PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 28. listopadu 2011,
kterým se některým členským státům povoluje stanovit dočasné odchylky od některých ustanovení směrnice Rady 2000/29/ES, pokud jde o sadbové brambory pocházející z některých provincií Kanady
(oznámeno pod číslem K(2011) 8633)
(Pouze řecké, italské, maltské, portugalské a španělské znění je závazné)
(2011/778/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2000/29/ES ze dne 8. května 2000 o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství (1), a zejména na čl. 15 odst. 1 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle směrnice 2000/29/ES se nesmějí do Unie dovážet sadbové brambory pocházející z amerického kontinentu. Uvedená směrnice však povoluje odchylky od zmíněného pravidla, pokud neexistuje riziko šíření škodlivých organismů.
(2)
Rozhodnutí Komise 2003/61/ES ze dne 27. ledna 2003, kterým se některým členským státům povoluje stanovit dočasné odchylky od některých ustanovení směrnice Rady 2000/29/ES, pokud jde o sadbové brambory pocházející z některých provincií Kanady (2), bylo již několikrát podstatným způsobem změněno. Vzhledem k tomu, že Portugalsko požádalo o prodloužení použitelnosti uvedené odchylky a že mají být provedeny i další změny, mělo by být uvedené rozhodnutí nahrazeno.
(3)
V současné době se má za to, že území Kanady je prosté viroidu vřetenovitosti hlíz bramboru, stále však není prosté Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. spp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. (dále jen „Clavibacter michiganensis“).
(4)
Kanada předložila informace, z nichž vyplývá, že rozpracovala program, který má za cíl eradikovat Clavibacter michiganensis v provinciích Nový Brunšvik a Ostrov prince Edwarda, a lze přiměřeně předpokládat, že program eradikace je v některých oblastech těchto provincií účinný. Lze tedy dovodit, že riziko šíření Clavibacter michiganensis neexistuje, dodrží-li se určité technické podmínky.
(5)
Poslední oznámení podle směrnice 2000/29/ES poukazují na první zjištění Epitrix similaris na území Unie, konkrétně v Portugalsku a v jednom regionu Španělska. Následná analýza rizika škodlivého organismu Epitrix spp. prokázala, že některé druhy Epitrix škodí hlízám brambor (Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita a Epitrix tuberis). Rovněž prokázala, že je znám výskyt některých druhů Epitrix v Kanadě.
(6)
Vzhledem k nezměněné situaci, pokud jde o viroid vřetenovitosti hlíz bramboru a Clavibacter michiganensis, a navzdory tomu, že se v Kanadě vyskytuje Epitrix spp., je povolení stanovit odchylky i nadále odůvodněné. Rozhodnutí by však mělo obsahovat ustanovení týkající se druhů Epitrix, které hlízám brambor škodí.
(7)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého rostlinolékařského výboru,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Řecku, Španělsku, Itálii, Kypru, Maltě a Portugalsku se povoluje stanovit odchylky od:
a)
čl. 4 odst. 1 směrnice 2000/29/ES, pokud jde o zákaz uvedený v příloze III části A bodu 10 uvedené směrnice;
b)
čl. 5 odst. 1 směrnice 2000/29/ES a čl. 13 odst. 1 písm. i) třetí odrážky uvedené směrnice, pokud jde o zvláštní požadavky uvedené v příloze IV části A kapitole I bodech 25.2 a 25.3 uvedené směrnice.
2. Povolení stanovit odchylky uvedené v odstavci 1 se vztahuje na:
a)
odrůdy sadbových brambor „Atlantic“, „Donna“, „Kennebec“, „Russet Burbank“, „Sebago“ a „Shepody“, které pocházejí z provincií Nový Brunšvik a Ostrov prince Edwarda v Kanadě (dále jen „sadbové brambory“);
b)
sadbové brambory, které kromě požadavků stanovených v přílohách I, II a IV směrnice 2000/29/ES splňují také podmínky stanovené v článcích 2 až 13;
c)
tržní sezony pro brambory ode dne 1. prosince do 31. března každého roku až do 31. března 2014.
Článek 2
1. V provinciích Nový Brunšvik a Ostrov prince Edwarda se sadbové brambory pěstují na polích nacházejících se v oblasti, která bez ohledu na to, zda jsou pole spravovaná pěstitelem brambor usazeným v této oblasti nebo mimo ni, splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 9.
2. Tato oblast je Kanadskou potravinářskou inspekcí úředně prohlášena za prostou viroidu vřetenovitosti hlíz bramboru a Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. spp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. (dále jen „Clavibacter michiganensis“).
Pokud jde o Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita a Epitrix tuberis, musí být sadbové brambory očištěny, aby se fyzicky odstranily jakékoli případné škodlivé organismy a hlízy byly zbaveny zeminy.
3. Tato oblast buď:
a)
sestává z polí ve vlastnictví nebo pronájmu nejméně tří různých pěstitelů brambor nebo
b)
má rozlohu alespoň čtyř kilometrů čtverečních a je obklopena výhradně vodní plochou nebo poli, na nichž v předchozích třech letech nebyla zjištěna přítomnost škodlivých organismů uvedených v odstavci 2.
4. Veškeré brambory pěstované v této oblasti jsou prvním přímým potomstvem sadbových brambor kategorie „Pre-elite“, „Elite I“, „Elite II“, „Elite III“ nebo „Elite IV“, které byly vypěstovány v zařízeních, jež jsou způsobilá k produkci sadbových brambor kategorií „Pre-elite“ a „Elite I“ a která jsou buď úředními zařízeními, nebo zařízeními k tomuto účelu úředně pověřenými a kontrolovanými.
5. Rozloha plochy vyhrazené k pěstování sadbových brambor, které nebyly s konečnou platností uznány za sadbové brambory, nepřesahuje jednu pětinu celkové plochy vyhrazené pro účely uznání.
6. Příslušné úřední orgány Kanady po dobu nejméně pěti předcházejících let prováděly systematické a reprezentativní každoroční průzkumy za náležitých podmínek pro zjištění výskytu viroidu vřetenovitosti hlíz bramboru a Clavibacter michiganensis na všech bramborových polích, která se nacházejí v dané oblasti a na nichž se brambory sklízí, včetně náležitých laboratorních zkoušek, a tyto průzkumy nepřinesly žádné pozitivní výsledky ani žádné jiné prvky, které by mohly vyznívat v neprospěch prohlášení dané oblasti za prostou škůdců.
7. Bezprostředně před vývozem musí být sadbové brambory v rámci náležité úřední zkoušky shledány prostými Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita a Epitrix tuberis i jakýchkoli jejich příznaků a zeminy.
8. Musí být uzavřena právní, správní nebo jiná ujednání, která zajistí, že:
a)
do této oblasti se nesmí dovážet žádné brambory z těch oblastí Kanady, které nejsou prohlášeny za prosté viroidu vřetenovitosti hlíz bramboru a Clavibacter michiganensis, nebo ze zemí, v nichž je znám výskyt těchto škodlivých organismů;
b)
brambory pocházející z dané oblasti ani nádoby, obalový materiál, vozidla a zařízení pro manipulaci, třídění a přípravu používaná v této oblasti nesmí přijít do kontaktu s bramborami pocházejícími z oblastí, které nebyly prohlášeny za prosté škůdců, ani s nádobami, obalovým materiálem, vozidly a zařízeními pro manipulaci, třídění a přípravu používanými v oblastech, které nebyly prohlášeny za prosté škůdců.
9. Před dovozem sadbových brambor do Unie předloží Kanadská potravinářská inspekce Komisi úplný seznam oblastí prohlášených za prosté škodlivých organismů uvedených v odstavci 2 podložený každoročně aktualizovanou technickou zprávou o fytosanitárním stavu produkce sadbových brambor v předchozím roce.
Článek 3
Sadbové brambory musí být úředně uznány příslušnými kanadskými orgány za sadbové brambory, které splňují alespoň podmínky stanovené pro kategorii „Foundation“.
Článek 4
1. Z každé partie do váhy 25 tun určené pro vývoz do Unie se úředně odeberou vzorky alespoň 200 hlíz sadbových brambor.
2. Partie může obsahovat pouze hlízy jedné odrůdy a třídy sadbových brambor, které byly vyprodukovány v jediném zařízení a mají stejné referenční číslo.
3. Vzorky se v úřední laboratoři podrobí zkoušce za účelem zjištění přítomnosti Clavibacter michiganensis. Zkoušky se provádějí na celém vzorku za použití metody pro zjištění a diagnózu Clavibacter michiganensis v partiích hlíz sadbových brambor, jak stanoví směrnice Rady 93/85/EHS (3).
Článek 5
Na sadbové brambory určené k vývozu do Unie se vztahují právní, správní nebo jiná ujednání, která zajišťují:
a)
přímý dohled a kontrolu ze strany Kanadské potravinářské inspekce nad:
i)
procesem výběru vzorků, tj. odběrem, označením a uzavřením,
ii)
systémem označování za použití postupů kontrolního označení, aby byly pytle jednotlivých partií sadbových brambor v jednotlivých zásilkách dopravených do Unie číselně označeny, a to nezávisle na certifikačním označení,
iii)
používáním příslušných barevných kódů, které odpovídají určenému dovozci z dovážejícího členského státu;
b)
při nakládce na plavidlo odebrání dvou uzavřených pytlů sadbových brambor z každé partie převážené do Unie, které budou uloženy pod dohledem a kontrolou Kanadské potravinářské inspekce alespoň do doby, než budou známy výsledky zkoušek uvedených v článku 10;
c)
že jsou tyto partie během všech procesů včetně dopravy uchovávány odděleně, a to alespoň do doby jejich doručení do provozovny dovozce uvedené v článku 7.
Článek 6
1. Požadované fytosanitární osvědčení se vystavuje pro každou zásilku samostatně, a to pouze rozhodnou-li příslušní odborníci, že zkoušky uvedené v článku 4 nevyvolaly podezření nebo nevedly ke zjištění ohledně přítomnosti Clavibacter michiganensis v dané zásilce a především že výsledky imunofluorescenčního testu byly negativní.
2. V části fytosanitárního osvědčení s názvem „Doplňující prohlášení“ musí být uvedeny tyto údaje:
a)
potvrzení o dodržení podmínek stanovených v článcích 2, 3 a 4 a v případech, na které se vztahuje čl. 2 odst. 2 druhý pododstavec, výslovné potvrzení, že sadbové brambory byly očištěny v souladu s tímto ustanovením;
b)
název/názvy zařízení, které/která partie sadbových brambor vyprodukovalo(a);
c)
příslušná čísla partií uznaných sadbových brambor;
d)
název oblasti, na niž se odkazuje v článku 2;
e)
název zařízení, na něž se odkazuje v čl. 2 odst. 4, a
f)
počet pytlů.
3. V části fytosanitárního osvědčení s názvem „Rozlišovací znaky“ musí být uveden barevný kód odpovídající určenému dovozci z dovážejícího členského státu, jakož i podrobné údaje o číselném označení, které bylo použito pro jednotlivé partie sadbových brambor v jednotlivých zásilkách.
4. Dokumenty, které jsou nedílnou součástí fytosanitárního osvědčení, se musí vztahovat právě k tomuto osvědčení, a to jak popisem, tak i množstvím sadbových brambor.
Článek 7
1. Dříve než dovozce doveze sadbové brambory do Unie, informuje s dostatečným předstihem předběžným oznámením odpovědné úřední subjekty v dotyčném členském státě o každé zásilce, jak uvádí čl. 2 odst. 1 písm. g) směrnice 2000/29/ES, a předloží jim tyto údaje:
a)
odrůdu sadbových brambor;
b)
množství;
c)
deklarované datum dovozu;
d)
názvy a adresy provozoven dovozců sadbových brambor a producentů anebo společných skladů či expedičních středisek uvedených podle článku 1 směrnice Rady 93/50/EHS (4).
Dotyčný členský stát tyto údaje a případně jejich následné opravy neprodleně postoupí Komisi.
2. Při dovozu potvrdí dovozce odpovědným úředním subjektům dotyčného členského státu údaje obsažené v předběžném oznámení uvedeném v odstavci 1.
Článek 8
Sadbové brambory mohou být do Unie dovezeny pouze přes tyto přístavy:
a)
Aveiro;
b)
Lisabon;
c)
Porto;
d)
Janov;
e)
La Spezia;
f)
Livorno;
g)
Neapol;
h)
Ravenna;
i)
Salerno;
j)
Savona;
k)
Lemesos;
l)
Larnaka;
m)
Marsaxlokk;
n)
Valletta;
o)
Sines;
p)
Pireus.
Článek 9
Kontroly podle čl. 13 odst. 1 směrnice 2000/29/ES provádí odpovědné úřední subjekty.
Komise určí, v jakém rozsahu se kontroly stanovené v čl. 21 odst. 3 třetí odrážce uvedené směrnice začlení do programu inspekcí v souladu s čl. 21 odst. 5 pátým pododstavcem uvedené směrnice.
Odpovědné úřední subjekty a případně odborníci, na něž se odkazuje v čl. 21 odst. 1 prvním pododstavci, provádí kontroly na provozovnách dovozců zapsaných v souladu s článkem 1 směrnice 93/50/EHS pro účely ověření údajů o množství sadbových brambor dovezených z Kanady, barevném kódování, číselném označení a cílových místech výsadby.
Článek 10
1. Odpovědné úřední subjekty dovážejícího členského státu odeberou z jednotlivých samostatně balených partií sadbových brambor určených k dovozu podle této směrnice, které váží 25 tun, vzorek nejméně 200 hlíz pro úřední zkoušku, pokud jde o Clavibacter michiganensis, podle metody pro zjištění a diagnózu Clavibacter michiganensis stanovenou směrnicí 93/85/EHS.
2. Partie sadbových brambor se ponechají odděleně pod úřední kontrolou a nesmí být uvedeny na trh nebo použity, dokud se neprokáže, že při zkouškách uvedených v odstavci 1 nevyvstalo podezření na přítomnost Clavibacter michiganensis nebo nebyla zjištěna jeho přítomnost. Dovezená množství nesmí překročit objem vhodný k provedení zkoušek s ohledem na prostory, které k tomuto účelu slouží.
3. Vzorky uvedené v odstavci 1 musí být ostatním členským státům k dispozici pro následné zkoušky. Odpovědné úřední subjekty členského státu, který této odchylky využívá, k 15. dubnu každého kalendářního roku, ve kterém se dovoz uskutečňuje, Komisi informují, pokud jde o provedení této zkoušky a záznam o ní.
4. Pokud jde o Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita a Epitrix tuberis, podrobí se každá zásilka kontrole, aby se potvrdilo, že sadbové brambory jsou prosté těchto škodlivých organismů i jakýchkoli jejich příznaků a zeminy.
Článek 11
Sadbové brambory se vysazují pouze v provozovnách v rámci členského státu, do něhož byly dovezeny a který může vysledovat názvy a adresy dotyčných provozoven. Toto omezení se však nevztahuje na konečné uživatele, kteří vysazují dovezené sadbové brambory, nebo na uživatele, kteří prodávají výhradně na lokálním trhu.
Brambory vypěstované v daných provozovnách z těchto sadbových brambor se náležitě zabalí a označí, a to včetně číselného označení provozoven uvedených v souladu se směrnicí 93/50/EHS a rovněž údaje o tom, že použité sadbové brambory pocházejí z Kanady. Tyto brambory se mohou převážet do jiných členských států pouze na základě povolení odpovědných úředních subjektů, které zohlední výsledky kontroly uvedené v článku 12.
Článek 12
Během vegetačního období po dovozu odpovědné úřední subjekty v přijatelné době podrobí kontrole vhodnou část rostlin v provozovnách zapsaných v souladu se směrnicí 93/50/EHS nebo v provozovnách, na něž odkazuje článek 11.
Článek 13
Brambory vypěstované ze sadbových brambor dovezených podle tohoto rozhodnutí:
a)
se neuznávají za sadbové brambory a
b)
lze je využít pouze ke konzumaci.
Článek 14
Dovážející členské státy informují ostatní členské státy a Komisi předběžným oznámením uvedeným v čl. 7 odst. 1 o každém využití možnosti stanovit odchylky podle tohoto rozhodnutí.
Dovážející členské státy předloží Komisi a ostatním členským státům do 1. června každého kalendářního roku, v němž se dovoz uskutečňuje, informace o množství (partií sadbových brambor / zásilek) dovezených podle tohoto rozhodnutí a podrobnou technickou zprávu o úřední zkoušce uvedené v článku 10.
Pokud členský stát provedl úřední zkoušku na vzorcích uvedených v článku 10, předloží podrobnou technickou zprávu o těchto zkouškách ostatním členským státům a Komisi do 1. června každého kalendářního roku.
Kopie jednotlivých fytosanitárních osvědčení se předávají Komisi.
Článek 15
Povolení stanovit odchylky uvedeného v článku 1 se zruší před datem 31. března 2014, pokud:
a)
ustanovení článků 2 až 13:
i)
zjevně nedostatečně předchází zavlékání škodlivých organismů uvedených v článku 2 do Unie nebo
ii)
nebyla dodržována;
b)
existují prvky, které svědčí o nesprávném fungování koncepce „škůdců prosté oblasti“ v Kanadě.
Článek 16
Toto rozhodnutí je určeno Řecké republice, Španělskému království, Italské republice, Kyperské republice, Republice Malta a Portugalské republice.
V Bruselu dne 28. listopadu 2011.
DECISIONE DI ESECUZIONE DELLA COMMISSIONE
del 28 novembre 2011
che autorizza alcuni Stati membri a concedere deroghe temporanee a talune disposizioni della direttiva 2000/29/CE del Consiglio per quanto riguarda i tuberi-seme di patata originari di alcune province del Canada
[notificata con il numero C(2011) 8633]
(I testi in lingua greca, italiana, maltese, portoghese e spagnola sono i soli facenti fede)
(2011/778/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la direttiva 2000/29/CE del Consiglio, dell’8 maggio 2000, concernente le misure di protezione contro l’introduzione nella Comunità di organismi nocivi ai vegetali o ai prodotti vegetali e contro la loro diffusione nella Comunità (1), in particolare l’articolo 15, paragrafo 1,
considerando quanto segue:
(1)
Ai sensi della direttiva 2000/29/CE i tuberi-seme di patata originari del continente Americano non possono essere introdotti nell’Unione. Tuttavia la direttiva summenzionata prevede alcune deroghe a tale norma, a condizione che non vi sia alcun rischio di diffusione di organismi nocivi.
(2)
La decisione 2003/61/CE della Commissione, del 27 gennaio 2003, che autorizza alcuni Stati membri a concedere deroghe temporanee a talune disposizioni della direttiva 2000/29/CE per quanto riguarda i tuberi-seme di patata originari di alcune province del Canada (2), è stata modificata varie volte in modo sostanziale. Dato che il Portogallo ha richiesto una proroga per suddette deroghe e sono necessarie ulteriori modifiche, tale decisione va sostituita.
(3)
Il Canada è ora completamente esente dal viroide dell’affusolamento dei tuberi di patata ma non ancora del tutto dal Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. («Clavibacter michiganenis»).
(4)
Dalle informazioni fornite dal Canada, risulta che tale paese ha messo in atto un programma di eradicazione del Clavibacter michiganensis nelle province di New Brunswick e Isola Principe Edoardo e si può ragionevolmente ritenere che tale programma sia efficace in talune zone delle suddette province. Ciò consente di escludere il rischio di diffusione del Clavibacter michiganensis, sempreché siano rispettate talune condizioni tecniche.
(5)
Secondo le notifiche più recenti previste dalla direttiva 2000/29/CE è stato individuato l’Epitrix similaris all’interno dell’Unione, precisamente nel Portogallo e in una regione della Spagna. Una successiva valutazione del rischio fitosanitario effettuata su Epitrix spp ha dimostrato che alcune specie di Epitrix causano dei danni ai tuberi di patata (Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita ed Epitrix tuberis). Ne è emerso anche che nel Canada è nota la presenza di alcune specie di Epitrix.
(6)
Data la situazione invariata riguardo al viroide dell’affusolamento dei tuberi di patata e del Clavibacter michiganensis e nonostante la presenza dell’Epitrix spp. nel Canada, l’autorizzazione a concedere deroghe continua a essere giustificata. Occorre tuttavia introdurre disposizioni riguardanti le specie di Epitrix che danneggiano i tuberi di patata.
(7)
Le misure di cui alla presente decisione sono conformi al parere del comitato fitosanitario permanente,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
1. Grecia, Spagna, Italia, Cipro, Malta e Portogallo sono autorizzati a concedere deroghe:
a)
all’articolo 4, paragrafo 1, della direttiva 2000/29/CE relativamente al divieto di cui all’allegato III, parte A, punto 10;
b)
all’articolo 5, paragrafo 1, della direttiva 2000/29/CE e l’articolo 13, paragrafo 1, lettera i), terzo trattino della medesima direttiva per quanto attiene ai requisiti speciali di cui all’allegato IV, parte A, sezione I, punti 25.2 e 25.3.
2. L’autorizzazione a concedere deroghe di cui al primo paragrafo si applica:
a)
ai tuberi-seme di patata delle varietà «Atlantic», «Donna», «Kennebec», «Russet Burbank», «Sebago» e «Shepody» originari delle province canadesi New Brunswick e Isola Principe Edoardo («i tuberi-seme»);
b)
ai tuberi-seme che soddisfino le condizioni stabilite dagli articoli dal 2 al 13, nonché i requisiti stabiliti negli allegati I, II e IV della direttiva 2000/29/CE;
c)
alle campagne di commercializzazione di tuberi-seme di patata dal 1o dicembre al 31 marzo di ogni anno fino al 31 marzo 2014.
Articolo 2
1. I tuberi-seme originari delle province di New Brunswick e Isola Principe Edoardo devono essere stati prodotti all’interno di zone che soddisfino le condizioni di cui ai paragrafi dal 2 al 9, indipendentemente dal fatto che gli appezzamenti siano coltivati da produttori situati all’interno o all’esterno delle zone in questione.
2. La zona deve essere stata ufficialmente dichiarata esente sia dal viroide dell’affusolamento del tubero di patata, sia dal Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. («Clavibacter michiganensis») dalla Canadian Food Inspection Agency.
Per quanto riguarda Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinta ed Epitrix tuberis, i tuberi-seme devono essere stati ripuliti e liberati dai residui di terra per rimuovere, se presenti, tali organismi nocivi.
3. La zona deve:
a)
essere costituita da appezzamenti appartenenti o affittati da almeno tre diversi produttori di patate; oppure
b)
avere una superficie di almeno 4 km2 ed essere circondata interamente da acqua o da terreni in cui nei tre anni precedenti non è stata riscontrata la presenza degli organismi nocivi di cui al paragrafo 2.
4. Tutte le patate prodotte nella zona devono costituire la prima discendenza diretta di tuberi-seme delle categorie «Pre-Elite», «Elite I», «Elite II», «Elite III» o «Elite IV», prodotte in aziende qualificate per la produzione di tuberi-seme delle categorie «Pre-Elite» o «Elite I» e che siano aziende ufficiali o aziende ufficialmente designate e controllate a tal fine.
5. La superficie utilizzata per la produzione di tuberi-seme di patata che non sono definitivamente certificati come tuberi-seme non deve essere superiore a un quinto della superficie totale indicata per la certificazione.
6. Da controlli annuali sistematici e rappresentativi, comprendenti adeguate prove di laboratorio, effettuati dalle autorità canadesi competenti in condizioni adeguate almeno nei cinque anni precedenti per l’individuazione della presenza del viroide dell’affusolamento dei tuberi di patata e del Clavibacter michiganensis su tutti i campi di patate situati nella zona e sulle patate in essi raccolte non devono essere emersi risultati positivi né altri elementi che ostino al riconoscimento di dette zone come esenti dalla malattia.
7. Immediatamente prima dell’esportazione va effettuato un adeguato esame ufficiale per accertare che i tuberi-seme siano esenti da Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinta, Epitrix tuberis o dai sintomi causati da tali specie e che non siano presenti residui di terra.
8. Devono essere adottate le disposizioni legislative, amministrative o di altra natura necessarie per garantire che:
a)
non possono essere introdotte in tale zona patate originarie di zone del Canada diverse da quelle dichiarate esenti dal viroide dell’affusolamento dei tuberi di patata e dal Clavibacter michiganensis o di paesi in cui è nota la presenza degli organismi nocivi;
b)
le patate originarie di tale zona e i contenitori, il materiale di imballaggio, i veicoli e le attrezzature di movimentazione, cernita e preparazione non possono entrare in contatto con patate originarie di zone diverse da quelle dichiarate esenti dalla malattia o con materiali o attrezzature del tipo sopra indicato utilizzati in queste zone.
9. Prima dell’introduzione dei tuberi-seme nell’Unione, la Canadian Food Inspection Agency trasmette alla Commissione un elenco completo delle zone dichiarate esenti dagli organismi nocivi menzionati al paragrafo 2, corredato di una relazione tecnica, aggiornata ogni anno, sulle condizioni fitosanitarie della produzione di tuberi-seme nell’anno precedente.
Articolo 3
I tuberi-seme devono essere ufficialmente certificati come tuberi-seme di patata rispondenti almeno ai requisiti previsti per la categoria «Foundation».
Articolo 4
1. Da ciascuna partita destinata a essere esportata verso l’Unione sono ufficialmente prelevati campioni di almeno 200 tuberi-seme di patata per ogni partita pari o inferiore a 25 tonnellate.
2. Ciascuna partita è costituita soltanto da tuberi-seme di patata di un’unica varietà e classe, prodotti in un’unica azienda agricola e recanti lo stesso numero di riferimento.
3. I campioni sono esaminati da laboratori ufficiali al fine di individuare l’eventuale presenza del Clavibacter michiganensis. Gli esami sono effettuati sui campioni interi applicando il metodo per l’individuazione e la diagnosi del Clavibacter michiganensis in serie di tuberi-seme di patata stabilito nella direttiva 93/85/CEE del Consiglio (3).
Articolo 5
I tuberi-seme destinati a essere esportati verso l’Unione devono essere stati oggetto di provvedimenti legislativi, amministrativi o di altra natura intesi a garantire:
a)
che la Canadian Food Inspection Agency sorvegli e controlli direttamente:
i)
la procedura di campionamento, ossia la raccolta, la marcatura e la sigillatura;
ii)
il sistema di etichettatura mediante un adeguato controllo delle etichette onde garantire che per ogni partita di tuberi-seme di ciascuna spedizione inviata nell’Unione venga utilizzata un’etichetta numerata, cucita sui sacchi separatamente dalle etichette di certificazione;
iii)
il codice cromatico corrispondente a un determinato importatore nello Stato membro d’importazione;
b)
che al momento del carico della nave due sacchi sigillati di patate di ogni partita inviata nell’Unione vengano messi da parte e conservati sotto il controllo della Canadian Food Inspection Agency almeno fin quando saranno disponibili i risultati completi degli esami di cui all’articolo 10;
c)
che le partite devono essere tenute separate durante tutte le operazioni, compreso il trasporto, almeno fino alla consegna presso i locali degli importatori di cui all’articolo 7.
Articolo 6
1. Il certificato fitosanitario richiesto deve essere compilato separatamente per ciascuna spedizione e soltanto se gli analisti che hanno partecipato agli esami hanno accertato che le prove di cui all’articolo 4 non hanno dato motivo di sospettare o permesso di individuare la presenza del Clavibacter michiganensis nella partita e che, in particolare, la prova IF ha dato esito negativo.
2. Nel riquadro «Dichiarazione supplementare» il certificato fitosanitario deve recare le seguenti informazioni:
a)
la conferma del fatto che sono state rispettate le condizioni previste agli articoli 2, 3 e 4, compresa la conferma esplicita che i tuberi-seme di patata sono stati ripuliti secondo le disposizioni dell’articolo 2, paragrafo 2, secondo comma;
b)
il nome dell’azienda o delle aziende in cui sono state prodotte le partite di tuberi-seme certificate;
c)
i numeri delle partite di tuberi-seme certificate;
d)
il nome della zona di cui all’articolo 2;
e)
il nome dell’azienda di cui all’articolo 2, paragrafo 4; e
f)
il numero di sacchi.
3. Il riquadro «Marchi di riconoscimento» del certificato fitosanitario deve recare il codice cromatico che corrisponde a un determinato importatore nello Stato membro importatore e l’indicazione dell’etichetta numerata utilizzata per ciascuna partita di tuberi-seme di ogni singola spedizione.
4. I documenti allegati al certificato fitosanitario come parte integrante di esso si riferiranno esattamente al certificato in questione sia per la descrizione, sia per la quantità di tuberi-seme di patata.
Articolo 7
1. Prima di introdurre il prodotto nell’Unione l’importatore notifica ogni introduzione con sufficiente anticipo agli organismi ufficiali responsabili nello Stato membro interessato fornendo le seguenti indicazioni in conformità dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera g), della direttiva 2000/29/CE:
a)
la varietà dei tuberi-seme di patata;
b)
la quantità;
c)
la data d’importazione dichiarata;
d)
i nomi e gli indirizzi degli impianti degli importatori dei tuberi-seme e dei produttori, dei centri di raccolta e dei centri di spedizione registrati secondo le disposizioni dell’articolo 1 della direttiva 93/50/CEE della Commissione (4).
Lo Stato membro interessato trasmette immediatamente tali informazioni e qualsiasi ulteriore modifica alla Commissione.
2. Al momento dell’introduzione l’importatore conferma le informazioni comunicate nella notifica preventiva di cui al paragrafo 1 agli organismi ufficiali responsabili nello Stato membro interessato.
Articolo 8
I tuberi-seme di patata possono essere introdotti nell’Unione soltanto se sbarcati nei seguenti porti:
a)
Aveiro;
b)
Lisbona;
c)
Porto;
d)
Genova;
e)
La Spezia;
f)
Livorno;
g)
Napoli;
h)
Ravenna;
i)
Salerno;
j)
Savona;
k)
Lemesos;
l)
Larnaca;
m)
Marsaxlokk;
n)
Valletta;
o)
Sines;
p)
Pireo.
Articolo 9
Le ispezioni di cui all’articolo 13, paragrafo 1, della direttiva 2000/29/CE vengono eseguite dagli organismi ufficiali competenti.
La Commissione stabilisce in quale misura le ispezioni di cui all’articolo 21, paragrafo 3, terzo trattino, della stessa direttiva vengono integrate nel programma di ispezione, conformemente a quanto stabilito all’articolo 21, paragrafo 5, quinto comma, di tale direttiva.
I suddetti organismi ufficiali e, se del caso, gli esperti di cui all’articolo 21, paragrafo 1, primo comma, controllano i locali degli importatori per confermare le informazioni relative alle quantità di patate importate dal Canada, il codice cromatico, le etichette numerate e le destinazioni d’impianto presso i locali registrati a norma della direttiva 93/50/CEE, articolo 1.
Articolo 10
1. Gli organismi ufficiali responsabili degli Stati membri importatori prelevano un campione di almeno 200 tuberi da ciascuna partita non sfusa pari o inferiore a 25 tonnellate destinata a essere importata a norma della presente decisione, da sottoporre a esame ufficiale per l’accertamento della presenza del Clavibacter michiganensis applicando il metodo stabilito per l’individuazione e la diagnosi del Clavibacter michiganensis come previsto dalla direttiva 93/85/CEE.
2. Le partite devono essere tenute separate, sotto controllo ufficiale, e non possono essere commercializzate o impiegate finché non sia stato accertato che non è stata sospettata né individuata la presenza del Clavibacter michiganensis di cui al paragrafo 1. Il totale delle partite importate non deve eccedere il quantitativo adeguato per gli esami sopra indicati, tenuto conto delle attrezzature disponibili a tale scopo.
3. I campioni di cui al paragrafo 1 sono tenuti a disposizione per ulteriori esami da parte di altri Stati membri. Gli organismi ufficiali responsabili dello Stato membro che fa uso del diritto di deroga comunicano alla Commissione, entro il 15 Aprile di ciascun anno in cui hanno luogo le importazioni, le informazioni utili ai fini dell’organizzazione di tali esami e della registrazione dei risultati.
4. Per quanto riguarda Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinta ed Epitrix tuberis, ogni spedizione viene ispezionata per confermare che i tuberi-seme di patata siano esenti da tali organismi nocivi, nonché dai sintomi da essi causati e che non siano presenti residui di terra.
Articolo 11
I tuberi-seme di patata devono essere piantati esclusivamente in luoghi dello Stato membro importatore dei quali è possibile rintracciare nome e indirizzo. La presente disposizione non si applica nel caso di utilizzatori finali che piantano i tuberi-seme importati o di utilizzatori che vendono unicamente sul mercato locale.
Per quanto riguarda tali luoghi, le patate prodotte con tali tuberi-seme sono imballate ed etichettate in conformità e recano il numero dei luoghi elencati secondo le disposizioni della direttiva 93/50/CEE, nonché l’indicazione dell’origine canadese dei tuberi-seme utilizzati. Tali patate possono essere trasportate all’interno degli Stati membri soltanto previa autorizzazione da parte degli organismi ufficiali responsabili, tenuto conto dei risultati dell’ispezione di cui all’articolo 12.
Articolo 12
In momenti opportuni del periodo vegetativo che segue l’introduzione, gli organismi ufficiali responsabili ispezionano un’adeguata proporzione delle piante presso i luoghi registrati secondo le disposizioni della direttiva 93/50/CEE o quelli menzionati all’articolo 11.
Articolo 13
Le patate prodotte con i tuberi-seme introdotti a norma della presente decisione:
a)
non sono certificate come tuberi-seme; e
b)
sono destinate unicamente al consumo.
Articolo 14
Qualora si avvalgano della facoltà di concedere deroghe in virtù della presente decisione, gli Stati membri d’importazione ne informano gli altri Stati membri e la Commissione mediante la notifica preventiva di cui all’articolo 7, paragrafo 1.
Anteriormente al 1o giugno di ogni anno civile in cui hanno luogo le importazioni gli Stati membri importatori comunicano alla Commissione e agli altri Stati membri i quantitativi (partite di tuberi-seme di patata/spedizioni) importati in base alla presente decisione allegando una relazione tecnica particolareggiata sugli esami ufficiali di cui all’articolo 10.
Qualora gli Stati membri abbiano effettuato esami ufficiali sui campioni in conformità all’articolo 10, le relazioni tecniche particolareggiate di tali esami sono trasmesse agli Stati membri e alla Commissione anteriormente al 1o giugno di ciascun anno civile.
Copia di ciascun certificato fitosanitario viene inviata alla Commissione.
Articolo 15
L’autorizzazione a concedere deroghe in conformità all’articolo 1 viene revocata anteriormente al 31 marzo 2014 qualora:
a)
le disposizioni previste agli articoli dal 2 al 13:
i)
si rivelino insufficienti a impedire l’introduzione nell’Unione degli organismi nocivi di cui all’articolo 2; oppure
ii)
non siano state rispettate;
b)
emergono elementi ostativi al corretto funzionamento del principio di «zona esente» in Canada.
Articolo 16
La Repubblica ellenica, il Regno di Spagna, la Repubblica italiana, la Repubblica di Cipro, la Repubblica di Malta e la Repubblica portoghese sono destinatari della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 28 novembre 2011