhu uskutečnil v dostatečném množství a v běžném obchodním styku, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, vypočítané jako vážený průměr veškerého prodeje tohoto typu na domácím trhu během období přezkumného šetření.
(42)
U zbývajících typů výrobku, jejichž prodej na domácím trhu nebyl reprezentativní nebo se neuskutečnil v běžném obchodním styku, byla v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení běžná hodnota určena početně. Běžná hodnota byla stanovena jako součet výrobních nákladů vyvážených typů výrobku, jenž byl v případě potřeby upraven o přiměřené částky za prodejní, správní a režijní náklady a o přiměřený zisk, a to na základě skutečných údajů ohledně výroby a prodeje obdobného výrobku v běžném obchodním styku v souladu s první větou čl. 2 odst. 6 základního nařízení.
2.2.2 Vývozní cena
(43)
Veškerý vývoz spolupracujícího tchajwanského vyvážejícího výrobce na trh Unie se až na jednu výjimku uskutečnil přímo pro nezávislé odběratele. Vývozní cena byla proto v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení stanovena na základě skutečně zaplacených cen nebo cen, které je třeba zaplatit, za dotčený výrobek.
(44)
U vývozního obchodu, při němž se vývoz do Unie uskutečnil prostřednictvím obchodní společnosti ve spojení, byla vývozní cena stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny obchodníka ve spojení, za kterou byl výrobek poprvé znovu prodán nezávislým odběratelům v Unii.
2.2.3 Srovnání
(45)
Srovnání váženého průměru běžné hodnoty a váženého průměru vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu a na stejné obchodní úrovni. V zájmu spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bylo v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení přihlédnuto k rozdílům u činitelů, u nichž bylo prokázáno, že ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. Za tímto účelem byly provedeny náležité úpravy o rozdíly v nákladech na dopravu, pojištění, manipulaci, nakládku a vedlejších nákladech, finančních nákladech, nákladech na balení, provizích a slevách, pokud byly použitelné a odůvodněné.
2.2.4 Dumpingové rozpětí
(46)
V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo provedeno srovnání váženého průměru běžné hodnoty podle typu výrobku a váženého průměru vývozní ceny odpovídajícího typu dotčeného výrobku. Podle výše uvedené metody bylo zjištěno, že spolupracující vývozce během období přezkumného šetření i nadále pokračoval v dumpingových praktikách. Výše dumpingu dosáhla na základě 4 z celkem 12 měsíců období přezkumného šetření 22 %.
(47)
Připomíná se, že založení výpočtu dumpingu na 4 měsících období přezkumného šetření je metoda, kterou Komise obvykle používá v přezkumech před pozbytím platnosti, má-li být zjištěno, zda dumping přetrvává nebo zda je pravděpodobné obnovení dumpingu. U přezkumů před pozbytím platnosti není totiž vyžadováno, aby bylo stanoveno dumpingové rozpětí u všech transakcí, neboť takový vypočet je nutný pouze ke změně úrovně platného antidumpingového opatření, což však není účelem přezkumu před pozbytím platnosti. Vybranými 4 měsíci byly poslední měsíce každého čtvrtletí, takže bylo zajištěno rovnoměrné rozložení během 12měsíčního období přezkumného šetření.
(48)
Jediný spolupracující tchajwanský vyvážející výrobce po poskytnutí konečných informací uvedl, že určité domácí transakce uvedené v dotazníku, které byly zohledněny pro výpočet běžné hodnoty, byly ve skutečnosti určeny pro vývoz do Evropské unie a nikoliv pro domácí spotřebu. Uvedená společnost tvrdila, že k tomuto opětovnému prodeji docházelo v Tchaj-wanu prostřednictvím nezávislých výrobců spojovacích prostředků nebo obchodníků s nimi.
(49)
Je třeba uvést, že toto tvrzení nebylo podloženo žádnými důkazy, které by svědčily o tom, že toto zboží by bylo vyvezeno do Evropské unie. Proto bylo toto tvrzení odmítnuto.
(50)
Jelikož s ohledem na ostatní dva vyvážející výrobce zařazené do vzorku byl použit článek 18 základního nařízení, nebylo pro ně dumpingové rozpětí vypočítáno. Podle údajů uvedených v žádosti o přezkum však dumpingové rozpětí u vývozu z Tchaj-wanu činilo údajně od 14 % do 50 %. Nejsou k dispozici žádné údaje, které by umožňovaly vyvodit jiný závěr. Skutečnost, že bylo zjištěno, že jediná společnost, jíž se týkalo šetření, používá na trhu Unie dumping a že průměrná cena dotčeného výrobku dováženého z Tchaj-wanu je nižší než průměrná vývozní cena uvedené společnosti, potvrzuje na základě ověřených informací existenci dumpingu na celostátní úrovni.
2.3 Vývoj dovozu v případě zrušení opatření
(51)
Kromě analýzy existence dumpingu během období přezkumného šetření byla zkoumána rovněž pravděpodobnost přetrvávání dumpingu v případě Tchaj-wanu.
(52)
V této souvislosti byly analyzovány tyto prvky: volná kapacita tchajwanských vyvážejících výrobců; přitažlivost trhu Unie pro tchajwanské výrobce a jejich vývoz do třetích zemí.
2.3.1 Volná kapacita vývozců
(53)
Pokud jde o volnou kapacitu vývozců, jelikož o tchajwanském odvětví spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli je k dispozici málo veřejných informací, jsou níže uvedené závěry založeny především na údajích obsažených v žádosti o přezkum a na informacích, které byly získány při inspekcích na místě. Podle žádosti o přezkum investovali noví tchajwanští výrobci spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli do nových zařízení s cílem zvýšit svou výrobní kapacitu. Ověření mimoto prokázalo, že podle očekávání se mají investice do kapacity v roce 2011 v porovnání s obdobím šetření v původním šetření zvýšit o 12 %. Během období přezkumného šetření činila volná kapacita spolupracujícího výrobce 7 % celkové výrobní kapacity. Bylo zjištěno, že výše zásob je velmi nízká, jelikož spolupracující společnost vyráběla dotčený výrobek pouze na základě objednávek.
2.3.2 Přitažlivost trhu Unie
(54)
Přitažlivost trhu Unie lze doložit skutečností, že uložení antidumpingových cel neovlivnilo tchajwanský vývoz do Unie. Podle údajů Eurostatu a ověřených údajů o dovozu byly objemy dovozu z Tchaj-wanu mezi rokem 2007 a obdobím přezkumného šetření poměrně stálé, hodnota tohoto dovozu se však v témže období snížila o 16 %. To naznačuje, že průměrná prodejní cena spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z Tchaj-wanu během období přezkumného šetření klesla. To prokazuje, že navzdory platným opatřením se tchajwanským výrobcům podařilo zachovat objem vývozu a dále snížit ceny.
(55)
V této souvislosti jedna ze zúčastněných tchajwanských stran poukázala na to, že ke snížení tchajwanských vývozních cen nedošlo v důsledku nepřátelské cenové politiky vývozců, ale následováním vývoje cen hlavních surovin, tj. válcovaného drátu. Je třeba uvést, že snížení cen surovin mělo podobný vliv na veškeré výrobce spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli. Tím však není dotčen závěr o přitažlivosti trhu Unie pro tchajwanské vývozce, neboť se jim podařilo udržet objem svého vývozu i přes platná antidumpingová opatření.
2.3.3 Ceny vývozu do třetích zemí
(56)
Pokud jde o tchajwanský vývoz do třetích zemí, je nutno uvést, že se údaje o tchajwanském vývozu, které bylo možno analyzovat, týkají celých kódů HS. Při srovnání s dovozními statistikami EU na úrovni TARIC připadalo na dotčený výrobek v rámci těchto kódů HS přibližně 2,6 % objemu. Tyto údaje proto nejsou jako zdroj informací o objemech a cenách vývozu dotčeného výrobku z Tchaj-wanu do třetích zemí smysluplné. Ověřené údaje o vývozu získané od tří tchajwanských vývozců zařazených do vzorku však prokazují pokles objemu vývozu do třetích zemí. To poukazuje na skutečnost, že tchajwanský vývoz je více zaměřen na EU.
(57)
Podotýká se rovněž, že informace, které poskytl spolupracující tchajwanský výrobce, prokazují, že při prodeji do Unie je jednotková prodejní cena v porovnání s ostatními zeměmi o 10 % vyšší a že objem vyvážený do ostatních zemí představuje pouze 20 % objemu vývozu do Unie.
2.4 Závěr ohledně pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení dumpingu
(58)
Vzhledem k výše popsaným zjištěním lze vyvodit závěr, že vývoz z Tchaj-wanu je stále dumpingový a že je pravděpodobné přetrvávání dumpingu na trhu Unie, pokud by stávající antidumpingová opatření byla zrušena. S přihlédnutím ke stávající volné kapacitě na Tchaj-wanu a přitažlivosti trhu Unie se zdá, že by tchajwanští vyvážející výrobci měli pobídku ke zvýšení svého vývozu na trh Unie za dumpingové ceny, pokud by stávající opatření pozbyla platnosti.
D. VYMEZENÍ VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
1. Výroba v Unii
(59)
Ke zjištění celkové výroby v Unii byly použity veškeré dostupné informace o výrobcích v Unii, včetně informací uvedených v žádosti o přezkum, a údaje shromážděné od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze.
(60)
Na tomto základě byla celková výroba v Unii v období šetření odhadnuta přibližně na 63 000 tun. Tento údaj zahrnuje výrobu všech výrobců v Unii, kteří se přihlásili, a odhadovaný objem výroby výrobců, kteří se během řízení nevyjádřili.
(61)
Jak je uvedeno v 11. bodě odůvodnění, u výrobců v Unii, kteří se účastnili šetření, byl použit výběr vzorku. Z celkem 12 výrobců, kteří poskytli informace pro výběr vzorku, byl vybrán vzorek šesti výrobců. Jak je objasněno v 17. bodě odůvodnění, jeden výrobce posléze nespolupracoval. Spolupracující společnosti zařazené do vzorku představovaly přibližně 31 % celkové odhadované výroby v Unii.
2. Výrobní odvětví Unie
(62)
Má se za to, že všichni výrobci v Unii uvedení v 59. bodě odůvodnění tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení, a bude se na ně dále odkazovat jako na „výrobní odvětví Unie“.
E. SITUACE NA TRHU UNIE
1. Předběžná poznámka
(63)
K posouzení trendů týkajících se cen a objemu byly použity příslušné dovozní statistiky Eurostatu pro kódy KN 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 a 7318 15 70 spolu s údaji uvedenými v žádosti o přezkum a informacemi získanými od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze, které byly doplněny o ověřené odpovědi na dotazník, jež poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku.
2. Spotřeba v Unii
(64)
Spotřeba v Unii byla zjištěna na základě objemů prodeje výrobního odvětví Unie v Unii převzatých z žádosti o přezkum, jež byly doplněny o ověřené údaje získané od spolupracujících výrobců zařazených do vzorku a o objem dovozu podle údajů Eurostatu.
(65)
Na tomto základě se spotřeba v Unii vyvíjela takto:
Tabulka 1
2007
2008
2009
OPŠ
Celková spotřeba v Unii (v tunách)
123 224
120 598
101 143
121 402
Index (2007 = 100)
100
98
82
99
(66)
Mezi rokem 2007 a obdobím přezkumného šetření byla spotřeba v Unii poměrně stálá. Mezi rokem 2007 a 2009 však v souladu s celosvětovými nepříznivými dopady finanční krize došlo k výraznému poklesu o 18 %. Mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření se spotřeba v Unii opět zvýšila a vykázala nárůst o 20 %.
3. Objem, podíl na trhu a ceny dovozu z dotčených zemí
3.1 Souhrnné posouzení
(67)
Aby bylo možno rozhodnout o souhrnném posouzení dovozu z dotčených zemí, byla individuální situace každé z obou zemí přezkoumána na základě podmínek uvedených v čl. 3 odst. 4 základního nařízení.
(68)
Bylo zjištěno, že objemy dovozu z ČLR i Tchaj-wanu překračují minimální prahovou hodnotu stanovenou v čl. 5 odst. 7 základního nařízení a že tyto objemy nejsou zanedbatelné. Objemy dovozu z obou zemí mimoto v posuzovaném období sledovaly do značné míry podobný trend, kdy se v období mezi rokem 2007 a 2009 snížily, načež v období přezkumného šetření následoval růst. Pokud jde o průměrné dovozní ceny, jak bylo objasněno v 32. bodě odůvodnění, vývoj cen dovozu z ČLR prokazuje, že se průměrná dovozní cena podle údajů Eurostatu zvýšila. Podrobnější analýza však ukázala, že se v posuzovaném období cena spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli nahlášených v kódu KN, který představuje většinu celkového množství dovezeného během období přezkumného šetření, snížila o 24 %. Tchajwanské ceny se snižovaly v průběhu celého posuzovaného období a nejnižší úrovně dosáhly v období přezkumného šetření. Šetřením bylo rovněž prokázáno, že podmínky hospodářské soutěže mezi příslušnými hospodářskými subjekty jsou podobné. Usuzovalo se proto, že jsou splněny podmínky pro souhrnné posouzení.
3.2 Dumpingový dovoz z ČLR a Tchaj-wanu
(69)
Během posuzovaného období se dovoz z ČLR a Tchaj-wanu vyvíjel takto:
Tabulka 2
2007
2008
2009
OPŠ
Objem dovozu z dotčených zemí (v tunách)
8 559
6 636
6 154
8 795
Index (2007 = 100)
100
78
72
103
Podíl dovozu z dotčených zemí na trhu
6,9 %
5,5 %
6,1 %
7,2 %
Index (2007 = 100)
100
79
88
104
Průměrná cena dovozu z dotčených zemí (v EUR/t)
4 998
4 709
4 656
4 730
Index (2007 = 100)
100
94
93
95
(70)
Jak je patrné z výše uvedené tabulky, objem dovozu pocházejícího z dotčených zemí se v posuzovaném období zvýšil o 3 %. V souladu s vývojem spotřeby došlo v období v letech 2008 až 2009 k poklesu. Tento pokles však byl méně výrazný než pokles spotřeby v témže období. Mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření dovoz opět vzrostl až o 43 %.
(71)
Průměrné dovozní ceny se v posuzovaném období snížily o 5 %. Stejně jako v případě objemů byly dovozní ceny na nejnižší úrovni v roce 2009, načež mírně vzrostly.
(72)
Podíl dumpingového dovozu na trhu sledoval během posuzovaného období vývoj spotřeby a byl stálý ve výši přibližně 7 %.
3.3 Cenové podbízení
(73)
Vzhledem ke skutečnosti, že vyvážející výrobci z ČLR nespolupracovali a tchajwanští vyvážející výrobci spolupracovali pouze v omezené míře, jsou s ohledem na typy spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli, které jsou vyváženy do Unie, k dispozici pouze velmi omezené informace. To spolu se skutečností, že dotčený výrobek zahrnuje celou škálu různých typů spojovacích prostředků s velkými cenovými rozdíly (jednotkové ceny v kategorii vrutů se mohou například lišit až 30násobně), znemožňuje provést smysluplné srovnání cen za účelem stanovení rozpětí cenového podbízení. Srovnání váženého průměru prodejních cen výrobního odvětví Unie pro odběratele v Unii, kteří nejsou ve spojení, upravených na úroveň ceny ze závodu, s průměrnou cenou CIF při dovozu z dotčených zemí odvozenou z údajů Eurostatu neprokázalo cenové podbízení v období přezkumného šetření. Pokud jde o Tchaj-wan, jediný spolupracující vyvážející výrobce vyvážel zvláštní typ spojovacích prostředků z korozivzdorné oceli, s ohledem na nějž existuje v Unii pouze velmi omezená výroba. Vzhledem k neexistenci odpovídajících typů výrobku nebylo možno provést pro tuto společnost výpočet cenového podbízení pro jednotlivé typy výrobku.
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
4.1 Předběžné poznámky
(74)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení Komise posoudila veškeré hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují situaci výrobního odvětví Unie.
(75)
Z důvodu výběru vzorku byly ukazatele újmy částečně stanoveny pro výrobní odvětví Unie jako celek a částečně pouze pro výrobce v Unii zařazené do vzorku. Analýza újmy s ohledem na makroekonomické údaje, jako je podíl na trhu, výroba, kapacita a využití kapacity, objem prodeje, růst, zásoby, zaměstnanost a produktivita, je založena na údajích celého výrobního odvětví Unie. Jinak byly použity údaje týkající se výrobců v Unii zařazených do vzorku (ceny obchodů, investice a návratnost investic, mzdy, ziskovost, peněžní tok a schopnost získat kapitál).
4.2 Výroba
(76)
Z níže uvedené tabulky vyplývá, že v posuzovaném období výroba klesla o 17 %. V souladu s klesající poptávkou se výroba výrobního odvětví Unie mezi rokem 2007 a 2009 nejprve prudce snížila o 24 %, načež mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření mírně vzrostla o 10 %.
Tabulka 3
2007
2008
2009
OPŠ
Výroba (v tunách)
74 514
69 514
56 396
62 213
Index (2006 = 100)
100
93
76
83
Zdroj: makroekonomické údaje
4.3 Kapacita a využití kapacity
(77)
Výrobní kapacita se v posuzovaném období snížila o 13 % a v souladu s vývojem výroby vykázala míra využití kapacity mezi rokem 2007 a obdobím přezkumného šetření mírný pokles o 4 %.
Tabulka 4
2007
2008
2009
OPŠ
Výrobní kapacita (v tunách)
148 039
140 743
127 200
128 881
Index (2006 = 100)
100
95
86
87
Využití kapacity
50 %
49 %
44 %
48 %
Index (2006 = 100)
100
98
88
96
Zdroj: mikroekonomické údaje
4.4 Zásoby
(78)
Konečný stav zásob výrobního odvětví Unie se v roce 2008 v porovnání s rokem 2007 snížil a poté byl mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření stálý. V období přezkumného šetření se výše zásob poněkud zvýšila, byla však stále o 26 % nižší než v roce 2007.
Tabulka 5
2007
2008
2009
OPŠ
Konečný stav zásob (v tunách)
9 688
7 465
6 964
7 139
Index (2006 = 100)
100
77
72
74
Zdroj: mikroekonomické údaje
4.5 Objem prodeje
(79)
Prodej výrobního odvětví Unie na trhu Unie uskutečněný pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období snížil o 25 %. Mezi rokem 2007 a 2009 objemy prodeje klesly o 28 %, přičemž nejnižší úrovně dosáhly v roce 2009. V průběhu období přezkumného šetření se však objemy prodeje zvýšily a oproti úrovním z roku 2009 vykázaly 5 % nárůst. Je třeba zmínit, že tento nárůst byl mnohem menší než růst poptávky (20 %) v témže období.
Tabulka 6
2007
2008
2009
OPŠ
Objem prodeje EU pro odběratele, kteří nejsou ve spojení (v tunách)
62 326
56 042
44 627
46 851
Index (2007 = 100)
100
90
72
75
Zdroj: makroekonomické údaje
4.6 Podíl na trhu
(80)
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se mezi rokem 2007 a obdobím přezkumného šetření postupně snížil o 12 procentních bodů.
Tabulka 7
2007
2008
2009
OPŠ
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu
50,6 %
46,5 %
44,1 %
38,6 %
Index (2007 = 100)
100
92
87
76
Zdroj: makroekonomické údaje
4.7 Růst
(81)
Jak je uvedeno v tabulce č. 1 v 65. bodě odůvodnění, spotřeba v Unii se mezi rokem 2007 a 2009 snižovala, načež opět vzrostla téměř na stejnou úroveň jako v roce 2007. Výrobní odvětví Unie však v posuzovaném období přišlo o podíl na trhu ve výši 12 procentních bodů, zatímco dotyčnému dovozu se podařilo zachovat si stálý podíl na trhu.
4.8 Zaměstnanost
(82)
Míra zaměstnanosti ve výrobním odvětví Unie mezi rokem 2007 a obdobím přezkumného šetření klesla o 7 %.
Tabulka 8
2007
2008
2009
OPŠ
Zaměstnanost související s dotčeným výrobkem (počet osob)
954
1 007
863
886
Index (2007 = 100)
100
106
90
93
Zdroj: makroekonomické údaje
4.9 Produktivita
(83)
Produktivita pracovních sil výrobního odvětví Unie měřená v jednotkách výstupu na osobu a rok klesla mezi rokem 2007 a obdobím přezkumného šetření o 10 %. Nejnižší úrovně dosáhla v roce 2009, načež v období přezkumného šetření opět vzrostla.
Tabulka 9
2007
2008
2009
OPŠ
Produktivita (v tunách na zaměstnance)
78,1
69
65,3
70,2
Index (2007 = 100)
100
88
84
90
Zdroj: makroekonomické údaje
4.10 Prodejní ceny a činitelé ovlivňující ceny na domácím trhu
(84)
Jednotkové prodejní ceny výrobního odvětví Unie vykazovaly mezi rokem 2007 a 2009 významnou klesající tendenci, kdy se snížily o 50 %. To bylo částečně zapříčiněno významným poklesem nákladů na suroviny používané při výrobě spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli. V průběhu období přezkumného šetření se prodejní ceny v porovnání s rokem 2009 zvýšily, stále však byly o 35 % nižší oproti cenám převládajícím na počátku posuzovaného období.
(85)
Šetřením bylo prokázáno, že pokles prodejních cen mezi rokem 2007 a 2009 částečně odrážel dopad hospodářské krize, která měla v uvedeném období za následek snížení nákladů o 28 %. Tento pokles odrážel především vývoj cen niklu, hlavní suroviny používané při výrobě spojovacích prostředků z korozivzdorné oceli. Šetření však prokázalo, že i když negativní dopad na prodejní ceny měla finanční krize, tlak na snižování cen vyvíjel rovněž dovoz zejména z ostatních třetích zemí, který se na trhu Unie navzdory nízké poptávce rozšiřoval a vyvíjel tlak na ceny hlavních typů výrobku vyráběných a prodávaných výrobním odvětvím Unie, jež bylo nuceno snížit své prodejní ceny více, než kolik činilo snížení nákladů. To vedlo k značnému zhoršení výkonnosti výrobního odvětví Unie v tomto období. I když se prodejní ceny v období přezkumného šetření v porovnání s rokem 2009 zvýšily, jejich úroveň nepostačovala k uhrazení všech nákladů a dosažení přiměřeného ziskového rozpětí ze strany výrobního odvětví Unie.
(86)
Prodejní ceny uvedené v následující tabulce představují průměrné ceny za tunu, které do značné míry závisí na sortimentní skladbě. Jak bylo objasněno v 73. bodě odůvodnění, mohou se ceny v rámci některých kategorií spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli lišit až 30násobně.
Tabulka 10
2007
2008
2009
OPŠ
Průměrné prodejní ceny (v EUR/t)
5 842
4 437
2 914
3 803
Index (2007 = 100)
100
76
50
65
Zdroj: mikroekonomické údaje
4.11 Mzdy
(87)
Mezi rokem 2007 a obdobím přezkumného šetření se průměrné mzdy na zaměstnance snížily o 12 %.
Tabulka 11
2007
2008
2009
OPŠ
Roční mzdové náklady na zaměstnance (v tis. EUR)
47
44
41
42
Index (2007 = 100)
100
94
87
88
Zdroj: mikroekonomické údaje
4.12 Investice
(88)
V roce 2008 výrobní odvětví Unie ve srovnání s jinými roky posuzovaného období značně investovalo do výroby spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli. Po uvedeném roce se investice snížily.
Tabulka 12
2007
2008
2009
OPŠ
Čisté investice (v tis. EUR)
2 504
9 899
3 087
2 299
Index (2007 = 100)
100
395
123
92
Zdroj: mikroekonomické údaje
4.13 Ziskovost a návratnost investic
(89)
Jak bylo uvedeno v 85. bodě odůvodnění, šetření prokázalo, že i když pokles prodejních cen odrážel částečně snížení nákladů, cena výrobního odvětví Unie byla pod tlakem, který vyvíjel dovoz spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli, a tento tlak neumožňoval uhradit veškeré náklady vzniklé při výrobě a prodeji spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli. To mělo za následek značné zhoršení ziskovosti, která byla v roce 2007 kladná, poté však záporná, jak ukazuje níže uvedená tabulka.
(90)
Návratnost investic se významně snížila z úrovně ve výši 29 % v roce 2007 na - 17 % v období přezkumného šetření.
Tabulka 13
2007
2008
2009
OPŠ
Čistý zisk z prodeje EU odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v % z čistých tržeb)
7 %
-9 %
-36 %
-3 %
Návratnost investic (čistý zisk v % z čisté účetní hodnoty investic)
29 %
-16 %
-41 %
-17 %
Zdroj: mikroekonomické údaje
4.14 Peněžní tok a schopnost získat kapitál
(91)
Čistý peněžní tok z provozních činností se v posuzovaném období značně snížil. Nejnižší úrovně dosáhl v roce 2009, načež mírně vzrostl. V období přezkumného šetření však byl peněžní tok i nadále podstatně nižší než v roce 2007.
Tabulka 14
2007
2008
2009
OPŠ
Peněžní tok (v tis. EUR)
15 899
- 698
-12 357
-8 271
Index (2007 = 100)
100
-4
-78
-52
Zdroj: mikroekonomické údaje
4.15 Velikost dumpingového rozpětí
(92)
Navzdory platným opatřením přetrvával podle údajů získaných z žádosti o přezkum i údajů, které poskytl jediný spolupracující vyvážející výrobce na Tchaj-wanu, významný dumping, a to v případě ČLR ve výši 13,6 % až 61,8 % a v případě Tchaj-wanu ve výši 14 % až 50 %. Dopad skutečných dumpingových rozpětí na výrobní odvětví Unie nelze považovat za zanedbatelný.
4.16 Překonání účinků dřívějšího dumpingu
(93)
Téměř ze všech zkoumaných ukazatelů vyplývá zhoršení hospodářské a finanční situace výrobního odvětví Unie po roce 2007. Navzdory platným opatřením se dovoz z dotčených zemí mírně zvýšil a podařilo se mu udržet stálý podíl na trhu. V roce 2009, kdy finanční krize měla dopad na celkovou poptávku v Unii a prodejní ceny byly pod tlakem, přišli výrobci v Unii o značnou část svých odběratelů. Pouze některým výrobcům v Unii se podařilo zvýšit objem výroby, a to výrobou jiných typů spojovacích prostředků (např. spojovacích prostředků z uhlíkové oceli), a mohli tak využít úspor z rozsahu, a tudíž nahradit úbytek objemu prodeje, k němuž došlo v odvětví spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli. Výrobci v Unii se současně snažili zvýšit své investice s cílem vyrábět efektivněji. Během období přezkumného šetření se výrobnímu odvětví Unie podařilo zvýšit výkonnost, ačkoli bylo i nadále ztrátové. Vzhledem k odhadované velmi nízké míře využití kapacity se situace pravděpodobně nezlepší.
5. Dopad dumpingového dovozu a dalších činitelů
5.1 Dopad dumpingového dovozu
(94)
Šetřením bylo prokázáno, že navzdory platným opatřením a snížení spotřeby v Unii v posuzovaném období se dovoz z ČLR a Tchaj-wanu během posuzovaného období mírně zvýšil a udržel si stálý podíl na trhu.
(95)
Jak bylo popsáno v 73. bodě odůvodnění, nebylo vzhledem k nedostatku informací o typech výrobku vyvážených vyvážejícími výrobci z ČLR a Tchaj-wanu velkým rozdílům v cenách jednotlivých typů výrobku v rámci této průměrné ceny možné provést smysluplné srovnání cen dovozu z dotčených zemí a prodejních cen výrobního odvětví Unie na trhu Unie. Vývozní ceny jediného spolupracujícího tchajwanského výrobce nebylo možno smysluplně srovnat s cenami výrobců v Unii zařazených do vzorku, jelikož neexistovaly odpovídající podobné typy výrobků.
(96)
Spolupracující tchajwanský výrobce uvedený v 22. bodě odůvodnění po poskytnutí konečných informací tvrdil, že jeho vývoz nezpůsobil žadateli žádnou újmu, neboť vyrábí typy spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli, které jsou vyráběny pouze několika výrobci v Unii v malých množstvích. V tomto ohledu je třeba zaprvé uvést, že posouzení újmy se provádí ve vztahu k celému výrobnímu odvětví Unie a nikoliv pouze ve vztahu k žadateli. Zadruhé, pro vymezení výrobku stanoveném v původním šetření existují platná opatření a, jak již bylo vysvětleno v 21. bodě odůvodnění, není možné v rámci přezkumu před pozbytím platnosti vymezení výrobku měnit.
5.2 Dopad hospodářské krize
(97)
Kvůli příznivým hospodářským podmínkám, které v roce 2007 existovaly v ocelářském průmyslu a souvisejících výrobních odvětvích, bylo výrobní odvětví Unie v relativně dobré hospodářské situaci, když na konci roku 2008 začala hospodářská krize. I když trh stagnoval, zejména v roce 2009, někteří výrobci v Unii pokračovali v investicích k nahrazení zastaralého strojního zařízení a vybavení s cílem snížit výrobní náklady a docílit větší konkurenceschopnosti vzhledem k dumpingovému dovozu z dotčených zemí a nárůstu levného dovozu z ostatních třetích zemí. Když byl zaznamenán pokles poptávky, potýkali se výrobci v Unii rovněž se silnou vyjednávací pozicí velkých distributorů, kteří začali vyvíjet větší cenový tlak, jenž měl nepříznivý dopad na hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
5.3 Dovoz z ostatních zemí
(98)
Analyzován byl rovněž dopad dovozu z ostatních třetích zemí. Jejich společný objem dovozu vzrostl v posuzovaném období o 26 %, a to přibližně z 52 000 tun na zhruba 66 000 tun. Současně se v posuzovaném období průměrné dovozní ceny snížily o 28 % a následně se podíl tohoto dovozu na trhu zvýšil z 42,5 % v roce 2007 na 54,2 % v období přezkumného šetření.
(99)
Zdá se, že převážná část dovozu z ostatních třetích zemí pochází z Indie, Filipín a Malajsie. Na dovoz z těchto tří zemí připadal v období přezkumného šetření celkový podíl na trhu ve výši přibližně 36 %.
(100)
Pokud jde o dovoz z Indie, tento dovoz se v posuzovaném období zvýšil o 141 %, z přibližně 8 000 tun v roce 2007 na téměř 20 000 tun v období přezkumného šetření. Průměrné dovozní ceny se v témže období snížily o 32 % a v období přezkumného šetření byly podstatně nižší než průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Indičtí vývozci proto zvýšili svůj podíl na trhu z 6,7 % v roce 2007 na 16,4 % v období přezkumného šetření.
(101)
Dovoz z Filipín vykazuje podobnou tendenci jako dovoz z Indie a v posuzovaném období vzrostl o 129 %, z přibližně 6 000 tun v roce 2007 na téměř 14 000 tun v období přezkumného šetření. Průměrné dovozní ceny se v témže období snížily o 38 % a v období přezkumného šetření byly nižší než průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Podíl Filipín na trhu proto vzrostl ze 4,9 % v roce 2007 na 11,4 % v období přezkumného šetření.
(102)
Pokud jde o dovoz z Malajsie, ačkoliv v posuzovaném období byla zaznamenána klesající tendence (- 27 %), měli malajští vývozci v období přezkumného šetření dosud podíl na trhu ve výši 8,2 %. Podle údajů Eurostatu byly na počátku posuzovaného období průměrné ceny dovozu z Malajsie vyšší než ceny dovozu z dotčených zemí, v jeho druhé části však byly ceny podstatně nižší.
(103)
Zdá se proto, že vývozci v ostatních třetích zemích, zejména v Indii, na Filipínách a v Malajsii, měli prospěch z existence antidumpingových opatření uložených ČLR a Tchaj-wanu. Ve druhé části posuzovaného období se indický a filipínský dovoz více než zdvojnásobil a jeho ceny byly nižší než ceny ČLR a Tchaj-wanu, přičemž dovoz z Malajsie vykazoval klesající tendenci. Tento dodatečný cenový tlak měl další negativní dopad na výrobní odvětví Unie, u něhož zisk a ostatní finanční ukazatele vykazovaly od roku 2008 silnou negativní tendenci. Vývoj dovozu zejména z Indie a Filipín proto jistě přispěl k úbytku podílu výrobního odvětví Unie na trhu a k nepříznivému vývoji jeho finanční situace.
Tabulka 15
2007
2008
2009
OPŠ
Objem dovozu z ostatních zemí (v tunách)
52 339
57 920
50 362
65 756
Index (2007 = 100)
100
111
96
126
Podíl dovozu z ostatních zemí na trhu
42,5 %
48,0 %
49,8 %
54,2 %
Cena dovozu z ostatních zemí (v EUR/t)
5 830
4 993
4 384
4 196
Index (2007 = 100)
100
86
75
72
Objem dovozu z Indie (v tunách)
8 282
13 667
16 776
19 945
Index (2007 = 100)
100
165
203
241
Podíl dovozu z Indie na trhu
6,7 %
11,3 %
16,6 %
16,4 %
Cena dovozu z Indie (v EUR/t))
4 632
3 758
3 123
3 164
Index (2007 = 100)
100
81
67
68
Objem dovozu z Filipín (v tunách)
6 048
7 046
5 406
13 854
Index (2007 = 100)
100
117
89
229
Podíl dovozu z Filipín na trhu
4,9 %
5,8 %
5,3 %
11,4 %
Cena dovozu z Filipín (v EUR/t)
5 685
4 645
3 474
3 505
Index (2007 = 100)
100
82
61
62
Objem dovozu z Malajsie (v tunách)
13 548
13 712
9 810
9 933
Index (2007 = 100)
100
101
72
73
Podíl dovozu z Malajsie na trhu
11,0 %
11,4 %
9,7 %
8,2 %
Cena dovozu z Malajsie (v EUR/t)
5 062
4 203
2 963
3 068
Index (2007 = 100)
100
83
59
61
6. Závěr
(104)
Zatímco spotřeba v Unii byla v posuzovaném období poměrně stálá, výrobní odvětví Unie přišlo v témže období o 25 % svého objemu prodeje v Unii, což mělo za následek úbytek podílu na trhu z 50,6 % v roce 2007 na 38,6 % v období přezkumného šetření. Dumpingovému dovozu z dotčených zemí se současně podařilo zachovat stálý podíl na trhu.
(105)
Mezi rokem 2007 a obdobím přezkumného šetření se bez ohledu na existenci antidumpingových opatření většina ukazatelů újmy vyvíjela nepříznivě: objem výroby a prodeje klesl o 17 %, resp. 25 %, snížila se kapacita a využití kapacity, načež následoval pokles zaměstnanosti a produktivity. Ziskovost se snížila ze 7 % v roce 2007 na - 3 % v období přezkumného šetření a podobnou negativní tendenci vykazoval i peněžní tok.
(106)
Vyvozuje se závěr, že se v posuzovaném období situace výrobního odvětví Unie celkově zhoršila a že se výrobní odvětví Unie nacházelo na konci období přezkumného šetření v nejisté situaci, kdy jeho snahám o zachování objemů prodeje a dostatečné úrovně cen bránil větší výskyt dumpingového dovozu z dotčených zemí a rovněž levný dovoz z ostatních třetích zemí.
F. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁVÁNÍ ÚJMY
1. Vztah mezi objemy a cenami vývozu dotčených zemí do třetích zemí a objemem a cenami vývozu do Unie
(107)
Vzhledem ke skutečnosti, že vývozci z ČLR nespolupracovali, nejsou k dispozici údaje o jejich cenách při vývozu na ostatní trhy. Pokud jde o Tchaj-wan, na základě informací, které poskytly ověřené společnosti, jsou průměrné ceny vývozu do třetích zemí nižší než ceny účtované na trhu Unie. Usuzovalo se proto, že pokud by opatření pozbyla platnosti, měli by tchajwanští vývozci pobídku k přesunu značného množství vývozu z ostatních třetích zemí na přitažlivější trh Unie.
2. Nevyužitá kapacita v dotčených zemích
(108)
Na základě dostupných informací se zdá, že v ČLR i na Tchaj-wanu je dostupná velká výrobní kapacita a obě země jsou schopny rychle zvýšit objemy výroby. V této souvislosti se připomíná, že uložení antidumpingových opatření na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z ČLR v roce 2009 (8) mělo za následek pokles dovozu z ČLR a uvolnilo kapacitu, kterou by bylo možno využít k výrobě spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli. Mimoto je třeba zmínit, že nedávno ukončené šetření zaměřené proti obcházení předpisů rozšířilo opatření uložená na některé spojovací prostředky ze železa a oceli pocházející z ČLR na dovoz odesílaný z Malajsie (9). Existuje proto kapacita k významnému zvýšení objemu vývozu do EU, zejména proto, že nejsou k dispozici žádné údaje o tom, že by dodatečnou výrobu mohly absorbovat trhy ve třetích zemích nebo domácí trh.
3. Závěr
(109)
Je zřejmé, že výrobci v dotčených zemích mohou značně zvýšit své objemy vývozu na trh EU. Pokud jde o Tchaj-wan, zdá se, že ceny vývozu do třetích zemí jsou nižší než ceny účtované na trhu Unie, což zvyšuje pravděpodobnost, že by část vývozu do třetích zemí byla přesměrována na trh EU, pokud by opatření neexistovala. To by se vší pravděpodobností mělo negativní dopad na hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(110)
Jak bylo uvedeno výše, situace výrobního odvětví Unie je i nadále nejistá. Pokud by bylo výrobní odvětví Unie vystaveno vyšším objemům dovozu z dotčených zemí za dumpingové ceny, vedlo by to pravděpodobně k dalšímu zhoršení jeho prodeje, podílu na trhu, prodejních cen a rovněž následnému zhoršení jeho finanční situace. Na tomto základě se proto vyvozuje závěr, že zrušení opatření by se vší pravděpodobností vedlo ke zhoršení již tak nejisté situace a přetrvávání podstatné újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
G. ZÁJEM UNIE
1. Úvod
(111)
V souladu s článkem 21 základního nařízení se ověřovalo, zda by zachování stávajících antidumpingových opatření nebylo v rozporu se zájmem celé Unie. Určení zájmu Unie vycházelo ze zhodnocení jednotlivých zájmů, jichž se věc týká, tedy zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů. Všem zúčastněným stranám byla v souladu s čl. 21 odst. 2 základního nařízení dána příležitost předložit své stanovisko.
(112)
Je nutno připomenout, že se v původním šetření mělo za to, že uložení opatření není v rozporu se zájmem Unie. Navíc skutečnost, že toto šetření je přezkumem, tedy analýzou situace, ve které jsou antidumpingová opatření již v platnosti, umožňuje zhodnotit jakýkoli nepřiměřený nežádoucí dopad, který mohla stávající antidumpingová opatření mít na dotčené strany.
(113)
Na tomto základě bylo zkoumáno, zda navzdory závěrům ohledně pravděpodobného přetrvávání dumpingu působícího újmu existují přesvědčivé důvody, které by vedly k závěru, že v tomto konkrétním případě není zachování opatření v zájmu Unie.
2. Zájem výrobního odvětví Unie
(114)
Výrobní odvětví Unie prokázalo, že je ze strukturálního hlediska životaschopným odvětvím. To bylo potvrzeno poměrně dobrou hospodářskou situací, která byla zaznamenána na počátku posuzovaného období. V průběhu posuzovaného období však výrobní odvětví Unie přišlo o objem prodeje a podíl na trhu a jeho prodejní ceny se snížily, zatímco dovoz z dotčených zemí navzdory platným opatřením mírně vzrostl. Během téhož období se finanční situace výrobního odvětví Unie zhoršila a výrobní odvětví začalo vykazovat ztráty. Pokud by opatření neexistovala, bylo by výrobní odvětví Unie se vší pravděpodobností v ještě horší situaci.
3. Zájem dovozců/uživatelů
(115)
Žádný z 20 kontaktovaných uživatelů neprojevil ochotu ke spolupráci. Připomíná se, že v původním šetření spolupracoval pouze jeden uživatel a byl vyvozen závěr, že uživatelé mohou výrobek, který je předmětem šetření, získat nejen z dotčených zemí, nýbrž rovněž z jiných zdrojů dodávek. Vzhledem k nepatrnému dopadu spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli na náklady na navazující výrobky byl vyvozen závěr, že opatření nebudou mít na uživatelské výrobní odvětví nepříznivý dopad.
(116)
Na dotazník odpověděl pouze jeden z celkem tří dovozců zařazených do vzorku. Jeho podíl na dovozu z dotčených zemí byl velmi omezený a v období přezkumného šetření činil 1,1 %. Šetření mimoto prokázalo, že dovozce dosáhl dobré úrovně ziskovosti (mezi 5 % a 10 %), zatímco podíl dotčeného výrobku v poměru k celkové činnosti společnosti je nižší než 10 %. Lze proto vyvodit závěr, že zachování opatření bude mít na tohoto dovozce jen velmi omezený dopad.
4. Závěr
(117)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se vyvozuje závěr, že neexistují přesvědčivé důvody pro nezachování stávajících antidumpingových opatření.
H. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(118)
Všechny strany byly informovány o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlelo doporučit zachování stávajících opatření. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta pro podání připomínek k zveřejněným zjištěním. Podání a připomínky byly v odůvodněných případech náležitě vzaty v úvahu.
(119)
Z výše uvedených skutečností vyplývá, že by v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení měla být zachována antidumpingová opatření vztahující se na dovoz některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli pocházejících z ČLR a Tchaj-wanu, která byla uložena nařízením (ES) č. 1890/2005,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu některých spojovacích prostředků a jejich částí z korozivzdorné oceli, v současnosti kódů KN 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 a 7318 15 70, pocházejících z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu.
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, pro výrobky vyráběné níže uvedenými společnostmi činí:
Země
Společnosti
Sazba antidumpingového cla (v %)
Doplňkový kód TARIC
ČLR
Tengzhou Tengda Stainless Steel Product Co. Ltd., Tengzhou City
11,4
A650
Tong Ming Enterprise (Jiaxing) Co. Ltd., Zhejiang
12,2
A651
Všechny ostatní společnosti
27,4
A999
Tchaj-wan
Arrow Fasteners Co. Ltd., Taipei
15,2
A653
Jin Shing Stainless Ind. Co. Ltd, Tao Yuan
8,8
A654
Min Hwei Enterprise Co. Ltd, Pingtung
16,1
A655
Tong Hwei Enterprise, Co. Ltd., Kaohsiung
16,1
A656
Yi Tai Shen Co. Ltd., Tainan
11,4
A657
Společnosti uvedené v příloze
15,8
A649
Všechny ostatní společnosti
23,6
A999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. ledna 2012.
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 2/2012 DEL CONSIGLIO
del 4 gennaio 2012
che istituisce un dazio antidumping definitivo sulle importazioni di taluni elementi di fissaggio di acciaio inossidabile e di loro parti originari della Repubblica popolare cinese e di Taiwan a seguito di un riesame in previsione della scadenza a norma dell’articolo 11, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1225/2009
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 1225/2009 del Consiglio, del 30 novembre 2009, relativo alla difesa contro le importazioni oggetto di dumping da parte di paesi non membri della Comunità europea (1) («regolamento di base»), in particolare l’articolo 11, paragrafo 2,
vista la proposta presentata dalla Commissione europea («Commissione»), dopo aver sentito il comitato consultivo,
considerando quanto segue:
A. PROCEDURA
1. Misure in vigore
(1)
Con il regolamento (CE) n. 1890/2005 (2), il Consiglio ha istituito un dazio antidumping definitivo e ha riscosso definitivamente i dazi provvisori istituiti sulle importazioni di taluni elementi di fissaggio di acciaio inossidabile e di loro parti («EFA») originari della Repubblica popolare cinese, dell’Indonesia, di Taiwan, della Thailandia e del Vietnam. Al tempo stesso, il procedimento relativo alle importazioni di EFA originari della Malaysia e delle Filippine è stato chiuso.
(2)
Il 25 agosto 2009, in seguito ad un riesame avviato ai sensi dell’articolo 11, paragrafo 3, del regolamento di base, il Consiglio, con il regolamento (CE) n. 768/2009 (3), ha modificato le misure sopra menzionate per quanto riguarda un unico produttore esportatore del Vietnam.
(3)
Il regolamento che ha portato all’istituzione di un dazio antidumping definitivo sulle importazioni di taluni EFA originari, tra l’altro, della Repubblica popolare cinese («RPC») e di Taiwan è denominato di seguito «regolamento iniziale». L’inchiesta che ha portato alle misure istituite dal regolamento iniziale nei confronti dei paesi interessati è denominata di seguito «inchiesta iniziale».
2. Domanda di riesame in previsione della scadenza
(4)
In seguito alla pubblicazione di un avviso di imminente scadenza (4) delle misure antidumping definitive in vigore, il 19 agosto 2010 la Commissione ha ricevuto una domanda di apertura di un riesame in previsione della scadenza di tali misure a norma dell’articolo 11, paragrafo 2, del regolamento di base. La domanda è stata presentata dall’Istituto europeo dell’industria degli elementi di fissaggio (EIFI) («il richiedente») per conto di cinque produttori dell’Unione: Bulnava srl, Inox Viti di Cattinori Bruno & C. Snc, Inox Bolt srl, Bontempi Vibo SpA e Ugivis SA, che rappresentano una proporzione rilevante, in questo caso più del 25 %, della produzione totale di EFA dell’Unione.
(5)
La domanda era limitata alle misure antidumping istituite nei confronti delle importazioni originarie della RPC e di Taiwan («i paesi interessati»). Di conseguenza, le misure antidumping istituite dal regolamento iniziale nei confronti delle importazioni di EFA originarie di Vietnam, Indonesia e Thailandia non sono oggetto della presente revisione.
(6)
La domanda è stata motivata dal fatto che la scadenza delle misure istituite sulle importazioni di EFA originarie dei paesi interessati avrebbe comportato il rischio del persistere o della reiterazione del dumping e del pregiudizio nei confronti dell’industria dell’Unione.
3. Apertura di un riesame in previsione della scadenza
(7)
Avendo stabilito, dopo aver sentito il comitato consultivo, che esistevano elementi di prova sufficienti per l’apertura di un riesame in previsione della scadenza, il 19 novembre 2010 la Commissione ha annunciato, con un avviso di apertura pubblicato nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (5), l’avvio di un riesame in previsione della scadenza, a norma dell’articolo 11, paragrafo 2, del regolamento di base («avviso di apertura»).
4. Inchiesta
4.1. Periodo dell’inchiesta di riesame e periodo considerato
(8)
L’inchiesta relativa al persistere del dumping ha riguardato il periodo dal 1o ottobre 2009 al 30 settembre 2010 («il periodo dell’inchiesta di riesame» o «PIR»). L’esame delle tendenze rilevanti per la valutazione del rischio del persistere o della reiterazione del pregiudizio ha riguardato il periodo tra il 1o gennaio 2007 e la fine del periodo dell’inchiesta di riesame («il periodo considerato»).
4.2. Parti interessate dall’inchiesta
(9)
La Commissione ha ufficialmente informato il richiedente, gli altri produttori noti dell’Unione, i produttori esportatori, gli importatori, gli utilizzatori dell’Unione notoriamente interessati e le loro associazioni e i rappresentanti dei paesi interessati dell’apertura del riesame in previsione della scadenza.
(10)
La Commissione ha inoltre dato alle parti interessate la possibilità di comunicare per iscritto il loro punto di vista e di chiedere un’audizione entro il termine fissato nell’avviso di apertura. Sono state sentite tutte le parti interessate che ne hanno fatto richiesta dimostrando di avere particolari motivi per chiedere un’audizione.
(11)
In considerazione del numero apparentemente elevato di produttori esportatori dei paesi interessati, di importatori indipendenti nell’Unione e di produttori dell’Unione coinvolti nell’inchiesta, nell’avviso di apertura è stato previsto il ricorso al campionamento, conformemente all’articolo 17 del regolamento di base.
(12)
Per consentire alla Commissione di decidere se il campionamento fosse necessario e, in tal caso, di selezionare un campione, le parti sopra menzionate sono state invitate, a norma dell’articolo 17 del regolamento di base, a manifestarsi entro 15 giorni dalla pubblicazione dell’avviso di apertura e a fornire alla Commissione le informazioni richieste nell’avviso di apertura. Tenuto conto delle risposte ricevute, si è deciso di applicare tecniche di campionamento nei confronti dei produttori esportatori di Taiwan, degli importatori indipendenti nell’Unione e dei produttori dell’Unione. Per quanto riguarda la RPC, nessun produttore esportatore della RPC ha collaborato all’inchiesta.
(13)
Trentasei esportatori/gruppi di esportatori taiwanesi hanno fornito le informazioni richieste e hanno accettato di essere inclusi nel campione. Dieci di essi non hanno potuto essere presi in considerazione, dal momento che sembrava trattarsi esclusivamente di imprese commerciali o che non hanno esportato verso l’Unione durante il PIR. Sulla base delle informazioni trasmesse dalle società taiwanesi che hanno collaborato, la Commissione ha selezionato un campione di quattro produttori esportatori. Successivamente una società del campione ha revocato la propria disponibilità a collaborare. Le altre tre società inserite nel campione rappresentavano il 41,6 % delle esportazioni taiwanesi verso l’UE durante il PIR.
(14)
Per quanto riguarda gli importatori indipendenti nell’Unione, tra le otto società che hanno fornito le informazioni richieste sono state selezionate per il campione le tre più grandi, che rappresentano quasi il 90 % del volume delle importazioni comunicato dalle società che hanno collaborato. In seguito solo un importatore ha presentato una risposta al questionario.
(15)
Dodici produttori dell’Unione hanno fornito le informazioni richieste ed hanno accettato di essere inclusi nel campione. In base alle informazioni ricevute dai produttori dell’Unione che hanno collaborato, la Commissione ha selezionato un campione di sei produttori dell’Unione. In seguito un produttore dell’Unione inserito nel campione ha revocato la propria disponibilità a collaborare. Gli altri cinque produttori del campione rappresentavano il 38 % delle vendite di tutti i produttori dell’Unione ad acquirenti indipendenti nell’UE durante il PIR.
(16)
La Commissione ha inviato questionari alle parti incluse nel campione e a tutti gli utilizzatori notoriamente interessati. Come spiegato sopra, le risposte ai questionari sono state inviate da cinque produttori dell’Unione, da tre produttori esportatori di Taiwan e da un importatore. Nessuno degli utilizzatori contattati ha risposto o si è manifestato nel corso dell’inchiesta.
(17)
Come spiegato ai considerando 13 e 15, un produttore esportatore di Taiwan incluso nel campione e un produttore dell’Unione incluso nel campione hanno deciso di non presentare una risposta al questionario. Tuttavia, in entrambi i casi il campione delle restanti società è stato considerato ancora rappresentativo in termini di volumi delle vendite.
(18)
La Commissione ha raccolto e verificato tutte le informazioni ritenute necessarie per valutare il rischio del persistere o della reiterazione del dumping e il conseguente pregiudizio, nonché l’interesse dell’Unione. Sono state effettuate visite di verifica presso le sedi delle seguenti società:
a)
produttori dell’Unione
-
Bulnava srl, Suello, Italia,
-
Inox Viti di Cattinori Bruno & C. Snc, Grumello del Monte, Italia,
-
Bontempi Vibo SpA, Rodengo Saiano, Italia,
-
Reisser Schraubentechnik GmbH, Ingelfingen-Criesbach, Germania,
-
Ugivis S.A, Belley, Francia;
b)
produttori esportatori di Taiwan
-
Arrow Fastener Co., Ltd. e i suoi esportatori collegati, Shu-Lin City,
-
Shekai Precision Co., Ltd. e il suo esportatore collegato, Kaohsiung,
-
Yi tai Shen Co., Ltd., Tainan Hsien;
c)
importatore indipendente dell’Unione
-
Würth-Gruppe, Künzelsau, Deutscland.
B. PRODOTTO IN ESAME E PRODOTTO SIMILE
(19)
Il prodotto interessato dal presente riesame è lo stesso prodotto definito nel regolamento iniziale, vale a dire taluni elementi di fissaggio di acciaio inossidabile e loro parti, originari della RPC e di Taiwan, attualmente classificabili ai codici NC 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 e 7318 15 70 («il prodotto in esame»).
(20)
L’inchiesta di riesame ha confermato, come quella iniziale, che il prodotto in esame e i prodotti fabbricati e venduti dai produttori esportatori sui mercati interni, nonché quelli fabbricati e venduti nell’UE dai produttori dell’Unione, hanno le stesse caratteristiche fisiche e tecniche di base e gli stessi impieghi e sono quindi considerati prodotti simili ai sensi dell’articolo 1, paragrafo 4, del regolamento di base.
(21)
Quattro parti hanno sostenuto che i prodotti di cui ai codici NC 7318 12 10, 7318 14 10 e 7318 15 51 devono essere esclusi dall’ambito della presente inchiesta, in quanto non sarebbero fabbricati all’interno dell’Unione. Questa argomentazione è stata respinta perché: i) non è stata presentata alcuna prova che dimostri che tali prodotti siano diversi in termini di caratteristiche fisiche e tecniche di base; e ii) in ogni caso la definizione del prodotto non può essere modificata nel contesto di un riesame in previsione della scadenza.
(22)
Dopo la comunicazione dei fatti e delle considerazioni essenziali, sulla base dei quali si è raccomandato il mantenimento delle misure esistenti (la «comunicazione delle informazioni definitive»), uno dei produttori esportatori taiwanesi ha asserito che gli elementi di fissaggio bimetallici non andrebbero inseriti nella definizione del prodotto sulla base delle notevoli differenze esistenti tra gli elementi di fissaggio bimetallici e gli elementi di fissaggio in acciaio inossidabile in termini di prezzo unitario di vendita, costo di produzione, caratteristiche fisiche e tecniche di base, nonché applicazioni. Tuttavia, come spiegato sopra al considerando 21, la definizione del prodotto non può essere modificata nel contesto di un riesame in previsione della scadenza. Questa affermazione può essere trattata nell’ambito di un riesame intermedio sulla definizione del prodotto, che può essere richiesto dalla società.
C. RISCHIO DEL PERSISTERE O DELLA REITERAZIONE DEL DUMPING
(23)
A norma dell’articolo 11, paragrafo 2, del regolamento di base, è stato valutato se la scadenza delle misure in vigore rischi di comportare il persistere o la reiterazione del dumping.
1. RPC
1.1. Osservazioni preliminari
(24)
Come spiegato in precedenza, nessuno dei produttori esportatori della RPC ha collaborato all’inchiesta.
(25)
Pertanto, è stato necessario basare le conclusioni relative al rischio del persistere o della reiterazione del dumping sottoindicate sui dati più attendibili a disposizione, in particolare i dati Eurostat e le informazioni fornite dall’industria dell’Unione nella domanda di riesame. Nel presente caso non è stato possibile utilizzare statistiche ufficiali della RPC in merito alle esportazioni, poiché il prodotto in esame rappresenta solo una piccola parte dei quantitativi indicati alle voci tariffarie pertinenti del sistema armonizzato.
1.2. Importazioni oggetto di dumping durante il PIR
(26)
In considerazione della mancanza di collaborazione da parte dei produttori esportatori della RPC, non è stato possibile calcolare margini di dumping individuali.
(27)
Secondo quanto affermato nella domanda di riesame, le esportazioni dalla RPC verso l’Unione sarebbero state oggetto di dumping, con margini che vanno dal 13,6 % al 61,8 %. Come indicato nell’avviso di apertura, il richiedente ha confrontato i prezzi all’esportazione dalla RPC verso l’Unione con un valore normale costruito a Taiwan, paese analogo utilizzato nell’inchiesta iniziale.
(28)
Poiché non vi è stata collaborazione da parte delle società della RPC, non sono disponibili informazioni che consentano di giungere a una diversa conclusione. Inoltre, va notato che il valore normale stabilito per l’unica società taiwanese che ha collaborato è risultato notevolmente superiore al valore normale stabilito dal richiedente nella domanda di riesame in previsione della scadenza. Poiché non vi è alcuna indicazione del fatto che i prezzi all’esportazione dalla RPC verso l’Unione siano diversi da quanto indicato nella domanda, è probabile che il dumping dalla RPC sia continuato a livelli più elevati di quelli indicati nella stessa.
1.3. Andamento delle importazioni in caso di abrogazione delle misure
(29)
Dopo aver verificato l’esistenza di pratiche di dumping nel PIR, si è inoltre esaminato il rischio di reiterazione del dumping.
(30)
A tale proposito, sono stati analizzati i seguenti elementi: la capacità produttiva inutilizzata dei produttori esportatori della RPC; l’attrattiva esercitata dal mercato dell’Unione sui produttori della RPC e le loro esportazioni verso i paesi terzi.
1.3.1. Capacità produttiva inutilizzata dei produttori esportatori della RPC
(31)
Dal momento che sono disponibili poche informazioni pubbliche sull’industria degli EFA della RPC, per stimare la capacità della RPC sono state utilizzate le informazioni contenute nella domanda di riesame. Su tale base risulta che dal 2003 sono stati stabiliti nuovi impianti di produzione di EFA nella RPC. Inoltre, in conseguenza delle misure antidumping istituite sulle importazioni di determinati elementi di fissaggio in ferro o acciaio (6) e del successivo calo delle importazioni della RPC di tale tipo di elementi di fissaggio nell’Unione a partire dal 2009, i produttori della RPC dispongono di una considerevole capacità produttiva inutilizzata, che potrebbe essere impiegata per fabbricare il prodotto in esame dal momento che la produzione può facilmente essere riorientata da un tipo di elementi di fissaggio all’altro.
1.3.2. Attrattiva del mercato dell’Unione
(32)
L’attrattiva esercitata dal mercato dell’Unione è illustrata dal fatto che l’istituzione dei dazi antidumping non ha impedito la crescita delle esportazioni del prodotto in esame della RPC. Al contrario, in base ai dati Eurostat il volume delle importazioni dalla RPC verso l’Unione è aumentato del 13 % tra il 2007 e il PIR. L’evoluzione dei prezzi delle importazioni della RPC nello stesso periodo ha evidenziato che il prezzo medio all’importazione è aumentato secondo Eurostat. Tuttavia, da un’analisi più dettagliata è emerso che il prezzo degli EFA dichiarato al codice NC, che rappresentava il 59 % dei quantitativi totali importati durante il PIR, è diminuito del 24 % durante il periodo considerato. Ciò dimostra che nonostante le misure in vigore, gli esportatori della RPC sono stati in grado di aumentare il volume delle esportazioni e di ridurre ulteriormente i prezzi per la maggior parte del prodotto in esame esportato.
1.3.3. Esportazioni verso i paesi terzi
(33)
Per quanto riguarda i volumi e i prezzi delle esportazioni della RPC verso i paesi terzi, va rilevato che dati delle esportazioni della RPC riguardano interi codici SA. Rispetto alle statistiche sulle importazioni dell’UE a livello TARIC, il prodotto in esame è pari a circa il 3 % in termini di volume all’interno di tali codici SA. I dati sulle esportazioni non sono pertanto una fonte di informazioni molto significativa. A causa della mancata collaborazione dei produttori esportatori della RPC, non è stato possibile ottenere altre informazioni pertinenti in merito alle esportazioni della RPC verso i paesi terzi.
1.4. Conclusioni sul rischio del persistere o della reiterazione del dumping
(34)
Alla luce dei risultati descritti sopra, si può concludere che le esportazioni dalla RPC sono tuttora oggetto di dumping e che l’eliminazione delle misure antidumping vigenti rischia di far persistere il dumping sul mercato dell’Unione. Infatti, tenendo conto della capacità produttiva attualmente inutilizzata nella RPC e del fatto che le importazioni del prodotto in esame nell’Unione sono aumentate nel periodo considerato nonostante l’esistenza delle misure antidumping, l’eventuale scadenza delle misure sembra rappresentare, per i produttori esportatori della RPC, un incentivo ad aumentare le loro esportazioni a prezzi di dumping verso il mercato dell’Unione.
2. Taiwan
2.1. Osservazioni preliminari
(35)
Va osservato che, in considerazione del numero elevato di produttori esportatori taiwanesi che hanno espresso la loro volontà di collaborare, è stato selezionato per ulteriori indagini un campione rappresentativo composto di quattro società/gruppi di società. Una di queste quattro società ha in seguito revocato la propria disponibilità a collaborare. Tuttavia, poiché le altre società rappresentavano in termini di volume il 41,6 % delle esportazioni totali di Taiwan (7) verso l’Unione nel PIR, il campione è stato considerato ancora rappresentativo.
(36)
Va inoltre osservato che, durante le visite di verifica effettuate presso le sedi delle restanti tre società incluse nel campione, non è stato possibile verificare le informazioni fornite da una di loro nella risposta al questionario, mentre si è stabilito che la seconda società ha fornito informazioni fuorvianti. I produttori esportatori in questione sono stati immediatamente informati dell’intenzione della Commissione di applicare l’articolo 18 del regolamento di base, non tenendo conto delle informazioni fornite e, di conseguenza, ricorrendo ai dati più attendibili a disposizione. Le società hanno avuto l’opportunità di presentare ulteriori osservazioni su tale situazione. Tuttavia, le successive osservazioni non hanno modificato la decisione della Commissione di basarsi sui dati a disposizione per quanto riguarda questi due produttori esportatori. Di conseguenza, è stato calcolato un margine di dumping individuale per un solo produttore esportatore taiwanese.
(37)
Alla luce di quanto precede, è stato necessario basare la maggior parte delle conclusioni sottoindicate relative al rischio del persistere o della reiterazione del dumping sui dati a disposizione, in particolare sui dati forniti dall’unico produttore esportatore taiwanese che ha collaborato, da un importatore che ha collaborato, sui dati Eurostat e sulle informazioni fornite dal richiedente nella domanda di riesame. Nel presente caso non è stato possibile utilizzare statistiche taiwanesi ufficiali in merito alle esportazioni, poiché il prodotto in esame rappresenta solo una piccola parte dei quantitativi dichiarati alle voci tariffarie pertinenti del sistema armonizzato.
2.2. Importazioni oggetto di dumping durante il PIR
2.2.1. Valore normale
(38)
Conformemente all’articolo 2, paragrafo 2, del regolamento di base, la Commissione ha verificato in primo luogo se le vendite del prodotto simile effettuate sul mercato interno dal produttore esportatore taiwanese ad acquirenti indipendenti fossero rappresentative, cioè se il loro volume totale rappresentasse almeno il 5 % del volume totale delle corrispondenti esportazioni verso l’Unione.
(39)
La Commissione ha quindi individuato i tipi di prodotto simile venduti dalla società sul mercato interno che erano identici o direttamente comparabili ai tipi esportati nell’Unione. Gli elementi di cui si è tenuto conto nella definizione dei tipi di prodotto sono: i) tipo di elementi di fissaggio; ii) tipo di acciaio utilizzato come materia prima; iii) norma DIN sugli elementi di fissaggio; iv) diametro degli elementi di fissaggio; e v) loro lunghezza.
(40)
È stato quindi verificato se le vendite sul mercato interno del produttore esportatore che ha collaborato fossero rappresentative per ciascun tipo di prodotto, cioè se le vendite sul mercato interno di ciascun tipo di prodotto costituissero almeno il 5 % del volume delle vendite dello stesso tipo di prodotto effettuate nell’Unione. Per i tipi di prodotto venduti in quantitativi rappresentativi è stato quindi valutato se tali vendite fossero state realizzate nel corso di normali operazioni commerciali, conformemente all’articolo 2, paragrafo 4, del regolamento di base.
(41)
L’esame per accertare se le vendite sul mercato interno di ciascun tipo di prodotto, venduto sul mercato interno in quantitativi rappresentativi, potessero essere considerate come vendite realizzate nel corso di normali operazioni commerciali, è stato effettuato calcolando la percentuale delle vendite remunerative del tipo in questione ad acquirenti indipendenti. In tutti i casi in cui le vendite interne di un particolare tipo di prodotto sono state realizzate in quantitativi sufficienti e nel corso di normali operazioni commerciali, il valore normale è stato determinato in base al prezzo effettivo sul mercato interno, calcolato come media ponderata di tutte le vendite interne di questo tipo di prodotto effettuate nel PIR.
(42)
Per gli altri tipi di prodotto, le cui vendite sul mercato interno non sono state rappresentative o non sono avvenute nel corso di normali operazioni commerciali, il valore normale è stato costruito conformemente all’articolo 2, paragrafo 3, del regolamento di base. Il valore normale è stato costruito sommando ai costi di produzione dei tipi esportati, adeguati ove necessario, un congruo importo per le spese generali, amministrative e di vendita e un congruo margine di profitto, sulla base di dati effettivi attinenti alla produzione e alla vendita del prodotto simile nel corso di normali operazioni commerciali, conformemente alla prima frase dell’articolo 2, paragrafo 6, del regolamento di base.
2.2.2. Prezzo all’esportazione
(43)
Tutte le vendite all’esportazione verso il mercato dell’Unione del produttore esportatore di Taiwan che ha collaborato, ad eccezione di una, sono state effettuate direttamente ad acquirenti indipendenti. Pertanto, il prezzo all’esportazione è stato calcolato in base ai prezzi realmente pagati o pagabili per il prodotto in esame, come disposto dall’articolo 2, paragrafo 8, del regolamento di base.
(44)
Per la transazione di esportazione, qualora l’esportazione verso l’Unione sia stata effettuata tramite una società commerciale collegata, il prezzo all’esportazione è stato stabilito sulla base del prezzo di rivendita del primo importatore collegato ad acquirenti indipendenti nell’Unione, conformemente all’articolo 2, paragrafo 9, del regolamento di base.
2.2.3. Confronto
(45)
Il confronto tra la media ponderata del valore normale e la media ponderata del prezzo all’esportazione è stato effettuato a livello franco fabbrica e allo stesso stadio commerciale. Per garantire un confronto equo tra il valore normale e il prezzo all’esportazione si è tenuto conto, a norma dell’articolo 2, paragrafo 10, del regolamento di base, delle differenze inerenti ai vari fattori che, secondo quanto dimostrato, hanno inciso sui prezzi e sulla loro comparabilità. A tale scopo sono stati effettuati gli opportuni adeguamenti, se applicabili e giustificati, per tener conto delle differenze di costi di trasporto, assicurazione, movimentazione, carico e spese accessorie, costi finanziari, spese d’imballaggio, commissioni e riduzioni.
2.2.4. Margine di dumping
(46)
Come previsto dall’articolo 2, paragrafo 11, del regolamento di base, la media ponderata del valore normale per ciascun tipo di prodotto è stata confrontata con la media ponderata del prezzo all’esportazione del tipo corrispondente di prodotto in esame. Applicando tale metodo, si è constatato che il produttore esportatore che ha collaborato ha continuato a praticare il dumping durante il PIR. Sulla base di 4 dei 12 mesi del PIR, il dumping è stato pari al 22 %.
(47)
Si ricorda che il calcolo del dumping sulla base di 4 mesi del PIR è un metodo utilizzato normalmente dalla Commissione nei riesami in previsione della scadenza, nei quali va determinato se esiste un rischio del persistere o della reiterazione del dumping. Infatti, nei riesami in previsione della scadenza non occorre stabilire un margine di dumping per tutte le operazioni, poiché tale calcolo è necessario solo per modificare il livello della misura antidumping in vigore, che non è l’obiettivo di un riesame in previsione della scadenza. I 4 mesi scelti, essendo costituiti dall’ultimo mese di ciascun trimestre, risultano distribuiti in modo regolare nell’arco dei 12 mesi del PIR.
(48)
Dopo la comunicazione delle informazioni definitive, l’unico produttore esportatore taiwanese che ha collaborato ha affermato che talune operazioni nazionali indicate nel questionario che sono state prese in considerazione per il calcolo del valore normale erano in realtà destinate all’esportazione verso l’Unione europea, non al consumo interno. La società ha sostenuto che queste rivendite sono state effettuate tramite produttori o società commerciali indipendenti di elementi di fissaggio in Taiwan.
(49)
Si fa notare che questa affermazione non è stata suffragata da alcun elemento di prova del fatto che tali beni sarebbero esportati nell’Unione europea. Tale argomentazione è stata pertanto respinta.
(50)
Ai fini dell’applicazione dell’articolo 18 del regolamento di base in merito agli altri due produttori esportatori inclusi nel campione, non è stato calcolato alcun margine di dumping per gli stessi. Tuttavia, secondo quanto affermato nella domanda di riesame, le esportazioni da Taiwan sarebbero state oggetto di dumping, con margini che vanno dal 14 % al 50 %. Non sono disponibili informazioni che permettono di giungere a una diversa conclusione. Inoltre, il fatto che l’unica società oggetto dell’inchiesta è risultata praticare il dumping sul mercato dell’Unione, e il fatto che il prezzo medio delle importazioni del prodotto in esame da Taiwan è inferiore al prezzo medio all’esportazione di tale società, confermano l’esistenza di pratiche di dumping a livello nazionale sulla base dei dati verificati.
2.3. Andamento delle importazioni in caso di abrogazione delle misure
(51)
Dopo aver verificato l’esistenza di pratiche di dumping nel PIR, si è inoltre esaminato il rischio del persistere del dumping per Taiwan.
(52)
A tale proposito, sono stati analizzati i seguenti elementi: la capacità produttiva inutilizzata degli esportatori produttori taiwanesi, l’attrattiva esercitata dal mercato dell’Unione sui produttori taiwanesi e le loro esportazioni verso i paesi terzi.
2.3.1. Capacità produttiva inutilizzata degli esportatori
(53)
Per quanto riguarda la capacità produttiva inutilizzata degli esportatori, dal momento che sono disponibili poche informazioni pubbliche sull’industria taiwanese degli EFA, le conclusioni seguenti si basano principalmente sulle informazioni contenute nella domanda di riesame e sulle informazioni ottenute durante le visite di verifica. Secondo quanto affermato nella domanda di riesame, nuovi produttori taiwanesi di EFA hanno investito in nuove attrezzature per aumentare la loro capacità produttiva. Inoltre, la verifica ha dimostrato che nel 2011 per gli investimenti in capacità è previsto un aumento del 12 % rispetto al PI dell’inchiesta iniziale. Durante il PIR, la capacità produttiva inutilizzata del produttore che ha collaborato era pari al 7 % della capacità produttiva totale. I livelli delle scorte sono risultati estremamente bassi poiché la società che ha collaborato ha fabbricato il prodotto in esame solo su ordinazione.
2.3.2. Attrattiva del mercato dell’Unione
(54)
L’attrattiva esercitata dal mercato dell’Unione può essere illustrata dal fatto che l’istituzione dei dazi antidumping non ha influito sulle esportazioni taiwanesi verso l’Unione. Secondo Eurostat e sulla base di dati verificati relativi alle importazioni, il volume delle importazioni da Taiwan è stato relativamente stabile tra il 2007 e il PIR, ma il valore di tali importazioni è diminuito del 16 % nel corso dello stesso periodo. Ciò indica che il prezzo medio di vendita degli EFA originari di Taiwan è diminuito durante il PIR. Ciò dimostra che, nonostante le misure in vigore, gli esportatori di Taiwan hanno potuto mantenere il volume delle esportazioni e ridurre ulteriormente i loro prezzi.
(55)
A questo proposito, una delle parti interessate taiwanesi ha sottolineato che il calo dei prezzi all’esportazione di Taiwan non era stato causato da un’ostile politica dei prezzi degli esportatori, ma piuttosto dall’andamento dei prezzi della principale materia prima, ossia le vergelle. Si fa notare che il calo dei prezzi delle materie prime ha interessato tutti i produttori di EFA in modo analogo. Tuttavia resta invariata la conclusione che il mercato dell’Unione rimane interessante per gli esportatori taiwanesi, dal momento che sono riusciti a mantenere invariato il volume delle loro esportazioni, nonostante le misure antidumping in vigore.
2.3.3. Prezzi all’esportazione verso i paesi terzi
(56)
Per quanto riguarda le esportazioni taiwanesi verso i paesi terzi, va osservato che i dati relativi alle esportazioni taiwanesi che possono essere analizzati riguardano interi codici SA. Rispetto alle statistiche sulle importazioni dell’UE a livello TARIC, il prodotto in esame è pari a circa il 2,6 % in termini di volume in tali codici SA. Pertanto, tali dati si rivelano una fonte di informazioni non significativa con riferimento ai volumi e ai prezzi all’esportazione verso i paesi terzi del prodotto in esame da Taiwan. Tuttavia, dati verificati sulle esportazioni forniti dai tre esportatori taiwanesi inseriti nel campione mostrano una diminuzione del volume delle esportazioni verso i paesi terzi. Questo indica che le esportazioni taiwanesi si orientano prevalentemente verso l’UE.
(57)
Va rilevato inoltre che le informazioni fornite dall’esportatore di Taiwan che ha collaborato dimostrano che il prezzo unitario di vendita per l’Unione è del 10 % più elevato rispetto a quello riservato ad altri paesi e che il volume esportato verso altri paesi equivale solo al 20 % del volume delle esportazioni verso l’Unione.
2.4. Conclusioni sul rischio del persistere o della reiterazione del dumping
(58)
Alla luce dei risultati sopra descritti, si può concludere che le esportazioni da Taiwan sono tuttora oggetto di dumping e che l’eliminazione delle misure antidumping vigenti rischia di far persistere il dumping sul mercato dell’Unione. Infatti, tenendo conto delle capacità produttive attualmente inutilizzate di Taiwan e dell’attrattiva esercitata dal mercato dell’Unione, l’eventuale scadenza delle misure sembra rappresentare, per i produttori esportatori taiwanesi, un incentivo ad aumentare le loro esportazioni a prezzi di dumping verso il mercato dell’Unione.
D. DEFINIZIONE DELL’INDUSTRIA DELL’UNIONE
1. Produzione dell’Unione
(59)
Tutte le informazioni disponibili riguardanti i produttori dell’Unione, comprese quelle fornite nella domanda di riesame e i dati raccolti presso i produttori dell’Unione prima e dopo l’apertura dell’inchiesta, sono state utilizzate per stabilire la produzione totale dell’Unione.
(60)
Su tale base, la produzione totale dell’Unione è stata stimata a circa 63 000 tonnellate durante il PI. Tale dato comprende la produzione di tutti i produttori dell’Unione che si sono manifestati più il volume della produzione stimata di coloro che non si sono espressi durante il procedimento.
(61)
Come indicato al considerando 11, è stato effettuato un campionamento per condurre un’inchiesta sui produttori dell’Unione. Dei 12 produttori che hanno trasmesso informazioni per la selezione del campione, è stato prescelto un campione di sei produttori. Successivamente, come indicato al considerando 17, un produttore non ha collaborato. Le società del campione che hanno collaborato hanno rappresentato il 31 % circa della produzione totale stimata dell’Unione.
2. Industria dell’Unione
(62)
Tutti i produttori dell’Unione di cui al considerando 59 sono considerati come facenti parte dell’industria dell’Unione a norma dell’articolo 4, paragrafo 1, e dell’articolo 5, paragrafo 4, del regolamento di base, e sono denominati di seguito «industria dell’Unione».
E. SITUAZIONE DEL MERCATO DELL’UNIONE
1. Osservazione preliminare
(63)
Per la valutazione delle tendenze dei volumi e dei prezzi sono state utilizzate le statistiche Eurostat relative alle importazioni per i codici NC 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 e 7318 15 70, oltre ai dati contenuti nella domanda di riesame e ai dati raccolti presso i produttori dell’Unione prima e dopo l’apertura dell’inchiesta, integrati dalle risposte al questionario, sottoposte a verifica, trasmesse dai produttori dell’Unione inseriti nel campione.
2. Consumo dell’Unione
(64)
Il consumo dell’Unione è stato determinato in base ai volumi delle vendite dell’industria dell’Unione nell’UE, derivati dalla domanda di riesame e integrati dai dati verificati ottenuti dai produttori del campione che hanno collaborato e dal volume delle importazioni secondo i dati Eurostat.
(65)
L’andamento del consumo dell’Unione è risultato il seguente:
Tabella 1
2007
2008
2009
PIR
Consumo totale dell’Unione (tonnellate)
123 224
120 598
101 143
121 402
Indice (2007 = 100)
100
98
82
99
(66)
Tra il 2007 e il PIR il consumo dell’Unione è rimasto relativamente stabile. Tuttavia, tra il 2007 e il 2009 vi è stato una forte calo del 18 % in linea con gli effetti negativi della crisi finanziaria a livello globale. Tra il 2009 e il PIR il consumo dell’Unione si è ripreso nuovamente, con un aumento del 20 %.
3. Volume, quota di mercato e prezzi delle importazioni dai paesi interessati
3.1. Cumulo
(67)
Al fine di valutare il cumulo delle importazioni dai paesi interessati, si è esaminata la situazione specifica di entrambi i paesi a norma delle condizioni stabilite all’articolo 3, paragrafo 4, del regolamento di base.
(68)
Si è constatato che i volumi delle importazioni sia dalla RPC che da Taiwan non erano trascurabili e risultavano superiori alla soglia minima di cui all’articolo 5, paragrafo 7, del regolamento di base. Inoltre, i volumi delle importazioni dai due paesi hanno mostrato un andamento decisamente simile durante il periodo considerato, con un calo registrato tra il 2007 e il 2009, seguito da un aumento nel PIR. Per quanto riguarda i prezzi medi all’importazione, come precisato al considerando 32, l’evoluzione dei prezzi delle importazioni della RPC ha messo in luce un aumento del prezzo medio all’importazione secondo Eurostat. Tuttavia, da un’analisi più dettagliata è emerso che il prezzo degli EFA dichiarato nel codice NC, che rappresentava la maggior parte dei quantitativi totali importati durante il PIR, è diminuito del 24 % durante il periodo considerato. I prezzi taiwanesi sono diminuiti durante tutto il periodo considerato e hanno raggiunto il livello più basso nel PIR. L’inchiesta ha anche rivelato che le condizioni di concorrenza tra gli operatori interessati erano simili. Si è pertanto ritenuto che le condizioni per il cumulo sono state soddisfatte.
3.2. Importazioni oggetto di dumping dalla RPC e da Taiwan
(69)
Nel periodo considerato, le importazioni dalla RPC e da Taiwan hanno mostrato la seguente evoluzione:
Tabella 2
2007
2008
2009
PIR
Volume delle importazioni dai paesi interessati (tonnellate)
8 559
6 636
6 154
8 795
Indice (2007 = 100)
100
78
72
103
Quota di mercato delle importazioni dai paesi interessati
6,9 %
5,5 %
6,1 %
7,2 %
Indice (2007 = 100)
100
79
88
104
Prezzo medio all’importazione dai paesi interessati (EUR/tonnellata)
4 998
4 709
4 656
4 730
Indice (2007 = 100)
100
94
93
95
(70)
Come indicato nella tabella sopra riportata, il volume delle importazioni originarie dei paesi interessati è aumentato del 3 % durante il periodo considerato. In linea con l’evoluzione del consumo, vi è stato un calo nel periodo 2008-2009. Tuttavia, questo calo è stato meno marcato rispetto alla contemporanea diminuzione del consumo nello stesso periodo. Tra il 2009 e il PIR le importazioni sono nuovamente aumentate fino a raggiungere il 43 %.
(71)
I prezzi medi all’importazione sono calati del 5 % durante il periodo considerato. Per quanto riguarda i volumi, anche i prezzi all’importazione hanno raggiunto il livello più basso nel 2009, per poi mostrare un aumento di lieve entità.
(72)
Nel periodo considerato, la quota di mercato delle importazioni oggetto di dumping ha seguito l’evoluzione del consumo ed è rimasta stabile, al 7 % circa.
3.3. Undercutting dei prezzi
(73)
Tenuto conto della mancata collaborazione dei produttori esportatori della RPC e della limitata collaborazione dei produttori esportatori taiwanesi, vi sono pochissime informazioni disponibili per quanto riguarda i tipi di EFA esportati verso l’Unione. Tale circostanza, assieme al fatto che il prodotto in esame comprende vari tipi di elementi di fissaggio con un’ampia variazione dei prezzi (ad esempio, nella categoria delle viti per legno, il prezzo unitario di un tipo può essere 30 volte superiore a quello di un altro tipo), ha reso impossibile effettuare un confronto significativo dei prezzi per stabilire i margini di undercutting. Il confronto tra la media ponderata del prezzo di vendita dell’industria dell’Unione ad acquirenti indipendenti nell’Unione, adeguata al livello franco fabbrica, con il prezzo medio cif all’importazione dei paesi interessati, ricavato da Eurostat, non ha evidenziato alcun undercutting nel PIR. Per quanto riguarda Taiwan, l’unico produttore esportatore che ha collaborato ha esportato un tipo specifico di EFA per il quale la produzione nell’Unione risulta molto limitata. Pertanto, in mancanza di tipi di prodotto corrispondenti, non è stato possibile effettuare il calcolo dell’undercutting in base al tipo di prodotto per questa società.
4. Situazione economica dell’industria dell’Unione
4.1. Osservazioni preliminari
(74)
A norma dell’articolo 3, paragrafo 5, del regolamento di base, la Commissione ha esaminato tutti i fattori e gli indici economici che potevano incidere sulla situazione dell’industria dell’Unione.
(75)
Dato che si è fatto ricorso alle tecniche di campionamento, i valori degli indicatori di pregiudizio sono stati stabiliti in parte per l’industria dell’Unione nel suo complesso e in parte per i soli produttori dell’Unione inclusi nel campione. L’analisi del pregiudizio per quanto riguarda i dati macroeconomici, quali quota di mercato, produzione, capacità, utilizzo degli impianti, volume delle vendite, crescita, scorte, occupazione e produttività, si è basata sui dati relativi all’industria dell’Unione nel suo complesso. Per gli altri indicatori sono stati invece utilizzati i dati relativi ai produttori dell’Unione inclusi nel campione (prezzi delle transazioni, investimenti e utile sul capitale investito, salari, redditività, flusso di cassa e capacità di ottenere capitali).
4.2. Produzione
(76)
La tabella sotto riportata evidenzia un calo della produzione del 17 % durante il periodo considerato. In linea con un calo della domanda, la produzione dell’industria dell’Unione è prima diminuita drasticamente (del 24 % tra il 2007 e il 2009) e poi leggermente aumentata (del 10 %) tra il 2009 e il PIR.
Tabella 3
2007
2008
2009
PIR
Produzione (tonnellate)
74 514
69 514
56 396
62 213
Indice (2006 = 100)
100
93
76
83
Fonte: macrodati.
4.3. Capacità e utilizzo degli impianti
(77)
La capacità produttiva è diminuita del 13 % nel periodo considerato e, in linea con l’evoluzione della produzione, il tasso di utilizzo degli impianti ha registrato un lieve calo (del 4 %) tra il 2007 e il PIR.
Tabella 4
2007
2008
2009
PIR
Capacità produttiva (tonnellate)
148 039
140 743
127 200
128 881
Indice (2006 = 100)
100
95
86
87
Utilizzo degli impianti
50 %
49 %
44 %
48 %
Indice (2006 = 100)
100
98
88
96
Fonte: macrodati.
4.4. Scorte
(78)
Il livello delle scorte finali dell’industria dell’Unione è diminuito nel 2008 rispetto al 2007 per poi stabilizzarsi tra il 2008 e il PIR. Nel PIR il livello delle scorte ha mostrato un leggero aumento, ma è rimasto inferiore (del 26 %) rispetto a quello del 2007.
Tabella 5
2007
2008
2009
PIR
Scorte finali (tonnellate)
9 688
7 465
6 964
7 139
Indice (2006 = 100)
100
77
72
74
Fonte: microdati.
4.5. Volume delle vendite
(79)
Le vendite dell’industria dell’Unione sul mercato dell’Unione ad acquirenti indipendenti sono diminuite del 25 % nel periodo considerato. I volumi delle vendite hanno registrato un calo del 28 % tra il 2007 e il 2009, raggiungendo il livello più basso nel 2009. Tuttavia, durante il PIR, i volumi delle vendite hanno registrato una ripresa, con un aumento del 5 % rispetto al 2009. Va notato che tale aumento è molto inferiore all’aumento della domanda (20 %) nello stesso periodo.
Tabella 6
2007
2008
2009
PIR
Volume delle vendite UE ad acquirenti indipendenti (tonnellate)
62 326
56 042
44 627
46 851
Indice (2007 = 100)
100
90
72
75
Fonte: macrodati.
4.6. Quota di mercato
(80)
La quota di mercato detenuta dall’industria dell’Unione è diminuita progressivamente di 12 punti percentuali tra il 2007 e il PIR.
Tabella 7
2007
2008
2009
PIR
Quota di mercato dell’industria dell’Unione
50,6 %
46,5 %
44,1 %
38,6 %
Indice (2007 = 100)
100
92
87
76
Fonte: macrodati.
4.7. Crescita
(81)
Come indicato nella tabella 1 del considerando 65, il consumo dell’Unione è diminuito tra il 2007 e il 2009 e successivamente è nuovamente aumentato fin quasi a raggiungere il livello del 2007. Tuttavia, l’industria dell’Unione ha perso 12 punti percentuali della propria quota di mercato durante il periodo considerato, mentre le importazioni in esame sono riuscite a mantenere stabile la loro quota di mercato.
4.8. Occupazione
(82)
Tra il 2007 e il PIR il livello dell’occupazione nell’industria dell’Unione è diminuito del 7 %.
Tabella 8
2007
2008
2009
PIR
Occupazione in rapporto al prodotto in esame (dipendenti)
954
1 007
863
886
Indice (2007 = 100)
100
106
90
93
Fonte: macrodati.
4.9. Produttività
(83)
La produttività della manodopera dell’industria dell’Unione, in termini di produzione annua per dipendente, è diminuita del 10 % tra il 2007 e il PIR. Ha toccato il livello più basso nel 2009, prima di recuperare durante il PIR.
Tabella 9
2007
2008
2009
PIR
Produttività (tonnellate/dipendente)
78,1
69
65,3
70,2
Indice (2007 = 100)
100
88
84
90
Fonte: macrodati.
4.10. Prezzi di vendita e fattori che incidono sui prezzi sul mercato interno
(84)
I prezzi di vendita unitari dell’industria dell’Unione hanno registrato una marcata tendenza al ribasso tra il 2007 e il 2009, con un calo del 50 %. Ciò è stato in parte dovuto al notevole abbassamento dei costi della materia prima utilizzata per produrre gli EFA. Durante il PIR i prezzi di vendita hanno tuttavia mostrato una ripresa rispetto al 2009, restando però inferiori del 35 % a quelli praticati all’inizio del periodo considerato.
(85)
Dall’inchiesta è risultato che il calo dei prezzi di vendita tra il 2007 e il 2009 rispecchiava in parte l’impatto della crisi economica, che ha determinato un calo dei costi pari al 28 % in tale periodo. Tale diminuzione si spiega soprattutto con l’evoluzione del prezzo del nichel, la principale materia prima utilizzata per la produzione di elementi di fissaggio di acciaio inossidabile. Tuttavia, l’inchiesta ha dimostrato che sebbene la crisi finanziaria abbia avuto un impatto negativo sui prezzi di vendita, si è verificata anche una pressione al ribasso da parte delle importazioni provenienti in particolare da altri paesi terzi, che si è diffusa sul mercato dell’Unione nonostante il debole consumo e ha esercitato una pressione sui prezzi dei principali tipi di prodotto fabbricati e venduti dall’industria dell’Unione, che è stata costretta ad abbassare i suoi prezzi di vendita in misura maggiore rispetto al calo dei costi registrato. Ciò ha determinato un notevole deterioramento delle prestazioni dell’industria dell’Unione nel corso di questo periodo. Anche se i prezzi di vendita sono aumentati durante il PIR rispetto al 2009 il loro livello non è stato sufficiente a coprire tutti i costi e a permettere all’industria dell’Unione di ottenere un congruo margine di profitto.
(86)
I prezzi di vendita riportati nella tabella di seguito sono i prezzi medi per tonnellata che dipendono in larga misura dal mix di prodotti. Come spiegato al considerando 73, in determinate categorie di EFA alcuni prezzi possono essere fino a 30 volte superiori di altri.
Tabella 10
2007
2008
2009
PIR
Prezzi di vendita medi (EUR/tonnellata)
5 842
4 437
2 914
3 803
Indice (2007 = 100)
100
76
50
65
Fonte: microdati.
4.11. Salari
(87)
Tra il 2007 e il PIR il salario medio per dipendente è diminuito del 12 %.
Tabella 11
2007
2008
2009
PIR
Costo annuale del lavoro per dipendente (migliaia di EUR)
47
44
41
42
Indice (2007 = 100)
100
94
87
88
Fonte: microdati.
4.12. Investimenti
(88)
Nel 2008 l’industria dell’Unione ha investito molto nella produzione di EFA, rispetto agli altri anni compresi nel periodo considerato. Dopo tale anno gli investimenti sono diminuiti.
Tabella 12
2007
2008
2009
PIR
Investimenti netti (migliaia di EUR)
2 504
9 899
3 087
2 299
Indice (2007 = 100)
100
395
123
92
Fonte: microdati.
4.13. Redditività e utile sul capitale investito
(89)
Come indicato sopra al considerando 85 l’inchiesta ha dimostrato che anche se il calo dei prezzi di vendita riflette in parte la riduzione dei costi, il prezzo dell’industria dell’Unione ha subito la pressione esercitata dalle importazioni di EFA e non ha consentito di coprire tutti i costi sostenuti nella produzione e vendita degli EFA. Questo ha comportato un significativo deterioramento della redditività, che è stata positiva nel 2007, e negativa in seguito, come indicato nella tabella di seguito.
(90)
L’utile sul capitale investito è diminuito in misura significativa, passando dal 29 % nel 2007 al - 17 % nel PIR.
Tabella 13
2007
2008
2009
PIR
Redditività netta delle vendite UE ad acquirenti indipendenti (% delle vendite nette)
7 %
-9 %
-36 %
-3 %
Utile sul capitale investito (utile netto in % del valore contabile netto degli investimenti)
29 %
-16 %
-41 %
-17 %
Fonte: microdati.
4.14. Flusso di cassa e capacità di reperire capitali
(91)
Il flusso di cassa netto risultante dalle operazioni si è ridotto in misura significativa durante il periodo considerato. Ha toccato il livello più basso nel 2009 per poi registrare una lieve tendenza al rialzo. Tuttavia, il flusso di cassa nel PIR è rimasto molto inferiore a quello del 2007.
Tabella 14
2007
2008
2009
PIR
Flusso di cassa (migliaia di EUR)
15 899
- 698
-12 357
-8 271
Indice (2007 = 100)
100
-4
-78
-52
Fonte: microdati.
4.15. Entità del margine di dumping
(92)
Nonostante le misure in vigore, si è registrato il persistere di un notevole dumping compreso tra il 13,6 % e il 61,8 % per la RPC e tra il 14 % e il 50 % per Taiwan, attestato sia dai dati forniti nella domanda di riesame che dall’unico produttore esportatore di Taiwan che ha collaborato. L’impatto dei margini di dumping effettivi sull’industria dell’Unione non può essere considerato trascurabile.
4.16. Ripresa dagli effetti di precedenti pratiche di dumping
(93)
Quasi tutti gli indicatori analizzati evidenziano un deterioramento della situazione economica e finanziaria dell’industria dell’Unione dopo il 2007. Nonostante le misure in vigore, le importazioni dai paesi interessati sono lievemente aumentate e sono riuscite a mantenere stabile la propria quota di mercato. Nel 2009, quando la crisi finanziaria ha inciso sull’intera domanda nell’Unione e i prezzi di vendita hanno risentito di una forte pressione, i produttori dell’Unione hanno perso una parte sostanziale dei loro acquirenti. Solo una parte dei produttori dell’Unione è stata in grado di aumentare i suoi volumi di produzione fabbricando elementi di fissaggio di altro tipo (ad esempio elementi di fissaggio in acciaio al carbonio) e ha potuto beneficiare di economie di scala e quindi compensare la perdita di volumi di vendita sostenute per il settore degli EFA. Allo stesso tempo, i produttori dell’Unione hanno compiuto sforzi per incrementare i loro investimenti al fine di produrre in modo più efficiente. Durante il PIR, l’industria dell’Unione è riuscita a migliorare le sue prestazioni, sebbene queste rimangano in perdita. Dato il basso livello di utilizzazione degli impianti, non è probabile un miglioramento della situazione.
5. Impatto delle importazioni oggetto di dumping e di altri fattori
5.1. Impatto delle importazioni oggetto di dumping
(94)
L’inchiesta ha rivelato che, nonostante le misure in vigore e la diminuzione del consumo nell’Unione nel corso del periodo considerato, le importazioni dalla RPC e da Taiwan sono leggermente aumentate durante il periodo considerato, mantenendo stabile la loro quota di mercato.
(95)
Come descritto al considerando 73, non è stato possibile procedere a un valido confronto tra i prezzi all’importazione dei paesi interessati e i prezzi di vendita dell’industria dell’Unione sul mercato dell’Unione, per mancanza di informazioni relative ai tipi di prodotto esportati dai produttori esportatori della RPC e taiwanesi e per la grande variazione dei prezzi dei diversi tipi di prodotto all’interno di tale prezzo medio. Non è stato infatti possibile confrontare in maniera significativa i prezzi all’esportazione dell’unico produttore di Taiwan che ha collaborato con i prezzi dei produttori dell’Unione inseriti nel campione, poiché non sono stati identificati tipi di prodotto corrispondenti.
(96)
Dopo la comunicazione delle informazioni definitive, il produttore taiwanese che ha collaborato, di cui al considerando 22, ha affermato che le sue esportazioni non hanno arrecato alcun pregiudizio al richiedente, in quanto produce tipi di EFA che sono prodotti solo da alcuni produttori dell’Unione in quantità limitate. A questo proposito va precisato, innanzitutto, che la valutazione del pregiudizio riguarda l’industria dell’Unione nel suo complesso, e non soltanto il richiedente. In secondo luogo, le misure in vigore si applicano alla definizione del prodotto stabilità nell’inchiesta iniziale, e come si è già spiegato al considerando 21 non è possibile modificare la definizione del prodotto nel quadro di un riesame in previsione della scadenza.
5.2. Incidenza della crisi economica
(97)
In virtù delle condizioni economiche positive esistenti nel settore dell’acciaio e in quelli ad esso connessi nel 2007, l’industria dell’Unione si trovava in condizioni economiche relativamente buone al manifestarsi della crisi economica alla fine del 2008. Anche quando il mercato ha registrato una stagnazione, in particolare nel 2009, alcuni produttori dell’Unione hanno continuato ad investire per sostituire attrezzature e macchinari obsoleti al fine di ridurre i costi di produzione e di essere più competitivi a fronte delle importazioni oggetto di dumping dai paesi interessati e del massiccio aumento delle importazioni a basso prezzo da altri paesi terzi. Inoltre, quando si è avvertito un calo della domanda, i produttori dell’Unione hanno dovuto far fronte al forte potere negoziale dei grandi distributori, che hanno iniziato a esercitare maggiore pressione sui prezzi, determinando un impatto negativo sulla situazione economica dell’industria dell’Unione.
5.3. Importazioni da altri paesi
(98)
Si è inoltre analizzato l’impatto delle importazioni da altri paesi terzi. Il volume complessivo di tali importazioni è aumentato del 26 % durante il periodo considerato, passando da circa 52 000 tonnellate a circa 66 000 tonnellate. Allo stesso tempo, i prezzi medi all’importazione sono diminuiti del 28 % nel corso del periodo considerato e, di conseguenza, la loro quota di mercato è aumentata, passando dal 42,5 % nel 2007 al 54,2 % nel PIR.
(99)
La maggior parte delle importazioni da altri paesi terzi sembra provenire dall’India, dalle Filippine e dalla Malaysia. Le importazioni in provenienza da questi tre paesi hanno rappresentato una quota di mercato complessiva pari al 36 % circa nel PIR.
(100)
In particolare, le importazioni dall’India hanno registrato un aumento del 141 % nel corso del periodo considerato, passando da circa 8 000 tonnellate nel 2007 a quasi 20 000 tonnellate nel PIR. I prezzi medi all’importazione sono diminuiti del 32 % nel corso dello stesso periodo e sono risultati notevolmente inferiori al prezzo medio di vendita dell’industria dell’Unione nel PIR. Di conseguenza, gli esportatori indiani hanno aumentato la propria quota di mercato, passando dal 6,7 % nel 2007 al 16,4 % nel PIR.
(101)
Le importazioni dalle Filippine indicano una tendenza simile a quelle dell’India e sono aumentate del 129 % nel corso del periodo considerato, passando da circa 6 000 tonnellate nel 2007 a quasi 14 000 tonnellate nel PIR. I prezzi medi all’importazione sono diminuiti del 38 % nel corso dello stesso periodo e durante il PIR essi erano nettamente inferiori al prezzo medio di vendita dell’industria dell’Unione. Di conseguenza, la quota di mercato delle importazioni dalle Filippine è aumentata passando dal 4,9 % nel 2007 all’11,4 % nel PIR.
(102)
Per quanto riguarda le importazioni originarie della Malaysia, nonostante una tendenza al ribasso delle importazioni nel periodo considerato (- 27 %), gli esportatori del paese hanno mantenuto una quota di mercato pari all’8,2 % nel PIR. Inoltre, in base ai dati forniti da Eurostat, i prezzi medi all’importazione dalla Malaysia erano più elevati rispetto a quelli dei paesi interessati all’inizio del periodo considerato; nella seconda parte i prezzi erano tuttavia notevolmente inferiori.
(103)
In conclusione, sembra che gli esportatori in altri paesi terzi, in particolare India, Filippine e Malaysia, abbiano approfittato dell’esistenza delle misure antidumping nei confronti della RPC e di Taiwan. Nella seconda parte del periodo considerato, le importazioni provenienti dall’India e dalle Filippine sono più che raddoppiate, a prezzi inferiori a quelli della RPC e di Taiwan, mentre le importazioni originarie dalla Malaysia hanno registrato una tendenza al ribasso. Questa pressione aggiuntiva sui prezzi ha avuto un ulteriore impatto negativo sull’industria dell’Unione, i cui utili e altri indicatori finanziari hanno sofferto di una forte tendenza negativa a partire dal 2008. Pertanto l’andamento delle importazioni provenienti in particolare dall’India e dalle Filippine ha sicuramente contribuito alla perdita di quota di mercato dell’industria dell’Unione e all’evoluzione negativa della sua situazione finanziaria.
Tabella 15
2007
2008
2009
PIR
Volume delle importazioni da altri paesi (tonnellate)
52 339
57 920
50 362
65 756
Indice (2007 = 100)
100
111
96
126
Quota di mercato delle importazioni dagli altri paesi
42,5 %
48,0 %
49,8 %
54,2 %
Prezzo delle importazioni dagli altri paesi (EUR/tonnellata)
5 830
4 993
4 384
4 196
Indice (2007 = 100)
100
86
75
72
Volume delle importazioni dall’India (tonnellate)
8 282
13 667
16 776
19 945
Indice (2007 = 100)
100
165
203
241
Quota di mercato delle importazioni dall’India
6,7 %
11,3 %
16,6 %
16,4 %
Prezzo delle importazioni dall’India (EUR/tonnellata)
4 632
3 758
3 123
3 164
Indice (2007 = 100)
100
81
67
68
Volume delle importazioni dalle Filippine (tonnellate)
6 048
7 046
5 406
13 854
Indice (2007 = 100)
100
117
89
229
Quota di mercato delle importazioni dalle Filippine
4,9 %
5,8 %
5,3 %
11,4 %
Prezzo delle importazioni dalle Filippine (EUR/tonnellata)
5 685
4 645
3 474
3 505
Indice (2007 = 100)
100
82
61
62
Volume delle importazioni dalla Malaysia (tonnellate)
13 548
13 712
9 810
9 933
Indice (2007 = 100)
100
101
72
73
Quota di mercato delle importazioni dalla Malaysia
11,0 %
11,4 %
9,7 %
8,2 %
Prezzo delle importazioni dalla Malaysia (EUR/tonnellata)
5 062
4 203
2 963
3 068
Indice (2007 = 100)
100
83
59
61
6. Conclusione
(104)
Anche se il consumo dell’Unione è rimasto piuttosto stabile durante il periodo considerato, l’industria dell’Unione ha perso il 25 % del suo volume delle vendite nell’Unione nel corso dello stesso periodo, comportando una perdita della quota di mercato, che è passata dal 50,6 % nel 2007 al 38,6 % nel PIR. Allo stesso tempo le importazioni oggetto di dumping dai paesi interessati sono riuscite a mantenere stabile la propria quota di mercato.
(105)
Tra il 2007 e il PIR e nonostante l’esistenza delle misure antidumping, la maggior parte degli indicatori di pregiudizio hanno registrato un andamento negativo: la produzione e i volumi delle vendite sono diminuiti rispettivamente del 17 % e del 25 %, la capacità e l’utilizzo degli impianti hanno subito un calo e sono state seguite da un decremento dell’occupazione e dei livelli di produttività. La redditività è scesa dal 7 % nel 2007 al -3 % nel PIR e il flusso di cassa ha registrato un andamento negativo analogo.
(106)
Si conclude che la situazione dell’industria dell’Unione ha subito un deterioramento nel corso di tutto il periodo considerato e risultava vulnerabile alla fine del PIR, quando i suoi sforzi per mantenere i volumi delle vendite e un livello di prezzi sufficiente sono stati ostacolati dalla più imponente presenza delle importazioni oggetto di dumping originarie dei paesi interessati e delle importazioni a basso prezzo provenienti da altri paesi terzi.
F. RISCHIO DEL PERSISTERE DEL PREGIUDIZIO
1. Relazione tra i volumi e i prezzi all’esportazione dai paesi interessati verso i paesi terzi e i volumi e i prezzi all’esportazione verso l’Unione
(107)
Data la non collaborazione da parte degli esportatori della RPC, mancano informazioni disponibili relative ai prezzi all’esportazione verso altri mercati. Per quanto riguarda Taiwan, sulla base delle informazioni disponibili trasmesse dalle società verificate, i prezzi medi all’esportazione verso i paesi terzi sono inferiori a quelli praticati sul mercato dell’Unione. Si ritiene quindi che in caso di scadenza delle misure i produttori esportatori taiwanesi sarebbero incentivati a riorientare quantitativi significativi delle esportazioni da altri paesi terzi verso il mercato dell’Unione, che risulta più interessante.
2. Capacità produttiva inutilizzata nei paesi interessati
(108)
Sulla base delle informazioni disponibili, sembra che vi sia una considerevole capacità produttiva inutilizzata disponibile sia nella RPC che a Taiwan ed entrambi i paesi sono in grado di aumentare rapidamente i loro volumi di produzione. Si ricorda a tale riguardo che l’istituzione, nel 2009, di misure antidumping sulle importazioni di taluni elementi di fissaggio in ferro o acciaio originarie della Repubblica popolare cinese (8) ha comportato un calo delle importazioni della RPC e ha permesso di liberare capacità che potrebbero essere utilizzate per produrre gli EFA. Inoltre, è opportuno ricordare che un’inchiesta sull’elusione recentemente conclusa ha esteso le misure istituite nei confronti di taluni elementi di fissaggio in ferro o acciaio originari della RPC alle importazioni spedite dalla Malaysia (9). Sussiste pertanto la capacità di aumentare notevolmente le esportazioni verso l’Unione europea, anche perché nessun elemento indica che i mercati dei paesi terzi o il mercato interno possano assorbire un aumento di produzione.
3. Conclusione
(109)
È chiaro che i produttori dei paesi interessati hanno la possibilità di aumentare il volume delle loro esportazioni verso il mercato dell’UE in misura significativa. Inoltre, per quanto riguarda Taiwan, si ritiene che i prezzi all’esportazione verso i paesi terzi siano inferiori a quelli praticati sul mercato dell’Unione, e che esista pertanto il rischio che, in assenza di misure, una quota delle esportazioni verso i paesi terzi possa essere riorientata verso il mercato dell’UE. Questo comporterebbe con ogni probabilità un impatto negativo sulla situazione economica dell’industria dell’Unione.
(110)
Come sopra indicato, la situazione dell’industria dell’Unione resta vulnerabile. Se l’industria dell’Unione fosse esposta a maggiori volumi di importazioni in dumping dai paesi interessati, ciò comporterebbe probabilmente un ulteriore deterioramento delle sue vendite, quote di mercato, prezzi di vendita, nonché un conseguente deterioramento della sua situazione finanziaria. Su tale base, si conclude pertanto che l’abrogazione delle misure causerebbe con ogni probabilità un peggioramento della situazione, peraltro già vulnerabile, e il persistere del grave pregiudizio ai danni dell’industria dell’Unione.
G. INTERESSE DELL’UNIONE
1. Introduzione
(111)
A norma dell’articolo 21 del regolamento di base, si è accertato se il mantenimento delle misure antidumping attualmente in vigore fosse contrario all’interesse generale dell’Unione. La determinazione dell’interesse dell’Unione si è basata su una valutazione dei diversi interessi coinvolti, vale a dire quelli dell’industria dell’Unione, degli importatori e degli utilizzatori. Tutte le parti interessate hanno avuto la possibilità di comunicare le loro osservazioni conformemente all’articolo 21, paragrafo 2, del regolamento di base.
(112)
Va ricordato che, nell’inchiesta iniziale, l’istituzione delle misure non è stata considerata contraria all’interesse dell’Unione. Inoltre, il fatto che la presente inchiesta si svolga nel quadro di un riesame e analizzi pertanto una situazione in cui sono già state applicate misure antidumping, consente di individuare qualsiasi effetto negativo indebito delle misure antidumping in vigore sulle parti interessate.
(113)
Su tali basi si è proceduto ad esaminare se, nonostante le conclusioni sul rischio del persistere del dumping pregiudizievole, esistessero validi motivi per concludere che il mantenimento delle misure fosse, nel caso specifico, contrario all’interesse dell’Unione.
2. Interesse dell’industria dell’Unione
(114)
L’industria dell’Unione ha dimostrato di essere strutturalmente solida, come confermato da una situazione economica relativamente robusta osservata all’inizio del periodo considerato. Tuttavia, durante tutto il periodo considerato l’industria dell’Unione ha subito perdite in termini di volume delle vendite e di quota di mercato e i prezzi di vendita sono diminuiti, mentre le importazioni dai paesi interessati sono leggermente aumentate, nonostante le misure in vigore. Durante lo stesso periodo la situazione finanziaria dell’industria dell’Unione è peggiorata e ha registrato perdite. Senza le misure in vigore l’industria dell’Unione si ritroverebbe con ogni probabilità in una situazione ancora peggiore.
3. Interesse degli importatori/utilizzatori
(115)
Nessuno dei 20 utilizzatori contattati si è dichiarato disposto a collaborare. Si rammenta che, durante l’inchiesta iniziale, aveva collaborato all’inchiesta un solo utilizzatore e si è concluso che gli utilizzatori potevano ottenere il prodotto oggetto dell’inchiesta non soltanto dai paesi interessati, ma anche da altre fonti di approvvigionamento. Inoltre, tenuto conto dell’incidenza marginale degli EFA sul costo dei prodotti a valle, si è concluso che le misure non avrebbero conseguenze negative sull’industria degli utilizzatori.
(116)
Soltanto uno dei tre importatori inseriti nel campione ha risposto al questionario. La sua quota di importazioni dai paesi interessati era molto limitata e si attestava all’1,1 % durante il PIR. Inoltre, l’inchiesta ha dimostrato che l’importatore ha generato una buona redditività (tra il 5 % e 10 %) mentre la percentuale relativa al prodotto in esame rispetto all’attività aziendale complessiva è inferiore al 10 %. Di conseguenza, si può concludere che la proroga delle misure avrebbe un impatto molto limitato su questo importatore.
4. Conclusione
(117)
In base a quanto precede, si conclude che non esistono motivi validi contrari alla proroga delle attuali misure antidumping.
H. MISURE ANTIDUMPING
(118)
Tutte le parti sono state informate dei fatti e delle considerazioni essenziali in base alle quali si intendeva raccomandare il mantenimento delle misure attualmente in vigore. È stato inoltre concesso loro un periodo di tempo entro il quale potevano presentare osservazioni al riguardo. Si è tenuto conto di tutte le comunicazioni e di tutte le osservazioni debitamente motivate.
(119)
Ne consegue che, a norma dell’articolo 11, paragrafo 2, del regolamento di base, è opportuno prorogare le misure antidumping applicabili alle importazioni di taluni elementi di fissaggio di acciaio inossidabile e di loro parti, originari della RPC e di Taiwan, istituite dal regolamento (CE) n. 1890/2005,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1. È istituito un dazio antidumping definitivo sulle importazioni di taluni elementi di fissaggio di acciaio inossidabile e di loro parti, di cui ai codici NC 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 e 7318 15 70 originari della Repubblica popolare cinese e di Taiwan.
2. Le aliquote del dazio antidumping definitivo applicabili al prezzo netto franco frontiera dell’Unione, dazio non corrisposto, per i prodotti fabbricati dalle società elencate di seguito sono:
Paese
Società
Aliquota del dazio antidumping (%)
Codice addizionale TARIC
RPC
Tengzhou Tengda Stainless Steel Product Co. Ltd., Tengzhou City
11,4
A650
Tong Ming Enterprise (Jiaxing) Co. Ltd., Zhejiang
12,2
A651
Tutte le altre società
27,4
A999
Taiwan
Arrow Fasteners Co. Ltd., Taipei
15,2
A653
Jin Shing Stainless Ind. Co. Ltd, Tao Yuan
8,8
A654
Min Hwei Enterprise Co. Ltd, Pingtung
16,1
A655
Tong Hwei Enterprise, Co. Ltd., Kaohsiung
16,1
A656
Yi Tai Shen Co. Ltd., Tainan
11,4
A657
Società elencate nell’allegato
15,8
A649
Tutte le altre società
23,6
A999
3. Salvo diversa indicazione, si applicano le norme vigenti in materia di dazi doganali.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 4 gennaio 2012