ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 20. prosince 2011
o státní podpoře C 40/2009 a C 43/2008 při restrukturalizaci WestLB AG
(oznámeno pod číslem C(2011) 9395)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/245/EU)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec (1) této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co byly zúčastněné strany vyzvány k podání připomínek (2),
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Rozhodnutím ze dne 12. května 2009 ve věci C 43/2008 (3) (dále jen „rozhodnutí z května 2009“) Komise s výhradami schválila záruku na pokrytí rizik z portfolia strukturovaných cenných papírů (dále jen „portfolio Phoenix“) v objemu 5 mld. EUR ve prospěch zemské banky Severního Porýní-Vestfálska WestLB AG (4) (dále jen „WestLB“), a to na základě plánu restrukturalizace předloženého dne 30. dubna 2009 (dále jen „plán restrukturalizace z dubna 2009“).
(2)
Dne 23. září 2009 oznámilo Německo Komisi dodatečnou podporu pro WestLB v podobě dočasné záruky na pokrytí rizik pro vybrané tranše portfolia Phoenix ve výši 6,4 mld. EUR a zavázalo se oznámit revidovaný restrukturalizační plán.
(3)
Rozhodnutím ze dne 7. října 2009 ve věci N 531/2009 (5) Komise rozhodla, že je dočasná záruka na pokrytí rizik slučitelná s vnitřním trhem jakožto podpora na záchranu.
(4)
Dne 10. prosince 2009 Německo oznámilo opatření na záchranu WestLB v podobě převodu aktiv na nově založenou agenturu Erste Abwicklungsanstalt (dále jen „EAA“). Toto opatření je v dalším textu označováno jako „první převod aktiv“. Současně Německo předložilo upravený plán restrukturalizace WestLB (dále jen „plán restrukturalizace z prosince 2009“). První převod aktiv nahradil opatření oznámené dne 23. září 2009, a rozhodnutí ze dne 7. října 2009 se tak stalo bezpředmětným.
(5)
Rozhodnutím ze dne 22. prosince 2009 ve věci C 40/2009 (6) (dále jen „rozhodnutí z prosince 2009“) Komise z důvodů finanční stability dočasně schválila první převod aktiv na dobu šesti měsíců. Týmž rozhodnutím Komise zahájila formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), neboť měla pochybnosti o slučitelnosti tohoto opatření s vnitřním trhem.
(6)
V prosinci 2009 Komise pověřila Société Générale, Bangert Research a profesora Wima Schoutense, aby zpracovali znalecké ocenění znehodnocených aktiv, které WestLB převedla na EAA.
(7)
Dne 1. února 2010 předložilo Německo připomínky k odůvodnění v rozhodnutí z prosince 2009.
(8)
Rozhodnutím ze dne 22. června 2010 ve věci N 249/2010 (7) (dále jen „rozhodnutí z června 2010“) Komise prodloužila dočasné schválení prvního převodu aktiv z důvodu finanční stability až do doby, kdy bude přijato konečné rozhodnutí o prvním převodu aktiv a o plánu restrukturalizace z prosince 2009.
(9)
Dne 29. října 2010 Komise předložila Německu podrobnou zprávu o ocenění aktiv, jež byla předmětem prvního převodu.
(10)
Dne 5. listopadu 2010 Komise vydala rozhodnutí o rozšíření formálního vyšetřovacího řízení, pokud jde o první převod aktiv ve věci C 40/2009 (8) (dále jen „rozhodnutí z listopadu 2010“). V tomto rozhodnutí Komise vyjádřila další pochybnosti o slučitelnosti prvního převodu aktiv s vnitřním trhem.
(11)
V listopadu 2010 německé orgány předložily své připomínky, které byly doplněny dne 21. prosince 2010. Připomínky od zúčastněných stran Komise neobdržela.
(12)
Dne 21. prosince 2010 Komise rozhodla odložit datum, ke kterému Westdeutsche ImmobilienBank AG (9) (dále jen „WestImmo“) měla přestat uzavírat nové obchody (10).
(13)
Dne 15. února 2001 Německo předložilo upravený plán restrukturalizace WestLB (dále jen „plán restrukturalizace z února 2011“).
(14)
Dne 15. dubna 2011 Německo předložilo Komisi zprávu o pokroku, kterou zpracoval správce převodu jmenovaný po rozhodnutí z května 2009, a nový restrukturalizační plán WestLB (dále jen „nový restrukturalizační plán“).
(15)
Dne 23. června 2011 dosáhli Bundesanstalt für Finanzmarktstabilisierung (Spolková agentura pro stabilizaci finančního trhu, dále jen „FMSA“), všichni akcionáři WestLB a EAA dohody o všech podstatných podrobnostech likvidace WestLB a sdílení nákladů mezi akcionáři (tato dohoda je dále označována jako „rámcová dohoda“) (11).
(16)
Dne 30. června 2011 Německo Komisi předložilo konečnou verzi nového restrukturalizačního plánu, který vychází z rámcové dohody (dále jen „plán restrukturalizace z června 2011“).
(17)
Dne 28. října 2011 Německo požádalo Komisi o odklad termínu, k němuž byla WestLB povinna zastavit uzavírání nových obchodů, do 29. února 2012 (splnění této povinnosti ukládá WestLB rozhodnutí z května 2009 k 1. lednu 2012). Tato žádost byla podána jako ochranné opatření pro případ, že by rozhodnutí z května 2009 nebylo do 1. ledna 2012 nahrazeno novým rozhodnutím.
(18)
Dne 28. října 2011 Německo předložilo podrobné informace o dalším opatření státní podpory pro WestLB v podobě druhého převodu aktiv na EAA (toto opatření je dále označováno jako „doplnění“).
(19)
Dne 21. listopadu 2011 Německo předložilo aktualizované údaje o plánu restrukturalizace z června 2011.
(20)
Dne 1. prosince 2011 Německo předložilo údaje o výši dočasného krátkodobého posílení likvidity, které může být WestLB poskytnuto až do 30. června 2012.
(21)
Dne 8. prosince 2011 předložilo Německo Komisi konečný seznam závazků.
(22)
Dne 13. prosince 2011 Německo potvrdilo záměr, podle nějž má být subjekt s názvem Verbundbank, který bude vyčleněn z WestLB v rámci její restrukturalizace, převzat hesensko-durynskou zemskou bankou Helaba Landesbank Hessen-Thüringen (dále jen „Helaba“).
II. SKUTKOVÝ STAV
1. PŘÍJEMCE PODPORY
(23)
Příjemcem podpory je WestLB, zemská banka Severního Porýní-Vestfálska se sídlem v Düsseldorfu. Jejími akcionáři jsou spořitelní sdružení Sparkassenverband Westfalen-Lippe (dále jen „SVWL“), spořitelní sdružení Rheinische Sparkassen- und Giroverband (dále jen „RSGV“; SVWL a RSGV jsou dále společně označovány jako „spořitelní sdružení“), spolková země Severní Porýní-Vestfálsko a obě regionální sdružení Landschaftsverband Rheinland a Landschaftsverband Westfalen-Lippe. Vkladem tichého společníka se na WestLB AG podílí Sonderfonds Finanzmarkstabilisierung (Zvláštní fond pro stabilizaci finančního trhu, dále jen „SoFFin“), který je řízen FMSA.
(24)
Hlavní finanční údaje WestLB jsou shrnuty v následující tabulce:
Tabulka č. 1
Hlavní finanční údaje o společnosti WestLB
31.12.2008
31.12.2009
31.12.2010
30.6.2011
Údaje z rozvahy (v mld. EUR)
Bilanční suma
288,1
242,3
191,5
160,4
Vlastní kapitál
3,8
3,7
4,1
4,2
Požadované kvóty vlastního kapitálu banky (SolvV; Solvabilitätsverordnung - nařízení o kapitálové přiměřenosti)
Kmenový kapitál tier 1 v mld. EUR
5,7
5,3
5,5
4,9
Vlastní zdroje v mld. EUR
8,9
7,6
7,7
7,3
Rizikově vážená aktiva v mld. EUR
88,5
83,0
48,6
45,4
Podíl kmenového kapitálu tier 1 v %
6,4
6,4
11,4
10,7
Celkový podíl v %
10,1
9,1
15,9
16,0
Zaměstnanci
Počet zaměstnanců
5 957
5 214
4 712
4 622
Zaměstnanci na plný pracovní úvazek
5 663
4 971
4 473
4 376
(25)
WestLB, jež plní funkce ústřední banky spořitelen, funguje ve vztahu ke spořitelnám v Severním Porýní-Vestfálsku a Braniborsku, jež působí v regionálním měřítku, jako spojka s finančními trhy. Německým a zahraničním klientům, k nimž patří podniky, institucionální klienti i klientela z veřejného sektoru, nabízí širokou škálu produktů a služeb včetně úvěrů, individuálního strukturovaného financování, činností na kapitálovém trhu, správy majetku a provádění platebního styku.
(26)
Těžiště podnikatelské činnosti WestLB se v průběhu let změnilo. WestLB, jež byla původně omezena na funkce spořitelní žirocentrály, se postupem času přetvořila v investiční banku. Od roku 2001, kdy byly činnosti, jež WestLB prováděla ve veřejném zájmu, odděleny od činností, jež byly předmětem hospodářské soutěže, prošla tato banka již restrukturalizací (12).
(27)
Ke značným ztrátám a stoupajícím nárokům na kapitál vedly v nedávné minulosti rozsáhlé investice do strukturovaných cenných papírů, jež byly zčásti vypořádávány prostřednictvím účelových společností, které nebyly do roku 2007 zahrnovány do konsolidace. K tomuto vývoji došlo navzdory zmírnění účetních standardů v reakci na finanční krizi. Německo a akcionáři WestLB proto v roce 2008 poskytli bance záruku na pokrytí rizik z portfolia Phoenix (13) a v listopadu 2009 se dohodli na zřízení likvidační agentury EAA, na niž byla převedena aktiva v nominální hodnotě zhruba 77,5 mld. EUR a kapitál ve výši zhruba 3 mld. EUR.
2. OPATŘENÍ PODPORY
a. PRVNÍ SOUBOR OPATŘENÍ - ZÁRUKA NA POKRYTÍ RIZIK Z PORTFOLIA PHOENIX
(28)
V roce 2008 převedla WestLB na Phoenix Light, účelovou společnost s ručením omezeným založenou podle irského práva, portfolio strukturovaných cenných papírů, čímž ze své rozvahy vyčlenila cenné papíry (14) v celkové nominální hodnotě přibližně 23 mld. EUR. Uvedená účelová společnost byla zajištěna zárukami akcionářů WestLB, které byly sjednány dne 8. února 2008 ke krytí případného selhání do výše 5 mld. EUR (dále jen „záruka na pokrytí rizik pro portfolio Phoenix“). Tyto záruky byly schváleny rozhodnutím z května 2009 (15). Záruku na pokrytí rizik tvořily dvě samostatné záruky:
-
záruka za pohledávky vůči Phoenix Light do výše 2 mld. EUR, za které všichni akcionáři společnosti WestLB odpovídají v poměru podle svých podílů,
-
a podřízená záruka, kterou vydalo pouze Severní Porýní-Vestfálsko a která pokrývá další pohledávky vůči Phoenix Light do výše 3 mld. EUR.
b. DRUHÝ SOUBOR OPATŘENÍ - PRVNÍ PŘEVOD AKTIV NA EAA
(29)
Dne 24. listopadu 2009 se Německo a akcionáři společnosti WestLB dohodli na podrobnostech zřízení likvidační agentury s názvem Erste Abwicklungsanstalt podle německého zákona o Fondu pro stabilizaci finančního trhu (Finanzmarktstabilisierungsfondsgesetz, dále jen „FMStFG“). Cílem tohoto kroku bylo vyčlenit portfolio s rizikovými pozicemi a nestrategickými obchodními činnostmi. Dne 11. prosince 2009 se akcionáři společnosti WestLB setkali a formálně schválili potřebná smluvní ujednání.
(30)
První opatření v podobě převodu aktiv (16) zahrnovalo kapitálovou injekci ve výši 3 mld. EUR, další záruky akcionářů společnosti WestLB a převod aktiv, který měl probíhat převážně formou odštěpení. Dále nebyla záruka na pokrytí rizik pro portfolio Phoenix v hodnotě 5 mld. EUR ukončena, nýbrž převedena na EAA. Pokud by k převodu této záruky nedošlo, potřebovala by EAA další kapitál v objemu 5 mld. EUR, aby mohla portfolio Phoenix převzít.
i) Kapitálová injekce fondu SoFFin do WestLB
(31)
Předtím, než byla zřízena EAA, musel SoFFin vložit do WestLB kapitál ve výši 3 mld. EUR (dále jen „kapitálová injekce“). Tato kapitálová injekce byla provedena ve třech tranších: dne 23. prosince 2009 (672 mil. EUR), 4. ledna 2010 (1,5 mld. EUR) a 30. dubna 2010 (828 mil. EUR). Tento kapitál byl poskytnut formou nevypověditelného vkladu tichého společníka, jejž lze po 1. červenci 2010 přeměnit na kmenové akcie. V souladu s dohodou nesmí SoFFin držet ve společnosti většinu podílů.
(32)
Smluvní podmínky vkladu tichého společníka stanovují odměnu ve výši 10 % ročně v případě, že WestLB vykáže dostatečný zisk na konci roku podle HGB (17). Bude-li banka hospodařit se ztrátou, nebude vyplacena žádná odměna a tichý společník se bude stejně jako ostatní (pari passu) podílet na ztrátách. Od zmíněného vkladu tichého společníka hospodařila WestLB podle HGB buď se ztrátou (v roce 2009) nebo nevykázala žádný zisk (v roce 2010). V důsledku toho žádná odměna doposud vyplacena nebyla a tichý společník se podílel na ztrátách přibližně 1 milionem EUR.
ii) Záruky ze strany akcionářů
(33)
Zřízení EAA doprovází záruka akcionářů WestLB k pokrytí dalších ztrát vzniklých z převedených aktiv. Podle FMStFG musí totiž všechny ztráty EAA, které přesahují převedený kapitál, uhradit akcionáři WestLB a FMSA.
(34)
Za tímto účelem poskytli akcionáři WestLB výslovnou záruku v celkové výši 1 mld. EUR, o kterou se dělí Severní Porýní-Vestfálsko (482 mil. EUR), sdružení spořitelen (501 mil. EUR) a obě regionální sdružení (17 mil. EUR). V souvislosti s případně nutnou úhradou dalších ztrát se dále akcionáři WestLB dohodli, že povinnost spořitelních sdružení RSGV a WLSGV uhradit další ztráty bude omezena na 4 mld. EUR. Vzhledem k záruce ve výši 501 milionů EUR, kterou tato spořitelní sdružení poskytla, je tedy účast RSGV a WLSGV na úhradě ztrát omezena na nejvýše 4,5 mld. EUR. Pro účely obstarání těchto 4 mld. EUR je RSGV a WLSGV umožněno vytvářet po dobu 25 let na tento závazek přiměřené rezervy. Případné ztráty, které budou překračovat vlastní kapitál EAA i dané záruky, budou hradit FMSA a Severní Porýní-Vestfálsko (18).
iii) První převod aktiv
(35)
Převod toxických a nestrategických aktiv (a závazků) se uskutečnil ve dvou krocích. V prvním kroku byly cenné papíry (zejména mezaninové dluhopisy a další strukturované cenné papíry) v celkové účetní hodnotě přibližně 6,2 mld. EUR a závazky v účetní hodnotě přibližně 5,5 mld. EUR převedeny (19) na EAA formou odštěpení, jež bylo dne 23. prosince 2009 zapsáno do obchodního rejstříku. Ve druhém kroku byl zbytek odděleného portfolia ke dni 30. dubna 2010 na EAA odštěpen nebo synteticky převeden (20).
(36)
Transakce byla strukturována tak, aby WestLB profitovala ze zpětných účinků převodu. Účetní hodnota cenných papírů převedených dne 23. prosince 2009 byla stanovena k hospodářskému rozhodnému dni odštěpení (31. prosince 2008 /1. ledna 2009), zatímco účetní hodnota zbývající části portfolia převedené dne 30. dubna 2010 byla stanovena k hospodářskému rozhodnému dni odštěpení (31. prosince 2009 / 1. ledna 2010).
(37)
Portfolio obsahuje aktiva v nominální hodnotě 77 mld. EUR (účetní hodnota k 31. prosinci 2009 činila 68,117 mld. (21)), jež představují pestrou škálu úvěrových nástrojů, standardních dluhopisů s fixním výnosem (22), strukturovaných cenných papírů a derivátů. Portfolio dále obsahuje závazky, jež jsou předmětem mezitím zrušeného subsidiárního ručení zřizovatelů WestLB jakožto subjektu veřejného práva za její závazky vůči věřitelům („závazky zaručené zřizovatelem banky“) ve výši 22,1 mld. EUR (účetní hodnota v souladu se smlouvou o rozdělení („Spaltungsvertrag“)). Na EAA byly převedeny tři hlavní druhy aktiv:
-
portfolio strukturovaných cenných papírů, které obsahuje portfolio „Phoenix“ (22,9 mld. EUR), portfolio tranší „European Super Senior“ (2,8 mld. EUR) a další cenné papíry zajištěné aktivy („asset-backed securities“, dále jen „ABS“) (3,4 mld. EUR);
-
portfolio cenných papírů, k němuž patří dluhopisy v hodnotě 17,7 mld. EUR, z nichž některé jsou zajištěny swapy úvěrového selhání (CDS) na negativní bázi (tzv. „negative basis trades“ (23));
-
úvěrové portfolio, do nějž patří úvěry a (podrozvahové) úvěrové přísliby v celkové nominální hodnotě zhruba 30,6 mld. EUR, u nichž se jedná o pozice zbývající z různých aktivit a poboček WestLB.
Dále byla tato aktiva částečně předmětem derivátových obchodů (tj. s cenným papírem či úvěrem je spojen úrokový a/nebo měnový swap); některé čisté pozice CDS byly převedeny, a tvoří tak podíl derivátů na tomto portfoliu.
(38)
Zatímco některá aktiva, jejich emitenti, protistrany nebo dílčí trhy bylo možno hodnotit jako znehodnocené, resp. narušené, významné části aktiv se toto hodnocení netýká. Německo klasifikovalo 4,2 mld. EUR (přibližně 6 % všech aktiv) jako „likvidní“, což znamená, že tato aktiva nadále patří k fungujícím trhům (24).
(39)
V okamžiku založení EAA sestával kapitál této agentury z čistých aktiv v celkové výši 3,267 mld. EUR. Tato aktiva tvořil kapitál ve výši 3 ml. EUR a interní závazek plynoucí z úvěrových dluhopisů v portfoliu tranší European Super Senior, jenž činil 267 mil. EUR.
(40)
Pokud jde o správu aktiv, uzavřela EAA s WestLB tříletou smlouvu o poskytování služeb. Podle této smlouvy WestLB poskytuje EAA služby správy portfolia, jejichž hlavním cílem je celé portfolio postupně zlikvidovat a minimalizovat rizika. Zpočátku působila WestLB jako jediná protistrana EAA pro účely refinancování a derivátů.
iv) Ocenění aktiv
(41)
Německo ocenilo obě části vyčleněného portfolia, první část k rozhodnému dni 30. září 2009, druhou část pak k 31. březnu 2010 (přehled je uveden v tabulce č. 2). Podle údajů Německa dosahovala skutečná ekonomická hodnota celkových aktiv 62,727 mld. EUR, tedy o 5,389 mld. EUR méně, než kolik činí jejich účetní hodnota (25). Tento výpočet potvrdila jak společnost Blackrock (26), tak Deutsche Bundesbank (27) jako dostatečně konzervativní. Pro účely ocenění poskytnuté státní podpory odečetlo Německo ze schodku skutečné ekonomické hodnoty (5,389 mld. EUR) počáteční kapitálové vybavení EAA (28) (3,267 mld. EUR, tedy rozdíl mezi účetní hodnotou aktiv a závazků). Výsledný čistý rozdíl mezi převodní a skutečnou ekonomickou hodnotou dosáhl 2,123 mld. EUR.
(42)
Stejně jako Německo se i Komise při výpočtu výše poskytnuté státní podpory zaměřila na čistý rozdíl mezi převodní a skutečnou ekonomickou hodnotou převedených aktiv a závazků (dále jen „převodní delta“).
(43)
Komise přezkoumala ocenění, jež Německo provedlo, za pomoci externích znalců, jmenovitě Société Générale, Bangert Research a profesora Wima Schoutense. Výsledek tohoto přezkumu, který je podrobně popsán rozhodnutí z listopadu 2010 (29), vedl k závěru, že při uplatnění obezřetného náhledu je ukazatel převodní delta o 1,606 mld. EUR vyšší, než uvádí Německo (5,389 mld. EUR). Jinými slovy je skutečná ekonomická hodnota o 6,949 mld. EUR nižší než hodnota převodní (30). Při zjišťování skutečné ekonomické hodnoty určitých dluhopisů, zejména na úrovni dílčích portfolií, zjistili znalci diference (jež v případě celého portfolia cenných papírů činily zhruba 600 mil. EUR). Tyto diference byly dány odlišným posouzením, pokud jde o funkční poruchy příslušných trhů. Znalci např. na rozdíl od WestLB vyhodnotili vícero trhů standardních dluhopisů jako fungující, a vzali proto tržní hodnotu těchto dluhopisů za skutečnou ekonomickou hodnotu. Za druhé byly v případě půjček, jež WestLB převedla, zjištěny rozdíly z důvodu závažných nesrovnalostí u ocenění ztrátovosti ze selhání (loss-given-default, LGD) (v objemu 1 mld. EUR v celém portfoliu úvěrů). Velké rozdíly byly zjištěny i u určitých subkategorií portfolia strukturovaných cenných papírů, jejich čisté dopady se však podle všeho vzájemně vyrovnávaly.
(44)
K doložení skutečnosti, že byl ukazatel převodní delta nižší než nula, Německo dále uvedlo položky, které je případně nutno odečíst, a další argumenty.
Následující tabulka, převzatá z rozhodnutí z listopadu 2010, shrnuje zjištěné výsledky v členění na dílčí portfolia.
Tabulka č. 2
Výsledky týkající se prvního převodu aktiv, uvedené v rozhodnutí z listopadu 2010
Vyjádření Německa
Vyjádření Komise
Převedené portfolio
Účetní hodnota prosinec (převodní hodnota)
„Odvozená“ reálná ek. hodnota dle WestLB - prosinec
„Odvozená“ reálná ek. hodnota - převodní hodnota dle WestLB - prosinec
Odhad reálné ek. hodnoty dle znalců EU - prosinec
Ohad rozdílu reálná ek. hodnota - převodní hodnota dle znalců EU - prosinec
Portfolio strukturovaných cenných papírů
Phoenix
22 764
20 323
-2 441
19 786
-2 978
European Super Seniors
2 918
1 751
-1 167
2 276
- 642
Ostatní ABS
3 188
3 182
-6
3 178
-10
Portfolio cenných papírů
Dluhopisy
16 501
16 323
- 178
15 762
- 739
Portfolio Banque D'Orsay
2 749
2 733
-16
2 770
21
Swapy úvěrového selhání a deriváty
-65
-45
20
- 102
-37
Úvěrové portfolio
Čerpané
20 061
18 666
-1 395
17 807
-2 254
Nečerpané
0
- 205
- 205
- 310
- 310
Celkem
68 116
62 727
-5 389
61 167
-6 949
Pramen
22.února.10
8.července.10
8.července.2010
23.září.10
23.září.10
Odečítané položky
Kapitál EAA (rozdíl mezi převodní hodnotou aktiv a závazků)
3 267
3 267
Převod závazků zaručených zřizovatelem
882
n. a.
Budoucí peněžní toky z převedeného portfolia
880
n. a.
Převod úvěrových dluhopisů
268
268
Úprava o očekávané ztráty z nečerpaných úvěrových linek
205
n. a.
Úprava o očekávané ztráty na základě diskontování
75
n. a.
„Převodní delta“ celkem = převodní cena - reálná ekonomická hodnota - odečítané položky
- 188
3 414
c. TŘETÍ SOUBOR OPATŘENÍ - OPATŘENÍ NA LIKVIDACI WESTLB
(45)
Plán restrukturalizace z června 2011 popisuje řádnou likvidaci společnosti WestLB, která si vyžádá řadu dalších opatření na záchranu. Německo plánuje za prvé převod zbývajících aktiv a závazků společnosti WestLB na EAA, za druhé náhradu kapitálu, převzetí provozních nákladů a nákladů na likvidaci WestLB, resp. jejího nástupce, který bude případně působit pod jinou obchodní firmou (dále jen „banka SPM“), a za třetí vhodná opatření k zajištění likvidity v průběhu transformace.
i) Druhý převod aktiv na EAA
(46)
Plán restrukturalizace z června 2011 předpokládá, že budou z WestLB na EAA převedena všechna zbývající aktiva a závazky, včetně rizikových podrozvahových položek a derivátů (dále jen „druhý převod aktiv“). Všechna aktiva a závazky WestLB, která nebudou prodána třetí straně, ani se nestanou součástí Verbundbank, převezme k 30. červnu 2012 EAA (31). Po tomto převodu již WestLB nebude držet bankovní aktiva na vlastní riziko (s výjimkou investice do vlastního kapitálu banky SPM).
(47)
Poté, co bylo celkové portfolio projednáno s Komisí, k němu Německo na základě podrobných číselných údajů předložilo tyto informace:
Tabulka č. 3
Výsledky týkající se druhého převodu aktiv (v mld. EUR)
Portfolio (32)
Účetní hodnota podle HGB
Tržní hodnota portfolia
Rozdíl
Aktiva
[120-150] (33)
[120-150]
[0,8-1,3]
Závazky
[120-150]
[120-150]
[0,2-0,5]
Celkem
[1,0-1,8]
(48)
K tržní hodnotě aktiv a závazků, které budou předmětem druhého převodu aktiv na EAA, Německo uvedlo, že jsou tyto hodnoty v případě individuálního ocenění vyšší nežli hodnoty uvedené v tabulce 3. Německo zejména uvedlo, že individuální tržní hodnota aktiv činí [120-150] mld. EUR a individuální tržní hodnota závazků [120-150] mld. EUR. Německo argumentuje tím, že zbývající portfolio WestLB bylo prvním převodem aktiv již očištěno a že obsahuje pouze aktiva oceněná skutečně realizovatelnou hodnotou. Německo zejména potvrdilo, že portfolio obsahuje výlučně cenné papíry a deriváty, které byly oceněny příslušnou tržní hodnotou, resp. půjčky a další finanční nástroje, pro něž neexistují zavedené trhy, a které byly proto oceněny metodou diskontovaných peněžních toků. Portfolio obsahuje jen velmi málo cenných papírů (v hodnotě menší než 1 mld. EUR), které lze klasifikovat jako financování zahraničního státního dluhu nebo zahraniční státní cenné papíry.
(49)
Po konzultaci s Komisí však Německo uvedlo, že v případě určitých částí portfolia, a sice úvěrového portfolia a dalších srovnatelných nelikvidních aktiv v hodnotě zhruba [40-70] mld. EUR, je již vzhledem k rozsahu celkového portfolia nutno zohlednit portfoliový efekt. Pokud by totiž musela WestLB do 30. června 2012 kompletní portfolio skutečně prodat, stlačil by převis nabídky jednotlivé tržní hodnoty směrem dolů. Na základě získaných informací Německo argumentovalo tím, že v takovém případě by měla být tržní hodnota portfolia vypočtena jako tržní hodnota jednotlivých složek snížená o [2-5] %.
(50)
Podle plánu restrukturalizace z června 2011 by mohly být předmětem druhého převodu aktiv na agenturu EAA aktiva banky WestImmo, jejíž převod na EAA má zlepšit její uplatnitelnost na trhu. Činnost WestImmo se omezí na činnosti v oblasti dluhopisů Pfandbrief a její obchodní firma se změní na „Pfandbriefbank“ (jedná se o předběžný pracovní název). Pokud jde o realizaci tohoto záměru, mohlo by k vynětí velké části aktiv a závazků WestImmo a k jejich převodu na EAA dojít v prvním pololetí 2012. Toto vyčleněné portfolio („Carve-out-Portfolio“) bude dosahovat hodnoty zhruba [5-10] mld. EUR. Na úrovni dílčích portfolií bude obsahovat nezajištěné portfolio komerčních nemovitostí, portfolio s aktivy v Japonsku a portfolio s dluhopisy a hypotéčními úvěry fyzickým osobám v hodnotě [2-4] mld. EUR, které bylo převedeno na EAA již v rámci prvního syntetického převodu a aktuálně slouží jako zajištění ve sdružení dluhopisů Pfandbrief. Po tomto převodu bude WestImmo podstatně menší bankou, která bude zpočátku držet aktiva v hodnotě zhruba [16-23] mld. EUR. Pokud se nepodaří WestImmo do 30. června 2012 prodat, budou tato zbývající aktiva rovněž převedena na EAA. Tato aktiva tedy musí být zohledněna nad rámec částky uvedené v 51. bodu odůvodnění.
(51)
Vyčleněné portfolio, které Německo projednalo s Komisí a následně jej prezentovalo na základě podrobných číselných údajů, lze popsat následovně:
Tabulka č. 4
Ocenění aktiv banky WestImmo ve vyčleněném portfolio (v mld. EUR)
Portfolio
Účetní hodnota podle HGB
Tržní hodnota
Rozdíl
Mezinárodní nemovitosti
[3,5-4,0]
[3,0-4,0]
[0,1-0,4]
Německé nemovitosti
[1,1-1,6]
[1,1-1,6]
[0,01-0,05]
Portfolio pevně úročených státních dluhopisů
[0,7-1,3]
[0,5-1,25]
[0,1-0,3]
Celkem
[5,3-6,9]
[4,6-6,85]
[0,3-0,8]
(52)
Německo podrobně vysvětlilo, proč lze ocenění aktiv ve vyčleněném portfoliu WestImmo pokládat za dostatečně konzervativní. Uvedlo, že i) zhruba třetinu portfolia tvoří krátkodobé pozice, ii) podkladové zajištění má solidní strukturu a iii) ocenění tohoto zajištění proběhlo nedávno.
(53)
WestLB dále plánuje WestImmo Pfandbriefbank do 30. června 2012 prodat. Pokud k prodeji nedojde, musela by být veškerá aktiva a závazky WestImmo převedena na EAA. Odhadovaná účetní hodnota upravená o riziko (včetně vyčleněného portfolia) dosahovala v červnu 2011 [20-26] mld. EUR. Toto portfolio tvoří převážně hypotéční úvěry na komerční nemovitosti a hypotéční úvěry fyzickým osobám. Podle vyjádření Německa byla velká část původního portfolia již při prvním převodu aktiv předmětem selekce pro účely doplnění, takže je zbývající část již sanována a její tržní hodnota odpovídá hodnotě účetní. Dále má být portfolio komerčních nemovitostí použito v prvé řadě na emisi dluhopisů Pfandbrief, a jeho tržní hodnota tedy postačuje k tomu, aby pokryla převodní hodnotu.
(54)
V neposlední řadě Německo v souvislosti s převodem aktiv WestImmo a s druhým převodem aktiv WestLB uvádí, že skutečná ekonomická hodnota aktiv patrně odpovídá hodnotě převodní.
ii) Nový kapitálový nástroj pro banku SPM
(55)
Podle rámcové dohody převezme Severní Porýní-Vestfálsko k 30. červnu 2012 neomezené vlastnické právo k WestLB i plnou zodpovědnost za tuto banku. Vzhledem k tomu, že WestLB bude muset v rámci restrukturalizace splatit 1 miliardu EUR z vkladu tichého společníka, který do ní vložil fond SoFFin, bude muset být tato část kapitálu nahrazena. Severní Porýní-Vestfálsko přislíbilo, že za tímto účelem v souladu s rámcovou dohodou (34) vytvoří nový kapitálový nástroj v hodnotě 1 mld. EUR (dále jen „nový kapitálový nástroj pro banku SPM“).
iii) Převzetí dalších provozních nákladů a nákladů na likvidaci banky SPM
(56)
Plán restrukturalizace z června 2011 prezentuje pro WestLB / banku SPM dva různé scénáře: tzv. základní scénář („Base Case“) a scénář alternativní („Bad Case“). Základní scénář počítá s tím, že ztráty z provozu a likvidace banky SPM za období pěti let (náklady na transformaci) včetně převzetí penzijních závazků dosáhnou celkem [3-6] mld. EUR. Alternativní scénář vychází z jiných předpokladů, pokud jde o redukci personálu, výši potřebných odpisů budov a investic do IT, penzijní závazky a další náklady na exit, a odhaduje tyto ztráty za pětileté období na celkem [4-7] mld. EUR. Neomezené vlastnické právo a plnou odpovědnost za WestLB převezme Severní Porýní-Vestfálsko. Jak základní, tak alternativní scénář počítá s tím, že kapitálový nástroj v hodnotě 1 mld. EUR, jejž dá Severní Porýní-Vestfálsko k dispozici, bude spotřebován. V případě alternativního scénáře by tato spolková země musela dát v souladu s rámcovou dohodou k dispozici další prostředky.
iv) Příslib likvidity pro dobu restrukturalizace
(57)
Plán restrukturalizace z června 2011 dále uvádí, že spořitelny, Severní Porýní-Vestfálsko a EAS budou po dobu restrukturalizace i nadále poskytovat likviditu, jako je tomu nyní. Bude-li během restrukturalizace až do 30. června 2012 zapotřebí další likvidity, budou se WestLB, vlastníci a EAA v souladu s rámcovou dohodou koordinovat v přijímání vhodných opatření k zajištění likvidity během transformační fáze. Podle údajů, jež Německo předložilo dne 1. prosince 2011, je čerpání takto dodatečně poskytnuté likvidity v případě zátěžového scénáře […].
3. PLÁNY RESTRUKTURALIZACE
a. ÚVOD
(58)
Německo předložilo Komisi několik plánů restrukturalizace, jejichž předmětem jsou různé státní podpory a různé restrukturalizační koncepce. Z první série podkladů, která se týkala výlučně záruky na pokrytí rizik v hodnotě 5 mld. EUR, vzešel plán restrukturalizace z dubna 2009 (35).
(59)
Tento plán restrukturalizace z dubna 2009 (36) se opíral o dva klíčové prvky: o redukci bilanční sumy WestLB z 250 mld. EUR na 125 mld. EUR (včetně prodeje několika aktiv, např. WestImmo) a o přesměrování veškerých činností včetně snížení souvisejících rizik, po nichž by následoval prodej WestLB v rámci otevřené, transparentní a nediskriminační veřejné soutěže. Pokud by se prodej WestLB nepodařilo zrealizovat, musela by banka po roce 2011 zastavit sjednávání nových transakcí. Přestože akcionáři WestLB pověřili organizací prodeje fiduciárního správce a investiční banku a dne 30. září 2010 zahájili na prodej WestLB veřejnou soutěž, nebyly v rámci soutěže podány žádné nabídky, jež by akcionáři WestLB pokládali za ekonomicky přijatelné.
(60)
V prosinci 2009 (37) a v únoru 2011 byly předloženy další plány restrukturalizace. Plán z února 2011 předpokládal další redukci bilanční sumy banky na zhruba 80 mld. EUR, avšak žádné vracení podpory. V červnu 2011 pak byl oznámen definitivní plán restrukturalizace. Ohledně plánu z února 2011 Německo výslovně potvrdilo, že jej stahuje. Toto rozhodnutí se tedy zabývá výlučně plánem restrukturalizace z června 2011.
b. PLÁN RESTRUKTURALIZACE Z ČERVNA 2011
(61)
Plán restrukturalizace z června 2011 je založen na čtyřech hlavních záměrech:
(a)
Během roku 2011, nejpozději však do 30. června 2012, budou z činnosti banky vyčleněny činnosti tzv. Verbundbank, tj. ony obchodní činnosti, jež se orientují na spolupráci s regionálními spořitelnami. Jejich vyčleněním vznikne tzv. Verbundbank, jež bude začleněna do sítě spořitelen. Helaba projevila připravenost Verbundbank převzít.
(b)
Úsilí o prodej všech ostatních částí WestLB bude pokračovat tak dlouho, dokud bude možno uzavřít do 30. června 2012 dohodu o prodeji.
(c)
Portfolia, která nebudou ani přidělena Verbundbank, ani je nepřevezmou členové spořitelní finanční skupiny a ani je WestLB do 30. června 2012 neprodá třetím osobám, převezme k 30. červnu 2012 EAA. Po tomto datu již nebude WestLB vykonávat žádné nové bankovní činnosti (s výjimkou činností v rámci správy majetku). WestLB bude transformována v servisní platformu s likvidačním subjektem, který bude držet zbývající pozice (ekonomicky převedené na EAA nebo jí zajištěné), bude odpovědný za redukci personálu a bude poskytovat služby správy majetku (tzv. banka SPM).
(d)
Část banky SPM (dále jen „servisní společnost“), jež bude poskytovat EAA, Verbundbank a třetím osobám služby správy majetku, bude předmětem vyčlenění.
(62)
Uvedený plán lze shrnout takto:
Tabulka č. 5
Základní struktura, jež má být pomocí plánu restrukturalizace z června 2011 vytvořena
Stávající struktura
30. června 2011
Cílová struktura
30. června 2012
WestLB
Bilanční suma: 160 mld. EUR
Rizikově vážená aktiva: 88,5 mld. EUR (2008, srv. tabulka 1)
Vlastní kapitál: 4 mld. EUR
Počet zaměstnanců: 4 400
Akcionáři: Severní Porýní-Vestfálsko 48 %, regionální svazy 2 %,
spořitelny 50 %
Banka / holding SPM
Bilanční suma: bude ještě potvrzena (aktiva převedená synteticky na EAA)
Rizikově vážená aktiva: 1 mld. EUR;
Počet zaměstnanců: 4 400, v roce 2016 v holdingu, resp. v provozní společnosti 400
Vlastní kapitál: […]
Akcionáři: Severní Porýní-Vestfálsko 100 %
WestImmo a další dceřiné společnosti WestLB
Dceřiná společnost = provozní společnost SPM Bilanční suma: bude ještě potvrzena (aktiva převedená synteticky na EAA)
Počet zaměstnanců: viz holding
Dceřiná společnost = servisní společnost SPM Bilanční suma: 1 mld. EUR;
Počet zaměstnanců: v roce 2016 nejvýše 1 000
Předmětem prodeje do roku 2016
Převod Verbundbank na Helaba
Bilanční suma: 40-45 mld. EUR
Vlastní kapitál: 1 mld. EUR poskytnutá spořitelnami
Počet zaměstnanců: ~ 400
Akcionáři: převod na Helaba
Prodej aktiv do 30. června 2012
Zejména WestImmo (Pfandbriefbank)
Bilanční suma WestImmo: [16-23] mld. EUR
EAA - Abwicklungsanstalt duben 2010
Nominální objem: 77,5 mld. EUR (říjen 2011): 53)
Vlastní kapitál: 3 mld. EUR
Akcionáři: Severní Porýní-Vestfálsko 48 %, regiony 2 %,
spořitelní svazy 50 %
EAA (po doplnění) - Abwicklungsanstalt
Bilanční suma: ~ [100-250] mld. EUR
Vlastní kapitál: vlastní kapitál dle stavu v červnu 2012 a vlastní kapitál potřebný navíc na bezztrátovou likvidaci aktiv převedených k 30.6.2012
Akcionáři: Severní Porýní-Vestfálsko 48 %, regiony 2 %,
spořitelní svazy 50 %
i) Verbundbank
(63)
Obchodní činnosti Verbundbank budou vyčleněny a vytvoří jednotku, která zfúzuje s jinou bankou. Během řízení, jež vedlo k přijetí tohoto rozhodnutí, upustily spořitelny od svého původního záměru založit novou, samostatnou banku. Verbundbank bude působit jako poskytovatel služeb a ústřední banka spořitelen v Severním Porýní-Vestfálsku a Braniborsku a bude zaměstnávat zhruba 400 bývalých zaměstnanců WestLB. Po přechodné období bude moci od WestLB / banky SPM odebírat určité služby.
(64)
Verbundbank bude sledovat málo rizikový obchodní model. Své služby a produkty bude nabízet spořitelnám a jejich zákazníkům, středostavovské podnikové klientele, veřejným institucím a institucionálním klientům. Škála jejích produktů bude v podstatě omezena na podnikové financování a jednoduché produkty kapitálového trhu. Nejdůležitější finanční údaje Verbundbank budou představovat mj. rizikově vážená aktiva v hodnotě zhruba 8,3 mld. EUR a bilanční suma ve výši 40-45 mld. EUR. Zpočátku bude Verbundbank kapitalizována v objemu 1 mld. EUR, aby dosáhla podílu regulatorního vlastního kapitálu ve výši 12 %. Potřebný kapitál poskytnou spořitelní sdružení v Severním Porýní-Vestfálsku (50 %) a německé sdružení spořitelen a žirobank (Deutscher Sparkassen- und Giroverband, DSGV (50 %) (38). Její závazky budou tvořeny spořitelními vklady, dluhopisy, dluhopisy Pfandbrief a vklady institucionálních investorů. Největší část finančních prostředků poskytnou členové spořitelní finanční skupiny.
(65)
Po předložení plánu restrukturalizace z června 2011 ohlásila Helaba připravenost převzít činnosti Verbundbank. Dne 12. prosince 2011 vyvodila Helaba z pečlivého přezkumu vybraných aktiv a pasiv WestLB v zásadě pozitivní závěr. Svou připravenost k převzetí Verbundbank zopakovala tím, že její podílníci pověřili představenstvo, aby zahájilo konkrétní jednání o integraci činností Verbundbank do její vlastní činnosti (39). Spořitelní sdružení započala se začleňováním Verbundbank do Helaby či spořitelního sektoru poté, co se ukázalo, že by samostatně provozovaná Verbundbank dosahovala relativně nízké rentability a že by u rentability vlastního kapitálu bylo nutno počítat s rozmezím [2,0-3,0] % až [4,0-5,0] %. Nižší režijní náklady a synergie docílená integrací činností Verbundbank do Helaby či spořitelního sektoru by očekávanou rentabilitu zvýšily na přijatelnou úroveň.
ii) Prodej nebo převod aktiv
(66)
Podle plánu restrukturalizace z června 2011 má být do 30. června 2012 (podpis smluv) prodáno co nejvíce částí WestLB, které nepřicházejí v úvahu pro odštěpení Verbundbank. Tento proces byl koordinován s probíhajícími prodeji, které již byly zahájeny s cílem splnit podmínky rozhodnutí z května 2009. Jedná se o […].
(67)
WestLB nabídla k prodeji větší jednotky, např. divize Podnikatelská klientela a strukturované financování a Kapitálové trhy, které představují významné zdroje jejích výnosů. Tyto divize sestávají z menších jednotek, např. úseků Corporates, Structured Finance, Equity Markets, Debt Markets či úseku Depozitní obchody, které lze koupit případně i včetně souvisejících platforem IT a příslušné infrastruktury.
(68)
Nabídky bude WestLB hodnotit mj. na základě těchto kritérií: kupní cena včetně mechanismů jejích úprav a upravovaných složek ceny, dopady prodeje na rozvahu a výsledovku WestLB, bezpečnost transakce (např. pokud jde o financování transakce a o zkušenost kupujícího se srovnatelnými postupy), právní aspekty transakce a doplnění EAA.
(69)
Všechna aktiva a závazky WestLB, které nebudou k 30. červnu 2012 prodány, resp. převedeny na Verbundbank, budou k uvedenému datu převedeny na EAA. Použitelný právní rámec (40) umožní následné doplnění EAA za předpokladu, že bude mj. k dispozici dostatek vlastního kapitálu, budou zveřejněna všechna rizika spojená s danými aktivy a bude předložen podrobný plán likvidace.
(70)
Metody, jež budou uplatněny na druhý převod aktiv, budou odpovídat metodám, které byly aplikovány již v prosinci 2009, resp. dubnu 2010 na obě první tranše v rámci prvního převodu aktiv WestLB na EAA. I v tomto případě bude upřednostněna metoda odštěpení. Pokud jde o související rizika, bude namísto fyzického převodu proveden převod syntetický pouze v případě, že nebude možné aplikovat jiné vhodné metody převodu, např. prodej či přistoupení k pohledávce, nebo s nimi budou spojena ekonomicky nepřijatelná rizika.
(71)
Převodem má být zaručeno, aby WestLB, resp. banka SPM jednak již nevykonávaly nové bankovní činnosti (s výjimkou těch, jež souvisejí s jejich funkcí servisní jednotky), jednak aby nebyly vystaveny na vlastní účet riziku ztrát vlivem zhoršení finanční pozice emitentů či tržnímu riziku, které je třeba podle aktuálně platné právní úpravy pokrýt regulatorní minimální výší kapitálu (41).
(72)
Pokud jde o ocenění aktiv a závazků, budou pro účely převodu použity rizikově upravené účetní hodnoty, tj. […].
iii) Banka SPM
(73)
Po 30. červnu 2012 již nebude WestLB provádět nové bankovní činnosti (s výjimkou těch, jež souvisejí s její funkcí servisní jednotky) a přestane působit pod obchodní firmou WestLB, kterou změní na SPM-Bank (předběžné pracovní označení). WestLB bude převedena na jednotku, která bude pro účely likvidace ekonomickým držitelem zbývajících položek, jež budou převedeny na EAA, a bude odpovídat za zbývající zaměstnance, a dále na servisní platformu, jež bude poskytovat výlučně služby v oblasti správy majetku.
(74)
[…].
(75)
Z banky SPM se stane v podstatě holdingová společnost (dále jen „holding / banka SPM“), která by měla mít dvě dceřiné společnosti: provozní společnost SPM a servisní společnost SPM (dále jen „servisní společnost“).
(76)
Aktiva, jež nebude z daňových, právních či regulatorních důvodů možno fyzicky převést na EAA, budou převedena pouze synteticky. Tato aktiva budou vykazována v rozvahách holdingu / banky SPM nebo provozní společnosti SPM, nikoli však v rozvaze servisní společnosti SPM.
(77)
Poté, co bude ukončeno doplňování, nebudou WestLB, resp. banka SPM již držet žádná rizikově vážená aktiva ke krytí rizika ztrát vlivem zhoršení finanční pozice emitentů a rizika tržního (42). Budou držet pouze rizikově vážená aktiva v relativně malém objemu, aby splnily regulatorní kapitálové požadavky ke krytí čistě operačních rizik (v hodnotě méně než 1 mld. EUR při výpočtu podle přístupu základního ukazatele) (43).
(78)
Provozní společnost SPM bude držet zbývající penzijní závazky vůči stávajícím i bývalým zaměstnancům WestLB. Hlavním úkolem holdingové / provozní společnosti SPM bude zredukovat do roku 2016 počet zaměstnanců ze stávajících zhruba 4 400 na 1 400 (z nichž bude 1 000 zaměstnáno v servisní společnosti) a zrušit pobočky a systémy, jež nebudou zcela nezbytné. Provozní společnost SPM bude poskytovat pouze základní služby, jež nebudou patřit k hlavnímu předmětu činnosti, např. údržbu budov a kanceláří.
(79)
V období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2014 bude servisní společnost předmětem vyčlenění, tak aby mohla poskytovat služby správy zbývajících aktiv a závazků WestLB. Převodem portfolií aktiv na EAA (a Verbundbank) vznikne potřeba poskytování služeb správy majetku, neboť obsluhu těchto portfolií nebudou moci samy zajistit ani EAA, ani Verbundbank. Servisní společnost bude EAA (a Verbundbank) tyto služby nabízet za tržní ceny. Všechna omezení podnikatelského modelu servisní společnosti (srv. též 80.-85. bod odůvodnění) přestanou platit v okamžiku prodeje této společnosti.
(80)
Holding SPM, resp. jeho dceřiné společnosti budou mít všechny bankovní licence, které budou ještě potřebovat k výkonu svých činností. Německo se nicméně zavázalo, že rozsah a počet těchto licencí omezí na minimum nutné k poskytování služeb správy majetku.
(81)
Významná část portfolií EAA je zaúčtována v zahraničních pobočkách a stejně bude nutno postupovat i v budoucnu. K 31. říjnu 2011 držela WestLB v New Yorku rizikové pozice v hodnotě zhruba [5-15] mld. EUR, v Londýně v hodnotě zhruba [15-25] mld. EUR a v Asii v hodnotě zhruba [5-10] mld. EUR. Fyzický převod těchto portfolií na EAA nebyl v době prvního převodu aktiv buď možný z daňových, právních či regulatorních důvodů nebo nebyl ekonomicky přijatelný (a nebude ani v budoucnu), takže by byl možný pouze převod syntetický. Tato aktiva bude držet holding SPM, resp. provozní společnost SPM, a to zčásti v zahraničních pobočkách či dceřiných společnostech. Německo prohlásilo, že pobočky ani dceřiné společnosti v zahraničí nelze uzavřít v bezprostřední budoucnosti, avšak zavázalo se, že holding, resp. provozní společnost SPM uzavře všechny zahraniční pobočky, resp. dceřiné společnosti do konce roku 2016, ledaže by takový krok neumožňovaly předpisy o bankovním dohledu.
(82)
Dále bude muset servisní společnost u těchto portfolií zajišťovat přiměřenou obsluhu. K tomu, aby si společnost zachovala svou odbornou kompetenci v oblasti správy majetku, bude provozovat pobočku v New Yorku a Londýně a zastoupení v Asii. V jedné z těchto zahraničních poboček bude zaměstnána zhruba třetina zaměstnanců, kteří mají pro servisní společnost pracovat. Komise tedy bere na vědomí, že banka SPM v návaznosti na prodej servisní společnosti nebude mít po roce 2016 již žádné pobočky a dceřiné společnosti v zahraničí, ledaže by jejich uzavření neumožňovaly předpisy o bankovním dohledu.
(83)
Servisní společnost bude nejen předmětem vyčlenění, nýbrž i následného prodeje, a to nejpozději v roce 2016. V zájmu jeho zjednodušení může banka SPM v letech 2012-2014 uzavírat smlouvy o obsluze portfolií třetích subjektů, tj. vykonávat činnosti pro třetí osoby, jejichž předmětem nebudou portfolia WestLB. Výnosy z těchto činností však nesmějí přesáhnout [40-60] % jejích celkových hrubých výnosů. Prodejem servisní společnosti přestane toto omezení platit.
(84)
Servisní společnost bude patrně docilovat mírné rentability obratu zhruba [8-12] %, která bude právě tak postačovat k tomu, aby byla společnost schopna působit na trhu (44). Jak vyplývá z propočtu zisků a ztrát, na jehož základě byla rentabilita této společnosti vyhodnocena, je třeba do roku 2016 dosáhnout výrazných úspor na nákladech (45).
(85)
Pro případ, že by banka SPM neprodala servisní společnost do 31. prosince 2016, zavázalo se Německo, že bude servisní společnost zlikvidována. V takovém případě by byly veškeré stávající smluvní závazky ukončeny k 31. prosinci 2017, kdy lhůta pro likvidaci servisní společnosti (v případě, že nebude prodána) končí.
4. ZÁVAZKY NĚMECKA
(86)
Nad rámec plánu restrukturalizace z června 2011 předložilo Německo seznam závazků (viz příloha tohoto rozhodnutí), jež lze shrnout následovně:
a)
OBCHODNÍ FIRMA
-
Německo se zavázalo, že název „WestLB“ již nebude po 30. červnu 2012 používán jako obchodní firma (pokud si technické překážky nevyžádají u změny obchodní firmy až 3měsíční odklad).
b)
VERBUNDBANK
-
Německo se zavázalo, že omezení činností Verbundbank, s nímž počítá plán restrukturalizace z června 2011, bude platit až do 31. prosince 2016, ledaže bude Verbundbank před tímto datem začleněna do jiné zemské banky.
-
Německo se zavázalo, že Severní Porýní-Vestfálsko již nebude ve Verbundbank v budoucnu nabývat podíly, ani nebude tuto banku jinak finančně podporovat.
-
Německo se zavázalo, že upustí od „samostatného“ řešení pro Verbundbank a že její aktiva a závazky budou do 30. června 2012 vyčleněny z WestLB s tím, že odpovědnost za ně převezmou spořitelní sdružení a spořitelní finanční skupina.
-
Německo se zavázalo, že všechny strany naplní své závazky z rámcové dohody, a to v nezměněné podobě a ve stanovených lhůtách, tak aby byla zejména s ohledem na předmět transakce a „nulovou hodnotu podniku“ zajištěna dostatečná bezpečnost transakce a aby vyčlenění Verbundbank proběhlo nejpozději k 30. červnu 2012.
-
Německo se zavázalo, že má zemská banka Landesbank Hessen-Thüringen („Helaba“) v úmyslu poskytovat bance Verbundbank partnerskou podporu v případě, že due diligence skončí s pozitivním výsledkem.
c)
BANKA SPM
-
Německo se zavázalo, že se činnosti banky SPM omezí na tyto služby:
i)
obsluha portfolií EAA, Verbundbank a třetích osob, jejíž součástí bude v případě potřeby účelová správa aktiv, jež bude časově omezena na dobu do dosažení doby splatnosti (dále jen „účelová správa aktiv), zúčtování, vypořádání a zhodnocení cenných papírů, analýza úvěrového rizika, zpracování a sledování úvěrového rizika, controlling úvěrového rizika, regulatorní výkaznictví, správa zajištění prováděná pro podniky včetně související správy dat, řízení tržních rizik, služby IT a podpůrné služby typu back office, financování, hedging, řízení hotovosti, finanční výkaznictví, controlling, compliance a správa účastí.
ii)
V případě aktiv, jež budou předmětem syntetického převodu na EAA, může EAA v rámci své likvidační strategie provádět zejména také jejich prolongaci, prodej či sekuritizaci. V těchto případech bude banka SPM jednat výlučně z pověření a na pokyn EAA (46).
-
Německo předložilo popis potřebné bankovní licence a zavázalo se, že všechna ostatní povolení budou vrácena do 31. prosince 2012.
-
Německo se zavázalo, že počet zaměstnanců banky SPM bude do roku 2016 snížen ze stávajících 4 400 na 1 000 v případě servisní společnosti. Jak má redukce personálu postupně probíhat, ilustrovalo Německo na základě předběžných číselných údajů.
-
Německo se zavázalo, že bude banka SPM při nabízení služeb třetím osobám dodržovat určité podmínky. Výnosy z činnosti pro tyto třetí subjekty nesmí překročit [40-60] % jejích hrubých výnosů. Servisní smlouvy převezme pouze jedna oddělená jednotka (servisní společnost, kterou zbývá ještě vyčlenit), jejíž bankovní licence bude obsahově omezena na potřebné minimum.
-
Německo se zavázalo, že tato servisní společnost bude nejpozději do 31. prosince 2016 prodána. Doba účinnosti servisních smluv, která by měla trvat i po roce 2017, je přípustná pouze v případě, že objednatel bude oprávněn smlouvu s účinností k 31. prosinci 2017 vypovědět v případě nedostatečných kapacit.
-
Pro případ, že by nebylo možné servisní společnost k plánovanému termínu prodat, se Německo zavázalo, že tato společnost svou činnost ukončí s účinností od 31. prosince 2017 nebo že budou veškeré podíly v ní převedeny. Veškerá omezení, jež budou pro činnosti servisní společnosti stanovena, přestanou v případě jejího prodeje platit.
-
Německo se zavazuje, že předmětem činnosti banky SPM nebude zejména: obchodování na vlastní účet, vydávání certifikátů všeho druhu, financování projektů a obchodu, financování kryté aktivy, sekuritizace a syndikované úvěry a činnost pro mezinárodní firemní klientelu. V případě aktiv, jež budou převedena na EAA a budou touto institucí i garantována, bude navenek vystupovat jako věřitel banka SPM, takže se může stát, že tato banka bude muset provádět prolongaci, prodej či sekuritizaci. Bude tak však činit pouze z pověření a na pokyn EAA.
-
Německo se zavazuje, že banka SPM bude své služby správy majetku nabízet výlučně za tržní ceny a že ceny servisní společnosti budou určovány tak, aby celkově pokrývaly náklady.
-
Německo se zavazuje, že banka SPM uzavře nejpozději do konce roku 2016 všechny své pobočky a dceřiné společnosti v zahraničí, ledaže by regulatorní požadavky vyžadovaly zachování některé z nich i po tomto termínu. S ohledem na odbornou kompetenci, pokud jde o znalost místních podmínek, a na nutnost pokrýt časová pásma, snížit operační rizika a zachovat si konkurenceschopnost je banka SPM oprávněna být zastoupena vlastní pobočkou v Londýně, New Yorku a v Asii.
-
Německo se zavázalo, že bude banka SPM pod dohledem svěřenského správce pověřeného kontrolou („kontrolní správce“, Monitoring Trustee).
d)
EAA
-
Německo se zavázalo, že v případě rozšíření a prodloužení servisní smlouvy s EAA do 31. prosince 2016 bude tato agentura odebírat potřebné služby správy majetku v souladu se závazkem tržně konformní cenotvorby a že následně bude na tuto smlouvu vypsána veřejná soutěž.
e)
DOHLED
-
Německo se zavázalo, že bude ve čtvrtletních intervalech podávat podrobnou zprávu o opatřeních, jež byla přijata na základě dohody mezi Komisí a Německem z 16. prosince 2011.
III. ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ PODLE ČL. 108 ODST. 2 SFEU
1. ROZHODNUTÍ Z PROSINCE 2009
(87)
Ve svém rozhodnutí z prosince 2009 vyjádřila Komise podle čl. 108 odst. 2 SFEU pochybnosti o tom, zdali jsou opatření na záchranu znehodnocených aktiv, jež byla předmětem posouzení v tomto rozhodnutí, slučitelná se sdělením Komise o nakládání se znehodnocenými aktivy v bankovním sektoru Společenství (47) (dále jen „sdělení o znehodnocených aktivech“). Podle názoru Komise dále nebylo přesvědčivým způsobem doloženo, že - na rozdíl od požadavku, jenž je zakotven ve sdělení Komise o návratu k životaschopnosti a hodnocení restrukturalizačních opatření ve finančním sektoru v současné krizi podle pravidel pro státní podporu (48) (dále jen „sdělení k restrukturalizaci“) - bude zajištěn návrat k životaschopnosti banky, přiměřené sdílení nákladů i zmírnění narušení hospodářské soutěže vyvolaného (dodatečnou) státní podporou.
(88)
Komise upozornila na to, že se nezabývá pouze touto novou státní podporou v rámci převodu aktiv na EEA, nýbrž že musí opětovně přezkoumat státní podporu, kterou schválila svým rozhodnutím z května 2009 (49).
(89)
Komise dále vyjádřila pochybnosti o tom, zdali spořitelní sdružení poskytla příspěvek přiměřené výše, neboť pro jejich závazky z opatření na záchranu aktiv platil určitý strop a kapitál potřebný ke zřízení EAA poskytlo výlučně Německo, nikoli tato sdružení (50).
(90)
Německu bylo uloženo předložit přepracovaný plán restrukturalizace, který by zohledňoval celkovou částku poskytnuté státní podpory a stanovil přiměřené protiplnění a dodatečnou komplexní restrukturalizaci.
2. ROZHODNUTÍ Z LISTOPADU 2010
(91)
Rozhodnutím z listopadu 2010 Komise zahájila formální vyšetřovací řízení, neboť vzrostly její pochybnosti, zdali byl první převod aktiv slučitelný se sdělením o znehodnocených aktivech a zdali byl plán restrukturalizace z prosince 2009 slučitelný s vnitřním trhem. Tento plán restrukturalizace neprokazoval přesvědčivým způsobem, že by dokázal zajistit návrat zvýhodněné banky k životaschopnosti a přiměřené sdílení nákladů a zmírnit narušení hospodářské soutěže vyvolané podporou.
(92)
V souvislosti s prvním převodem vyjádřila Komise zejména pochybnosti o tom, lze-li znehodnocená aktiva zachránit. Komise konstatovala existenci státní podpory, určila její výši a dospěla k závěru, že je tato podpora vzhledem ke své výši slučitelná se sdělením o znehodnocených aktivech pouze v případě, že bude vrácena nebo kompenzována další restrukturalizací podle bodu 41 sdělení o znehodnocených aktivech.
(93)
V rozhodnutí z listopadu 2010 Komise na základě posudku svých znalců odhadla výši státní podpory, jež byla spojena s prvním převodem, na zhruba 6,9 mld. EUR. Tato částka je dána rozdílem mezi převodní a tržní hodnotou příslušných aktiv (zhruba 11 mld. EUR) (51), který je upraven o původní vlastní kapitál EAA (cca. 3,3 mld. EUR) (52), o účetní hodnotu určitých úvěrových dluhopisů (zhruba 0,3 mld. EUR) (53) a o srážku za převod závazků zaručených zřizovatelem banky (zhruba 0,9 mld. EUR) (54).
(94)
Komise dále schválila ukazatel „převodní delta“ („Transfer-Delta“), tedy rozdíl mezi převodní a reálnou ekonomickou hodnotou aktiv a závazků, který vypočetli jí ustavení znalci. Podle názoru Komise činí tento ukazatel po odečtení příslušných faktorů vlastního kapitálu a úvěrů 3,4 mld. EUR (55). Pokud jde o portfolio cenných papírů, Komise konstatovala, že by k posouzení předmětných kategorií aktiv jakožto aktiv znehodnocených (56) bylo bývalo zapotřebí dalších důkazů, aby bylo možno dospět k závěru, že byly trhy těchto aktiv skutečně funkčně narušeny vlivem nedostatku kupujících a prodávajících. Komise dále na základě své rozhodovací praxe vyjádřila souhlas se znalci v tom, že diskontní faktory, jež WestLB použila při výpočtu reálné ekonomické hodnoty, byly příliš nízké, takže tato hodnota vyšla ve výpočtu jako příliš vysoká. Komise dále souhlasila se závěrem znalců, podle nějž byla reálná ekonomická hodnota úvěrového portfolia vzhledem k nedostatečně konzervativním předpokladům při odhadu ztrátovosti ze selhání (LGD) o zhruba 1 mld. EUR nižší, než na kolik ji odhadla WestLB. Komise konstatovala, že v souladu s její rozhodovací praxí byly tyto údaje porovnány na úrovni odvětví (57). Komise dále opětovně přezkoumala další prezentované odečítané položky, rozhodla však, že není důvod je zohledňovat při výpočtu reálné ekonomické hodnoty.
(95)
Komise dále vyjádřila pochybnosti o správě znehodnocených aktiv, za niž nadále odpovídá WestLB. Vzhledem k tomu, že EAA krátce po svém založení zaznamenala ztrátu ve výši 1 mld. EUR, vyvodila Komise závěr, že ztráty mohly vzniknout již v okamžiku převodu. Měla proto pochybnosti o tom, zdali předmětná aktiva spadají do oblasti působnosti bodu 32 sdělení o znehodnocených aktivech.
(96)
Komise ještě jednou vyzvala Německo, aby předložilo přepracovaný plán restrukturalizace, který by zohledňoval dodatečnou státní podporu WestLB a řešil nedostatky, na něž rozhodnutí poukazuje.
IV. STANOVISKO NĚMECKA
(97)
Německo nepopírá, že se v případě předmětných opatření jedná o státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
1. PRVNÍ PŘEVOD AKTIV NA EAA
(98)
Německo vyjadřuje výhrady vůči některým závěrům Komise, pokud jde o první převod aktiv na EAA.
a) POUŽITELNOST SDĚLENÍ O ZNEHODNOCENÝCH AKTIVECH
(99)
Německo opakuje argumenty ze svého stanoviska z 1. února 2010 a tvrdí, že sdělení o znehodnocených aktivech není na první převod aktiv na EAA použitelné. WestLB podle něj převodem vlastního kapitálu na EAA přebírá též náklady, které jsou s opatřením na záchranu aktiv spojeny. Německo dále uvádí, že podle poznámky pod čarou č. 8 v 16. bodu odůvodnění rozhodnutí z května 2009 není toto sdělení použitelné, provádějí-li dané opatření veřejní podílníci, kteří jednají jako vlastníci.
b) VÝPOČET REÁLNÉ EKONOMICKÉ HODNOTY PRVNÍHO PŘEVODU AKTIV
(100)
Za druhé Německo uvádí, že se Komise dopustila chyb při oceňování převedených aktiv a při aplikaci škálovacích faktorů.
(101)
Německo tvrdí, že je Komise ve svém hodnocení celkově příliš konzervativní, a rozvádí následně jednotlivé aspekty kategorií aktiv „strukturované cenné papíry“, „další cenné papíry“ a „úvěrové portfolio“.
(102)
Podle Německa byla metoda ocenění portfolia „strukturovaných úvěrů“, kterou WestLB použila a Komise kritizovala, přijatelná pro Deutsche Bundesbank. Dále Německo poukázalo na skutečnost, že jím pověřená externí znalecká společnost BlackRock Solutions ocenila toto portfolio vyšší reálnou ekonomickou hodnotou než WestLB, což svědčí o tom, že WestLB zvolila dostatečně konzervativní přístup.
(103)
K portfoliu „dalších cenných papírů“ Německo uvádí, že největší oceňovací rozdíly jsou dány otázkou, zdali lze použít tržní hodnotu. Německo kritizuje přístup znalců Komise, kteří nedostatečně objasnili svůj závěr, podle nějž téměř všechna aktiva patřila k fungujícím trhům, zatímco WestLB navrhla ke zjištění případné funkční poruchy trhu použít svá vlastní (především podle likvidity orientovaná) kritéria. Svou kritiku dokládá Německo na státních dluhopisech, jež tvoří z portfolia cenných papírů velkou část; pokles cen, k němuž došlo koncem roku 2009, byl podle Německa známkou funkčně narušených trhů.
(104)
K ocenění „úvěrového portfolia“ Německo uvádí, že k vyvrácení hodnot, jež prezentovala WestLB, nelze stanovisko znalců Komise použít, mj. proto, že vzniklo bez přístupu k podrobné úvěrové dokumentaci. Německo konkrétně kritizuje nedostatečnou transparentnost, pokud jde o použité oceňovací parametry, obsahové rozpory a nadměrně konzervativní přístup znalců Komise. Podle Německa je třeba vycházet z parametrů, které používal v zátěžových testech Evropský výbor orgánů bankovního dohledu (CEBS), a nikoli z parametrů, jež určili znalci. Zvláštní kritice podrobuje Německo zátěžový scénář, v němž znalci Komise vycházejí ze 70 % pravděpodobnosti selhání a z 30 % ztrátovosti ze selhání.
(105)
Dále Německo reagovalo na výhrady ohledně možnosti záchrany daných aktiv. Uvedlo, že z první zprávy o hospodaření EAA (k 30. červnu 2010) nelze vyčíst žádné ztráty z portfolia. Výhrady Komise, že by mohl být odhad očekávaných ztrát ve struktuře EAA podhodnocen, Německo odmítá s tím, že se skutečný rozsah rezerv na rizika, jež EAA tvoří, řídí především portfoliem Phoenix. Rozsah této tvorby rezerv na rizika je o [0,5-1,5] mld. EUR nižší, než kolik odhaduje plán likvidace. Tvorba rezerv na rizika v EAA tedy není v rozporu s odhadem WestLB, pokud jde o očekávané ztráty.
c) ODEČÍTANÉ POLOŽKY
(106)
Německo dále uvádí, že je v případě ocenění převedených portfolií nutno vzít v potaz položky, které je třeba odečíst, zejména pokud jde o i) převod závazků zaručených zřizovatelem banky, ii) budoucí peněžní toky, iii) přislíbené, avšak nečerpané úvěrové linky a iv) diskontování očekávaných ztrát.
(107)
K závazkům zaručeným zřizovatelem banky Německo uvádí, že převodem těchto závazků (58) na EAA přichází WestLB o ekonomický prospěch ve výši 882 mil. EUR a že je tuto skutečnost nutno zohlednit.
(108)
K budoucím peněžním tokům Německo uvádí, že převodem portfolií na EAA se WestLB vzdává budoucích peněžních toků (plateb úroků atd.) ve výši 880 mil. EUR a že je tuto okolnost nutno zohlednit.
(109)
Pokud jde o přislíbené, avšak nečerpané úvěrové linky, Německo uvádí, že je u převodu nečerpaných linek na EAA nutno provést opravu, neboť ve výpočtu reálné ekonomické hodnoty bylo přihlédnuto k potenciálnímu riziku s těmito linkami spojenému, zatímco jejich potenciální výnos nebyl do celkového ocenění zahrnut.
(110)
Ohledně diskontování očekávaných ztrát Německo uvádí, že by měly být diskontované očekávané ztráty použity jako východisko ocenění portfolií, neboť zásada obezřetnosti, která je s tímto přístupem v rozporu, byla již dostatečně uplatněna při výpočtu reálné ekonomické hodnoty.
2. VÝHODA PRO SPOŘITELNY RELEVANTNÍ Z HLEDISKA STÁTNÍ PODPORY
(111)
K výhradám Komise, podle nichž mohla být spořitelním sdružením protiprávně poskytnuta dodatečná státní podpora, se Německo vyjádřilo následovně.
(112)
Za prvé poukázalo na to, že akcionáři WestLB, k nimž patří též spořitelní sdružení, nebyli povinni zakládat likvidační instituci. K jejímu založení došlo naopak na základě autonomního rozhodnutí vlastníků.
(113)
Za druhé poukazuje Německo na skutečnost, že FMStFG nestanoví neomezenou povinnost hradit ztráty. Podle tohoto zákona musí vlastníci komerčních bank ručit za rizika plynoucí z likvidačních agentur pouze do výše vlastních obchodních podílů. Německo uvádí, že podle FMStFG lze v zájmu zohlednění rozdílných finančních zdrojů rozdělit smlouvou povinnost k úhradě ztrát způsobem, který se liší od rozdělení ztráty v poměru podle vlastního kapitálu.
(114)
Podle názoru Německa nesou obě spořitelní sdružení při stávající povinnosti k úhradě ztrát v celkovém objemu 4,5 mld. EUR přiměřený díl nákladů.
V. POSOUZENÍ STÁTNÍ PODPORY VE PROSPĚCH WESTLB
(115)
Při posouzení podpory na restrukturalizaci ve prospěch WestLB je třeba zohlednit veškeré státní podpory, jež byly této bance poskytnuty od roku 2008, neboť podpory schválené po rozhodnutí z května 2009 byly určeny na proces restrukturalizace, jenž byl schválen týmž rozhodnutím. Vzhledem k výraznému navýšení objemu podpor a k změnám v plánu restrukturalizace je třeba všechny podpory podrobit opětovnému přezkumu na základě plánu restrukturalizace z června 2011.
1. STÁTNÍ PODPORA VE SMYSLU ČL. 107 ODST. 1 SFEU
(116)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“.
(117)
O státní podporu se jedná v případě opatření, jež splňuje všechny tyto podmínky: a) je financováno státem nebo ze státních prostředků, b) zvýhodňuje určitý podnik nebo odvětví výroby, c) narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž a d) mohlo by ovlivnit obchod mezi členskými státy.
(118)
Komise setrvává na svém níže rozvedeném stanovisku, že jsou tyto podmínky splněny v případě všech předmětných opatření, přestože je zohledněna okolnost, že WestLB ukončí výkon svých bankovních činností. Tato banka bude totiž nadále vykonávat hospodářské činnosti (např. služby v oblasti správy majetku). Vzhledem k tomu, že tyto činnosti budou nadále vykonávány v mezinárodní konkurenci, mohla by daná opatření podle názoru Komise narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit též obchod mezi členskými státy (59).
a. ZÁRUKA NA POKRYTÍ RIZIK PRO PORTFOLIO PHOENIX
(119)
Již ve svém rozhodnutí z května 2009 Komise konstatovala, že se v případě záruky na pokrytí rizik jedná o státní podporu. Německo upřesnilo, že tato záruka nadále platí pro podíl, jejž portfolio Phoenix převedené na EAA zaujímá na vlastním kapitálu.
b. KAPITÁLOVÁ INJEKCE
(120)
Komise již ve svém rozhodnutí z prosince 2009 došla k závěru, že kapitálová injekce ve výši 3 mld. EUR představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
c. NOVÝ KAPITÁLOVÝ NÁSTROJ PRO BANKU SPM
(121)
Podle plánu restrukturalizace z června 2011 emituje spolková země Severní Porýní-Vestfálsko ve prospěch banky SPM nový kapitálový nástroj ve výši 1 mld. EUR, který nahradí část vlastního kapitálu WestLB (60), kterou má tato banka splatit fondu SoFFin. Vzhledem k tomu, že má tento nový kapitálový nástroj ve prospěch banky SPM nahrazovat kapitál, musí být též plně schopen uhradit ztráty, neboť regulační orgán by v opačném případě takovou transakci neschválil. Rovněž u tohoto nového nástroje se tedy jedná o kapitál. Tento kapitál poskytne Severní Porýní-Vestfálsko, takže se jedná o státní prostředky. Tento kapitálový nástroj bude překlenovat nedostatek kapitálu jediné banky, takže v případě banky SPM dojde k jejímu selektivnímu zvýhodnění. Vzhledem k tomu, že bude tato banka působit v hospodářském odvětví, v němž jsou zastoupeny podniky z jiných členských států, existuje riziko, že toto opatření naruší hospodářskou soutěž a ovlivní obchod mezi členskými státy. Jedná se tedy o státní podporu a tento závěr potvrzuje i rozbor podobných kapitálových opatření (61).
d. DALŠÍ ÚHRADA ZTRÁT BANKY SPM ZE STRANY SEVERNÍHO PORÝNÍ-VESTFÁLSKA
(122)
Podle plánu restrukturalizace z června 2011 převezme ztráty z provozování a likvidace banky SPM za období pěti let a dále všechny penzijní závazky spolková země Severní Porýní-Vestfálsko. V období, po něž bude banka SPM vykonávat operativní činnost, se počítá se ztrátami v celkové výši [3-6] mld. EUR (základní scénář), resp. [4-7] mld. EUR (alternativní scénář). Tyto ztráty je nutno uhradit […]. Závazek převzít ztráty banky SPM je tedy srovnatelný s kapitálovou injekcí v objemu [100-700] mil. EUR až [0,5-2,0] mld. EUR. Stejně jako nový kapitálový instrument emitovaný prospěch banky SPM pokrývá též toto další krytí ztrát nedostatek kapitálu banky a přináší jí selektivní zvýhodnění, neboť neexistují žádné indicie o tom, že by si banka mohla tento kapitál opatřit na trhu. Vzhledem k tomu, že tento kapitálový nástroj poskytne Severní Porýní-Vestfálsko, jedná se o státní prostředky. S ohledem na specifické rysy bankovního sektoru, jež jsou vysvětleny ve 118. bodu odůvodnění, by mohlo toto opatření narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi členskými státy. Jedná se tedy o státní podporu.
e. PRVNÍ PŘEVOD AKTIV
(123)
Již ve svém rozhodnutí z prosince 2009 dospěla Komise k závěru, že opatření na záchranu aktiv v podobě zřízení likvidační agentury představuje státní podporu (62).
(124)
Komise souhlasí s Německem v názoru, že by se sdělení o znehodnocených aktivech nemělo na stávající případ použít. Odkazuje však na svou rozhodovací praxi, která zohledňuje též sdělení o znehodnocených aktivech, v němž Komise vysvětluje, jak je třeba opatření členských států na záchranu aktiv posuzovat z hlediska právní úpravy státních podpor podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU s tím, že je nutno vycházet z následujícího: „Znehodnocená aktiva jsou aktiva, v jejichž případě bankám hrozí ztráty. Podle názoru Komise se musí sdělení o znehodnocených aktivech použít na všechna podpůrná opatření, která se zaměřují na znehodnocená aktiva a skutečně pomáhají finanční instituci, jež je příjemcem podpory, neboť se podle uvedeného sdělení v případě opatření na záchranu aktiv jedná o opatření, jimiž mohou banky zabránit výraznému snížení hodnoty určitých kategorií aktiv.“ (63) Do této kategorie opatření spadá rovněž první převod, neboť WestLB díky němu nemusí nést důsledky úpravy hodnoty svých aktiv. Německo již dříve potvrdilo, že by WestLB nebyla mohla dále splňovat požadavky na regulatorní minimální kapitál, pokud by ji stát nebyl svým opatřením podpořil (64).
(125)
Pokud jde o dobu platnosti, je třeba sdělení o znehodnocených aktivech použít na převod aktiv. Komise připomíná, že je povinna použít právní předpisy a sdělení platné v okamžiku přijetí jejího rozhodnutí, a to bez ohledu na okamžik, v němž bylo dané opatření podpory koncipováno či oznámeno (65). V kontextu současné finanční krize Komise již podle sdělení o znehodnocených aktivech posuzovala opatření, jež byla oznámena před zveřejněním tohoto sdělení (66).
(126)
Tento přezkum Komise nezměnila, a to navzdory námitkám Německa, že Komise ve svém rozhodnutí z května 2009 ze sdělení o znehodnocených aktivech nevycházela. Přestože mohlo být nesprávné sdělení o znehodnocených aktivech tenkrát nepoužít, nemá Německo oprávněný důvod předpokládat, že by Komise postupovala stejně i nadále. V každém případě se rozhodnutí z května 2009 řídilo přístupem určovat výši podpory podle nominální hodnoty záruky, což v případě záruk za znehodnocená aktiva není nijak neobvyklé (67). Pokud by se však tentýž přístup uplatnil v této věci státní podpory, byla by výsledná výše státní podpory mnohem vyšší nežli státní podpora vypočtená podle sdělení o znehodnocených aktivech.
(127)
Nejdůležitějším aspektem tedy zůstává výpočet výše státní podpory. Podle bodu 39 sdělení o znehodnocených aktivech se bude v rámci opatření na záchranu aktiv jednat o státní podporu vždy, pokud ocenění převáděných aktiv přesahuje tržní cenu celého portfolia.
(128)
V rozhodnutí z listopadu 2010 provedla Komise předběžný výpočet výše státní podpory, kterou stanovila na 11 mld. EUR. Z této částky nebyly odečteny žádné položky. V této souvislosti provedla Komise za součinnosti znalců ocenění pravděpodobné tržní hodnoty aktiv, jež nebyla obchodována na trhu. Díky podrobné analýze portfolia a na základě podrobných údajů v závěrečném znaleckém posudku však byla Komise s to své ocenění zpřesnit.
(129)
Přehled o tržní hodnotě v členění podle dílčích portfolií udává tabulka 6:
Tabulka č. 6
Tržní hodnota aktiv, jež byla předmětem prvního převodu (v mld. EUR)
Portfolio p?evedených aktiv
Ú?etní hodnota prosinec (p?evodní hodnota)
Tržní hodnota podle odhadu Komise
Portfolio strukturovaných cenných papír?
Phoenix
22 764
13 200
European Super seniors
2 918
1 750
Ostatní ABS
3 188
2 900
Portfolio cenných papír?
Dluhopisy
16 501
- 722
Portfolio Banque D'Orsay
2 749
23 749
Swapy úv?rového selhání a deriváty
-65
- 102
Úv?rové nástroje
?erpané položky
20 061
17 355
Ne?erpané linky
0
- 748
Celkem
68 116
52 887
(130)
V případě portfolia cenných papírů a dílčího portfolia cenných papírů zajištěných aktivy v rámci portfolia strukturovaných cenných papírů se podařilo určit tržní hodnotu bez problémů nebo ji odvodit z ocenění srovnatelných aktiv, jejichž tržní hodnotu lze snadno zjistit (tržní hodnota činila v prvním případě 18,430 mld. EUR (tj.
) a v druhém případě 2,9 mld. EUR).
(131)
V případě úvěrového portfolia byl ke zjištění hodnoty, která se blíží hodnotě tržní, zvolen scénář předpokládající silnou zátěž (68), kdy byly od výsledné hodnoty odečteny nečerpané závazky v objemu 748 mil. EUR (celková částka 16,607 mld. EUR, tj.
).
(132)
Očekávané kapitálové ztráty z dílčího portfolia s položkami European Super Senior, jež původně odhadla WestLB, jsou velmi konzervativní a dosti se blíží výpočtu tržní hodnoty. Reálnou ekonomickou hodnotu, kterou WestLB pro portfolio European Super Senior odvodila, tedy lze použít jako odhad tržní hodnoty (1,750 mld. EUR) (69). V případě portfolia Phoenix, u nějž se jedná o strukturované cenné papíry s komplikovanou kaskádovitou strukturou splácení („vodopádová struktura“), lze odhad tržní ceny provést následovně: Za prvé, tržní ocenění podkladového zajištění bylo odhadnuto na zhruba 54 % (12,375 mld. EUR). S přihlédnutím k disponibilní hotovosti (plus 1,325 mld. EUR) a k předpokládaným odtokům hotovosti (mínus zhruba 0,5 mld. EUR v případě náročného scénáře podobného tržnímu ocenění) lze tržní hodnotu odhadnout na zhruba 13,2 mld. EUR (70).
(133)
Výše státní podpory vyplývá z porovnání celkové částky (52,887 mld. EUR) s převodní hodnotou (68,116 mld. EUR). Výslednou hodnotu je následně nutno snížit o odečítané položky, tedy o i) vlastní kapitál EAA ve výši 3,267 mld. EUR uvedený v 93. bodu odůvodnění, ii) ušlé závazky zaručené zřizovatelem banky v objemu 882 mil. EUR a iii) 268 mil. EUR na základě převodu úvěrových dluhopisů v rámci struktury portfolia Phoenix. Státní podpora tedy činí 10,812 mld. EUR, tj. 15,229 mld. EUR - 4,417 mld. EUR.
(134)
Výše státní podpory zahrnuje též záruky za úhradu ztrát EAA, jež poskytli akcionáři WestLB (viz 33.-40. bod odůvodnění). Tyto záruky totiž nastupují na místo závazku, který přijala federace, když prostřednictvím EAA nabyla aktiva WestLB. Budiž připomenuto, že jsou podílníci podle FMStFG povinni uhradit federaci kompenzaci v případě budoucích ztrát. Toto ručení federace je interně nahrazeno ručením akcionářů WestLB. Tato skutečnost však nemá dopad na banku, která je příjemcem podpory. Pokud by byly tyto záruky posouzeny jakožto oddělený zdroj podpory, byla by tato plnění započtena nadvakrát. Záruky tedy nenavyšují rozsah státní podpory poskytnuté v rámci prvního převodu aktiv na EAA.
f. DRUHÝ PŘEVOD AKTIV - DOPLNĚNÍ EAA
(135)
Druhý převod aktiv se týká potenciálního doplnění EAA všemi zbývajícími aktivy a závazky WestLB. V této souvislosti je třeba zdůraznit, že je nyní jisté pouze to, že dojde k převodu vyčleněného portfolia WestImmo, zatímco převod aktiv a závazků Verbundbank a Pfandbriefbank je zvažován pouze jako možnost. Dále jsou k prodeji nabídnuta všechna oddělení a úseky WestLB, takže je přeci jen možné, že by související aktiva a závazky byly prodány ještě před 30. červnem 2012 za tržní cenu a nebyly by již předmětem převodu na EAA. Níže uvedené posouzení však vychází z opatrného předpokladu, že všechna zbývající aktiva a závazky budou k 30. červnu 2012 na EAA převedeny.
(136)
V případě WestImmo bude odštěpeno vyčleněné portfolio aktiv a závazků v objemu zhruba [5,3-6,9] mld. EUR (účetní hodnota zjištěná dle HGB) a bude následně převedeno na EAA. Jeho tržní ocenění bylo zjištěno podle údajů v tabulce 4. Číselné údaje, z nichž byla tržní hodnota určena, Komise přezkoumala s tím, že pokládá za přijatelné vysvětlení, proč lze tržní hodnotu pokládat za dostatečně konzervativní. V případě druhého převodu aktiv je tedy ohledně části, jež připadá na WestImmo, poskytnuta státní podpora ve výši [300-800] mil. EUR, která odpovídá rozdílu mezi hodnotou převodní a hodnotou tržní.
(137)
Pokud by se nepodařilo prodat WestImmo, z níž bude odštěpeno vyčleněné portfolio, jako Pfandbriefbank, nýbrž by ji bylo nutno převést na EAA, odpovídá převodní hodnota podle názoru Německa hodnotě tržní. Tento argument se jeví jako přijatelný, neboť Pfandbriefbank byla záměrně očištěna o znehodnocená aktiva.
(138)
V případě WestLB budou odštěpena aktiva a závazky v objemu zhruba [120-150] mld. EUR (účetní hodnota zjištěná dle HGB). Tržní hodnota portfolia je o [1,0-1,8] mld. EUR nižší než účetní hodnota podle HGB (viz tabulka 3 pod 47. bodem odůvodnění. U zbývajících aktiv a závazků WestLB Komise přezkoumala číselné údaje, jež byly použity ke stanovení jejich tržní hodnoty, a v tržním ocenění neshledala žádné rozpory. Komise připomíná, že WestLB byla během prvního převodu aktiv očištěna o znehodnocená aktiva, čímž došlo k rozsáhlému snížení kapitálových požadavků. Nepřekvapí tedy, že je kvalita portfolia, a tedy i jeho tržní hodnota mnohem vyšší nežli v případě prvního převodu. Komise proto akceptuje, že je tržní hodnota aktiv a závazků v portfoliu o [1,0-1,8] mld. EUR nižší nežli převodní hodnota (účetní hodnota zjištěná podle HGB) a že výše podpory, která v rámci druhého převodu aktiv připadá na část aktiv a závazků WestLB, tudíž odpovídá [1,0-1,8] mld. EUR.
(139)
Tržní hodnota aktiv v rámci druhého převodu je o celkem [1,3-2,6] mld. EUR nižší než jejich hodnota převodní. Výše podpory, jež připadá na druhý převod aktiv, tedy činí celkem [1,3-2,6] mld. EUR.
g. POSKYTNUTÍ LIKVIDITY ZE STRANY AKCIONÁŘŮ WESTLB ZA PRVNÍ POLOLETÍ 2012
(140)
Jakmile budou na EAA převedena všechna aktiva WestLB, přejde na EAA odpovědnost za jejich financování. Do 30. června 2012 (tj. až do skutečného převodu) budou opatření k zajištění potřebné likvidity přijímat akcionáři WestLB a tím zajišťovat, aby se převod aktiv na EAA mohl uskutečnit. Tato opatření lze pokládat za nedílnou součást všeobecného likvidačního scénáře, neboť má pouze chránit transformační fázi v případě, že do 30. června 2012 dojde na trhu k turbulencím. Tento postup však současně představuje časově omezené zvýhodnění WestLB (71), které […]. Vzhledem k tomu, že se v případě akcionářů WestLB jedná o veřejnoprávní korporace a o podniky, které v konečném důsledku ovládá stát, a že tito akcionáři by během transformace museli rozhodovat o poskytování likvidity, jsou na toto opatření vynakládány státní prostředky. Jak již uvádí 118. bod odůvodnění, mohlo by takové zvýhodnění s ohledem na specifické rysy německého bankovního sektoru narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi členskými státy. Lze tedy vyvodit, že poskytnou-li akcionáři WestLB v prvním pololetí 2012 bance likviditu, jedná se o státní podporu.
h. ZÁVĚR
Ve prospěch WestLB byla celkově poskytnuta tato státní podpora:
Tabulka č. 7
Státní podpora ve prospěch WestLB
Kapitálová a podobná opatření
Prvek podpory
(v mld. EUR)
Záruka na pokrytí rizik pro portfolio Phoenix
5
Kapitálová injekce ve spojení s prvním převodem aktiv
3
Nový kapitálový nástroj pro banku SPM
1
Další úhrada ztrát banky SPM ze strany Severního Porýní-Vestfálska
[0,5-2,0]
První převod aktiv
10,812
Druhý převod aktiv - doplnění EAA aktivy a závazky WestImmo (vyčleněné portfolio)
[0,3-0,8]
Druhý převod aktiv - doplnění EAA aktivy a závazky WestLB
[1,0-1,8]
Celkem
[21,6-24,4]
Procentuální podíl státní podpory na rizikově vážených aktivech v objemu 88,5 mld. EUR (stav ke dni 30.12.2008)
[24,4-27,6] %
Opatření na zajištění likvidity
[…]
2. SLUČITELNOST PODPORY S VNITŘNÍM TRHEM
a. POUŽITÍ ČL. 107 ODST. 3 PÍSM. B) SFEU
(141)
Podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU je Komise oprávněna prohlásit podporu za slučitelnou s vnitřním trhem, pokud má „napravit vážnou poruchu v hospodářství některého členského státu“. Komise si je vědoma toho, že celosvětová finanční krize může vážně narušit hospodářství členského státu a že jsou opatření na podporu bank vhodná k tomu, aby takovou poruchu napravila. Tento závěr potvrdilo sdělení Komise s názvem „Rekapitalizace finančních institucí během současné finanční krize: omezení podpory na nezbytné minimum a záruky proti neoprávněnému narušení hospodářské soutěže (72) (dále jen „sdělení k rekapitalizaci“), jakož i sdělení o znehodnocených aktivech a sdělení k restrukturalizaci. Podle názoru Komise jsou předpoklady pro schválení státní podpory podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU vzhledem k novému tlaku na finančních trzích nadále splněny. Tento svůj názor potvrdila tím, že v prosinci 2010 přijala sdělení, kterým se prodloužila použitelnost pravidel pro poskytování státní podpory ve prospěch bank v souvislosti s finanční krizí do 31. prosince 2011 (73). Následně Komise použitelnost těchto pravidel prodloužila ještě jednou na období po 31. prosinci 2011 (74).
(142)
Správnost této analýzy z pohledu německého hospodářství potvrdila rozhodnutí, jimiž Komise schválila různá opatření spolkové vlády na boj proti finanční krizi, zejména v rozhodnutích o schválení a prodloužení balíčku na záchranu bank (75).
(143)
Nekontrolované zhroucení banky, jakou je WestLB, by mohlo přímo ovlivnit finanční trhy, a tím také celou ekonomiku členského státu. Vzhledem k současné křehkosti finančních trhů vychází Komise při přezkumu opatření podpory v bankovním sektoru i nadále z čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU.
b. SLUČITELNOST OPATŘENÍ NA ZÁCHRANU ZNEHODNOCENÝCH AKTIV S VNITŘNÍM TRHEM
(144)
Z důvodů uvedených ve 125. a 126. bodu odůvodnění je nutno první převod aktiv na EEA posoudit podle sdělení o znehodnocených aktivech. Toto posouzení slučitelnosti se soustředí na otázku, zdali se převod aktiv uskutečňuje za cenu, která je vyšší než tržní hodnota, aniž by byla současně překročena reálná ekonomická hodnota definovaná v bodu 40 sdělení o znehodnocených aktivech. Podle bodu 41 téhož sdělení je opatření podpory slučitelné s vnitřním trhem v případě, že převodní hodnota nepřekračuje reálnou ekonomickou hodnotu a že je převodní delta rovna nule. Předmětem následujícího posouzení bude nejprve výše převodní delty (viz 144.-159. bod odůvodnění). Není-li tento ukazatel roven nule, tj. překračuje-li reálnou ekonomickou hodnotu, musí být splacen nebo vymožen zpět (viz 161.-162. bod odůvodnění níže).
i) Slučitelnost prvního převodu aktiv na EAA
(145)
V souvislosti s prvním převodem aktiv zpochybnilo Německo výpočet reálné ekonomické hodnoty. Ve svém vyjádření se pokouší vyvrátit výpočet převodní delty provedený v rozhodnutí z listopadu 2010, podle nějž činí tento ukazatel 3,414 mld. EUR. Komise argumentaci Německa přezkoumala a dospěla k tomuto závěru:
- K ocenění obecně
(146)
Pokud jde o celkové ocenění za účelem zjištění reálné ekonomické hodnoty převáděných aktiv, trvá Komise na tom, že její ocenění nebylo nadmíru konzervativní a bylo provedeno v souladu s bodem 37 sdělení o znehodnocených aktivech. Podle tohoto ustanovení musí Komise sledovat správný a koherentní přístup k oceňování aktiv, včetně aktiv, která jsou komplexnější a méně likvidní, aby se předešlo nežádoucímu narušení hospodářské soutěže. Ve svém rozhodnutí z listopadu 2010 Komise uvedla, že je její přístup v souladu s běžnou rozhodovací praxí. Přístupy jiných orgánů, např. orgánů shromážděných v Evropském výboru orgánů bankovního dohledu (CEBS), jsou samozřejmě též možné, avšak pro stávající posouzení irelevantní.
(147)
Komise není ani nadále přesvědčena o tom, že přístup, jejž navrhla WestLB, je konformní s rozhodovací praxí na poli státních podpor. Komise konstatuje, že Deutsche Bundesbank reálnou ekonomickou hodnotu, kterou WestLB navrhla, nepotvrzuje, nýbrž podrobuje kritice jak metodu ocenění, tak parametry, jež WestLB použila (76). Tento kritický pohled Deutsche Bundesbank vyvrací tvrzení Německa, podle nějž je metoda ocenění WestLB v odborných kruzích uznávána. Komise proto setrvává na svém názoru, že se metoda ocenění WestLB odchyluje od běžné rozhodovací praxe (77).
- Ocenění na úrovni dílčích portfolií
(148)
Pokud jde o ocenění konkrétně, Komise v souvislosti s oceněním „strukturovaných cenných papírů“ konstatuje, že zde nedochází k výrazným odchylkám. Reálná ekonomická hodnota celé této kategorie aktiv, jak ji vypočetla Komise, se velmi blíží reálné ekonomické hodnotě, z níž vychází WestLB. Od konzervativních předpokladů odhlížela Komise vždy v případě, že by jimi bylo validováno či odmítnuto ocenění jednotlivých portfolií. Namísto toho podle doporučení svých znalců ještě jednou přezkoumala nadměrně opatrný přístup, jejž WestLB sledovala u dílčího portfolia „European Super Senior“. Komise prostudovala podrobný znalecký posudek, který se věnoval též nejdůležitějším podkategoriím aktiv (ABS CDO (78), jiné CDO (79), US RMBS (80), US CMBS (81), US ABS (82), EUR ABS (83) a Financials). Dospěla k závěru, že metody a závěry zde uvedené odpovídají jiným případům, např. těm, jež jsou citovány v rozhodnutí o zahájení řízení.
(149)
Za druhé, ve spojitosti s úvěrovým portfoliem Komise polemizuje s tvrzením Německa, podle nějž není znalecké ocenění dostatečně transparentní a je rozporuplné. Komise poukazuje na to, že poskytla vodítka ke vhodnosti určitých metod k určení reálné ekonomické hodnoty. Komise např. doporučila zopakovat ocenění (re-underwriting) úvěrového portfolia na základě velké namátkové kontroly a na této bázi posoudit vhodnost stávajících ratingových systémů, pravděpodobnosti selhání vypočtené s jejich pomocí (PD) a ztrátovosti ze selhání (LGD). Německo se tímto doporučením neřídilo. Komise dále zdůraznila, že v souladu s bodem 41 sdělení o znehodnocených aktivech musela při výpočtu ztrátovosti ze selhání a pravděpodobnosti selhání vycházet ze zátěžových scénářů, které spočívají na dostatečně konzervativních předpokladech. Podle její rozhodovací praxe se musí ocenění převáděných aktiv opírat o jejich reálnou ekonomickou hodnotu. Komise tedy potvrzuje svůj předchozí závěr, že je ocenění nutno upravit o zhruba 1 mld. ERU.
(150)
Za třetí, pokud jde o portfolio cenných papírů, souhlasí Komise s Německem v tom, že důvodem odchylek je předpoklad, zdali jsou příslušné trhy funkčně narušeny, či nikoli. Lze však položit i otázku, zdali může být tato část portfolia vůbec předmětem záchrany podle sdělení o znehodnocených aktivech. Bylo by možné argumentovat tím, že přestože lze uvažovat o jisté flexibilitě, kdy by byl bankám přiznán nárok na záchranu aktiv, jež nebyla primárně dotčena první fází finanční krize, nelze žádného programu na záchranu aktiv využít v případě aktiv, která není možné v okamžiku převodu pokládat za znehodnocená. Opatření na záchranu znehodnocených aktiv by nebylo podle této optiky možné pokládat za svého druhu časově neomezenou pojistku proti následkům recese. Na straně druhé by mohlo vyčlenění velkých portfolií v objemu několika miliard eur narušit právě na těchto trzích hospodářskou soutěž. Jako možnost vyhovět jak cíli zachování finanční stability, tak nutnosti zabránit narušení hospodářské soutěže upravuje sdělení o znehodnocených aktivech převod takových aktiv. Nicméně vzhledem k tomu, že trh těchto aktiv funguje (tj. není funkčně narušen), odpovídá reálná ekonomická hodnota zcela či přibližně hodnotě tržní.
(151)
WestLB zkoumá existenci fungujícího trhu podle kritéria, jež se opírá čistě o likviditu, zatímco Komise zastává názor (84), že by existence případné tržní poruchy měla být posouzena za pomoci srovnání s dobře fungujícím trhem daného aktiva. Na normálně fungujícím trhu se transakce uskutečňuje mezi kupujícím a prodávajícím, kteří jsou ochotni uzavřít smlouvu. Pojem kupujícího a prodávajícího ochotných uzavřít smlouvu implikuje, že se jedná o transakci dobrovolnou, která není sjednávána pod nátlakem.
(152)
Znalci Komise předložili transparentní kritéria pro normální fungující trh a Komise tato kritéria akceptovala (85). Zatímco přiměřená likvidita a nízké rozpětí nabídka/poptávka ukazují na fungující trh, neplatí nutně opak. Soukromě umístěný cenný papír solventního a stabilního emitenta totiž nemusí být nutně likvidní. V případě potřeby by však bylo možno snadno získat konkurenceschopnou tržní nabídku, která by se blížila tržnímu ocenění určenému na základě srovnatelných likvidních cenných papírů. Kritéria, která navrhla WestLB, jsou tedy z hlediska posouzení normálně fungujícího trhu pojata příliš úzce.
(153)
V tomto kontextu je třeba poznamenat, že chybná klasifikace aktiv, jež nejsou znehodnocena, nepředstavuje sama o sobě z hlediska určení reálné ekonomické hodnoty problém. Je-li použita vhodná metoda a kalibrace, pak se reálná ekonomická hodnota takovýchto položek zřejmě blíží hodnotě tržní. V případě fungujícího trhu by k hodnotě, která se blíží hodnotě tržní, měla vést každá metoda výpočtu reálné ekonomické hodnoty. Chybná klasifikace aktiv je tedy v podstatě svého druhu testem vhodnosti zvolené metody výpočtu a parametrů reálné ekonomické hodnoty.
(154)
K tvrzení Německa, že byly v roce 2009 funkčně narušeny určité trhy státních dluhopisů, Komise konstatuje, že v uvedené době byla naplněna kritéria fungujícího trhu. Naopak se koncem druhého čtvrtletí 2010 (86) a později vyskytly na jednotlivých dílčích trzích státních dluhopisů náznaky funkční poruchy, zejména s ohledem na intervence ECB a další zásahy na evropské úrovni. K 31. prosinci 2009 a 31. březnu 2010, jež při oceňování sloužily jako referenční termíny, však tyto okolnosti nepanovaly.
(155)
Komise proto setrvává na svém názoru, že WestLB buď použila nesprávnou metodu ocenění nebo při ocenění vycházela z nesprávných parametrů s tím důsledkem, že je jeho výsledek nutno upravit o zhruba 600 mil. EUR.
(156)
Závěrem je nutno konstatovat, že ocenění všech tří dílčích portfolií reálnou ekonomickou hodnotou, jež je prezentováno ve znaleckém posudku, Komise pokládá za správné a slučitelné se svou rozhodovací praxí. Rozdíl mezi převodní a reálnou ekonomickou hodnotou aktiv v portfoliu tedy podle názoru Komise činí 6,949 mld. EUR (87).
(157)
V rozhodnutí z listopadu 2010 vyjádřila Komise pochybnosti, zdali pro účely převodu přicházejí v úvahu všechna aktiva. Jako důkaz toho, že v případě některých aktiv vznikly již v době převodu ztráty, přestože tato aktiva nespadala do oblasti působnosti bodu 32 sdělení o znehodnocených aktivech, použila Komise údaje z první zprávy o hospodaření EAA. Německo však předložilo doplňující údaje a vysvětlilo jednak rozsah tvorby rezerv na rizika, kterou EAA provedla, jednak výši ztrát z aktiv převedených na tuto agenturu. Uvedené vysvětlení bylo přijatelné a rozptýlilo pochybnosti Komise. Z tohoto důvodu není u aktiv, jež nelze zachránit, třeba provádět žádné další úpravy.
- Odečítané položky
(158)
Komise neakceptuje žádné další odečítané položky kromě těch, jež uznala již v rozhodnutí z listopadu 2010. Akceptovány byly rovněž kompenzační účinky kapitálové injekce (3,267 mld. EUR) a úvěrových dluhopisů (268 mil. EUR) (88) (srv. 44. bod odůvodnění tabulka 2). Komise dále Německo vyzvala, aby si k těmto kompenzačním účinkům vyžádalo stanovisko Deutsche Bundesbank a nechalo si regulátorem, např. právě německou centrální bankou, v souladu se sdělením o znehodnocených aktivech přezkoumat a potvrdit případné změny v ocenění portfolia. K tomuto přezkumu a potvrzení regulátorem však nedošlo.
(159)
K závazkům zaručeným zřizovatelem banky Komise konstatuje, že ocenění závazků samo o sobě není předmětem sdělení o znehodnocených aktivech. Musela tedy přezkoumat, jak postupovat v případě převodu, který, jako v daném případě, zahrnuje nejen aktiva, ale i závazky. Komise sice uznává, že převod závazků s nízkým rozpětím může představovat ekonomickou nevýhodu, nicméně musela vytvořit rovnováhu mezi sjednanými aktivy a závazky. Komise tedy při přezkumu celkové výše podpory sice přihlédla k účinkům závazků zaručeným zřizovatelem banky (srv. 133. bod odůvodnění), nicméně je toho názoru, že by při určování reálné ekonomické hodnoty zohledňovány být neměly.
(160)
Pokud jde o budoucí kladné hospodářské výsledky docílené z převedených aktiv, nepřipojuje se Komise k názoru Německa, nýbrž setrvává na svém stanovisku, že by od okamžiku převodu aktiv již nemělo být k budoucím ziskům přihlíženo. Tato metoda výpočtu reálné ekonomické hodnoty úvěrového portfolia je v souladu s rozhodovací praxí Komise (89).
(161)
Ohledně přislíbených, avšak nečerpaných úvěrových linek Komise potvrzuje, že jejich účetní hodnota skutečně může být nulová. Tato možnost však nevylučuje, že se přislíbená nečerpaná úvěrová linka negativně projeví na reálné ekonomické hodnotě. Není totiž vyloučeno, že dojde k jejímu čerpání, neboť mu nelze smluvně zabránit. Skutečnost, že dosud k čerpání nedošlo, tedy na reálné ekonomické hodnotě nemění nic dokonce ani v případě, že tyto položky mají nulovou účetní hodnotu.
(162)
K diskontování očekávaných ztrát Komise konstatuje, že jím WestLB jednoduše mění svůj vlastní koncept ocenění, a to bez podpory Deutsche Bundesbank. Německo se tím dostává do rozporu se svým vlastním odhadem reálné ekonomické hodnoty, vůči názoru Komise však neprezentuje žádné další protiargumenty.
(163)
Vzhledem k tomu, že byla reálná ekonomická hodnota akceptována a že je v souladu s body 40 a 41 sdělení o znehodnocených aktivech, nejsou podle názoru Komise z hlediska ocenění reálné ekonomické hodnoty relevantní ani očekávané ztráty, ani další z celkem tří Německem uplatněných odečítaných položek.
- Správa majetku
(164)
Pochybnosti, jež měla Komise k řádné správě znehodnocených aktiv v návaznosti na převod aktiv, byly rozptýleny. Komise měla výhrady vůči tomu, aby znehodnocená aktiva nadále spravovala WestLB, neboť banka by se měla obecně soustředit na nové činnosti a zamezit jakémukoli konfliktu mezi ukončovanou a novou činností. Nicméně vzhledem k tomu, že WestLB/banka SPM nebudou po 30. červnu 2012 vykonávat žádné nové bankovní činnosti, nýbrž pouze poskytovat služby v oblasti správy majetku, nejsou pochybnosti Komise již relevantní.
(165)
Závěrem lze konstatovat, že se pochybnosti Komise nepodařilo rozptýlit, a to navzdory zohlednění všech dalších potenciálních odečítaných položek a argumentů, jež Německo uvedlo. Komise tedy nadále uvažuje ukazatel převodní delta ve výši 3,414 mld. EUR.
ii) Zpětné získání podpory („claw-back“)
(166)
Podle bodu 41 sdělení o znehodnocených aktivech musí banka v zájmu omezení narušení hospodářské soutěže, k němuž dochází tím, že jsou aktiva převáděna za cenu vyšší, než kolik činí hodnota pokládaná za přijatelnou kompenzaci selhání trhu, vrátit částku odpovídající ukazateli převodní delta. Nelze-li podporu získat zpět bezprostředně, mělo by k jejímu vrácení dojít postupně, např. za použití tzv. mechanismu claw-back. Není-li splacení podpory možné ani za pomoci uvedeného mechanismu, aniž by nastala technická insolvence, je třeba narušení hospodářské soutěže kompenzovat rozsáhlou restrukturalizací, jež může vést až k likvidaci (90).
(167)
Podle vlastních údajů v plánu restrukturalizace z února 2011 nebyla WestLB s to splatit ani oněch 3,4 mld. EUR, jež vyplývaly z prvního převodu aktiv na EAA, aniž by tím neohrozila svou životaschopnost. Možný by patrně nebyl ani prodej této banky v případě, že by tyto 3,4 mld. EUR musel Německu vracet potenciální kupec. Německo proto předložilo plán restrukturalizace z června 2011, jenž počítá s likvidací WestLB v horizontu 12 měsíců. Podle názoru Komise je likvidace WestLB dostatečná k tomu, aby bylo kompenzováno narušení hospodářské soutěže. S výhradou věrohodnosti plánu likvidace, jež bude posouzena v oddílu C, tedy Komise konstatuje, že státní podpora vyhovuje podmínkám sdělení o znehodnocených aktivech a je podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU slučitelná s vnitřním trhem.
iii) Slučitelnost doplnění EAA s vnitřním trhem
(168)
Posouzení podle sdělení o znehodnocených aktivech je nutno v zásadě provést i u převodu druhé tranše. Podle názoru Komise by však výsledek takového posouzení již neměl vzhledem k plánu restrukturalizace z června 2011 žádný dopad. Případné další narušení hospodářské soutěže, které by bylo dáno ukazatelem převodní delta v souvislosti s druhou tranší, by totiž v každém případě omezila likvidace, s níž plán restrukturalizace z června 2011 počítá. V daném zvláštním případě tedy Komise zastává názor, že nakolik lze již celkovou výši podpory pokládat za slučitelnou s vnitřním trhem podle bodu 41 sdělení o znehodnocených aktivech, není nutné detailně posuzovat ocenění, tj. výpočet reálné ekonomické hodnoty.
(169)
Převod aktiv je tedy slučitelný s vnitřním trhem a odpovídá požadavkům bodu 41 sdělení o znehodnocených aktivech, neboť je potenciální narušení hospodářské soutěže omezeno likvidací WestLB.
c. SLUČITELNOST PODPORY NA RESTRUKTURALIZACI / PODPORY NA LIKVIDACI S VNITŘNÍM TRHEM
(170)
Slučitelnost všech opatření podpory s vnitřním trhem musí Komise posoudit podle svých pokynů pro banky v době finanční krize, zejména podle sdělení k restrukturalizaci a sdělení pod názvem „Použití pravidel pro poskytování státní podpory na opatření přijatá ve vztahu k finančním institucím v souvislosti se současnou globální finanční krizí“ (91) (dále jen „sdělení o bankách“).
(171)
Plán restrukturalizace z června 2011 musí zajišťovat slučitelnost opatření podpory uvedených v tabulce 7 s vnitřním trhem.
(172)
Tato opatření jsou spojena s podporou v celkové výši [21,6-24,4] mld. EUR, a poměr podpory k rizikově váženým aktivům podle stavu k 31. prosinci 2009 tedy dosahuje [24,4-27,6] %. Tuto výši podpory je nutno pokládat za velmi významnou vzhledem k bilanční sumě příjemce podpory, a je tedy nutno provést rozsáhlou restrukturalizaci či likvidaci. Plán restrukturalizace musí dále zohledňovat další narušení hospodářské soutěže, k němuž dochází v důsledku státní podpory a priori neslučitelné s vnitřním trhem. Tato podpora má podobu ukazatele převodní delta. Navržená restrukturalizace či likvidace musí být takové povahy, aby toto narušení kompenzovaly.
(173)
Plán restrukturalizace z června 2011 splňuje kritéria sdělení k restrukturalizaci. Podle bodu 21 tohoto sdělení by se o řádné likvidaci či dražbě banky v obtížích mělo uvažovat vždy, když se banka nemůže hodnověrně vrátit k dlouhodobé životaschopnosti. Postup v případě řádné likvidace pak popisuje sdělení o bankách (92). Takovouto kontrolovanou likvidaci lze provádět v individuálních případech, kdy byla poskytnuta podpora na záchranu jednotlivé finanční instituce a kdy je zřejmé, že by restrukturalizace nebyla úspěšná.
(174)
Má-li být podpora na likvidaci slučitelná s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU, musí podle ustálené rozhodovací praxi Komise (93) splňovat tři obecné předpoklady:
i)
podpora musí prokazatelně umožňovat řádnou likvidaci banky a současně se omezovat na minimum nezbytné k uskutečnění sledovaného cíle (94),
ii)
musí být zajištěno přiměřené sdílení nákladů, zejména vyloučením akcionářů, pokud jde o získání prospěchu z jakékoliv podpory v souvislosti s likvidací (95),
iii)
aby se zamezilo nepřiměřeným narušením hospodářské soutěže, měla by být fáze likvidace omezena na dobu nezbytně nutnou pro řádné provedení likvidace. Finanční instituce by po dobu, po kterou pokračuje v činnosti, neměla vyvíjet žádné nové aktivity, ale pouze pokračovat v aktivitách stávajících. Bankovní licence by měla být odňata co nejdříve (96).
i) Prokázání řádné likvidace
(175)
Plán restrukturalizace z června 2011 předpokládá podle názoru Komise scénář řádné likvidace WestLB a opírá se o dohodu akcionářů banky o sdílení nákladů. Plán zohledňuje zejména skutečnost, že jsou již po dva roky neúspěšně hledány jiné, tržně zaměřené možnosti řešení pro WestLB, které by mohly být nákladově příznivější či méně škodlivé pro hospodářskou soutěž. Na straně druhé by mohla nekontrolovaná likvidace ohrozit finanční stabilitu. Řádnou likvidací lze toto riziko ošetřit lépe. Plán restrukturalizace z června 2011 Komisi umožňuje posoudit postup likvidace a potenciální důsledky státních opatření pro hospodářskou soutěž, která jsou s tímto postupem spojena.
(176)
Velmi důležitým kritériem pro posouzení určitého plánu jakožto scénáře likvidace je to, zdali banka zastaví veškeré bankovní činnosti a pokračuje pouze v činnostech na likvidaci stávajících portfolií, avšak neuzavírá nové transakce.
(177)
Ukončení bankovních činností by mělo být zajištěno mj. prodejem či převodem všech stávajících aktiv a závazků banky s tím důsledkem, že zůstane zachována jen zbytková struktura, pokud si takový postup žádá likvidace stávajících aktiv, a zejména zachování hodnoty při likvidaci portfolií banky.
(178)
Podle plánu restrukturalizace z června 2011 převede WestLB všechna svá bankovní aktiva na spořitelny nebo EAA. Ke 30. červnu 2012 tedy již nebudou v bance zbývat téměř žádné rizikově vážená aktiva. Německo se zavázalo, že zbytek banky již nebude nadále používat obchodní firmu „WestLB“, nýbrž se do nejvýše tří měsíců přejmenuje na „SPM-Bank“. Banka též nebude provádět žádné bankovní činnosti na vlastní účet, nýbrž bude působit pouze jako poskytovatel služeb pro EAA a v omezeném rozsahu též pro třetí osoby. Plán restrukturalizace tedy vymezil významné a nezvratné kroky, jež do 12 měsíců povedou ve většině původních oblastí činnosti WestLB k jejímu neodvolatelnému odchodu z tohoto trhu.
(179)
Za druhé je fáze likvidace v souladu s bodem 47 sdělení o bankách omezena na dobu nezbytně nutnou pro řádné provedení likvidace, tak aby se zamezilo nepřiměřenému narušení hospodářské soutěže. Likvidace WestLB sice potrvá několik let, avšak toto období lze za nezbytné minimum pokládat. Hospodářské soutěži bude vystavena pouze servisní společnost, jež bude nabízet omezený počet služeb v oblasti správy majetku pro třetí osoby. Německo se zavázalo, že tato servisní společnost bude nejpozději do 31. prosince 2016 prodána. Přechodné období do 31. prosince 2016 je nutné k tomu, aby vedení banky SPM mohlo provést reorganizaci a aby byla vyčleněna servisní společnost a sestavena alespoň krátká výsledovka s cílem přilákat potenciální investory. Sama banka SPM si ponechá odpovědnost za aktiva, jež nebude možno fyzicky převést na EAA, takže délka její existence bude záviset na době splatnosti těchto aktiv. Likvidace portfolií, při níž bude usilováno o zachování jejich hodnoty, by měla trvat do roku 2028 s tím, že ji nelze zkrátit. Funkce držitele aktiv však sama o sobě nepředstavuje hospodářskou činnost, a tedy nemá dopad na hospodářskou soutěž. V rámci snižování personálu banky SPM bude cílový počet 1 000 zbývajících zaměstnanců dosažen sice až po několika letech, tato skutečnost je však úměrná omezování činnosti banky SPM, neboť její reorganizace bude navzdory ukončení bankovní činnosti pracovně velmi náročná. Celkově lze konstatovat, že všechny tyto procesy budou realizovány v co nejkratších lhůtách.
(180)
Podle třetího kritéria by měla banka ukončit svou činnost na trhu, s výjimkou prodeje svých aktiv, a zajistit, aby z původní bankovní činnosti byla na trhu nadále vykonávána jen nepodstatná část.
(181)
Některé činnosti sdružené do činnosti Verbundbank převezme Helaba. Z hlediska rozvahy představují činnosti Verbundbank méně než 20 % bývalé bilanční sumy WestLB (portfolio Verbundbank odpovídá bilanční sumě maximálně 45 mld. EUR, kdežto bilanční suma WestLB dosahovala v roce 2008 288 mld. EUR). Pokud jde o počet zaměstnanců, Komise konstatuje, že u vyčleněné Verbundbank zůstane nadále zaměstnáno méně než 10 % bývalých zaměstnanců WestLB (zhruba 400 oproti 5 661 zaměstnancům WestLB v roce 2008). Dále je nutno zohlednit, že Verbundbank bude vyčleněna formou odštěpení aktiv a závazků, a že tedy nebude převáděna jako samostatná banka. Jelikož se tato transakce tedy netýká WestLB, nýbrž pouze malé části jejích aktiv a závazků, nelze ji pokládat za významný prodej této banky.
(182)
Komise nemá indicie o tom, že by nebyly naplněny podmínky bodu 49 sdělení o bankách, podle nichž by se měla transakce uskutečnit za tržních podmínek a za dotčená aktiva a závazky by měla být docílena co nejvyšší prodejní cena. Komise v této souvislosti konstatuje, že WestLB zorganizovala v minulosti neúspěšné řízení o prodeji, při němž usilovala o to, aby byla za všechna její aktiva a závazky co nejvyšší prodejní cena dosažena. Neobdržela však žádnou přijatelnou nabídku ke koupi. Hodnotu podniku tvořeného činnostmi Verbundbank, která zahrnuje aktiva, závazky a organizační strukturu se zhruba 400 zaměstnanci, dále v současnosti zkoumá několik externích auditorů na základě standardních metod ocenění. Německo se zavázalo, že bude hodnota tohoto podniku tvořeného činnostmi Verbundbank, které nepřevezme Helaba ani spořitelny, v souladu s rámcovou dohodou rovna nule. Na rozdíl od jiných postupů prodeje v případech likvidace (97) si prodej činností Verbundbank ze strany WestLB nevyžádá žádné dodatečné prostředky vyplácené státními subjekty. Komise tedy neshledává neoprávněnou výhodu pro právnickou osobu, jež bude přebírat činnosti Verbundbank, a vyvozuje tedy závěr, že prodejem těchto činností neobdrží podporu ani Helaba, ani spořitelny.
(183)
V daném případě jsou rovněž dodržena pravidla pro odprodej celé banky, která upravuje bod 17 a násl. sdělení k restrukturalizaci, přestože tato pravidla nejsou v daném případě vůbec použitelná (98). Podle uvedených pravidel je nutno splnit následující předpoklady: obnova životaschopnosti, sdílení nákladů a omezení případného narušení hospodářské soutěže. Prodej bance Helaba tyto předpoklady splňuje. Za prvé je Helaba nejspíše s to zaručit životaschopnost převedené banky. Verbundbank má totiž oproti ní samotné spíše nízkou bilanční sumu a počet zaměstnanců a životaschopnost podniku, jenž z převzetí vzejde, ovlivní jen málo. Na straně druhé povede převzetí zřejmě k úsporám nákladů, které hovoří proti tomu, aby byla Verbundbank pozitivně posouzena jako samostatná banka (99). Za druhé je zaručeno sdílení nákladů, neboť akcionáři WestLB nedocílí prodejem žádného výnosu, nýbrž naopak přijdou o kapitál, který do WestLB investovali. Za třetí se činnosti WestLB zredukují na méně než 20 % původního rozsahu, v kterémžto případě nepožaduje Komise v rámci své standardní rozhodovací praxe žádná další kompenzační opatření (100).
(184)
Komise dále nemá důvod předpokládat, že lze Verbundbank jakožto seskupení aktiv pokládat za ekonomického nástupce WestLB. Právním nástupcem WestLB není ani Helaba, ani není s WestLB ve významné míře funkčně totožná Verbundbank. Předpoklady, z nichž Komise vychází při zjišťování, zdali podnik pokračující ve výkonu činnosti původního podniku obdržel podporu, tedy nejsou v případě Helaby naplněny (101).
(185)
V neposlední řadě je též zaručeno, že podpora zůstane omezena na potřebné minimum. Zejména budou aktiva převedena na EAA pouze tehdy, nebude-li možné je prodat soukromým kupcům. Další kapitálová injekce do banky SPM je nutná k pokrytí nákladů na likvidaci. V neposlední řadě lze podporu likvidity chápat jako nedílnou součást likvidačního scénáře, neboť jejím smyslem je pouze poskytovat ochranu během přechodného období do 30. června 2012 v případě, že by na trhu došlo k turbulencím. Podpora likvidity tedy zaručuje, že se z řádné likvidace nestane před 30. červnem 2012 likvidace neřízená.
ii) Vlastní příspěvek a sdílení nákladů
(186)
Druhá část posouzení se zaměřuje na sdílení nákladů. Podle bodu 46 sdělení o bankách je v souvislosti s likvidací nutné zejména dbát na to, aby se co nejvíce omezil morální hazard, zejména prostřednictvím vyloučení akcionářů a případně určitých typů věřitelů, pokud jde o získání prospěchu z jakékoliv podpory v souvislosti s řízenou likvidací. V případu Northern Rock (102) a HRE (103) bylo přiměřeného sdílení nákladů dosaženo zestátněním těchto finančních institucí. Jako v obou uvedených případech přijdou i v případu předmětném akcionáři o svůj veškerý kapitál vložený do účasti v bance. Kromě toho převezmou odpovědnost za divize, na něž se má WestLB rozdělit, akcionáři WestLB, resp. SoFFin. Tito akcionáři též poskytnou další kapitál s tím, že většinu hybridního kapitálu zajistí SoFFin.
(187)
Spořitelny vyslovily souhlas s tím, že převezmou odpovědnost za činnosti Verbundbank, a poskytnou pro tento účel kapitál. Severní Porýní-Vestfálsko deklarovalo připravenost nést většinu nákladů, tj. převzít všechny náklady na provoz a likvidaci banky SPM. SoFFin akceptoval, že ponese významnou část nákladů tím, že ve WestLB ponechá dvě třetiny ze svého vkladu tichého společníka, takže mu s velkou pravděpodobností jeho investice nebude splacena. Dohoda tedy celkově dostatečným způsobem zohledňuje jak schopnost jednotlivých stran nést určitou část zátěže, tak rozsah jejich dřívějšího vlivu na strategickou orientaci, správu a řízení banky.
iii) Omezení narušení hospodářské soutěže
(188)
Plán likvidace zaručuje, že bude narušení hospodářské soutěže, jež WestLB vyvolá, omezeno, neboť banka nejpozději k 30. červnu 2012 zmizí z trhu. Poté bude WestLB transformována v jednotku, jež nebude vykonávat bankovní činnosti a bude společně s EAA likvidovat aktiva.
(189)
Neúměrnému narušení hospodářské soutěže při likvidaci bude dále zabráněno tím, že bude zajištěno, aby WestLB ve své činnosti po 30. červnu 2012 pokračovala pouze po dobu nezbytnou k likvidaci a nezahajovala nové činnosti, nýbrž ty stávající postupně ukončovala. V daném případě bude tento princip realizován tím způsobem, že části bankovní licence, které nebude WestLB potřebovat pro držbu aktiv ani poskytování služeb v oblasti správy majetku, budou této bance co nejdříve, nejpozději však do 31. prosince 2012 odňaty.
(190)
Pokud jde o záměr banky SPM vyčlenit servisní společnost, jež bude třetím osobám poskytovat služby správy majetku, a tím konkurovat jiným poskytovatelům těchto služeb, Komise konstatuje, že je záměrem tohoto plánu snížit podíl státní podpory na kapitálu WestLB po datu 30. června 2012. Spolková země Severní Porýní-Vestfálsko, jež bude za banku SPM odpovědná, převzala z akcionářů WestLB největší část nákladů. Snížení provozních nákladů banky SPM poskytováním služeb pro třetí osoby tedy lze obhájit.
(191)
Mimoto jsou možnosti, jak by mohla servisní společnost narušit hospodářskou soutěž, omezeny díky několika závazkům, jež předložilo Německo. Za prvé bude moci vykonávat činnosti pro třetí osoby pouze jedna oddělená jednotka banky SPM, jejíž bankovní licence bude omezena na nezbytné minimum a jež má být nejpozději do 31. prosince 2016 prodána. Za druhé byl sestaven vyčerpávající seznam činností, jež přicházejí v úvahu jako služby, jež by mohla banka SPM poskytovat. V této souvislosti se Německo zavazuje vrátit nejpozději do 31. prosince 2012 všechny bankovní licence WestLB, jež nebudou zapotřebí k poskytování služeb správy majetku. Za třetí bude v průběhu restrukturalizace výrazně omezen počet zaměstnanců banky SPM, jenž v roce 2016 nepřekročí 1 000, tedy ani ne 20 % původního stavu 5 661 zaměstnanců WestLB v roce 2008. Za čtvrté nebude smět na činnosti pro třetí osoby, o nějž se bude moci servisní společnost banky SPM ucházet na trhu, připadat více než [40-60] % jejích hrubých výnosů, čímž bude tato obchodní perspektiva efektivně omezena. Za páté se Německo zavazuje, že banka SPM bude své služby správy majetku nabízet výlučně za tržní ceny a že oddělená jednotka bude své ceny určovat tak, aby celkově pokrývaly náklady. V neposlední řadě se Německo zavazuje provést likvidaci i servisní společnosti, jež bude obsluhovat portfolia třetích osob, pokud by se tuto společnost nepodařilo nejpozději do 31. prosince 2016 prodat. Kombinace těchto omezení je zárukou toho, že nadále vykonáván bude jen malý okruh původních činností a že riziko narušení hospodářské soutěže tak bude jen velmi nízké.
(192)
Servisní společnost bude navíc patrně dostatečně životaschopná. Jak vyplývá z podkladů, jež Německo předložilo, bude tato vyhlídka realistická zejména po úpravě […]. Budou-li provedena opatření k úspoře nákladů a posíleny podnikatelské vyhlídky, je možné, že servisní společnost přitáhne investory jednající v souladu s principy tržního hospodářství.
(193)
Závazky, jež Německo předložilo, jsou dostatečnou zárukou toho, aby banka SPM na trhu své služby nadále již nenabízela, pokud by se mělo ukázat, že její činnost nebude natolik rentabilní, jak se předpokládá, a pokud by se ji proto nepodařilo v roce 2016 prodat.
d. ZÁVĚR
(194)
Z výše uvedených důvodů dospívá Komise k závěru, že plán restrukturalizace z června 2011 předpokládá scénář řádné likvidace WestLB, který vzhledem k závazkům uvedeným v příloze splňuje všechna příslušná kritéria podle sdělení k restrukturalizaci a sdělení o bankách, a tedy zajišťuje slučitelnost opatření uvedených v tabulce 7. Pochybnosti o slučitelnosti dodatečné podpory s vnitřním trhem, jež Komise vyjádřila v rozhodnutích o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, jsou tedy rozptýleny.
(195)
V rámci tohoto rozhodnutí musela Komise přihlédnout též k opatřením, jež byla realizována na základě rozhodnutí z května 2009. Toto rozhodnutí a plán restrukturalizace z dubna 2009, z nějž rozhodnutí vycházelo, se nezabývaly následně poskytnutou podporou. Uvedený plán nezaručoval ani životaschopnost, sdílení nákladů a omezení narušení hospodářské soutěže, jež jsou potřebné k tomu, aby byla pozdější podpora slučitelná s vnitřním trhem. Komise proto ve svých rozhodnutích z prosince 2009 a listopadu 2010 požadovala nový rozsáhlý plán restrukturalizace. Tento plán, jenž nahradil všechny dřívější plány, byl předložen v červnu 2011. Na jeho základě navíc nastoupila na místo restrukturalizace WestLB, jež byla doposud plánována, likvidace. Jak uvádí 194. bod odůvodnění, lze pomocí plánu restrukturalizace z června 2011 zaručit slučitelnost veškeré podpory, jež byla WestLB poskytnuta v letech 2008-2012. Rozhodnutí z května 2009 je tedy bezpředmětné a mělo by být zrušeno. Toto zrušení by mělo platit též pro všechny závazky a podmínky, jež byly v souvislosti s rozhodnutím z května 2009 předloženy.
VI. VÝHODA PRO SPOŘITELNY
(196)
Pochybnosti Komise dané tím, že se spořitelny dostatečně nepodílejí na sdílení nákladů a že z opatření na záchranu znehodnocených aktiv neúměrně profitují, jsou nyní rozptýleny.
(197)
Za prvé se nepodařilo prokázat, že by byly spořitelny povinny přispět na rekapitalizaci WestLB. Spořitelny žádný takový zvláštní závazek nepřijaly.
(198)
Za druhé Komise konstatuje, že spořitelny převzaly významnou část nákladů, čímž kompenzovaly omezení svého rizika ztrát na 4,5 mld. EUR. Povinnost spořitelen hradit případné ztráty v případě zrušení EAA sice byla poněkud zmírněna tím, že nyní platí pro ztráty do výše 4,5 mld. EUR. Spořitelny však nebyly povinny převádět aktiva na EAA a dostaly ve smlouvách prostor, aby ručení za ztráty interně upravily. Přesto nesou spořitelny od vydání rozhodnutí z prosince 2009 významnou část nákladů a přišly o veškerý kapitál, jež do WestLB investovaly. Touto otázkou již tedy není třeba se zabývat.
(199)
V neposlední řadě je nutno poukázat na skutečnost, že u žádného z členů spořitelních sdružení nelze konstatovat zvýhodnění, které by přesahovalo rámec likvidace WestLB. Zejména převod aktiv na banku Helaba a poskytnutí kapitálu pro tuto banku výměnou za podíly v ní lze pokládat za kroky, jež jsou součástí likvidace WestLB a byly sjednány pouze k jejímu účelu. I kdyby tato opatření představovala státní podporu, byla by tato podpora s ohledem na poskytnutí podpory likvidity ve prospěch WestLB slučitelná s vnitřním trhem,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1) Opatření, jež Německo realizovalo a naplánovalo pro společnost WestLB AG, tj.
a)
zajištění proti riziku pro portfolio Phoenix v rozsahu 5 mld. EUR v roce 2009,
b)
kapitálová injekce ve výši 3 mld. EUR ve spojení prvním převodem aktiv v roce 2010,
c)
první převod aktiv na agenturu Erste Abwicklungsanstalt, který se uskutečnil v roce 2010 a který obsahoval prvek podpory ve výši 10,812 mld. EUR,
d)
druhý převod aktiv na agenturu Erste Abwicklungsanstalt, který se uskutečnil v roce 2012 a který obsahoval prvek podpory ve výši [1,3-2,6] mld. EUR,
e)
nový kapitálový nástroj ve prospěch banky SPM ve výši 1 mld. EUR v roce 2012,
f)
další úhrada ztrát banky SPM ve výši [0,5-2,0] mld. EUR, kterou v roce 2012 převezme spolková země Severní Porýní-Vestfálsko,
g)
poskytnutí likvidity ze strany akcionářů WestLB AG v prvním pololetí 2012 […] představují státní podporu.
2) Státní podpora uvedená v odstavci 1 je s ohledem na závazky uvedené v příloze slučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
Německo zajistí, aby byly Komisi od oznámení tohoto rozhodnutí každého čtvrt roku podávány podrobné zprávy o opatřeních, jež budou přijata k provedení rozhodnutí.
Článek 3
Ruší se rozhodnutí Komise ze dne 12. května 2009 ve věci C 43/2008.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 20. prosince 2011.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 20 dicembre 2011
sugli aiuti di Stato C 40/2009 e C 43/2008 per la ristrutturazione di WestLB AG
[notificata con il numero C(2011) 9395]
(Il testo in lingua tedesca è il solo facente fede)
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2013/245/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 108, paragrafo 2, primo comma (1),
visto l’accordo sullo Spazio economico europeo, in particolare l’articolo 62, paragrafo 1, lettera a),
dopo aver invitato gli interessati a formulare osservazioni (2),
considerando quanto segue:
I. PROCEDIMENTO
(1)
Con la decisione del 12 maggio 2009 nel caso C 43/2008 (3) (in prosieguo: la “decisione del maggio 2009”), sulla base di un piano di ristrutturazione presentato il 30 aprile 2009 (in prosieguo: il “piano di ristrutturazione dell’aprile 2009”) e poste determinate condizioni, la Commissione ha autorizzato una garanzia di rischio di 5 miliardi di EUR a favore di WestLB AG (4) (in prosieguo: “WestLB”), Landesbank Nordrhein-Westfalen, per un portafoglio di titoli strutturati (in prosieguo: il “portafoglio Phoenix”).
(2)
Il 23 settembre 2009 la Germania ha notificato alla Commissione un aiuto aggiuntivo per WestLB sotto forma di una garanzia di rischio temporanea a copertura di determinate parti del portafoglio Phoenix per un importo di 6,4 miliardi di EUR e ha accettato di inviare un piano di ristrutturazione modificato.
(3)
Con la decisione del 7 ottobre 2009 nel caso N 531/2009 (5), la Commissione ha dichiarato la garanzia di rischio temporanea, quale aiuto al salvataggio, compatibile con il mercato interno.
(4)
Il 10 dicembre 2009 la Germania ha notificato una misura di sostegno a favore di WestLB sotto forma di trasferimento di attività al neo costituito Erste Abwicklungsanstalt (primo istituto di liquidazione, in prosieguo: “EAA”). Di seguito tale misura viene indicata come il “primo trasferimento di attività”. Contemporaneamente la Germania ha trasmesso anche un piano di ristrutturazione modificato per WestLB (in prosieguo: il “piano di ristrutturazione del dicembre 2009”). Il primo trasferimento di attività ha sostituito la misura notificata il 23 settembre 2009 privando di oggetto la decisione del 7 ottobre 2009.
(5)
Con la decisione del 22 dicembre 2009 nel caso C 40/2009 (6) (in prosieguo: la “decisione del dicembre 2009”), per motivi di stabilità finanziaria la Commissione ha autorizzato il primo trasferimento di attività in via provvisoria per un periodo di sei mesi. Con la stessa decisione, la Commissione, nutrendo dubbi circa la compatibilità di detta misura con il mercato interno, ha avviato un procedimento d’indagine formale ai sensi dell’articolo 108, paragrafo 2, del trattato sul funzionamento dell’Unione europea (TFUE).
(6)
Nel dicembre 2009 la Commissione ha incaricato alcuni esperti esterni di valutare le attività deteriorate trasferite da WestLB all’EAA. Tali esperti sono la Société Générale, Bangert Research e il professor Wim Schoutens.
(7)
Il 1o febbraio 2010 la Germania ha inviato alcune osservazioni sulle motivazioni della decisione del dicembre 2009.
(8)
Con la decisione del 22 giugno 2010 nel caso N 249/2010 (7) (in prosieguo: la “decisione del giugno 2010”), la Commissione, per motivi di stabilità finanziaria, ha prorogato l’approvazione provvisoria del primo trasferimento di attività sino all’adozione della decisione definitiva sul primo trasferimento di attività e sul piano di ristrutturazione del dicembre 2009.
(9)
Il 29 ottobre 2010 la Commissione ha inviato alla Germania una relazione dettagliata sulla valutazione delle attività oggetto del primo trasferimento.
(10)
Il 5 novembre 2010 la Commissione ha adottato una decisione sull’estensione del procedimento di indagine formale in relazione al primo trasferimento di attività nel caso C 40/2009 (8) (in prosieguo: la “decisione del novembre 2010”). Nella decisione del novembre 2010 la Commissione ha espresso ulteriori perplessità circa la compatibilità del primo trasferimento di attività con il mercato interno.
(11)
Nel novembre 2010 la Germania ha trasmesso alcune osservazioni, integrate poi il 21 dicembre 2010. Gli interessati non hanno inviato osservazioni alla Commissione.
(12)
Il 21 dicembre 2010 la Commissione ha deciso di posticipare la data prevista per la cessazione da parte di Westdeutsche ImmobilienBank AG (9) (in prosieguo: “WestImmo”) delle nuove attività (10).
(13)
Il 15 febbraio 2011 la Germania ha trasmesso un piano di ristrutturazione modificato per WestLB (in prosieguo: il “piano di ristrutturazione del febbraio 2011”).
(14)
Il 15 aprile 2011 la Germania ha inviato alla Commissione una relazione intermedia del fiduciario per la dismissione, nominato dopo la decisione del maggio 2009, e un nuovo piano di ristrutturazione per WestLB (in prosieguo: il “nuovo piano di ristrutturazione”).
(15)
Il 23 giugno 2011, l’Agenzia federale per la stabilizzazione del mercato finanziario (Bundesanstalt für Finanzmarktstabilisierung, in prosieguo: l’”FMSA”), tutti gli azionisti di WestLB e l’EAA si accordavano sui dettagli essenziali della liquidazione di WestLB e della ripartizione degli oneri (in prosieguo l’accordo viene definito come “accordo quadro” (11)).
(16)
Il 30 giugno 2011 la Germania ha trasmesso alla Commissione una versione definitiva del nuovo piano di ristrutturazione basata sull’accordo quadro (in prosieguo: il “piano di ristrutturazione del giugno 2011”).
(17)
Il 28 ottobre 2011 la Germania ha chiesto alla Commissione di rinviare al 29 febbraio 2012 il termine entro il quale WestLB doveva cessare la nuova attività (stando alla decisione del maggio 2009, WestLB era tenuta a cessare la nuova attività entro il 1o gennaio 2012). Tale richiesta veniva presentata a titolo precauzionale nel caso in cui la decisione del maggio 2009 non venisse sostituita da una nuova decisione entro il 1o gennaio 2012.
(18)
Il 28 ottobre 2011 la Germania ha trasmesso informazioni dettagliate su un’altra misura di aiuti a favore di WestLB sotto forma di un secondo trasferimento di attività all’EAA (in prosieguo: il “trasferimento aggiuntivo”).
(19)
Il 21 novembre 2011 la Germania ha inviato dati aggiornati sul piano di ristrutturazione del giugno 2011.
(20)
Il 1o dicembre la Germania ha trasmesso informazioni in merito all’aiuto di tesoreria a breve scadenza che poteva essere accordato a WestLB fino al 30 giugno 2012.
(21)
L’8 dicembre 2011 la Germania ha notificato alla Commissione un catalogo definitivo degli impegni.
(22)
Il 13 dicembre 2011 la Germania ha confermato la prevista acquisizione, da parte di Helaba Landesbank Hessen-Thüringen (in prosieguo: “Helaba”), della “Verbundbank” (banca di collegamento), un’unità che deve essere scorporata da WestLB nel quadro della ristrutturazione di quest’ultima.
II. I FATTI
1. LA BENEFICIARIA
(23)
La beneficiaria è WestLB, banca del Land Nordrhein-Westfalen con sede a Düsseldorf. I suoi azionisti sono la Sparkassenverband Westfalen-Lippe (in prosieguo: “SVWL”), il Rheinische Sparkassen- und Giroverband (in prosieguo: “RSGV”; SVWL e RSGV vengono indicati, insieme, come le “associazioni delle casse di risparmio”), il Land Nordrhein-Westfalen (in prosieguo: “Land NRW”), nonché entrambe le Landschaftsverbände (consorzi dei comuni) Rheinland (in prosieguo: “LVR”) e Westfalen-Lippe (in prosieguo: “LWL”). Il Sonderfonds Finanzmarkstabilisierung (fondo straordinario per la stabilizzazione del mercato finanziario; in prosieguo: il “SoFFin”), amministrato dall’FMSA, detiene una partecipazione tacita in WestLB AG.
(24)
Nella tabella seguente vengono sintetizzati i principali dati finanziari di WestLB:
Tabella 1
Principali dati finanziari di WestLB
31.12.2008
31.12.2009
31.12.2010
30.6.2011
Valori da bilancio (in Mrd EUR)
Attivo totale
288,1
242,3
191,5
160,4
Capitale proprio
3,8
3,7
4,1
4,2
Quota di capitale prevista dalle norme in materia di vigilanza bancaria (SolvV)
Fondi propri di base Mrd EUR
5,7
5,3
5,5
4,9
Fondi propri in Mrd EUR
8,9
7,6
7,7
7,3
Attività ponderate per il rischio in Mrd EUR
88,5
83,0
48,6
45,4
Coefficiente di fondi propri di base in %
6,4
6,4
11,4
10,7
Quota complessiva in %
10,1
9,1
15,9
16,0
Dipendenti
Numero dei dipendenti
5 957
5 214
4 712
4 622
Dipendenti a tempo pieno
5 663
4 971
4 473
4 376
(25)
WestLB, cui spettano i compiti di un istituto centrale delle casse di risparmio, svolge funzioni di collegamento con i mercati finanziari per le casse di risparmio regionali attive nel Land NRW e nel Brandenburgo. Essa offre ai suoi clienti tedeschi e stranieri, tra cui rientrano sia imprese, sia soggetti istituzionali e pubblici, un’ampia gamma di prodotti e servizi, in particolare nei seguenti settori: erogazione di crediti, finanziamenti strutturati su misura, attività sui mercati dei capitali, gestione degli attivi e gestione dei pagamenti.
(26)
Nel corso del tempo il settore principale di attività di WestLB è mutato: inizialmente caratterizzata dalla sua funzione di banca centrale per le casse di risparmio, WestLB è divenuta sempre più una banca di investimenti. A partire dal 2001, quando le sue attività pubbliche sono state separate dalle attività commerciali, WestLB ha attraversato una fase di ristrutturazione (12).
(27)
Nel recente passato ampi investimenti in titoli strutturati, gestiti in parte da società veicolo che non erano consolidate prima del 2007, hanno determinato notevoli perdite e un crescente fabbisogno di capitale nonostante l’allentamento delle norme contabili attuato nel contesto della crisi. Per questo motivo, la Germania e i soci di WestLB hanno concordato, nel 2008, il piano di salvataggio Phoenix (13) e, nel novembre 2009, hanno convenuto di costituire un istituto di liquidazione, l’EAA, al quale sono state trasferite attività con un valore nominale di circa 77,5 miliardi di EUR e un capitale di circa 3 miliardi di EUR.
2. LE MISURE DI AIUTO
a. IL PRIMO PACCHETTO DI MISURE - LA GARANZIA DI RISCHIO PER IL PORTAFOGLIO PHOENIX
(28)
Nel 2008 WestLB ha trasferito un portafoglio di titoli strutturati a una società veicolo denominata Phoenix Light, una società a responsabilità limitata di diritto irlandese, defalcando così dal bilancio di WestLB titoli (14) per un valore nominale complessivo di circa 23 miliardi di EUR. La società veicolo era stata resa possibile da garanzie dei soci di WestLB, sulle quali si era raggiunto un accordo l’8 febbraio 2008 per coprire ulteriori perdite fino a concorrenza di 5 miliardi di EUR (in prosieguo: la “garanzia di rischio per il portafoglio Phoenix”) e che sono state autorizzate con la decisione del maggio 2009 (15). La garanzia di rischio si componeva di due garanzie distinte:
-
una garanzia a copertura delle esposizioni debitorie di Phoenix Light fino a 2 miliardi di EUR, delle quali rispondono tutti i soci di WestLB in proporzione alle rispettive partecipazioni
-
e una garanzia subordinata concessa dal solo Land NRW che copre ulteriori esposizioni debitorie di Phoenix Light fino a 3 miliardi di EUR.
b. IL SECONDO PACCHETTO DI MISURE - IL PRIMO TRASFERIMENTO DI ATTIVITÀ ALL’EAA
(29)
Il 24 novembre 2009 la Germania e i soci di WestLB hanno concordato gli aspetti pratici concernenti la creazione di un istituto di liquidazione denominato “Erste Abwicklungsanstalt” sulla base del Finanzmarktstabilisierungsfondsgesetz, (legge tedesca sul fondo di stabilizzazione del mercato; in prosieguo: “FMStFG”), per scorporare un portafoglio con posizioni di rischio e settori di attività non strategici. L’11 dicembre 2009 i soci di WestLB si sono riuniti e hanno definito ufficialmente gli accordi contrattuali necessari.
(30)
La prima misura di trasferimento di attività (16) comprendeva un apporto di capitale pari a 3 miliardi di EUR, ulteriori garanzie dei soci di WestLB e un trasferimento di attività da realizzare principalmente mediante scorporo. Inoltre, la garanzia di rischio Phoenix per 5 miliardi EUR non è stata soppressa, ma trasferita all’EAA. In mancanza di tale trasferimento, l’EAA avrebbe necessitato di altri 5 miliardi di EUR per rilevare il portafoglio Phoenix.
i) L’apporto di capitale del SoFFin a favore di WestLB
(31)
Prima della costituzione dell’EAA, il SoFFin aveva dovuto effettuare un apporto di capitale pari a 3 miliardi di EUR a favore di WestLB (in prosieguo: l’”apporto di capitale”). Tale apporto è stato effettuato in tre tranche: il 23 dicembre 2009 (672 milioni di EUR), il 4 gennaio 2010 (1,5 miliardi di EUR) e il 30 aprile 2010 (828 milioni di EUR). Il capitale è stato conferito sotto forma di una partecipazione tacita irrevocabile, convertibile in azioni ordinarie a partire dal 1o luglio 2010. Ai sensi dell’accordo concluso, il SoFFin non può detenere la maggioranza delle quote della società.
(32)
Le condizioni contrattuali della partecipazione tacita prevedono una remunerazione del 10 % l’anno, a condizione che WestLB realizzi utili annui sufficienti a norma del codice commerciale tedesco (HGB, Handelsgesetzbuch) (17). In caso di perdita, non viene riconosciuta alcuna remunerazione e la partecipazione tacita partecipa alle perdite alle stesse condizioni (pari passu). Dopo l’apporto della partecipazione tacita, conformemente al codice commerciale tedesco, WestLB ha chiuso il bilancio commerciale in perdita (2009) o senza realizzare utili (2010). Di conseguenza, fino ad oggi non è stata versata alcuna remunerazione e la partecipazione tacita ha partecipato alle perdite per un importo di circa 1 milione di EUR.
ii) Le garanzie dei soci
(33)
La costituzione dell’EAA prevede una garanzia dei soci di WestLB, con la quale vengono coperte ulteriori perdite eventualmente connesse alle attività trasferite. Secondo la legge sulla costituzione di un fondo per la stabilizzazione del mercato finanziario (Gesetz zur Errichtung eines Finanzmarktstabilisierungsfonds; in prosieguo: l’”FMStFG”), tutte le perdite dell’EAA eccedenti il capitale trasferito devono essere ripianate dai soci di WestLB e dell’FMSA.
(34)
A tal fine, i soci di WestLB hanno accordato una garanzia esplicita per un importo complessivo di 1 miliardo di EUR, suddivisa tra il Land NRW (482 milioni di EUR), le associazioni delle casse di risparmio (501 milioni di EUR), nonché LVR e LWL (17 milioni di EUR). Riguardo all’eventuale necessità di coprire altre perdite, i soci di WestLB hanno concordato di limitare l’obbligo di compensazione delle perdite gravante su RSGV e WLSGV a un importo di 4 miliardi di EUR. Tenuto conto della garanzia di 501 milioni di EUR accordata dalle associazioni delle casse di risparmio, la partecipazione alle perdite di RSGV e WLSGV viene quindi limitata a un massimale di 4,5 miliardi di EUR. Per reperire i 4 miliardi di EUR, RSGV e WLSGV sono autorizzate a effettuare accantonamenti adeguati destinati a coprire tale obbligazione per un periodo di 25 anni. Eventuali perdite eccedenti sia il capitale proprio dell’EAA che le garanzie sono a carico dell’FMSA e del Land NRW (18).
iii) Il primo trasferimento di attività
(35)
Il trasferimento di attività tossiche e non strategiche (anche obbligazioni) è avvenuto in due fasi. In una prima fase sono stati trasferiti all’EAA titoli (in particolare mezzanine notes e altri titoli strutturati) con un valore contabile complessivo di circa 6,2 miliardi di EUR e obbligazioni con un valore contabile di circa 5,5 miliardi di EUR nel quadro di una scissione iscritta al registro delle imprese il 23 dicembre 2009 (19). In una seconda fase è stata trasferita all’EAA, con decorrenza dal 30 aprile 2010, la parte residua del portafoglio separato mediante scissione o trasferimento sintetico (20).
(36)
La transazione era strutturata in modo tale che WestLB potesse beneficiare degli effetti retroattivi del trasferimento. I valori contabili dei titoli trasferiti il 23 dicembre 2009 sono stati stabiliti in base alla data del trasferimento economico (31 dicembre 2008/1o gennaio 2009), mentre i valori contabili della parte residua del portafoglio, trasferita il 30 aprile 2010, sono stati determinati in base alla data del trasferimento economico (31 dicembre 2009/1o gennaio 2010).
(37)
Il portafoglio comprende attività con un valore nominale di 77 miliardi di EUR (valore contabile al 31 dicembre 2009 di 68 117 miliardi di EUR (21)), che si compongono di un’ampia gamma di strumenti di credito, obbligazioni standard (22), titoli strutturati e derivati. Il portafoglio comprende anche obbligazioni di tipo “grandfathering” pari a 22,1 miliardi di EUR (valore contabile in base all’”accordo di scissione”). I gruppi fondamentali di attività trasferiti all’EAA sono tre:
-
il portafoglio titoli strutturati, che comprende il portafoglio “Phoenix” (22,9 miliardi di EUR), il portafoglio “European Super Senior” (2,8 miliardi di EUR) e altri titoli garantiti da attività (Asset-Backed-Securities; in prosieguo: gli “ABS”) (3,4 miliardi di EUR);
-
il portafoglio titoli con prestiti (17,7 miliardi di EUR), garantiti in parte da credit default swap (CDS) su base negativa (i cosiddetti “negative basis trade”) (23);
-
il portafoglio crediti, che comprende crediti e impegni creditizi (fuori bilancio) con un valore nominale di complessivi 30,6 miliardi di EUR, composti da posizioni residue derivanti da diverse attività e filiali di WestLB.
Le attività, inoltre, erano parzialmente oggetto di operazioni su derivati (vale a dire, al titolo o al credito è collegato uno swap sui tassi e/o sulle valute); sono state trasferite anche mere posizioni CDS, che costituiscono la parte di derivati contenuta nel portafoglio.
(38)
Mentre alcune delle attività, i rispettivi emittenti, contraenti o mercati parziali potevano essere qualificati come deteriorati o perturbati, per una parte consistente di esse non era così. La Germania ha qualificato 4,2 miliardi di EUR (circa il 6 % di tutte le attività) come “liquidi”, vale a dire come appartenenti ancora a mercati funzionanti (24).
(39)
All’atto della costituzione il capitale dell’EAA registrava un attivo netto complessivo pari a 3,267 miliardi di EUR, comprendente le seguenti attività: 3 miliardi di EUR di capitale e 267 milioni di EUR di obbligazioni interne derivanti dalle credit linked notes (CLN) nel portafoglio “European Super Senior”.
(40)
L’EAA ha concluso con WestLB un contratto di servizio della durata di tre anni per l’amministrazione delle attività. Nel quadro di detto contratto, WestLB offre all’EAA servizi di gestione del portafoglio il cui obiettivo principale consiste nel liquidare gradualmente l’intero portafoglio e ridurre i rischi al minimo. Inizialmente, WestLB era l’unico contraente dell’EAA per rifinanziamenti e derivati.
iv) Valutazione delle attività
(41)
La Germania ha valutato entrambe le parti del portafoglio scorporato, la prima al 30 settembre 2009 e la seconda al 31 marzo 2010 (cfr. il riepilogo alla tabella 2). Secondo le indicazioni della Germania, il valore economico reale (real economic value, “REV”) del complesso delle attività ammontava a 62,727 miliardi di EUR ed era pertanto di 5,389 miliardi di EUR inferiore rispetto al suo valore contabile (25). Sia Blackrock (26) che Deutsche Bundesbank (27) hanno definito tale stima sufficientemente prudente. Per stimare l’importo degli aiuti di Stato accordati, la Germania ha detratto dallo scoperto del REV (5,389 miliardi di EUR) il capitale iniziale dell’EAA (28) (3,267 miliardi di EUR, vale a dire la differenza tra i valori contabili delle attività e delle obbligazioni), cosicché si è giunti a una differenza netta tra il valore di trasferimento e il valore economico reale (in prosieguo: il “REV”) pari a 2,123 miliardi di EUR.
(42)
Come la Germania, anche la Commissione si è concentrata sulla differenza netta tra i valori di trasferimento e il REV delle attività e delle obbligazioni trasferite (in prosieguo: il “differenziale del trasferimento”) per calcolare l’importo degli aiuti di Stato concessi.
(43)
La Commissione ha riveduto le stime trasmesse dalla Germania con l’aiuto di esperti esterni (Société Générale, Bangert Research e il Professore Wim Schoutens). Il risultato di tale revisione, illustrato dettagliatamente nella decisione del novembre 2010 (29), porta a concludere che in un’ottica prudenziale il differenziale del trasferimento supera di 1,606 miliardi di EUR l’importo indicato dalla Germania (5,389 miliardi di EUR). In altri termini, il REV è inferiore di 6,949 miliardi di EUR rispetto al valore di trasferimento (30). Nella valutazione del REV gli esperti hanno individuato differenze nella stima di determinate obbligazioni, in particolare, a livello di sub-portafoglio (su tutto il portafoglio titoli circa 600 milioni di EUR), imputabili a una diversa valutazione della perturbazione di funzionamento di detti mercati. A differenza di WestLB, gli esperti hanno qualificato, ad esempio, diversi mercati per obbligazioni standard come mercati funzionanti, con conseguente impiego del REV come valore di mercato. In secondo luogo, sono state riscontrate differenze in merito alle obbligazioni trasferite da WestLB dovute a gravi discrepanze nella valutazione delle perdite in caso di insolvenza (LGD - loss given default) (sull’intero portafoglio crediti pari a 1 miliardo di EUR). Notevoli differenze sono state rilevate anche in relazione a determinate sub-categorie del portafoglio titoli strutturati, ma gli impatti netti sembravano compensarsi.
(44)
La Germania inoltre si è richiamata ha fatto appello a potenziali deduzioni e ha presentato argomentazioni volte a dimostrare che il differenziale del trasferimento era inferiore a zero.
La seguente tabella, tratta dalla decisione del novembre 2010, contiene un riepilogo dei risultati suddivisi per sub-portafoglio.
Tabella 2
Risultati relativi al primo trasferimento di attività in base alla decisione del novembre 2010
Posizione Germania
Posizione Commissione
Portafoglio trasferito
Val. cont. dic. (val. trasf.)
WestLB dic. REV "derivato"
WestLB dic. REV - val. trasf. "derivato"
Perizia-EU dic. stima REV
Perizia-EU dic. stima REV val. trasf.
Portafoglio titoli strutturati
Phoenix
22 764
20 323
(2 441)
19 786
(2 978)
super senior europei
2 918
1 751
(1 167)
2 276
(642)
Altri ABS
3 188
3 182
(6)
3 178
(10)
Portafoglio titoli
Obbligazioni
16 501
16 323
(178)
15 762
(739)
Portafoglio Banque D'Orsay
2 749
2 733
(16)
2 770
21
CDS & derivati
(65)
(45)
20
(102)
(37)
Portafoglio crediti
utilizzati
20 061
18 666
(1 395)
17 807
(2 254)
non utilizzati
-
(205)
(205)
(310)
(310)
Totale
68 116
62 727
(5 389)
61 167
(6 949)
Fonte
22 febb. 10
8 lug. 10
8 lug. 2010
23 sett. 10
23 sett. 10
Deduzioni
Capitale dell'EAA (differenziale tra val. di trasf. delle attività e delle obbligazioni)
3 267
3 267
Trasferimento di obbligazioni grandfathering
882
n. d.
Flusso di cassa futuro dal portafoglio trasferito
880
n. d.
Trasferimento di credit linked notes
268
268
Rettifica delle perdite previste da linee di credito non utilizzate
205
n. d.
Rettifica delle perdite previste per attualizzazione
75
n. d.
"Differenziale di trasferimento" complessivo = Prezzo di trasferimento - REV - deduzione
- 188
3 414
c. IL TERZO PACCHETTO DI MISURE - LE MISURE DI LIQUIDAZIONE
(45)
Il piano di ristrutturazione del giugno 2011 propone una liquidazione ordinata di WestLB per la cui attuazione sarà necessaria una serie di misure integrative di sostegno. La Germania prevede innanzitutto il trasferimento delle attività e delle obbligazioni rimanenti di WestLB all’EAA, in secondo luogo la sostituzione del capitale, l’accollo dei costi di gestione e dei costi di liquidazione per WestLB ed eventualmente per la sua avente causa rinominata (in prosieguo: “SPM-Bank”) e, in terzo luogo, misure idonee a garantire la liquidità nella fase di trasformazione.
i) Il secondo trasferimento di attività all’EAA
(46)
Il piano di ristrutturazione del giugno 2011 prevede un ulteriore trasferimento da parte di WestLB all’EAA di tutte le attività e obbligazioni residue, comprese posizioni di rischio e derivati fuori bilancio (in prosieguo: il “secondo trasferimento di attività”). Tutte le attività e le obbligazioni di WestLB, che non sono state cedute a terzi e non sono divenute parte della Verbundbank, passano all’EAA al 30 giugno 2012 (31). Dopo il trasferimento, WestLB non deterrà più attivi bancari a proprio rischio (fatta eccezione per il versamento di capitale proprio di SPM-Bank).
(47)
L’intero portafoglio è stato discusso con la Commissione e successivamente comunicato dalla Germania sulla base di dati dettagliati che possono essere riassunti come segue.
Tabella 3
Risultati relativi al secondo trasferimento di attività (in miliardi di EUR)
Porta-foglio (32)
Valore contabile - da HGB
Valori di mercato del portafoglio
Differenza
Attività
[120-150] (33)
[120-150]
[0,8-1,3]
Obbliga-zioni
[120-150]
[120-150]
[0,2-0,5]
Totale
[1,0-1,8]
(48)
Riguardo ai valori di mercato delle attività e delle obbligazioni che saranno oggetto del secondo trasferimento di attività all’EAA, la Germania ha osservato che essi, se valutati singolarmente, superano quelli indicati nella tabella 3. La Germania ha evidenziato in particolare che i singoli valori di mercato delle attività ammontavano a complessivi [120-150] miliardi di EUR e quelli delle obbligazioni a [120-150] miliardi di EUR. La Germania sostiene che il portafoglio residuo di WestLB è già stato sanato con il primo trasferimento di attività e che, attualmente, contiene solo attività contabilizzate con valori effettivamente realizzabili. La Germania ha confermato in particolare che il portafoglio contiene solo titoli e derivati valutati secondo il rispettivo valore di mercato o obbligazioni e altri strumenti finanziari per i quali mancano mercati consolidati e che sono stati valutati secondo un metodo basato sul flusso di cassa attualizzato. Il portafoglio contiene solo in misura molto ridotta (meno di 1 miliardo di EUR) titoli che possono essere qualificati come finanziamenti statali internazionali o titoli di Stato internazionali.
(49)
Previa consultazione della Commissione, la Germania ha tuttavia chiesto che per determinate parti del portafoglio, vale a dire il portafoglio crediti e analoghe attività non liquide per circa [40-70] miliardi di EUR, si tenesse conto dell’effetto di portafoglio, date le dimensioni del portafoglio complessivo. Qualora WestLB dovesse davvero cedere l’intero portafoglio entro il 30 giugno 2012, un’offerta eccessiva spingerebbe i singoli valori di mercato verso il basso. Sulla base delle informazioni ottenute, la Germania ha osservato che in tal caso i valori di mercato del portafoglio dovrebbero essere calcolati applicando un ribasso del [2-5]% sui singoli valori di mercato.
(50)
Secondo il piano di ristrutturazione del giugno 2011, è probabile che il secondo trasferimento di attività all’EAA comprenda anche attività di WestImmo che trasferirà attività all’EAA onde migliorare la propria negoziabilità. WestImmo proseguirà solo le attività collegate alle obbligazioni garantite (Pfandbrief) con il nome di “Pfandbriefbank” (denominazione di lavoro provvisoria). Per realizzare questo piano, sarebbe possibile, nel primo semestre 2012, scorporare gran parte delle attività e delle obbligazioni di WestImmo e trasferirle all’EAA. Questo portafoglio scorporato, detto “portafoglio carve out”, ammonterà a circa [5-10] miliardi di EUR e - a livello di sub-portafoglio - comprenderà un portafoglio immobili commerciali non garantito, un portafoglio con attività in Giappone e un portafoglio con obbligazioni e crediti ipotecari per clienti privati per [2-4] miliardi di EUR, che è stato già trasferito in modo sintetico all’EAA nel quadro del primo trasferimento e che attualmente viene impiegato come garanzia per i titoli garantiti. A seguito del trasferimento, WestImmo sarà una banca con dimensioni molto più ridotte che deterrà inizialmente attività per circa [16-23] miliardi di EUR. Qualora non fosse possibile cedere WestImmo entro il 30 giugno 2012, anche queste attività residue saranno trasferite all’EAA. Occorre pertanto tenerne conto in aggiunta all’importo indicato al punto (51).
(51)
Il portafoglio carve out, che è stato discusso con la Commissione e poi presentato dalla Germania sulla base di dati dettagliati, può essere riepilogato come segue:
Tabella 4
Valutazione delle attività di WestImmo contenute nel “portafoglio carve out” (in miliardi di EUR)
Portafoglio
Valori da HGB
Valori di mercato
Differenza
Immobili internazionali
[3,5-4,0]
[3,0-4,0]
[0,1-0,4]
Immobili tedeschi
[1,1-1,6]
[1,1-1,6]
[0,01-0,05]
Titoli di Stato a tasso fisso
[0,7-1,3]
[0,5-1,25]
[0,1-0,3]
Totale
[5,3-6,9]
[4,6-6,85]
[0,3-0,8]
(52)
La Germania ha illustrato in modo dettagliato le ragioni per le quali la valutazione delle attività contenute nel portafoglio carve out di WestImmo è da considerarsi sufficientemente prudente. Essa ha osservato che: 1) circa un terzo del portafoglio si riferisce a posizioni a breve termine, 2) la struttura delle garanzie sottostanti è solida, 3) la valutazione delle garanzie è stata effettuata di recente.
(53)
WestLB ha intenzione inoltre di cedere WestImmo Pfandbriefbank entro il 30 giugno 2012. In assenza di tale cessione, tutte le attività e le obbligazioni di WestImmo devono essere trasferite all’EAA. Il valore contabile commisurato al rischio stimato (compreso il portafoglio carve out) ammontava, nel giugno 2011, a [20-26] miliardi di EUR. Detto portafoglio è composto principalmente da crediti ipotecari su immobili commerciali o concessi a clienti privati. Stando alle indicazioni della Germania, già in occasione del primo trasferimento di attività, gran parte del portafoglio originario era stato oggetto di selezione in previsione del trasferimento aggiuntivo, con la conseguenza che la parte rimanente risulta sanata e il suo valore di mercato corrisponde al valore contabile. Secondo la Germania, inoltre il portafoglio immobili commerciali, è innanzitutto impiegato per l’emissione di obbligazioni garantite e, pertanto, ha un valore di mercato sufficiente a coprire il valore di trasferimento.
(54)
Da ultimo, riguardo al trasferimento delle attività di WestImmo e al secondo trasferimento di attività di WestLB, la Germania sostiene che il REV delle attività corrisponde ai valori di trasferimento.
ii) Lo strumento di capitale aggiuntivo per SPM-Bank
(55)
Ai sensi dell’accordo quadro il Land NRW acquisirà la piena proprietà e responsabilità di WestLB a partire dal 30 giugno 2012. Poiché nel quadro della ristrutturazione, WestLB dovrà restituire al SoFFin 1 miliardo di EUR della partecipazione tacita di quest’ultima in WestLB, detta parte del capitale dovrà essere sostituita. A tal fine e conformemente con l’accordo quadro (34), da parte sua il Land NRW ha accettato di creare a tal fine uno strumento di capitale aggiuntivo per 1 miliardo di EUR (in prosieguo: “lo strumento di capitale aggiuntivo per SPM-Bank”).
iii) Accollo di ulteriori costi di gestione e di liquidazione di SPM-Bank
(56)
Nel piano di ristrutturazione del giugno 2011 vengono presentati due diversi scenari per WestLB/SPM-Bank: un cosiddetto scenario di base (“base case”) e uno scenario alternativo (“bad case”). Lo scenario di base stima a [3-6] miliardi di EUR le perdite complessive per la gestione e la liquidazione di SPM-Bank su un periodo di cinque anni (costi di trasformazione), compresi i costi relativi all’accollo degli oneri pensionistici. Lo scenario alternativo, che si basa su presupposti diversi quanto a riduzione del personale, entità degli ammortamenti necessari in relazione ad immobili e investimenti nelle tecnologie dell’informazione, oneri pensionistici e altri costi di liquazione, stima a [4-7] miliardi di EUR le perdite complessive nell’arco dei cinque anni. Il Land NRW acquista la piena proprietà e responsabilità per WestLB. Sia lo scenario di base che quello alternativo partono dal presupposto che lo strumento di capitale messo a disposizione dal Land NRW per 1 miliardo EUR sarà utilizzato integralmente. In base allo scenario alternativo, il Land NRW dovrebbe stanziare ulteriori risorse in linea con l’accordo quadro.
iv) Impegno a stanziare liquidità nel periodo di ristrutturazione
(57)
Nel piano di ristrutturazione del giugno 2011 si specifica inoltre che la liquidità attualmente stanziata dalle casse di risparmio, dal Land NRW e dall’EAA resta a disposizione per tutta la durata del periodo di ristrutturazione. Qualora nel periodo di ristrutturazione entro il 30 giugno 2012 dovesse rendersi necessaria un’ulteriore liquidità, conformemente all’accordo quadro WestLB, i proprietari e l’EAA concorderanno adeguate misure volte a garantire la liquidità nella fase di trasformazione. Secondo le informazioni trasmesse dalla Germania il 1o dicembre 2011, il ricorso allo stanziamento di liquidità aggiuntiva in caso di uno scenario di crisi è […].
3. PIANI DI RISTRUTTURAZIONE
a. INTRODUZIONE
(58)
La Germania ha presentato alla Commissione più piani di ristrutturazione comprendenti diversi aiuti di Stato e differenti progetti di ristrutturazione. Una prima serie di documenti, riferita esclusivamente alla garanzia di rischio di 5 miliardi di EUR, ha dato origine al piano di ristrutturazione dell’aprile 2009 (35).
(59)
I due elementi chiave del piano di ristrutturazione dell’aprile 2009 (36) erano una riduzione del totale di bilancio di WestLB da 250 miliardi EUR a 125 miliardi di EUR (compresa la cessione di numerose attività, quali ad esempio WestImmo), la riorganizzazione di tutte le attività e la riduzione dei rischi ad esse collegati, seguiti da una cessione di WestLB nel quadro di una gara d’appalto aperta, trasparente e non discriminatoria. Qualora una siffatta cessione non fosse stata possibile, WestLB avrebbe dovuto cessare le sue nuove attività dopo il 2011. Benché i soci di WestLB avessero affidato le operazioni di vendita sia a un fiduciario per la dismissione sia a una banca di investimenti e nonostante la gara d’appalto pubblica del 30 settembre 2010, i soci di WestLB non hanno ricevuto alcuna offerta economicamente accettabile nel quadro della gara d’appalto.
(60)
Ulteriori piani di ristrutturazione sono stati presentati nel dicembre 2009 (37) e nel febbraio 2011. Il piano di ristrutturazione del febbraio 2011 prevedeva un’ulteriore riduzione del totale di bilancio della banca a circa 80 miliardi di EUR, ma non prospettava nessun meccanismo di recupero. Nel giugno 2011 è stato notificato un piano di ristrutturazione definitivo. La Germania ha esplicitamente confermato il ritiro del piano di ristrutturazione del febbraio 2011. Pertanto, nella presente decisione viene esaminato esclusivamente il piano di ristrutturazione del giugno 2011.
b. IL PIANO DI RISTRUTTURAZIONE DEL GIUGNO 2011
(61)
Il piano di ristrutturazione del giugno 2011 si basa su quattro elementi chiave:
(a)
nel corso del 2011 e al più tardi entro il 30 giugno 2012, saranno scorporate le cosiddette attività di “Verbundbank” - vale a dire quelle attività commerciali incentrate sulla collaborazione con le casse di risparmio locali - e la Verbundbank, frutto di tale operazione di scorporo, sarà inserita nella rete delle casse di risparmio. Helaba si è detta disposta a rilevare la Verbundbank;
(b)
gli sforzi per alienare tutte le altre parti di WestLB saranno protratti fintanto che sarà possibile concludere un accordo sulla cessione fino al 30 giugno 2012;
(c)
alla data del 30 giugno 2012 l’EAA rileverà i portafogli che non sono stati assegnati alla Verbundbank, non sono stati rilevati dai soci del gruppo finanziario delle casse di risparmio S-Finanzgruppe e non sono stati ancora ceduti da WestLB a terzi; dopo il 30 giugno 2012 WestLB non intraprenderà alcuna nuova attività bancaria (ad eccezione delle attività nel quadro della gestione degli attivi) e verrà trasformata in una piattaforma di servizi con un veicolo di liquidazione che deterrà le posizioni residue trasferite economicamente all’EAA o da questa garantite. Questa nuova entità, denominata SPM-Bank (Servicing and Portfolio Management Bank) sarà competente per la riduzione del personale e presterà servizi di gestione degli attivi;
(d)
sarà scorporata una parte di SPM-Bank che presta servizi di gestione degli attivi all’EAA, alla Verbundbank e a terzi (in prosieguo: la “società di servizi”).
(62)
Il piano può essere riepilogato come segue:
Tabella 5
Struttura di base che si intende realizzare con il piano di ristrutturazione del giugno 2011
Struttura attuale
30 giugno 2011
Struttura prevista
30 giugno 2012
WestLB
Totale di bilancio: 160 Mrd EUR
RWA: 88,5 Mrd (2008, cfr. tabella 1)
Capitale proprio: 4 Mrd EUR
Dipendenti: 4 400
Soci: Land NRW 48 %, Landschaftsverbände (associazioni regionali) 2 %,
Casse di risparmio: 50 %
SPM-Holding/Bank
Totale di bilancio: ancora da confermare (attività trasferite in modo sintetico a carico dell’EAA)
RWA: 1 Mrd EUR
Dipendenti: 4 400, 400 nel 2016 impiegati nell’attività della holding o di gestione
Capitale proprio: […]
Soci: Land NRW 100 %
WestImmo e altre controllate di WestLB
Controllata = SPM-Betriebsgesellschaft Totale di bilancio: ancora da confermare (attività trasferite in modo sintetico all’EAA)
Dipendenti: cfr. la holding
Controllata = SPM-Servicegesellschaft Totale di bilancio: 1 Mrd EUR
Dipendenti: max. 1 000 nel 2016
Cessione prevista entro il 2016
Trasferimento della Verbundbank a Helaba
Totale di bilancio: 40-45 Mrd EUR
Capitale proprio: 1 Mrd EUR attraverso le casse di risparmio
Dipendenti: ~ 400
Soci: trasferimento a Helaba
Cessione delle attività entro il 30 giugno 2012
In particolare WestImmo (Pfandbriefbank)
Totale di bilancio WestImmo: [16-23] Mrd EUR
EAA - Abwicklungsanstalt aprile 2010
Volume nominale: 77,5 Mrd EUR (ottobre 2011: 53)
Capitale proprio: 3 Mrd EUR
Soci: Land NRW 48 %, Regioni 2 %,
Associazioni delle casse di risparmio 50 %
EAA (trasferimento aggiuntivo) - Abwicklungsanstalt
Totale di bilancio: ~ [100-250] Mrd EUR
Capitale proprio: capitale proprio al giugno 2012 oltre a capitale proprio aggiuntivo necessario per la liquidazione senza perdite delle attività trasferite il 30.6.2012
Soci: Land NRW 48 %, Regioni 2 %,
Associazioni delle casse di risparmio 50 %
i) Verbundbank
(63)
Le attività commerciali della Verbundbank saranno scorporate e formeranno un’unita che sarà fusa con un’altra banca. Nel corso del procedimento che ha portato all’adozione della presente decisione, le casse di risparmio hanno abbandonato il loro progetto iniziale di realizzare una nuova banca autonoma. La Verbundbank opererà quale prestatore di servizi e banca centrale per le casse di risparmio del Land NRW e del Brandenburgo e occuperà circa 400 degli ex collaboratori di WestLB. Per un periodo transitorio, la Verbundbank può beneficiare di determinate prestazioni rese da WestLB/SPM-Bank.
(64)
La Verbundbank avrà un modello d’impresa a basso rischio. Essa offrirà servizi e prodotti alle casse di risparmio e ai loro clienti, piccole e medie imprese nonché istituzioni pubbliche e clienti istituzionali. La sua gamma di prodotti è limitata essenzialmente al finanziamento di imprese e ai prodotti più semplici disponibili sul mercato dei capitali. Tra i principali dati finanziari della Verbundbank rientrano attività ponderate per il rischio per 8,3 miliardi di EUR e un totale di bilancio compreso tra 40 miliardi di EUR e 45 miliardi di EUR. In una prima fase alla Verbundbank sarà fornito un capitale di 1 miliardo di EUR, per raggiungere la quota di capitale proprio del 12 % stabilita dalla legge. Il capitale sarà apportato dalle associazioni delle casse di risparmio del Land NRW (50 %) e dal Deutscher Sparkassen- und Giroverband (Associazione delle banche di risparmio e dei loro istituti centrali, DSGV - 50 %) (38). Le sue obbligazioni saranno composte da conferimenti delle casse di risparmio, titoli e obbligazioni garantite, nonché conferimenti di investitori istituzionali. Gran parte delle risorse finanziarie sarà stanziata dai membri del gruppo finanziario delle casse di risparmio.
(65)
Dopo la presentazione del piano di ristrutturazione del giugno 2011, la Landesbank Helaba ha manifestato la propria disponibilità a rilevare le attività della Verbundbank. Il 12 dicembre 2011, a seguito dell’accurata verifica di un campione di attività e passività di WestLB, Helaba è giunta a conclusioni sostanzialmente positive e ha confermato la propria disponibilità ad acquisire Verbundband dichiarando che gli azionisti di Helaba avevano incaricato il consiglio di amministrazione di avviare concrete trattative per l’assorbimento dell’attività della Verbundbank (39). L’assorbimento della Verbundbank in Helaba o nel settore delle casse di risparmio è stato avviato dall’associazione delle casse di risparmio una volta chiarito che, se gestita autonomamente la Verbundbank avrebbe avuto una redditività relativamente bassa, con un tasso di remunerazione previsto del capitale proprio tra il [2,0-3,0]% e [4,0-5,0]%. La riduzione delle spese generali e le sinergie attuabili con l’assorbimento delle attività della Verbundbank in Helaba o nel settore casse di risparmio erano ritenute in grado di migliorare la redditività attesa portandola a un livello accettabile.
ii) Cessione o trasferimento di attività
(66)
In base al piano di ristrutturazione del giugno 2011, entro il 30 giugno 2012 (data di sottoscrizione dei contratti) deve essere venduto il maggior numero possibile di quelle componenti di WestLB che non sono oggetto della scissione della Verbundbank. Questo processo è stato coordinato con le misure di cessione in corso che erano già state avviate al fine di soddisfare le condizioni poste nella decisione del maggio 2009. Esso è […].
(67)
WestLB ha messo in vendita unità più ampie, quali i settori Clienti impresa & Finanziamento strutturato e Attività sul mercato dei capitali, che costituiscono le colonne portanti di WestLB e si compongono di unità più piccole, quali il settore di attività Corporates, Structured Finance, Equity Markets, Debt Markets o l’attività bancaria di deposito, che possono essere tutte acquistate, eventualmente insieme alle relative piattaforme informatiche e alle relative infrastrutture.
(68)
WestLB valuterà le offerte principalmente sulla base dei seguenti criteri: prezzo di acquisto, compresi meccanismi di adeguamento del prezzo e voci di prezzo, effetti di una vendita sul bilancio e sul conto profitti e perdite di WestLB, sicurezza della transazione (ad esempio relativamente al finanziamento dell’operazione e all’esperienza dell’acquirente in operazioni analoghe), aspetti giuridici di una transazione e di un trasferimento aggiuntivo all’EAA.
(69)
Il 30 giugno 2012, tutte le attività e le obbligazioni di WestLB non ancora cedute o non ancora trasferite alla Verbundbank saranno trasferite all’EAA. Il quadro normativo applicabile (40) consente un successivo trasferimento aggiuntivo all’EAA, a condizione, in particolare, che il capitale proprio sia sufficiente, che siano rivelati tutti i rischi connessi alle attività e che venga presentato un piano di liquidazione dettagliato.
(70)
Gli strumenti di trasferimento impiegati in occasione del secondo trasferimento di attività corrisponderanno a quelli già impiegati nel dicembre 2009 e nell’aprile 2010 in relazione al trasferimento delle prime due tranche del primo trasferimento di attività da WestLB all’EAA. Anche in questo caso, la scissione rimane lo strumento di trasferimento privilegiato e solo qualora altri metodi di trasferimento adeguati, quali la cessione o la sub-partecipazione non siano giuridicamente o tecnicamente possibili o comportino rischi economici eccessivi, il trasferimento fisico viene sostituito da un trasferimento sintetico dei rischi sottostanti.
(71)
Con il trasferimento deve essere garantito che WestLB, o SPM-Bank, non svolge più una nuova attività bancaria (ad eccezione delle attività commerciali collegate alle sue attività di servizio) e che non è più esposta in nome proprio ad alcun rischio di controparte o di mercato che, secondo la normativa attualmente in vigore, deve essere coperto dalla percentuale minima di capitale proprio fissato per legge (41).
(72)
Per quanto attiene alla valutazione delle attività e delle obbligazioni, il trasferimento avverrà al valore contabile commisurato al rischio, vale a dire […].
iii) SPM-Bank
(73)
Dopo il 30 giugno 2012 WestLB non intraprenderà più attività bancarie nuove (ad eccezione delle attività collegate a quelle di servizi), abbandonerà la sua denominazione sociale di WestLB adottando quella di SPM-Bank (denominazione di lavoro provvisoria). WestLB viene trasferita in un’unità che, dal punto di vista economico, detiene le attività residue trasferite all’EAA ai fini della liquidazione ed è competente per i collaboratori rimasti e in una piattaforma di servizi che offrirà esclusivamente servizi di gestione degli attivi.
(74)
[…].
(75)
SPM-Bank diventerà essenzialmente una società holding (in prosieguo: “SPM-Holding/Bank”) con due controllate, SPM-Betriebsgesellschaft e SPM-Servicegesellschaft (in prosieguo: la “società di servizi”).
(76)
Le attività che, per ragioni fiscali, giuridiche o normative, non possono essere trasferite fisicamente all’EAA, vengono trasferite solo in forma sintetica. Tali attività saranno contabilizzate nei bilanci di SPM-Holding/Bank o di SPM-Betriebsgesellschaft, ma non in quelli della società di servizi.
(77)
Una volta effettuato il trasferimento aggiuntivo, WestLB e SPM-Bank non deterranno più attività ponderate per il rischio relativamente ai rischi di controparte e di mercato (42) e manterranno, solo in misura ridotta, attività ponderate per il rischio ai fini del rispetto dei requisiti patrimoniali di legge per rischi meramente operativi (meno di 1 miliardo di EUR se calcolati con il metodo base) (43).
(78)
SPM-Betriebsgesellschaft deterrà gli oneri pensionistici residui nei confronti dei collaboratori attuali e pregressi di WestLB. Il compito principale di SPM-Holding/SPM-Betriebsgesellschaft consisterà nel ridurre il numero dei collaboratori dagli attuali 4 400 a 1 400 nel 2016 (dei quali circa 1 000 verranno impiegati nella società di servizi) e nel chiudere sedi e infrastrutture non necessarie. SPM-Betriebsgesellschaft presterà unicamente servizi di base non centrali, quali la manutenzione di edifici e uffici.
(79)
La società di servizi verrà scorporata nel periodo compreso tra il 1o gennaio 2012 e il 31 dicembre 2014 affinché presti i servizi di gestione degli attivi per le attività e le obbligazioni residue di WestLB. Con il trasferimento di portafogli di attivi all’EAA (e alla Verbundbank) si rende necessaria la prestazione di servizi di gestione degli attivi, poiché né l’EAA, né la Verbundbank possono garantire, di per sé, la gestione dei portafogli. La società di servizi metterà a disposizione dell’EAA (e della Verbundbank) questi servizi a prezzi di mercato. Tutte le limitazioni stabilite per il modello di attività della società di servizi [cfr. anche i numeri da (80) a (85)] verranno meno con la cessione della società di servizi.
(80)
SPM-Holding e le sue controllate manterranno tutte le licenze bancarie ancora necessarie per lo svolgimento delle loro attività. La Germania accetta tuttavia che la portata e il numero delle licenze bancarie siano limitati al minimo necessario per lo svolgimento delle attività di gestione degli attivi.
(81)
Parti essenziali dei portafogli EAA sono contabilizzate presso sedi estere e questo sarà necessario anche in futuro. Al 31 ottobre 2011 WestLB aveva esposizioni a New York per circa [5-15] miliardi di EUR, a Londra per circa [15-25] miliardi di EUR e in Asia per circa [5-10] miliardi di EUR. Un trasferimento fisico di questi portafogli all’EAA nel quadro del primo trasferimento di attività non era possibile per ragioni fiscali, giuridiche o normative oppure non era economicamente conveniente (e non lo sarà neppure in futuro), con la conseguenza che sarebbe possibile solo un trasferimento di tipo sintetico. Tali attività sono detenute da SPM-Holding o da SPM-Betriebsgesellschaft, in parte presso sedi o succursali estere. La Germania afferma che le succursali o le filiali estere non possono essere chiuse immediatamente, ma accetta che SPM-Holding e SPM-Betriebsgesellschaft chiudano tutte le succursali e le filiali estere entro la fine del 2016, salvo il caso in cui la chiusura sia preclusa per motivi di vigilanza bancaria.
(82)
La società di servizi deve inoltre prestare un adeguato servizio di gestione per tali portafogli. Per conseguire le competenze tecniche di gestione degli attivi, la società di servizi disporrà di una succursale a New York e a Londra, nonché di un sito in Asia. Circa un terzo dei dipendenti che lavoreranno per la società di servizi saranno impiegati in una delle succursali estere. La Commissione prende atto che SPM-Bank, conclusa la cessione della società di servizi, dopo il 2016, non avrà più succursali e filiali estere, salvo il caso in cui la chiusura di alcune di esse sia preclusa per motivi di vigilanza bancaria.
(83)
La società di servizi non solo verrà scorporata, ma sarà anche successivamente venduta, al più tardi nel 2016. Per agevolare la cessione della società di servizi, nel periodo 2012-2014 SPM-Bank può concludere contratti di gestione di portafogli di terzi, vale a dire transazioni con terzi al di fuori dei portafogli WestLB. Tuttavia, i proventi di tali attività non possono superare il [40-60]% dei ricavi lordi complessivi della società di servizi. Questo limite decade con la cessione della società di servizi.
(84)
Si prevede che la società di servizi consegua un moderato margine operativo pari a circa l’[8-12]%, appena sufficiente per garantire la sua negoziabilità (44). Dal conto profitti e perdite in base al quale è stata calcolata la redditività della società di servizi, risulta che i costi devono essere sensibilmente ridotti entro il 2016 (45).
(85)
Nell’ipotesi in cui SPM-Bank non abbia venduto la società di servizi entro il 31 dicembre 2016, la Germania accetta che quest’ultima venga liquidata. In tal caso tutte le obbligazioni contrattuali esistenti si estingueranno il 31 dicembre 2017, data di scadenza del termine per la liquidazione della società di servizi (a condizione che non sia stata venduta).
4. IMPEGNI DELLA GERMANIA
(86)
Oltre al piano di ristrutturazione del giugno 2011, la Germania ha trasmesso un catalogo di impegni (cfr. l’allegato alla presente decisione) che può essere sintetizzato come segue.
a)
DENOMINAZIONE SOCIALE
-
La Germania garantisce che dopo il 30 giugno 2012 il nome “WestLB” non sarà più utilizzato come denominazione sociale (salvo ostacoli di ordine tecnico che rendano necessaria una proroga massima di tre mesi per la modifica della denominazione sociale).
b)
VERBUNDBANK
-
La Germania assicura che la limitazione delle attività commerciali della Verbundbank prevista nel piano di ristrutturazione del giugno 2011 resterà in vigore fino al 31 dicembre 2016, salvo il caso in cui la Verbundbank venga assorbita prima del 31 dicembre 2016 in un’altra Landesbank.
-
La Germania si impegna a fare in modo che il Land NRW in futuro non acquisisca partecipazioni nella Verbundbank e non la sostenga finanziariamente in altro modo.
-
La Germania si impegna a far sì che non venga più perseguita una soluzione “stand alone” per la Verbundbank e che le attività e le obbligazioni della Verbundbank vengano scorporate da WestLB e portate, entro il 30 giugno 2012, sotto la responsabilità delle associazioni delle casse di risparmio e del gruppo finanziario delle casse di risparmio.
-
La Germania si impegna a garantire che tutte le parti adempiano gli obblighi assunti con l’accordo quadro in modo fedele e tempestivo, così da rendere l’operazione sufficientemente sicura specialmente in relazione all’oggetto della transazione e al “valore dell’impresa pari a zero” e da attuare lo scorporo della Verbundbank al più tardi entro il 30 giugno 2012.
-
La Germania assicura che, in caso di esito positivo della due diligence, la Landesbank Hessen-Thüringen (Helaba) intende essere a disposizione come partner finale per la Verbundbank.
c)
SPM-BANK
-
La Germania si impegna a fare in modo che i settori di attività di SPM-Bank siano circoscritti ai seguenti servizi:
i)
gestione dei portafogli dell’EAA, della Verbundbank e di terzi, inclusi, se necessario, gestione della ristrutturazione, security clearing, liquidazione e valorizzazione, analisi del rischio di credito, gestione e vigilanza sul rischio di credito, controllo del rischio di credito, segnalazioni regolamentari (regulatory reporting), gestione del collaterale per imprese e relativa gestione dei dati, gestione dei rischi di mercato, prestazioni di servizi informatici e di back office, funding, hedging, gestione della liquidità, rendicontazione finanziaria, controlling, compliance e amministrazione delle partecipazioni.
ii)
Con riferimento alle attività trasferite in modo sintetico all’EAA, quest’ultima, nel quadro del suo piano di liquidazione, può ricorrere in particolare anche a proroghe, cessioni o cartolarizzazioni di tali attività; in questi tali casi SPM-Bank agisce solo su incarico e in base alle indicazioni dell’EAA (46).
-
La Germania ha trasmesso una descrizione delle licenze bancarie necessarie garantendo che tutte le altre licenze saranno restituite entro il 31 dicembre 2012.
-
La Germania garantisce che, entro il 2016, i collaboratori di SPM-Bank saranno ridotti dagli attuali 4 400 a 1 000 collaboratori della società di servizi. Le modalità di riduzione del personale nel corso del tempo sono state illustrate sulla base di dati provvisori.
-
La Germania assicura che SPM-Bank, nell’offrire servizi a terzi, rispetta determinati vincoli. L’attività nei confronti di terzi non può superare il [40-60]% dei ricavi lordi. I contratti di servizi vengono acquisiti solo da un’unità separata (la società di servizi che deve essere ancora scorporata), le cui licenze bancarie sono limitate a livello di contenuto al minimo indispensabile.
-
La Germania si impegna a far sì che la società di servizi venga venduta al più tardi entro il 31 dicembre 2016. I contratti di servizi aventi una durata che va oltre il 2017 sono ammissibili se il contratto prevede, a favore del committente, un diritto di recesso al 31 dicembre 2017 per mancanza di risorse sufficienti.
-
Se la società di servizi non può essere venduta entro il termine previsto, la Germania si impegna a fare in modo che essa cessi le proprie attività con effetto dal 31 dicembre 2017 o trasferisca tutte le quote. In caso di vendita della società di servizi decadono tutti i vincoli previsti per le attività commerciali della società.
-
La Germania si impegna a far sì che nell’attività commerciale di SPM-Bank non rientrino più, in particolare, le seguenti attività: transazioni per conto proprio, emissione di certificati a prescindere dalla tipologia, finanziamento di progetti e attività commerciali, finanziamenti con garanzie collaterali (asset-based finance), cartolarizzazioni e operazioni di credito consortile, oltre all’attività internazionale a servizio dell’impresa. Per quanto concerne gli attivi trasferiti in forma sintetica in capo all’EAA e garantiti da SPM-Bank, nei rapporti con terzi quest’ultima compare in veste di creditore, con la conseguenza che è possibile che dovrà porre in essere proroghe, vendite o cartolarizzazioni, benché solo per conto e nel rispetto delle istruzioni dell’EAA.
-
La Germania si impegna a fare in modo che SPM-Bank offra i propri servizi di gestione degli attivi soltanto a prezzi di mercato e che le tariffe della società di servizi consentano, nel complesso, di coprire i costi.
-
La Germania si impegna a garantire che SPM-Bank chiuderà tutte le succursali e le filiali estere al più tardi entro la fine del 2016, salvo il caso in cui determinate disposizioni di legge impongano il mantenimento dei rispettivi siti esteri dopo il 2016. In considerazione delle competenze specifiche locali, per coprire i differenti orari, ridurre i rischi operativi e per ragioni di concorrenzialità, SPM-Bank è autorizzata ad essere rappresentata da una succursale a Londra, New York e in Asia.
-
La Germania si impegna ad assicurare che SPM-Bank sia sotto la sorveglianza di un fiduciario di controllo (monitoring trustee).
d)
L’EAA
-
In caso di ampliamento o proroga del contratto di servizi dell’EAA fino al 31 dicembre 2016, la Germania si impegna a fare in modo che l’EAA riceva i servizi di gestione degli attivi di cui necessita con la garanzia dell’applicazione di prezzi di mercato e che, successivamente, il contratto sia oggetto di bando pubblico.
e)
VIGILANZA
-
Le autorità tedesche si impegnano a trasmettere con cadenza trimestrale una relazione dettagliata sulle misure adottate ai sensi dell’accordo concluso tra la Commissione e la Germania il 16 dicembre 2011.
III. AVVIO DEL PROCEDIMENTO D’INDAGINE FORMALE AI SENSI DELL’ARTICOLO 108, PARAGRAFO 2, TFUE
1. LA DECISIONE DEL DICEMBRE 2009
(87)
Nella decisione del dicembre 2009, ai sensi dell’articolo 108, paragrafo 2, TFUE, la Commissione aveva espresso alcune riserve circa la compatibilità delle misure di sostegno ivi previste per le attività deteriorate con la comunicazione della Commissione sul trattamento delle attività che hanno subito una riduzione di valore nel settore bancario comunitario (47) (in prosieguo: la “comunicazione sulle attività deteriorare”). Inoltre, secondo la Commissione il ripristino della redditività, un’adeguata condivisione degli oneri e la riduzione delle distorsioni della concorrenza causate dagli aiuti (aggiuntivi) non erano stati dimostrati in modo convincente, come invece richiesto dalla comunicazione della Commissione sul ripristino della redditività e la valutazione delle misure di ristrutturazione del settore finanziario nel contesto dell’attuale crisi in conformità delle norme sugli aiuti di Stato (48) (in prosieguo: la “comunicazione relativa alla ristrutturazione”).
(88)
La Commissione ha fatto presente che non si sarebbe occupata unicamente dei nuovi aiuti concessi nel quadro del trasferimento di attività all’EAA, ma che avrebbe dovuto riesaminare anche gli aiuti autorizzati con la decisione del maggio 2009 (49).
(89)
La Commissione ha espresso inoltre perplessità in merito all’adeguatezza del contributo proprio prestato dalle associazioni delle casse di risparmio, dato che era stato fissato un massimale per le loro obbligazioni derivanti dalle misure di sostegno e che il capitale necessario per la costituzione dell’EAA era stato stanziato esclusivamente dalla Germania e non dalle associazioni delle casse di risparmio (50).
(90)
Alla Germania è stato imposto di presentare un piano di ristrutturazione rielaborato, che tenesse conto dell’importo totale degli aiuti di Stato accordati e prevedesse una remunerazione adeguata nonché un’ulteriore ristrutturazione approfondita.
2. LA DECISIONE DEL NOVEMBRE 2010
(91)
Con la decisione del novembre 2010 la Commissione ha esteso il procedimento d’indagine formale, dal momento che nutriva dubbi sempre maggiori sulla compatibilità del primo trasferimento di attività con la comunicazione sulle attività deteriorare e del piano di ristrutturazione del dicembre 2009 con il mercato interno. Il piano di ristrutturazione non aveva provato in modo convincente di essere idoneo a ripristinare la redditività della banca beneficiaria e a garantire un’adeguata condivisione degli oneri insieme a una riduzione delle distorsioni della concorrenza causate dagli aiuti.
(92)
Quanto al primo trasferimento, la Commissione ha espresso alcune riserve in particolare in merito all’ammissibilità delle attività deteriorate. La Commissione ha accertato l’esistenza di un aiuto di Stato e l’importo dello stesso, giungendo alla conclusione che, vista la loro entità, gli aiuti sarebbero compatibili con la comunicazione sulle attività deteriorare solo se recuperati o compensati mediante un’ulteriore ristrutturazione ai sensi del punto 41 della comunicazione sulle attività deteriorate.
(93)
Nella decisione del novembre 2010, con riferimento alla perizia degli esperti da essa incaricati, la Commissione aveva stimato l’importo dell’aiuto connesso al primo trasferimento a circa 6,9 miliardi di EUR. Detto importo deriva dalla differenza tra il valore di trasferimento e il valore di mercato delle relative attività (circa 11 miliardi di EUR) (51), rettificato in base al capitale proprio iniziale dell’EAA (circa 3,3 miliardi di EUR) (52), al valore contabile di determinate credit linked notes (circa 0,3 miliardi di EUR) (53) e a una deduzione per il trasferimento di obbligazioni cosiddette “grandfathering” (circa 0,9 miliardi di EUR) (54).
(94)
La Commissione ha inoltre autorizzato il differenziale del trasferimento accertato dai suoi esperti, vale a dire la differenza tra i valori di trasferimento e il REV delle attività e delle passività, stimandone il valore a 3,4 miliardi di EUR, una volta dedotti il capitale proprio e i fattori di credito rilevanti (55). In merito al portafoglio crediti, la Commissione ha constatato che per qualificare come deteriorate le categorie di attività in questione (56), sarebbero state necessarie ulteriori prove onde giungere alla conclusione che i mercati per tali attività erano effettivamente perturbati nelle loro funzioni per mancanza di acquirenti e venditori. Alla luce della sua prassi decisionale, la Commissione si è detta d’accordo col parere degli esperti secondo cui i tassi di sconto impiegati da WestLB per il calcolo del REV erano troppo bassi, col risultato che il REV risultante è troppo alto. La Commissione concordava poi con il risultato cui erano pervenuti gli esperti, vale a dire che il REV del portafoglio crediti era di circa 1,0 miliardi di EUR inferiore rispetto alla valutazione effettuata da WestLB a causa della formulazione di ipotesi non sufficientemente prudenti nella stima delle perdite in caso di insolvenza (LGD - loss given default). La Commissione osservava che, conformemente alla sua prassi decisionale, i dati erano stati confrontati a livello settoriale (57). Essa, inoltre, aveva riesaminato altre deduzioni fatte valere, concludendo però che non vi era alcun motivo per considerarle in sede di valutazione del REV.
(95)
La Commissione ha inoltre manifestato alcune riserve circa l’amministrazione delle attività deteriorate, dal momento che WestLB aveva continuato a gestirle. A fronte del fatto che l’EAA, poco dopo la sua costituzione, aveva registrato una perdita di 1 miliardo di EUR, la Commissione è giunta alla conclusione che già all’atto del trasferimento potevano essersi verificate delle perdite. Pertanto, la Commissione dubitava che le attività corrispondenti rientrassero nell’ambito di applicazione del punto 32 della comunicazione sulle attività deteriorate.
(96)
La Germania è stata quindi nuovamente invitata a presentare un piano di ristrutturazione rielaborato, che tenesse conto degli aiuti aggiuntivi a favore di WestLB e delle carenze indicate nella decisione.
IV. LA POSIZIONE DELLA GERMANIA
(97)
La Germania non contesta che le misure costituiscano un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, TFUE.
1. IL PRIMO TRASFERIMENTO DI ATTIVITÀ ALL’EAA
(98)
La Germania contesta alcune conclusioni della Commissione in relazione al primo trasferimento di attività all’EAA.
a. APPLICABILITÀ DELLA COMUNICAZIONE SULLE ATTIVITÀ DETERIORATE
(99)
La Germania ribadisce in primis le considerazioni svolte nelle sue osservazioni del 1o febbraio 2010 e afferma che la comunicazione sulle attività deteriorate non è applicabile al primo trasferimento di attività all’EAA. Secondo la Germania, trasferendo capitale proprio all’EAA, WestLB sostiene integralmente gli oneri legati alla misura di sostegno. La Germania ritiene che in base alla nota 8, del paragrafo 16, della decisione del maggio 2009, la comunicazione sulle attività deteriorate non trovi applicazione nei casi in cui una misura viene attuata da soci pubblici in veste di proprietari.
b. ACCERTAMENTO DEL REV IN MERITO AL PRIMO TRASFERIMENTO DI ATTIVITÀ
(100)
In secondo luogo la Germania afferma che la Commissione ha commesso alcuni errori nel valutare le attività trasferite e nell’applicare i fattori di scala.
(101)
La Germania afferma che la Commissione ha effettuato una valutazione complessivamente troppo prudente e analizza singoli aspetti relativi alle categorie di attività “titoli strutturati”, “altri titoli” e “portafoglio titoli”.
(102)
Secondo la Germania, il metodo impiegato da WestLB, e criticato dalla Commissione, per la valutazione del portafoglio “titoli strutturati”, era ritenuto accettabile da Deutsche Bundesbank. La Germania osserva inoltre che BlackRock Solutions, società incaricata dalla Germania come esperto esterno, aveva accertato un REV più elevato per il portafoglio rispetto a quello di WestLB, circostanza indicante come WestLB abbia agito in modo sufficientemente prudente.
(103)
Quanto al portafoglio “altri titoli”, la Germania afferma che le differenze maggiori nell’accertamento dei valori sono riconducibili alla questione se debba essere applicato un valore di mercato. Mentre WestLB ha proposto il ricorso ai propri criteri (orientati prevalentemente alla liquidità) per stabilire se il mercato è perturbato nelle sue funzioni, gli esperti della Commissione, come si evince dalla critica della Germania, non hanno spiegato in modo sufficiente il risultato cui sono giunti, vale a dire che quasi tutte le attività rientravano in mercati funzionanti. Per illustrare questo aspetto la Germania si riferisce alle obbligazioni di Stato che costituiscono buona parte del portafoglio titoli; i prezzi in calo alla fine del 2009 costituirebbero un indice di mercati funzionalmente perturbati.
(104)
La Germania spiega inoltre come, in merito alla valutazione del “portafoglio crediti”, le osservazioni degli esperti della Commissione, redatte peraltro in assenza di una documentazione dettagliata sui crediti, non possano essere prese in considerazione per contestare i valori indicati da WestLB. Nello specifico, la Germania contesta la mancanza di trasparenza in relazione ai parametri di valutazione impiegati, le contraddizioni nel contenuto e un approccio eccessivamente prudente da parte degli esperti della Commissione. Secondo la Germania si dovrebbe ricorrere ai parametri impiegati nelle prove di stress dal comitato delle autorità europee di vigilanza bancaria (Committee of European Banking Supervisors - CEBS) e non ai parametri degli esperti. Essa critica in particolare lo scenario di stress in cui gli esperti della Commissione muovono da una probabilità di mancato rimborso del 70 % e da una perdita in caso di inadempimento del 30 %.
(105)
La Germania ha analizzato poi le riserve formulate in relazione all’ammissibilità, osservando come, dal primo rendiconto di gestione dell’EAA (30 giugno 2010), non si potessero evincere perdite da portafoglio. Essa contesta le riserve sollevate dalla Commissione, secondo la quale le perdite previste nella struttura dell’EAA potrebbero essere state sottostimate, osservando che la portata degli effettivi accantonamenti per perdite su crediti dell’EAA è determinata in primis sulla base del portafoglio Phoenix. La misura degli accantonamenti per perdite su crediti si collocherebbe così su un importo di [0,5-1,5] miliardi EUR al di sotto della somma stimata nel piano di liquidazione. Gli accantonamenti per perdite su crediti dell’EAA non contrasterebbero così con la quantificazione delle perdite previste effettuata da WestLB.
c. DEDUZIONI
(106)
La Germania sostiene inoltre che, nel valutare i portafogli trasferiti, occorre tener conto di determinate deduzioni, in particolare in relazione a i) il trasferimento di obbligazioni grandfathering, ii) il futuro flusso di cassa, iii) le linee di credito autorizzate e non utilizzate, e iv) l’attualizzazione delle perdite previste.
(107)
Con riferimento alle obbligazioni grandfathering, la Germania afferma che WestLB, trasferendo tali obbligazioni (58) all’EAA, perde un vantaggio finanziario di 882 milioni di EUR e che questa circostanza andrebbe presa in considerazione.
(108)
Quanto al futuro flusso di cassa, la Germania sostiene che WestLB, trasferendo i portafogli all’EAA, rinuncia a un futuro flusso di cassa (pagamenti di interessi, ecc.) per un totale di 880 milioni di EUR, circostanza questa che dovrebbe essere tenuta in considerazione.
(109)
Relativamente alle linee di credito accordate ma non utilizzate, secondo la Germania è necessario effettuare delle rettifiche per il trasferimento all’EAA di linee di credito non utilizzate, dal momento che il loro rischio potenziale è stato considerato nel calcolo del REV, mentre la loro redditività potenziale non è confluita nel calcolo complessivo.
(110)
In merito all’attualizzazione delle perdite previste, la Germania sostiene che la valutazione dei portafogli dovrebbe avvenire sulla base delle perdite attualizzate previste, dal momento che il contrario principio di cautela sarebbe già stato sufficientemente considerato nel calcolo del REV.
2. VANTAGGIO A FAVORE DELLE CASSE DI RISPARMIO RILEVANTE AI FINI DELLA DISCIPLINA SUGLI AIUTI DI STATO
(111)
Relativamente alle riserve della Commissione circa la potenziale concessione di aiuti illegali aggiuntivi a favore delle associazioni delle casse di risparmio, la Germania ha preso la seguente posizione.
(112)
In primo luogo, essa evidenzia che i soci di WestLB, tra cui rientrano anche le associazioni delle casse di risparmio, non erano obbligati a costituire un istituto di liquidazione. La costituzione sarebbe piuttosto frutto di una decisione autonoma dei soci.
(113)
In secondo luogo, la Germania osserva che l’FMStFG non sancisce alcun obbligo illimitato di ripianare le perdite. Secondo l’FMStFG i soci delle banche commerciali rispondono dei rischi derivanti dall’istituto di liquidazione solo nella misura delle loro partecipazioni. La Germania afferma che l’FMStFG ammette che la responsabilità per le perdite venga ripartita mediante un accordo contrattuale che si discosta da una suddivisione sulla base delle quote di partecipazione nel capitale per tener conto delle varie risorse finanziarie.
(114)
Secondo la Germania, entrambe le associazioni delle casse di risparmio, con un obbligo di ripianare le perdite per complessivi 4,5 miliardi di EUR, sopportano una parte adeguata degli oneri.
V. VALUTAZIONE DEGLI AIUTI A FAVORE DI WESTLB
(115)
Nel valutare gli aiuti alla ristrutturazione per WestLB occorre tener conto di tutti gli aiuti ad essa concessi a partire dal 2008, dal momento che gli aiuti alla ristrutturazione autorizzati con la decisione del maggio 2009 sono stati accordati per il processo di ristrutturazione approvato con la decisione del maggio 2009. Considerando il notevole aumento del volume degli aiuti e delle modifiche apportate al piano di ristrutturazione, tutti gli aiuti devono essere nuovamente esaminati sulla base del piano di ristrutturazione del giugno 2011.
1. AIUTI DI STATO AI SENSI DELL’ARTICOLO 107, PARAGRAFO 1, TFUE
(116)
A norma dell’articolo 107, paragrafo 1, TFUE, sono incompatibili con il mercato interno, nella misura in cui incidano sugli scambi tra Stati membri, gli aiuti concessi dagli Stati, ovvero mediante risorse statali, sotto qualsiasi forma che, favorendo talune imprese o talune produzioni, falsino o minaccino di falsare la concorrenza.
(117)
Una misura integra un aiuto di Stato quando vengono soddisfatte tutte le seguenti condizioni: a) è finanziata da uno Stato membro o mediante risorse statali; b) conferisce un vantaggio che favorisce una determinata impresa o una determinata produzione; c) falsa o minaccia di falsare la concorrenza, e d) può incidere sugli scambi tra Stati membri.
(118)
La Commissione ribadisce la propria posizione, qui di seguito illustrata, secondo cui tutte le misure in esame soddisferebbero dette condizioni, anche tenendo conto del fatto che WestLB cesserà le proprie attività bancarie, poiché continuerà a svolgere attività commerciali (ad esempio, servizi nel settore della gestione degli attivi). Dato che tali attività continuano ad essere svolte sul mercato internazionale, a giudizio della Commissione le misure possono falsare la concorrenza nonché incidere sugli scambi tra Stati membri (59).
a. LA GARANZIA DI RISCHIO PER IL PORTAFOGLIO PHOENIX
(119)
Nella sua decisione del maggio 2009 la Commissione ha già stabilito che la garanzia di rischio costituisce un aiuto di Stato. La Germania ha chiarito che la garanzia di rischio continua a valere per la quota di capitale proprio del portafoglio Phoenix trasferito all’EAA.
b. L’APPORTO DI CAPITALE
(120)
Già nella sua decisione del dicembre 2009 la Commissione ha concluso che l’apporto di capitale di 3 miliardi di EUR costituisce un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, TFUE.
c. LO STRUMENTO DI CAPITALE AGGIUNTIVO PER SPM-BANK
(121)
In base al piano di ristrutturazione del giugno 2011, il Land NRW emetterà uno strumento finanziario aggiuntivo a favore di SPM-Bank per 1 miliardo di EUR, che sostituirà la parte di capitale proprio di WestLB (60) da rimborsare al SoFFin. Poiché lo strumento di capitale aggiuntivo per SPM-Bank costituisce un sostituto per il capitale, esso deve coprire integralmente le perdite; diversamente l’autorità di regolamentazione non autorizzerebbe una simile transazione. Di conseguenza, il nuovo strumento rappresenta del capitale. Il capitale viene messo a disposizione dal Land NRW configurandosi, così, come una risorsa statale. Lo strumento di capitale consente di superare le carenze di capitale di una singola banca, accordando a SPM-Bank un vantaggio selettivo. Poiché SPM-Bank è attiva in un settore economico in cui operano anche imprese provenienti da altri Stati membri, sussiste il pericolo che la misura falsi la concorrenza o incida sugli scambi tra gli Stati membri. Si tratta pertanto di un aiuto di Stato, come confermato da un’analisi di misure simili sul capitale (61).
d. ULTERIORE COPERTURA DELLE PERDITE DA PARTE DEL LAND NRW PER SPM-BANK
(122)
Stando al piano di ristrutturazione del giugno 2011, il Land NRW rileverà le perdite derivanti dalla gestione e dalla liquidazione di SPM-Bank per un periodo di cinque anni, oltre a tutti gli oneri pensionistici. Per il periodo in cui SPM-Bank sarà operativa vengono stimate perdite per complessivi [3-6] miliardi di EUR (scenario di base) o [4-7] miliardi di EUR (scenario “bad-case”). Tali perdite devono essere ripianate mediante […]. Pertanto, la garanzia di rilevare le perdite di SPM-Bank è equiparabile a un apporto di capitale compreso tra [100-700] milioni di EUR e [0,5-2,0] miliardi di EUR. Come lo strumento di capitale aggiuntivo, anche l’ulteriore copertura delle perdite risponde ad una situazione di carenza di capitale di SPM-Bank e determina così un vantaggio selettivo, dato che nulla indica che la banca potrebbe reperire detto capitale sul mercato. Poiché lo strumento di capitale viene messo a disposizione dal Land NRW, si tratta di risorse statali. Tenuto conto delle caratteristiche specifiche del settore bancario illustrate al punto 118, la misura potrebbe falsare la concorrenza o incidere sugli scambi tra gli Stati membri. Si tratta pertanto di un aiuto di Stato.
e. IL PRIMO TRASFERIMENTO DI ATTIVITÀ
(123)
Già nella sua decisione del dicembre 2009, la Commissione è giunta alla conclusione che la misura di sostegno, sotto forma di costituzione di un istituto di liquidazione, costituisce un aiuto di Stato (62).
(124)
La Commissione non concorda con l’opinione della Germania, secondo cui la comunicazione sulle attività deteriorate non deve trovare applicazione. A tal riguardo essa rimanda invece alla sua prassi decisionale, in cui si fa anche riferimento al fatto che, nella comunicazione sulle attività deteriorate, la Commissione spiega come le misure di sostegno degli Stati membri debbano essere valutate come aiuti di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), TFUE, sul presupposto che: “Le attività deteriorate sono attività in relazione alle quali le banche rischiano di subire delle perdite. Secondo la Commissione, la comunicazione sulle attività deteriorate deve trovare applicazione in relazione a tutte le misure di sostegno che si rivolgono alle attività deteriorate e che effettivamente sgravano l’istituto finanziario beneficiario, dal momento che in base alla comunicazione le misure di sostegno sono misure grazie alle quali le banche possono evitare notevoli rettifiche del valore di determinate categorie di attività” (63). Il primo trasferimento rientra anch’esso in questa categoria di misure dal momento che ha permesso a WestLB di non sopportare le conseguenze di una rettifica del valore delle sue attività. Già in precedenza la Germania ha confermato che WestLB non avrebbe più potuto soddisfare i requisiti minimi di capitale stabiliti dalla legge in mancanza del sostegno mediante le misure statali (64).
(125)
La comunicazione sulle attività deteriorate trova applicazione al trasferimento delle attività anche ratione temporis. La Commissione ricorda di essere tenuta ad applicare le disposizioni normative e le comunicazioni vigenti all’atto dell’adozione della decisione indipendentemente dal momento della previsione o della notifica della misura di aiuto (65). Nel contesto dell’attuale crisi finanziaria la Commissione, sulla base della comunicazione sulle attività deteriorate, si è già trovata a valutare misure che erano state notificate prima della pubblicazione di detta comunicazione (66).
(126)
La Commissione non ha modificato detta valutazione neppure a fronte delle obiezioni della Germania, secondo la quale la Commissione non aveva fondato la sua decisione del maggio 2009 sulla comunicazione inerente alle attività deteriorate. Quand’anche fosse stato un errore non applicare, in tale occasione, la comunicazione sulle attività deteriorate, questo non legittimava la Germania a ritenere che la Commissione avrebbe continuato a comportarsi nello stesso modo. In ogni caso, nella decisione del maggio 2009 si è scelto di riferire l’importo dell’aiuto al valore nominale della garanzia, scelta non inusuale nel caso di garanzie prestate per attività deteriorate (67); tuttavia, se si adottasse questo approccio nel caso in esame, si determinerebbe un importo di gran lunga superiore rispetto all’importo dell’aiuto determinato in base alla comunicazione sulle attività deteriorate.
(127)
L’aspetto più importante resta così la determinazione dell’entità dell’aiuto. In base al punto 39 della comunicazione sulle attività deteriorate, nel quadro di una misura di sostegno sussiste sempre un aiuto quando il valore del trasferimento supera il valore di mercato dell’intero portafoglio.
(128)
Nella decisione del novembre 2010 la Commissione ha stabilito un importo provvisorio dell’aiuto pari a 11 miliardi di EUR, in relazione al quale non erano state prese in considerazione deduzioni. A tal riguardo, con l’ausilio di esperti, la Commissione ha individuato un valore di mercato verosimile per le attività che non erano negoziate sul mercato. Attraverso un’analisi dettagliata del portafoglio e alla luce delle informazioni dettagliate contenute nella relazione conclusiva degli esperti, la Commissione ha potuto tuttavia perfezionare la sua valutazione.
(129)
La tabella 6 contiene un quadro generale del valore di mercato suddiviso per sub-portafoglio.
Tabella 6
Valore di mercato del primo trasferimento di attività (in miliardi di EUR)
Valore di mercato secondo la Commissione
Portafoglio delle attività trasferite
Val. contabile dic. (val. trasf.)
Portafoglio titoli strutturati
Phoenix
22 764
13 200
European Super seniors
2 918
1 750
Altri ABS
3 188
2 900
Portafoglio titoli
Obbligazioni
16 501
- 722
Portafoglio Banque D'Orsay
2 749
23 749
CDS & derivati
-65
- 102
Strumenti di credito
Posizioni utilizzate
20 061
17 355
Linee non utilizzate
0
- 748
Totale
68 116
52 887
(130)
Quanto al portafoglio titoli e al sub-portafoglio ABS del portafoglio titoli strutturati, i valori di mercato potevano essere agevolmente determinati o desunti da valutazioni di attività analoghe i cui valori di mercato erano facilmente disponibili [il valore di mercato si attestava su 18,430 miliardi di EUR (vale a dire
) e 2,9 miliardi di EUR].
(131)
Per il portafoglio crediti si è fatto ricorso a uno scenario di forte stress (68) come valore indicativo del valore di mercato, che ha portato alla deduzione di 748 milioni di EUR di obbligazioni non utilizzate (somma totale 16,607 miliardi di EUR, ossia
).
(132)
Le perdite di capitale inizialmente stimate da WestLB per il sub-portafoglio contenente le posizioni European Super Seniors (ESS) sono estremamente prudenti e si collocano molto vicino alla valutazione del valore di mercato. Di conseguenza, il REV desunto da WestLB per il portafoglio ESS poteva essere utilizzato come valore di mercato stimato (1,750 miliardi di EUR) (69). Per il portafoglio Phoenix, composto di titoli strutturati con una complessa struttura di rimborso a cascata (struttura a cascata), il valore di mercato può essere stimato come segue: in primis il valore mark-to-market (in prosieguo: “valore MtM”) delle garanzie sottostanti è stato stimato circa al 54 % (12,375 miliardi di EUR). Tenuto conto delle risorse liquide disponibili (1,325 miliardi di EUR in più) e dei prevedibili flussi in uscita (detratti circa 0,5 miliardi di EUR in caso di scenario difficile, simile ad uno scenario MtM) il valore di mercato può essere stimato in circa 13,2 miliardi di EUR (70).
(133)
L’entità dell’aiuto si ricava dal confronto tra l’importo complessivo (52,887 miliardi di EUR) e il valore di trasferimento (68,116 miliardi di EUR); da esso vanno poi sottratte le deduzioni. Tra le deduzioni rientrano i 3,267 miliardi di EUR di cui al punto (93) per il capitale proprio dell’EAA; 882 milioni di EUR per obbligazioni grandfathering cedute e 268 milioni di EUR a fronte del trasferimento di credit linked notes all’interno della struttura Phoenix. L’aiuto di Stato ammonta così a un importo di 10,812 miliardi di EUR, vale a dire a 15,229 miliardi di EUR - 4,417 miliardi di EUR.
(134)
L’importo dell’aiuto comprende le garanzie accordate dai soci di WestLB a copertura delle perdite della EAA [cfr. punti (33)-(40)], dal momento che tali garanzie prendono il posto dell’obbligo assunto dal Bund all’atto dell’acquisto delle attività di WestLB attraverso l’EAA. Occorre ricordare che, in base all’FMStFG, i soci sono tenuti in futuro a compensare il Bund di eventuali perdite. A livello di rapporti interni, questa responsabilità del Bund viene trasferita sui soci di WestLB. Ciò tuttavia non determina alcuna conseguenza sulla banca beneficiaria; il trattamento di queste garanzie come una fonte di aiuto distinta comporterebbe un doppio conteggio dei contributi. Pertanto, tali garanzie non vanno a incrementare l’importo dell’aiuto nel primo trasferimento delle attività all’EAA.
f. IL SECONDO TRASFERIMENTO DI ATTIVITÀ - TRASFERIMENTO AGGIUNTIVO ALL’EAA
(135)
Il secondo trasferimento di attività riguarda il potenziale trasferimento aggiuntivo a favore dell’EAA di tutte le attività e le obbligazioni residue di WestLB. A tal proposito occorre sottolineare che, ad oggi, è certo soltanto che verrà trasferito il portafoglio “carve out” di WestImmo; il trasferimento delle attività e delle obbligazioni della Verbundbank e della Pfandbriefbank viene considerato quale mera possibilità. Tutte le divisioni e le unità operative di WestLB sono state peraltro messe in vendita, con la conseguenza che le relative attività e obbligazioni potrebbero effettivamente essere cedute prima del 30 giugno 2012 al prezzo di mercato e non verrebbero così più trasferite all’EAA. La valutazione che segue si basa tuttavia, prudenzialmente, sull’ipotesi che al 30 giugno 2012 tutte le attività e le obbligazioni rimanenti vengano trasferite all’EAA.
(136)
Nel caso di WestImmo si procede alla separazione di un portafoglio “carve out” contenente attività e obbligazioni per un importo di [5,3-6,9] miliardi di EUR (valore contabile da HGB) e al suo trasferimento all’EAA. Il valore di mercato viene determinato come da tabella 4. La Commissione ha controllato i dati impiegati per stabilire il prezzo di mercato e ritiene plausibile la spiegazione dei motivi per cui il valore di mercato deve essere considerato sufficientemente prudente. Ne consegue che la parte di WestImmo nel secondo trasferimento di attività corrisponde a un aiuto di [300-800] milioni di EUR, vale a dire la differenza tra i valori di trasferimento e i valori di mercato.
(137)
Se, una volta scorporato il portafoglio “carve out”, WestImmo non potesse essere ceduta come Pfandbriefbank ma dovesse invece essere trasferita all’EAA, il suo valore di trasferimento corrisponderebbe, secondo la Germania, al valore di mercato. Questa affermazione appare plausibile, poiché la Pfandbriefbank è stata volutamente ripulita dalle attività deteriorate.
(138)
Nel caso di WestLB saranno scorporate attività e obbligazioni per circa [120-150] miliardi di EUR (valore contabile da HGB). I valori di mercato del portafoglio sono inferiori di [1,0-1,8] miliardi di EUR rispetto ai valori contabili da HGB [cfr. tabella 3 e punto (47)]. La Commissione ha verificato i valori impiegati di WestLB per determinare il valore di mercato delle attività e delle obbligazioni residue, senza rilevare alcuna contraddizione nella valutazione di mercato. La Commissione ricorda che, nel corso del primo trasferimento di attività, WestLB è stata ripulita dalle sue attività deteriorate, conseguendo così un notevole alleggerimento dei requisiti patrimoniali. Non sorprende pertanto che la qualità del portafoglio e, di conseguenza, anche il suo valore di mercato siano di gran lunga migliori rispetto a quelli del primo trasferimento. La Commissione accetta dunque che il valore di mercato delle attività e delle obbligazioni contenute nel portafoglio sia inferiore ai valori di riferimento (valori contabili da HGB) per un importo pari a [1,0-1,8] miliardi di EUR e che l’importo dell’aiuto relativo alla parte di WestLB nel secondo trasferimento di attività corrisponda quindi a [1,0-1,8] miliardi di EUR.
(139)
Nel complesso, i valori di mercato delle attività oggetto del secondo trasferimento sono di circa [1,3-2,6] miliardi di EUR inferiori ai loro valori di trasferimento. L’importo totale dell’aiuto del secondo trasferimento ammonta pertanto a [1,3-2,6] miliardi di EUR.
g. STANZIAMENTO DI LIQUIDITÀ DA PARTE DEI SOCI DI WESTLB PER IL PRIMO SEMESTRE 2012
(140)
Non appena tutte le attività di WestLB saranno state trasferite all’EAA, quest’ultima sarà competente per il loro finanziamento. Fino al 30 giugno 2012 (vale a dire fino all’effettivo trasferimento), i soci di WestLB adotteranno alcune misure per garantire la liquidità necessaria e per assicurare così che il trasferimento delle attività all’EAA possa aver luogo. Tale intervento può essere considerato come parte integrante del processo totale di liquidazione, poiché è finalizzato esclusivamente a proteggere la fase di trasformazione in caso di turbolenze sul mercato prima del 30 giugno 2012. Questo modo di procedere comporta tuttavia un ulteriore vantaggio temporaneo per WestLB (71), che […]. Dato che i soci di WestLB sono enti di diritto pubblico e, in definitiva, imprese controllate dallo Stato chiamate, durante la trasformazione, a decidere in merito allo stanziamento di liquidità, tali misure comportano l’impiego di risorse statali. Come già osservato al punto 118, la concessione di un simile vantaggio, date le caratteristiche particolari del settore bancario tedesco, potrebbe falsare la concorrenza e incidere sugli scambi tra Stati membri. Di conseguenza, lo stanziamento di liquidità da parte dei soci di WestLB nel primo semestre 2012 costituisce un aiuto di Stato.
h. CONCLUSIONE
Nel complesso, a WestLB sono stati accordati i seguenti aiuti di Stato:
Tabella 7
Aiuti di Stato per WestLB
misure sul capitale o misure analoghe al capitale
Elemento d’aiuto
(in Mrd EUR)
garanzia di rischio per il portafoglio Phoenix
5
apporto di capitale collegato con il primo trasferimento di attività
3
strumento di capitale aggiuntivo per SPM-Bank
1
altre misure del Land NRW a favore di SPM-Bank a copertura della perdite
[0,5-2,0]
primo trasferimento di attività
10,812
secondo trasferimento di attività - trasferimento aggiuntivo di attività e obbligazioni di WestImmo all’EAA (portafoglio “carve out”)
[0,3-0,8]
secondo trasferimento di attività - trasferimento aggiuntivo di attività e obbligazioni di WestLB all’EAA
[1,0-1,8]
Totale
[21,6-24,4]
Percentuale degli aiuti rispetto alle attività ponderate per il rischio di 88,5 miliardi di EUR (al 30.12.2008)
[24,4-27,6]%
Misure di liquidità
[…]
2. COMPATIBILITÀ DELL’AIUTO CON IL MERCATO INTERNO
a. APPLICAZIONE DELL’ARTICOLO 107, PARAGRAFO 3, LETTERA B), TFUE
(141)
A norma dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), TFUE, la Commissione può dichiarare compatibile con il mercato interno un aiuto quando questo sia finalizzato a “porre rimedio a un grave turbamento dell’economia di uno Stato membro”. La Commissione è consapevole del fatto che la crisi finanziaria mondiale può turbare gravemente l’economia di uno Stato membro e che le misure a sostegno delle banche sono adatte e porre rimedio a tale turbamento. Questa valutazione è stata esposta nella comunicazione della Commissione dal titolo “La ricapitalizzazione delle istituzioni finanziarie nel contesto dell’attuale crisi finanziaria: limitazione degli aiuti al minimo necessario e misure di salvaguardia contro indebite distorsioni della concorrenza” (72) (in prosieguo: la “comunicazione relativa alla ricapitalizzazione”), che conferma la comunicazione sulle attività deteriorate e la comunicazione relativa alla ristrutturazione. La Commissione ritiene che le condizioni per l’autorizzazione di aiuti di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), TFUE, continuino ad essere soddisfatte, trovandosi i mercati finanziari nuovamente sotto pressione. La Commissione ha ribadito questa opinione adottando nel dicembre 2010 una comunicazione con cui ha prorogato fino al 31 dicembre 2011 l’applicazione delle norme in materia di aiuti di Stato alle misure di sostegno alle banche nel contesto della crisi finanziaria (73). Successivamente la Commissione ha di nuovo prorogato l’applicazione di dette regole oltre il 31 dicembre 2011 (74).
(142)
La validità di questa analisi per l’economia tedesca è stata confermata nelle decisioni della Commissione che autorizzavano diverse misure adottate dal governo federale per combattere la crisi finanziaria, in particolare le decisioni con cui è stato autorizzato e prorogato il pacchetto di misure di salvataggio per gli istituti finanziari in Germania (75).
(143)
Il collasso incontrollato di una banca come WestLB potrebbe ripercuotersi direttamente sui mercati finanziari e, di conseguenza, sull’economia di uno Stato membro nel suo insieme. In considerazione dell’attuale fragilità dei mercati finanziari, la Commissione continua a fondare il proprio esame delle misure di aiuto nel settore bancario sull’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), TFUE.
b. COMPATIBILITÀ DELLA MISURA DI SOSTEGNO PER LE ATTIVITÀ DETERIORATE CON IL MERCATO INTERNO
(144)
Per le ragioni illustrate ai punti (125) e (126), il primo trasferimento di attività all’EAA deve essere valutato sulla base della comunicazione sulle attività deteriorate. La valutazione della compatibilità si concentra sulla questione se il trasferimento delle attività sia avvenuto a un valore superiore rispetto al valore di mercato, senza che venisse superato il REV definito al punto 40 della comunicazione sulle attività deteriorate. In base al punto 41 della comunicazione sulle attività deteriorate, una misura di aiuto è compatibile con il mercato interno solo se il valore di trasferimento non supera il REV, e il differenziale del trasferimento è pari a zero. Nella valutazione che segue sarà analizzata in primo luogo l’entità del differenziale del trasferimento (cfr. punti da (144) a (159). Se non è pari a zero e supera dunque il REV, detto differenziale deve essere rimborsato o deve essere richiesta la sua restituzione (cfr. punti(161) e (162).
i) Compatibilità del primo trasferimento di attività all’EAA
(145)
La Germania ha contestato il calcolo del REV in relazione al primo trasferimento di attività. Nelle sue osservazioni, essa cerca di confutare il differenziale del trasferimento quantificato nella decisione del novembre 2010 in 3,414 miliardi di EUR. La Commissione ha esaminato le considerazioni della Germania ed è giunta alle seguenti conclusioni.
- Sulla valutazione in generale
(146)
Per quanto riguarda la valutazione generale finalizzata a determinare il REV delle attività trasferite, la Commissione ribadisce che la sua valutazione non è eccessivamente prudente e che è stata effettuata in conformità del punto 37 della comunicazione sulle attività deteriorate. In base al punto 37 di questa comunicazione, la Commissione deve adottare un approccio corretto e coerente in materia di valutazione delle attività, comprese quelle più complesse e meno liquide, per prevenire indebite distorsioni della concorrenza. Nella decisione del novembre 2010, la Commissione ha spiegato che il suo approccio corrisponde alla prassi decisionale corrente. Approcci adottati da altri organi, quali quelli del comitato delle autorità europee di vigilanza bancaria (CEBS), per quanto certamente altrettanto plausibili, ma non sono pertinenti ai fini della presente valutazione.
(147)
La Commissione continua a non essere convinta che l’approccio proposto da WestLB sia conforme alla prassi decisionale in materia di aiuti. La Commissione osserva che la Bundesbank non ha confermato il REV proposto da WestLB, ma ha invece contestato sia i metodi di valutazione sia i parametri utilizzati da quest’ultima (76). Le osservazioni critiche della Bundesbank contrastano con quanto affermato dalla Germania, secondo la quale il metodo di valutazione di WestLB sarebbe riconosciuto da professionisti del settore. Pertanto, la Commissione rimane dell’idea che il metodo di valutazione adottato da WestLB si discosti dalla prassi decisionale corrente (77).
- La valutazione a livello di sub-portafogli
(148)
Per quanto riguarda la valutazione nello specifico, la Commissione osserva che non sussistono grosse differenze in relazione alla valutazione dei “titoli strutturati”. Il REV determinato dalla Commissione per la categoria di attività nel suo insieme e quello utilizzato da WestLB sono molto simili. Da parte sua la Commissione non si è mai avvalsa di ipotesi prudenti nei casi in cui la loro applicazione avrebbe comportato la convalida o il rigetto di singoli portafogli. Su consiglio dei suoi esperti, la Commissione ha invece ulteriormente verificato l’approccio eccessivamente prudente adottato da WestLB per il sub-portafoglio “European Super Senior”. La Commissione ha esaminato la dettagliata perizia degli esperti, che analizza anche le principali categorie parziali di attività (ABS CDO (78), altri CDO (79), RMBS USA (80), CMBS USA (81), ABS USA (82), EUR ABS (83) e financials), ed è giunta alla conclusione che i metodi e i risultati ivi esposti concordavano con quelli di altri casi, tra cui quelli citati nella decisione di avvio.
(149)
In secondo luogo, relativamente al portafoglio crediti, la Commissione contesta l’affermazione della Germania secondo cui la valutazione degli esperti non sarebbe trasparente e presenterebbe delle incongruenze. La Commissione evidenzia al riguardo di aver fornito indicazioni su determinati metodi di valutazione adatti a determinare il REV. Essa ha per esempio consigliato di eseguire una nuova valutazione (re-underwriting) del portafoglio crediti sulla base di un ampio campione onde valutare l’idoneità sia del sistema di rating esistente che della probabilità di mancato rimborso (PD) calcolata su tale base e della percentuale di perdita in caso di inadempimento (LGD). La Germania non ha seguito tale raccomandazione. La Commissione ha inoltre sottolineato che avrebbe dovuto ricorrere a scenari di stress fondati su ipotesi sufficientemente prudenti in caso di perdita per inadempimento e per la probabilità di mancato rimborso, conformemente al punto 41 della comunicazione sulle attività deteriorate. Secondo la prassi decisionale della Commissione, la valutazione di un trasferimento di attività deve basarsi sul REV delle attività corrispondenti. La Commissione conferma pertanto le sue precedenti conclusioni, vale a dire che la valutazione deve essere rettificata di circa 1 miliardo di EUR.
(150)
In terzo luogo, quanto al portafoglio titoli, la Commissione concorda con la Germania nel ritenere che le differenze derivino dal fatto che il funzionamento del mercato interessato sia considerato perturbato o meno. È tuttavia legittimo chiedersi se questa parte del portafoglio sia ammissibile ai sensi della comunicazione sulle attività deteriorate. In effetti si potrebbe argomentare nel modo seguente: benché sia ammissibile applicare una certa flessibilità, consentendo alle banche di liberarsi di attività che non sono state di fatto colpite dalle prime fasi della crisi finanziaria, deve essere esclusa la partecipazione al regime di sostegno per quelle attività che non potevano essere considerate deteriorate all’atto del trasferimento. In quest’ottica, le misure di sostegno per le attività deteriorate non devono essere considerate come una sorta di assicurazione illimitata contro le conseguenze della recessione. D’altro canto, lo scorporo di grandi portafogli, per molti miliardi di EUR, rischierebbe per l’appunto di falsare la concorrenza sui mercati finanziari interessati. Per trovare un equilibrio tra l’obiettivo del mantenimento della stabilità finanziaria e la necessità di evitare distorsioni della concorrenza, la comunicazione sulle attività deteriorate consente il trasferimento di tali attività. Tuttavia, poiché il mercato per tali attività è funzionante (vale a dire che non è perturbato nelle sue funzioni), il REV è uguale o prossimo al valore di mercato.
(151)
Mentre WestLB valuta l’esistenza di un mercato funzionante sulla base di un puro criterio di liquidità, la Commissione sostiene che (84) il punto di partenza per valutare una perturbazione sul mercato debba essere il confronto con un mercato funzionante di quelle specifiche attività. In caso di normale funzionamento del mercato, una transazione viene conclusa tra un acquirente e un venditore consenzienti. La nozione di acquirente e venditore consenziente implica che la transazione avvenga liberamente e senza coercizione.
(152)
Gli esperti della Commissione hanno elaborato criteri trasparenti per determinare un mercato normalmente funzionante, che sono stati accettati dalla stessa Commissione (85). Mentre una liquidità adeguata o un differenziale ridotto tra quotazioni di vendita e di acquisto (bid-ask spread) sono indicatori di un mercato funzionante, il caso contrario non è necessariamente vero. Un titolo collocato privatamente da un emittente solvibile e stabile potrebbe non essere liquido. Tuttavia, se necessario, sarebbe semplice ottenere un’offerta di mercato concorrenziale vicina ad un valore MtM calcolato sulla base di titoli liquidi comparabili. Pertanto, i criteri proposti da WestLB per la valutazione del mercato normalmente funzionante sono formulati in termini troppo restrittivi.
(153)
In tale contesto occorre considerare che l’errata classificazione di attività non deteriorate non costituisce di per sé un problema ai fini della determinazione del REV. Per simili posizioni il REV potrebbe collocarsi vicino al valore di mercato delle attività interessate, purché calcolato e calibrato con un metodo adeguato. Nel caso di un mercato funzionante, ogni metodo di determinazione del REV dovrebbe portare a un valore vicino al prezzo di mercato. Qualificazioni errate sono essenzialmente una sorta di test per l’adeguatezza del metodo di calcolo e dei parametri scelti per il REV.
(154)
In merito alle osservazioni della Germania secondo cui, alla fine del 2009, determinati mercati dei titoli di Stato erano perturbati nelle loro funzioni, la Commissione ribadisce che, all’epoca, erano soddisfatti i criteri per un mercato funzionante. Verso la fine del secondo trimestre del 2010 (86) e in seguito, su singoli mercati per i titoli di Stato, vi erano invece indicatori di una perturbazione funzionale, in particolare in considerazione dell’intervento della BCE e tenuto conto di altri interventi a livello europeo. Tuttavia, al 31 dicembre 2009 e al 31 marzo 2010, date di riferimento ai fini della valutazione, la situazione era diversa.
(155)
La Commissione ribadisce pertanto che WestLB ha applicato un metodo di valutazione errato o, nell’effettuare la valutazione, si è basata su parametri errati, cosicché la valutazione deve essere rettificata di circa 600 milioni di EUR.
(156)
In definitiva, la Commissione ritiene che la valutazione del REV contenuta nella perizia degli esperti per ciascuno dei tre sub-portafogli sia corretta e compatibile con la sua prassi decisionale. Così, la differenza tra il valore di trasferimento e il REV delle attività contenute nel portafoglio ammonta, secondo la Commissione, a 6,949 miliardi di EUR (87).
(157)
Nella decisione del novembre 2010 la Commissione si è chiesta se tutte le attività possono essere prese in considerazione ai fini di un trasferimento. Essa si è richiamata alle spiegazioni contenute nel primo rendiconto di gestione dell’EAA a comprova del fatto che, per determinate attività, erano insorte perdite già all’atto del trasferimento, benché dette attività non rientrassero nell’ambito di applicazione del punto 32 della comunicazione sulle attività deteriorate. La Germania ha trasmesso tuttavia informazioni aggiuntive e ha illustrato l’entità degli accantonamenti per perdite effettuati dall’EAA nonché l’ammontare delle perdite in relazione alle attività trasferite all’EAA. Tali spiegazioni sono risultate plausibili e hanno permesso di dissipare le riserve della Commissione. Pertanto non si rendono necessarie ulteriori rettifiche in relazione alle attività non ammissibili.
- Deduzioni
(158)
La Commissione non accetta ulteriori deduzioni rispetto a quelle già riconosciute nella decisione del novembre 2010. Anche gli effetti compensativi dell’apporto di capitale (3,267 miliardi di EUR) e dei credit linked notes (268 milioni di EUR) sono già stati riconosciuti (88) (cfr. punto (44), tabella 2). La Commissione aveva inoltre invitato la Germania a chiedere un parere della Bundesbank sugli effetti compensativi e a far esaminare e confermare eventuali variazioni nei valori di portafoglio da un’autorità di regolamentazione, come la Bundesbank, conformemente alla comunicazione sulle attività deteriorate. Tale esame e una simile conferma da parte dell’autorità di regolamentazione non hanno avuto luogo.
(159)
In merito alle obbligazioni grandfathering, la Commissione osserva inoltre che la valutazione delle obbligazioni in sé non costituisce oggetto della comunicazione sulle attività deteriorate. È stato quindi necessario esaminare quale metodo applicare a un trasferimento che, come nel caso di specie, si riferisce sia ad attività che a obbligazioni. La Commissione riconosce che il trasferimento di obbligazioni con un differenziale inferiore può costituire uno svantaggio economico; tuttavia essa ha dovuto trovare un equilibrio tra i valori delle attività e i valori delle obbligazioni come concordati. Di conseguenza, pur avendo tenuto conto degli effetti delle obbligazioni grandfathering nell’esaminare l’entità totale degli aiuti (cfr. punto (133)), la Commissione ritiene che essi non debbano essere considerati in sede di valutazione del REV.
(160)
Riguardo ai futuri risultati positivi delle attività trasferite, la Commissione non condivide la posizione della Germania, ma ribadisce che gli utili futuri non devono essere più considerati dopo il trasferimento delle attività. Questo metodo di valutazione del REV del portafoglio crediti è conforme alla prassi decisionale della Commissione (89).
(161)
Riguardo alle linee di credito accordate e non utilizzate, la Commissione conferma che esse possono avere effettivamente un valore contabile pari a zero. Questa possibilità non esclude però che una linea di credito concessa e non utilizzata possa avere ripercussioni negative sul REV. Il ricorso alla linea di credito non è escluso, dal momento che non può essere contrattualmente impedito. Ne consegue che il fatto che una linea di credito non sia stata ancora utilizzata non incide sul REV, neppure quando il valore contabile di tali posizioni è pari a zero.
(162)
Per quanto riguarda l’attualizzazione delle perdite previste, la Commissione osserva che con tale operazione WestLB modifica di fatto il suo modello di valutazione e che fa ciò senza il sostegno della Bundesbank. In tal modo la Germania contraddice la sua stessa valutazione del REV, senza però addurre nessun argomento nei confronti della posizione della Commissione.
(163)
Poiché il REV è stato accettato ed è conforme ai punti 40 e 41 della comunicazione sulle attività deteriorate, la Commissione ritiene che né le perdite previste, né alcuna delle altre tre deduzioni fatte valere dalla Germania siano rilevanti ai fini della valutazione del REV.
- Gestione degli attivi
(164)
Le perplessità della Commissione in merito alla regolare gestione delle attività deteriorate dopo il trasferimento delle attività sono state superate. La Commissione ha manifestato alcune riserve sul fatto che fosse WestLB a continuare ad amministrare le attività deteriorate, dal momento che una banca dovrebbe concentrarsi sulle nuove attività evitando ogni conflitto tra attività da liquidare e nuove attività. Tuttavia, poiché WestLB/SPM-Bank, a partire dal 30 giugno 2012, non svolgerà più alcuna nuova attività bancaria e presterà esclusivamente servizi nel settore della gestione degli attivi, le riserve della Commissione vengono meno.
(165)
Concludendo, occorre osservare che le riserve della Commissione non possono essere superate, neppure tenendo conto di tutte le ulteriori potenziali deduzioni e di tutte le argomentazioni dedotte dalla Germania. Pertanto, la Commissione fissa ancora una volta il differenziale del trasferimento in 3,414 miliardi di EUR.
ii) Recupero (claw-back)
(166)
Conformemente al punto 41 della comunicazione sulle attività deteriorate, al fine di limitare le distorsioni della concorrenza che possono derivare dalla previsione di un prezzo di trasferimento delle attività superiore rispetto al valore che ritenuto accettabile quale compensazione per il fallimento del mercato, la banca è tenuta a rimborsare il differenziale del trasferimento. Se tale rimborso non è possibile nell’immediato, esso deve avvenire gradualmente, ad esempio, mediante un meccanismo di recupero. Se il rimborso non è possibile neppure mediante un meccanismo di recupero senza determinare un’insolvenza tecnica, la distorsione della concorrenza deve essere compensata attraverso una ristrutturazione approfondita che può portare anche alla liquidazione (90).
(167)
In base alle sue stesse indicazioni contenute nel piano di ristrutturazione del febbraio 2011, WestLB non era neppure in grado di rimborsare i 3,4 miliardi di EUR derivanti dal primo trasferimento di attività all’EAA, senza mettere a rischio la sua redditività. D’altro canto, la vendita di WestLB sembrava assai improbabile, dato che un potenziale acquirente avrebbe dovuto rimborsare alla Germania l’importo di 3,4 miliardi di EUR. La Germania ha quindi presentato il piano di ristrutturazione del giugno 2011 che prevede la liquidazione di WestLB entro dodici mesi. Secondo la Commissione, la liquidazione di WestLB è sufficiente a compensare le distorsioni della concorrenza. Ferma restando la credibilità del piano di liquidazione, che sarà oggetto della sezione c), la Commissione constata che l’aiuto è conforme alla comunicazione sulle attività deteriorate ed è compatibile con il mercato interno ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), TFUE.
iii) Compatibilità del trasferimento aggiuntivo con il mercato interno
(168)
In linea di principio, anche il trasferimento della seconda parte deve essere esaminato sulla base della comunicazione sulle attività deteriorate. La Commissione ritiene tuttavia che, a causa del piano di ristrutturazione del giugno 2011, il risultato di una simile verifica non determina alcuna conseguenza. Eventuali ulteriori distorsioni della concorrenza derivanti dal differenziale del trasferimento in relazione alla seconda tranche, sarebbero in ogni caso limitate dalla liquidazione prevista nel piano di ristrutturazione del giugno 2011. Nel caso particolare oggetto di esame, la Commissione ritiene pertanto che, nella misura in cui l’importo complessivo dell’aiuto può essere considerato compatibile con il punto 41 della comunicazione sulle attività deteriorate, un esame dettagliato della valutazione, vale a dire del calcolo del REV, non è necessario.
(169)
Il trasferimento di attività è pertanto compatibile con il mercato interno ed è conforme al punto 41 della comunicazione sulle attività deteriorate, poiché le potenziali distorsioni della concorrenza sono limitate dalla liquidazione di WestLB.
c. COMPATIBILITÀ DEGLI AIUTI ALLA RISTRUTTURAZIONE E DEGLI AIUTI ALLA LIQUIDAZIONE CON IL MERCATO INTERNO
(170)
La Commissione deve verificare la compatibilità di tutte le misure di aiuto con il mercato interno sulla base dei suoi orientamenti per le banche nella crisi finanziaria e, in particolare, alla luce della comunicazione relativa alla ristrutturazione e della comunicazione della Commissione dal titolo “L’applicazione delle regole in materia di aiuti di Stato alle misure adottate per le istituzioni finanziarie nel contesto dell’attuale crisi finanziaria mondiale” (91) (in prosieguo: la “comunicazione relativa alle banche”).
(171)
Il piano di ristrutturazione del giugno 2011 deve garantire la compatibilità con il mercato interno delle misure di aiuto indicate nella tabella 7.
(172)
Queste misure comprendono aiuti complessivi per [21,6-24,4] miliardi di EUR che, al 31 dicembre 2009, corrispondevano a un rapporto tra importo dell’aiuto e attività ponderate per il rischio del [24,4-27,6]%. Tale importo dell’aiuto rappresenta una parte molto importante del totale di bilancio del beneficiario e rende necessaria una ristrutturazione approfondita o una liquidazione. Nel piano di ristrutturazione devono essere inoltre considerate le ulteriori distorsioni della concorrenza derivanti dall’importo dell’aiuto sotto forma di differenziale di trasferimento, a priori non compatibile con il mercato interno. La ristrutturazione proposta o la liquidazione devono essere idonee a contrastare tale distorsione.
(173)
Il piano di ristrutturazione del giugno 2011 soddisfa i criteri stabiliti nella comunicazione relativa alla ristrutturazione. In base al punto 21 di detta comunicazione, una liquidazione ordinata o la vendita all’asta di una banca fallita dovrebbero sempre essere prese in considerazione qualora una banca non possa ripristinare in modo credibile la redditività a lungo termine. La comunicazione sul settore bancario prevede una procedura nel quadro della quale dovrebbe aver luogo una liquidazione a condizioni normali di questo genere (92). Una simile liquidazione controllata è possibile in singoli casi quando è stato concesso un aiuto al salvataggio per una singola istituzione finanziaria ed è chiaro che una ristrutturazione non avrebbe successo.
(174)
Secondo la prassi decisionale costante della Commissione (93), per essere compatibile con il mercato interno ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), TFUE, un aiuto alla liquidazione deve soddisfare le seguenti tre condizioni:
(i)
dimostrare che l’aiuto permette un’efficace liquidazione ordinata della banca e, nel contempo, che è circoscritto al minimo necessario per conseguire l’obiettivo perseguito (94);
(ii)
garantire un’adeguata condivisione degli oneri, in particolare, escludendo i soci da eventuali aiuti accordati in collegamento con la procedura di liquidazione (95);
(iii)
per evitare indebite distorsioni della concorrenza, limitare la fase di liquidazione al periodo strettamente necessario per garantire il carattere ordinato dell’operazione. Finché l’istituzione finanziaria beneficiaria continua a essere operativa, essa non può avviare alcuna nuova attività, ma deve limitarsi a proseguire quelle già in corso. L’autorizzazione bancaria deve essere revocata il prima possibile (96).
i) Prova di una liquidazione ordinata
(175)
Secondo la Commissione, il piano di ristrutturazione del giugno 2011 prevede uno scenario per la liquidazione ordinata di WestLB e si fonda su un accordo dei soci della banca circa la suddivisione degli oneri. Il piano tiene conto in particolare del fatto che già per due anni sono state cercate per WestLB, senza esito, altre soluzioni orientate verso l’economia di mercato che fossero più convenienti sotto il profilo dei costi o meno dannose per la concorrenza. Una liquidazione incontrollata danneggerebbe, d’altro canto, la stabilità finanziaria; questo rischio può essere evitato mediante una liquidazione ordinata. Il piano di ristrutturazione del giugno 2011 consente alla Commissione di valutare la procedura di liquidazione e le potenziali ripercussioni delle misure statali ivi contenute sulla concorrenza.
(176)
Un criterio importante per la classificazione come scenario di liquidazione è la cessazione di tutta l’attività bancaria da parte della banca, che porta avanti esclusivamente le sue attività per la liquidazione del portafoglio esistente, senza intraprendere nuove attività.
(177)
La cessazione dell’attività bancaria dovrebbe essere garantita, in particolare, mediante la cessione o il trasferimento di tutte le attività e le obbligazioni rimanenti della banca, con la conseguenza che sopravvive soltanto una struttura residuale, se necessaria per supportare la liquidazione delle attività esistenti e in particolare per salvaguardare il valore dei suoi portafogli nel quadro della liquidazione.
(178)
In base al piano di ristrutturazione del giugno 2011, WestLB trasferirà tutte le sue attività bancarie alle casse di risparmio o all’EAA. Di conseguenza, al 30 giugno 2012, non residuerà alla banca pressoché nessuna attività ponderata per il rischio. In base agli impegni assunti dalla Germania, la banca rimanente non utilizzerà più la sua denominazione “WestLB” ma cambierà, entro un termine massimo di tre mesi, la denominazione in “SPM-Bank”. La banca, inoltre, non svolgerà più attività bancaria per conto proprio, ma potrà operare solo come prestatore di servizi a favore dell’EAA e infine, in misura ridotta, anche a favore di terzi. Nel piano di ristrutturazione sono stati così indicati passi significativi e irrevocabili che nell’arco di dodici mesi porteranno a un’uscita definitiva dal mercato di gran parte dei precedenti settori di attività di WestLB.
(179)
In secondo luogo, onde evitare eccessive distorsioni della concorrenza, la fase di liquidazione, a norma del punto 47 della comunicazione relativa alle banche, sarà limitata al periodo strettamente necessario per portare a buon fine la procedura di liquidazione. Sebbene la liquidazione di WestLB si protragga per alcuni anni, tale arco di tempo è da considerarsi strettamente necessario. Solo la società di servizi sarà attiva a livello concorrenziale offrendo un numero limitato di servizi di gestione degli attivi a favore di terzi. La Germania ha acconsentito a che la società di servizi venga venduta al più tardi entro il 31 dicembre 2016. Il periodo transitorio sino al 31 dicembre 2016 è necessario per permettere all’amministrazione di riorganizzare le strutture all’interno di SPM-Bank, per far fuoriuscire la società di servizi e conseguire almeno un qualche progresso, così da attirare potenziali investitori. La stessa SPM-Bank resta competente per le attività che non possono essere trasferite fisicamente all’EAA, con la conseguenza che la durata della sua esistenza dipende dalla durata di dette attività. La liquidazione dei portafogli, nell’ottica di preservarne il valore, dovrebbe durare fino al 2028 e non può essere conclusa in tempi più brevi. Il ruolo di soggetto titolare di attività non rappresenta di per sé un’attività commerciale e, pertanto, non ha alcuna ripercussione sulla concorrenza. Nel quadro della riduzione del personale di SPM-Bank, l’obiettivo di 1 000 dipendenti residui verrà raggiunto soltanto nell’arco di alcuni anni; tuttavia, tale risultato è collegato alla riduzione dell’attività commerciale di SPM-Bank, dal momento che la riorganizzazione di SPM-Bank richiederà un grande lavoro malgrado la cessazione dell’attività bancaria. Nel complesso, si può affermare che tutti questi processi si svolgeranno nel minor tempo possibile.
(180)
Quale terzo criterio, la banca deve cessare le sue attività commerciali sul mercato, ad eccezione della vendita di attività e fare in modo che soltanto una parte irrilevante della sua precedente attività bancaria resti, in quanto tale, sul mercato.
(181)
Alcune attività commerciali, riunite nella Verbundbank, vengono acquisite da Helaba. Dal punto di vista del bilancio, le attività della Verbundbank rappresentano meno del 20 % del vecchio totale di bilancio di WestLB (il portafoglio della Verbundbank corrisponde ad un totale di bilancio, al massimo, di 45 miliardi di EUR, mentre il totale di bilancio di WestLB nel 2008 si attestava sui 288 miliardi di EUR). Per quanto riguarda il numero dei dipendenti, la Commissione osserva che meno del 10 % degli ex dipendenti di WestLB verranno impiegati nuovamente presso la Verbundbank dopo il suo scorporo (circa 400 dipendenti a fronte di 5 661 dipendenti impiegati presso WestLB nel 2008). Occorre poi considerare che la Verbundbank verrà scorporata mediante scissione di attività e di obbligazioni e non si verificherà alcun trasferimento come banca autonoma. Poiché la transazione non riguarda WestLB, ma solo una piccola parte delle sue attività e obbligazioni, non può essere considerata come cessione significativa della banca.
(182)
La Commissione non dispone inoltre di elementi che inducano a ritenere che non erano soddisfatte le condizioni indicate al punto 49 della comunicazione relativa alle banche, secondo cui la vendita deve avvenire a condizioni di mercato e il prezzo di vendita delle attività e delle obbligazioni deve essere ottimizzato. La Commissione osserva, al riguardo, che WestLB aveva organizzato, senza successo, una procedura di vendita volta proprio a massimizzare il prezzo di vendita per tutte le attività e le obbligazioni. WestLB non ha ricevuto però nessuna offerta accettabile. Inoltre, il valore aziendale delle attività della Verbundbank, che comprende attività, obbligazioni e una struttura organizzativa con circa 400 dipendenti, è attualmente oggetto di valutazione da parte di numerosi revisori contabili esterni sulla base dei metodi di valutazione correnti. La Germania ha accettato che il valore aziendale delle attività della Verbundbank che devono essere acquisite da Helaba o dal settore casse di risparmio si collochi, in linea con l’accordo quadro, a zero. Diversamente da quanto accaduto in altre operazioni di vendita nel quadro di una liquidazione (97), la cessione delle attività della Verbundbank da parte di WestLB non richiederà pagamenti aggiuntivi da parte di enti statali. Pertanto, la Commissione non può ravvisare alcun vantaggio illegittimo per il soggetto che acquisirà le attività della Verbundbank e giunge così alla conclusione che né Helaba, né le casse di risparmio beneficiano, grazie alla cessione delle attività della Verbundbank, di un qualche aiuto.
(183)
Nel caso di specie vengono inoltre rispettate le regole stabilite ai punti 17 e segg. della comunicazione relativa alla ristrutturazione per la cessione dell’intera banca, benché esse in questo caso non siano applicabili (98). In base alle regole previste per una siffatta vendita, devono essere soddisfatte le seguenti condizioni: ripristino della redditività a lungo termine, condivisione degli oneri e limitazione di eventuali distorsioni della concorrenza. La cessione a favore di Helaba soddisfa queste condizioni. In primo luogo, Helaba dovrebbe riuscire a garantire il ripristino della redditività della banca trasferita, dal momento che la Verbundbank - se confrontata con Helaba - ha un totale di bilancio e un numero di collaboratori tendenzialmente ridotto e la sua influenza sulla redditività dell’impresa, frutto dell’acquisizione, è ridotta. D’altra parte, l’acquisizione dovrebbe comportare risparmi su quei costi che ostano ad una valutazione positiva della Verbundbank come banca autonoma (99). In secondo luogo, la condivisione degli oneri è garantita, in quanto i soci di WestLB non ricevono alcun ricavo dalla vendita, perdendo invece il capitale investito in WestLB. Le attività di WestLB vengono inoltre ridotte a meno del 20 % delle sue dimensioni originarie e la Commissione, in base alla sua prassi decisionale consolidata, non richiede alcuna misura compensativa per una simile vendita (100).
(184)
Inoltre, la Commissione non ha motivo di ritenere che la Verbundbank, quale insieme di attività possa essere considerata come successore economico di WestLB. Helaba non è il successore giuridico di WestLB e la Verbundbank non presenta una significativa identità funzionale con WestLB. Nel caso di Helaba non sono così soddisfatte le condizioni sulle quali la Commissione si basa per stabilire se un’impresa che subentra nell’attività commerciale dell’impresa originaria abbia ottenuto un aiuto (101).
(185)
Da ultimo viene altresì garantito che gli aiuti siano limitati al minimo necessario. Si procede così, in particolare, al trasferimento di attività all’EAA solo quando le attività non possono essere vendute ad acquirenti privati. L’apporto di capitale aggiuntivo per SPM-Bank è necessario per coprire i costi di liquidazione previsti. Infine, l’aiuto alla liquidazione può essere considerato come parte integrante dello scenario di liquidazione generale, poiché volto unicamente a salvaguardare il periodo transitorio da turbolenze sul mercato che dovessero verificarsi prima del 30 giugno 2012. L’aiuto alla liquidazione garantisce così che la liquidazione ordinata non divenga, prima del 30 giugno 2012, una liquidazione disordinata.
ii) Contributo proprio e condivisione degli oneri
(186)
La seconda parte della valutazione si riferisce alla ripartizione degli oneri. Conformemente al punto 46 della comunicazione sul settore bancario, nel contesto di una liquidazione, occorre fare il possibile affinché il cosiddetto rischio morale sia ridotto al minimo, in particolare evitando che azionisti ed eventualmente determinati tipi di creditori ricevano il vantaggio di un aiuto di qualsiasi tipo nel contesto del procedimento di liquidazione controllata. Nel caso di Northern Rock (102) e di HRE (103) una condivisione adeguata degli oneri è stata raggiunta con la nazionalizzazione di dette istituzioni finanziarie. Come in quei due casi, anche nella fattispecie i soci perderanno integralmente la loro partecipazione. I soci di WestLB o del SoFFin, che stanzia gran parte del capitale ibrido per le componenti in cui è suddivisa WestLB, si assumeranno la responsabilità e stanzieranno capitale aggiuntivo.
(187)
Le casse di risparmio si sono così dichiarate disponibili ad assumersi la responsabilità per le attività della Verbundbank e stanzieranno capitale a tal fine; il Land NRW si è già dichiarato disponibile ad accollarsi la maggior parte degli oneri, vale a dire tutti i costi di gestione e liquidazione di SPM-Bank. Il SoFFin ha inoltre accettato di sostenere una parte considerevole degli oneri, lasciando due terzi della sua partecipazione tacita in WestLB con la conseguenza che, verosimilmemte, non otterrà alcun rimborso del suo investimento. Così facendo, l’accordo tiene adeguatamente conto della solidità delle parti e anche della misura in cui in passato sono intervenute nel determinare la strategia della banca e dell’influenza sulla corporate governance della banca.
iii) Limitazione delle restrizioni della concorrenza
(188)
Il piano di liquidazione offre garanzie di una limitazione delle restrizioni della concorrenza da parte di WestLB, dal momento che quest’ultima scomparirà dal mercato al più tardi entro il 30 giugno 2012. Successivamente WestLB verrà trasformata in un’unità che non svolgerà attività bancaria e che, di concerto con l’EAA, liquiderà le attività.
(189)
Viene inoltre evitato che, nel corso della liquidazione, si verifichino distorsioni eccessive del mercato, garantendo che WestLB continui la sua attività commerciale dopo il 30 giugno 2012 solo nella misura necessaria per la liquidazione e non intraprenda alcuna nuova attività, ma si limiti a cessare gradualmente le attività esistenti. Nel caso di specie, questo principio verrà attuato sottraendo il prima possibile, e comunque entro il 31 dicembre 2012, a WestLB tutte le licenze bancarie non necessarie per detenere le attività o svolgere i servizi di gestione degli attivi.
(190)
Per quanto riguarda l’intenzione di SPM-Bank di scorporare una società di servizi la quale, prestando a terzi servizi di gestione degli attivi, entra in concorrenza con altre società che offrono servizi analoghi, la Commissione constata che tale misura è prevista per ridurre la quota di aiuto di Stato nel capitale di WestLB dopo il 30 giugno 2012. Il Land NRW, che è responsabile di SPM-Bank, si è accollato la quota maggiore degli oneri assunti dai soci di WestLB. Una riduzione dei costi di gestione di SPM-Bank mediante la prestazione di servizi a terzi è pertanto giustificabile.
(191)
I diversi impegni assunti dalla Germania limitano inoltre le possibilità che la società di servizi determini una distorsione della concorrenza. In primo luogo, le transazioni con i terzi possono essere effettuate soltanto da un’unità distinta di SPM-Bank, che dispone solo delle licenze bancarie strettamente necessarie a tal fine e che deve essere venduta al più tardi entro il 31 dicembre 2016. In secondo luogo, quanto alla tipologia di servizi che possono essere resi da SPM-Bank, è stato redatto un elenco esaustivo delle attività possibili. A tal riguardo, la Germania si impegna a restituire entro il 31 dicembre 2012 tutte le licenze bancarie di WestLB che non siano necessarie per lo svolgimento dei servizi di gestione degli attivi. In terzo luogo, il numero dei collaboratori di SPM-Bank verrà drasticamente ridotto nel corso della ristrutturazione e non supererà, nel 2016, i 1 000 dipendenti, numero questo che non corrisponde neppure al 20 % del personale originario di WestLB, pari a 5 661 dipendenti (dato del 2008). In quarto luogo, il volume delle transazioni con terzi, che la società di servizi di SPM-Bank potrà acquisire sul mercato, non potrà superare il [40-60]% dei suoi ricavi lordi, limitando così efficacemente le prospettive di attività. In quinto luogo, la Germania garantisce che SPM-Bank offrirà i suoi servizi di gestione degli attivi soltanto a prezzi di mercato e che la composizione delle tariffe applicate dall’entità separata sarà tale da coprire i costi. Da ultimo, se la società di servizi per la gestione di portafogli dei terzi non potesse essere venduta entro il 31 dicembre 2016, la Germania s’impegna a liquidarla. Tutte le suddette restrizioni offrono nel loro insieme la garanzia che soltanto una piccola parte delle attività commerciali pregresse sarà portata avanti, limitando in tal modo fortemente il rischio di distorsioni della concorrenza.
(192)
È inoltre probabile che la società di servizi abbia una redditività sufficiente. Dalla documentazione trasmessa dalla Germania emerge in particolare che dopo l’adattamento del […] esistono possibilità realistiche che la società di servizi consegua una redditività sufficiente. In caso di attuazione delle previste misure di risparmio sui costi e di sviluppo delle opportunità commerciali, è possibile che la società di servizi attragga investitori operanti in un’economia di mercato.
(193)
Gli impegni assunti dalla Germania garantiscono in maniera sufficiente che SPM-Bank non continuerà ad offrire servizi sul mercato se la sua attività commerciale dovesse rivelarsi meno redditizia del previsto tanto da non poter essere venduta nel 2016.
d. CONCLUSIONE
(194)
La Commissione giunge pertanto alla conclusione che il piano di ristrutturazione del giugno 2011 prevede un’ipotesi di liquidazione ordinata di WestLB che, alla luce degli impegni illustrati in allegato, soddisfa tutti i criteri della comunicazione relativa alla ristrutturazione e della comunicazione sul settore bancario applicabili nel caso di specie, garantendo così la compatibilità delle misure di aiuto indicate nella tabella 7. Vengono pertanto meno le riserve espresse dalla Commissione nelle decisioni di avvio in merito alla compatibilità degli aiuti aggiuntivi con il mercato interno.
(195)
Nel quadro della presente decisione, la Commissione ha dovuto tener conto anche delle misure attuate sulla base della decisione del maggio 2009. Detta decisione e il sottostante piano di ristrutturazione dell’aprile 2009 non si riferivano agli aiuti concessi successivamente e il piano di ristrutturazione dell’aprile 2009 non poteva neppure offrire garanzie quanto alla redditività, alla ripartizione degli oneri e alla limitazione della distorsione della concorrenza necessarie ai fini della compatibilità delle misure successive. Per tale motivo, con le decisioni del dicembre 2009 e del novembre 2010, la Commissione ha richiesto un nuovo approfondito piano di ristrutturazione che ha sostituito tutti i piani precedenti ed è stato trasmesso nel giugno 2011. Questo piano prevedeva inoltre una procedura di liquidazione al posto della ristrutturazione di WestLB perseguita fino a quel momento. Come osservato al punto (194), il piano di ristrutturazione del giugno 2011 è in grado di garantire la compatibilità di tutte le misure di aiuto accordate a WestLB tra il 2008 e il 2012. La decisione del maggio 2009 è divenuta priva di oggetto e deve pertanto essere abrogata. L’abrogazione deve applicarsi anche a tutti gli impegni e obblighi trasmessi in relazione alla decisione del maggio 2009.
VI. VANTAGGIO PER LE CASSE DI RISPARMIO
(196)
Viene meno la riserva espressa dalla Commissione secondo cui le casse di risparmio non avrebbero partecipato in modo adeguato alla ripartizione degli oneri e avrebbero beneficiato di vantaggi eccezionalmente elevati grazie alla misura di sostegno per attività deteriorate.
(197)
In primo luogo non è stato possibile provare che le casse di risparmio erano tenute a contribuire alla ricapitalizzazione di WestLB: le casse di risparmio non avevano assunto alcun obbligo in tal senso.
(198)
In secondo luogo, la Commissione osserva che le casse di risparmio hanno assunto una buona parte degli oneri e che così facendo hanno compensato la limitazione a 4,5 miliardi di EUR del rischio gravante su di loro in caso di perdite. In effetti, l’obbligo delle casse di risparmio di compensare eventuali perdite risultanti dalla liquidazione dell’EAA è stato attenuato, essendo stato limitato a un massimale di 4,5 miliardi di EUR. Le casse di risparmio non erano però obbligate a trasferite attività all’EAA e disponevano di margini contrattuali per gestire le loro perdite a livello interno. A partire dalla decisione del dicembre 2009, le casse di risparmio hanno nondimeno sopportato una parte considerevole degli oneri e hanno perso l’intero capitale investito in WestLB. Pertanto, non sussiste più alcun motivo per analizzare oltre questo aspetto.
(199)
Occorre da ultimo osservare che non è possibile rilevare alcun vantaggio a favore dei membri delle associazioni delle casse di risparmio derivante dalla liquidazione di WestLB. In particolare, il trasferimento di attività a Helaba e lo stanziamento di capitali a suo favore in cambio di una partecipazione in Helaba vanno considerati come parte della procedura di liquidazione di WestLB e sono stati concordati solo a tal fine. Anche se questa operazione costituisse un aiuto di Stato, esso sarebbe comunque compatibile con il mercato interno nel contesto della concessione dell’aiuto per la liquidazione per WestLB.
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
(1) Le misure attuate e le misure previste dalla Germania a favore di WestLB AG, ovvero
a)
la garanzia di rischio di 5 miliardi di EUR per il portafoglio Phoenix nel 2009,
b)
l’apporto di capitale di 3 miliardi di EUR in relazione al primo trasferimento di attività nel 2010,
c)
il primo trasferimento di attività all’Erste Abwicklungsanstalt con un elemento di aiuto di 10,812 miliardi di EUR nel 2010,
d)
il secondo trasferimento di attività all’Erste Abwicklungsanstalt con un elemento di aiuto di [1,3-2,6] miliardi di EUR nel 2012,
e)
lo strumento di capitale aggiuntivo per SPM-Bank per 1 miliardo di EUR nel 2012,
f)
l’ulteriore ripianamento delle perdite di SPM-Bank da parte del Land NRW per [0,5-2,0] miliardi di EUR nel 2012, e
g)
lo stanziamento di liquidità da parte dei soci di WestLB AG nel primo semestre del 2012 […], costituiscono aiuti di Stato.
(2) In considerazione degli impegni di cui all’allegato, gli aiuti indicati al paragrafo 1 sono compatibili con il mercato interno.
Articolo 2
A partire dalla notifica della presente decisione e con cadenza trimestrale, la Germania si impegna a trasmettere alla Commissione una relazione dettagliata circa i provvedimenti adottati per conformarvisi.
Articolo 3
La decisione della Commissione del 12 maggio 2009 nel caso C 43/2008 è abrogata.
Articolo 4
La Repubblica federale di Germania è destinataria della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 20 dicembre 2011