ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 8. března 2011
o opatření C 18/10 (ex NN 20/10), které Francouzská republika zavedla ve prospěch dodavatelů v leteckém průmyslu (záruka „Aero 2008“)
(oznámeno pod číslem K(2011) 1378)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/393/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s těmito články (1),
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dne 17. října 2008 zahájila Komise šetření z vlastního podnětu ohledně pojištění proti kurzovému riziku, jež poskytla společnost Coface dodavatelům v leteckém průmyslu (dále jen opatření či záruka „Aero 2008“) (CP 294/08).
(2)
Žádosti o informace byly zaslány Francouzské republice dne 4. listopadu 2008, 15. května 2009 a 30. září 2009. Francouzská republika na ně odpověděla dne 8. prosince 2008, 18. června 2009 a 30. října 2009. Ve stejný den byla každá z odpovědí také zaevidována.
(3)
Dne 17. prosince 2009 proběhlo jednání mezi útvary Komise a francouzskými orgány. Po tomto jednání předložila Francouzská republika dne 22. února 2010 doplňující informace.
(4)
Dopisem ze dne 20. července 2010 oznámila Komise Francouzské republice své rozhodnutí zahájit řízení o tomto opatření podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy.
(5)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (2). Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení připomínek k dotčenému opatření.
(6)
Komise k této věci neobdržela žádné připomínky zúčastněných stran.
(7)
Dne 20. září 2010 předložila Komisi své připomínky Francouzské republiky.
(8)
Dopisem ze dne 15. listopadu 2010 si Komise vyžádala od Francouzské republiky doplňující informace. Francouzská republika odpověděla dopisem ze dne 15. prosince 2010, jenž byl ve stejný den zaevidován útvary Komise.
(9)
Francouzská republika předložila doplňující informace dopisem ze dne 31. ledna 2011, který byl ve stejný den zaevidován útvary Komise.
II. POPIS OPATŘENÍ
II.1 Právní základ
(10)
Francouzské orgány tvrdily, že právní základ opatření představují články L 432-1, L 432-2, R 442-1 a R442-8-4 zákona o pojišťovnictví.
II.2 Příjemci
(11)
Možnými příjemci opatření jsou dodavatelé v leteckém průmyslu třídy 2 a nižší (3).
(12)
Velikost příjemců není omezena. Způsobilými nejsou dodavatelé, v nichž výrobce letadel vlastní podíl vyšší než 25 %.
(13)
Podniky v potížích nemají k dotčenému opatření přístup.
(14)
Opatření mohou využít dodavatelé, kteří působí ve Francii, a to včetně těch, kteří zde mají pobočku nebo sídlo a kteří přitom zásobují výrobce letadel se sídlem mimo Francii. Opatření se ale nevztahuje na dodavatele, kteří nemají pobočku ve Francii a dodávají výrobcům letadel usazeným v jiné zemi.
(15)
Podle informací poskytnutých Francií jsou v současnosti příjemci tohoto opatření společnosti AD Industrie, Aerofonctions, Axon Cable a Exameca. Jedná se o dodavatele v leteckém průmyslu se sídlem ve Francii, jimž společnost Coface poskytla koncem roku 2008 pojištění proti kurzovému riziku.
II.3 Hospodářské souvislosti
(16)
Podle Francie vyžadují výrobci letadel od svých dodavatelů v rostoucí míře, aby předkládali nabídky v amerických dolarech (dále jen „dolar“ či „USD“). V případě slabého dolaru způsobují středně- či dlouhodobé dodavatelské smlouvy problémy jak francouzským, tak i jiným dodavatelům, jejichž hlavní náklady vznikají v eurozóně.
(17)
Podle vysvětlení Francie mají některé společnosti v leteckém průmyslu potíže získat pojištění proti kurzovému riziku EUR/USD, jež by odpovídalo jejich potřebám. Ačkoli jsou produkty pojištění proti kurzovému riziku na finančních trzích běžné, konkrétní podmínky nabízených pojistek vždy neodpovídají zvláštním potřebám některých podniků. Podle francouzských orgánů tak zejména banky nejčastěji nabízejí pojištění proti kolísání kurzu EUR/USD maximálně na dobu dvou let.
II.4 Popis opatření
(18)
Záruka „Aero 2008“ spočívá v pojišťovacím mechanismu proti riziku kolísání kurzu mezi dolarem a eurem. Dodavatelé v leteckém průmyslu, kteří uzavřeli dodavatelské smlouvy v dolarech, získávají v případě silného dolaru, ale ztrácejí, je-li dolar slabý. Uvedená záruka jim umožňuje pojistit se proti ztrátám pro případ slabého dolaru a na silném dolaru do určité míry vydělávat.
(19)
Dotčené opatření spravuje společnost Coface. Coface je jednou z hlavních francouzských společností v oblasti pojištění vývozních úvěrů. Od roku 2002 patří do skupiny Natixis. Natixis je dceřinou společností skupiny BPCE, jež vznikla v roce 2009 spojením banky Banque Populaire a spořitelny Caisse d’Épargne.
(20)
Celkový objem financování je omezen na kurzové riziko u dodávek v hodnotě do 500 milionů EUR. Skutečně pojištěné částky zatím představují jen malou část (přibližně 10 milionů EUR) nejvyšší možné částky. Zainteresované podniky mohou požádat o tuto záruku až do 15. prosince 2012.
(21)
Každý dodavatel pro letecký průmysl, který má zájem o záruku „Aero 2008“, si musí zažádat o pojištění kurzového rizika a prokázat, že se pojištění týká dodávek fakturovaných v dolarech. Poté obdrží od Coface nabídku, ve které je uvedena výše obchodního obratu v dolarech a „zaručený“ kurz vůči dolaru, přičemž záruční komise stanoví tyto dva parametry při zohlednění původní žádosti podané dodavatelem. Pojištěné částky jsou omezeny na zlomek všech smluv vyjádřených v dolarech, které pojištěnec uzavřel. Nabídka platí nejvýše na dobu 5 let. Dodavatel může nabídku Coface přijmout nebo odmítnout. Výši pojištěného obchodního obratu nelze po vydání souhlasu s pojištěním společností Coface měnit.
(22)
Je-li dolar slabší než zaručený kurz, vyplatí Coface pojištěným podnikům vyrovnání ve výši 100 % utrpěné kurzové ztráty. V případě silného dolaru podniky vyplatí Coface určitou účast na zisku. Pojištěnec si může zvolit mezi 25 % a 50 % navýšení kurzu dolaru zjištěného během aktualizace kurzu. Příspěvek, jenž bude muset podnik zaplatit Coface, se potom vypočte na základě tohoto revidovaného kurzu. U účasti na zisku existují dvě možnosti:
-
Možnost 1: revidovaný kurz se rovná původnímu zaručenému kurzu při odečtení rozdílu mezi původně zaručeným kurzem a směnným kurzem aktuálním v den odečtení (denní referenční směnný kurz („fixing“) Evropské centrální banky) ve výši podílu pojištěné účasti na zisku.
-
Možnost 2: stejný způsob jako u možnosti 1, ale účast na zisku (tzn. rozdíl mezi původním zaručeným kurzem a směnným kurzem v den zaúčtování) je omezena na 15 centů.
(23)
Částka, kterou zaplatí dodavatelé, kteří jsou příjemci pojištění proti kurzovému riziku, bude v případě silného dolaru nižší než částka, již dostanou při srovnatelném oslabení dolaru. Vyplácení účasti na zisku umožňuje dodavatelům využít do určité míry silného dolaru. Postoupení části zisku obdrženého při silném dolaru umožňuje na oplátku snížení nutného pojistného na krytí rizika pro případ slabého dolaru.
(24)
Pojistné, jež musí dodavatelé zaplatit, aby mohli využít záruky Aero 2008, je stanoveno a fakturováno v okamžiku upsání pojištění. Pojištěnci se mohou rozhodnout pro okamžité splacení pojistného nebo ho uhradit ve splátkách. Dodavatelé, kteří se rozhodnou pro tuto možnost, musí zaplatit 25 % hodnoty pojistného v okamžiku uzavření smlouvy a zbytek za každý pojištěný rok k 31. lednu daného roku. V tomto případě je kvůli zajištění úvěrového rizika při splácení pojistného účtován úrok rovnající se 12měsíční sazbě EURIBOR navýšené o 60 bazických bodů (4). Ze čtyř podniků, které uzavřely toto pojištění, dva zvolily úhradu ve splátkách: AD Industrie a Exameca.
(25)
Dodavatelé musí jako doklad předložit daňové doklady potvrzující částky placené v USD.
(26)
Podle francouzských orgánů jsou všechny transakce uskutečňované společností Coface v rámci záruky Aero 2008 prováděny na účet francouzského státu. Coface používá pro tyto transakce zvláštní bankovní účet francouzského státu. Francouzský stát je sice majitelem tohoto účtu, ale Coface k němu má přístup, aby mohla provádět finanční transakce, jako je nákup opcí. Pojistné hrazené příjemci se převádí přímo na tento účet. To znamená, že Coface jako společnost nenese žádné riziko, protože opatření spravuje pro francouzský stát. Ten tedy nese v tomto konkrétním případě finanční riziko.
(27)
Výpočet pojistného požadovaného Coface probíhá pro každý případ zvlášť. Podle Francie odráží pojistné tržní cenu příslušných nástrojů na krytí kurzového rizika. Finanční nástroje kupuje společnost Coface jménem a na účet francouzského státu. V okamžiku nabídky záruky dodavateli tyto nástroje pokrývají veškeré její kurzové riziko po celou dobu trvání záruky.
(28)
V případě silného dolaru musí dodavatel uhradit Coface částku spojenou s rozdílem mezi zaručeným kurzem a referenčním směnným kurzem platným v den splatnosti. Pokud se pojištěnec ocitne v platební neschopnosti, bude muset Coface na účet státu splnit svůj smluvní závazek a pokrýt záruku. Třetí strana, jež si koupila příslib platby v případě silného dolaru, obdrží tuto platbu z bankovního účtu francouzského státu, který však od dodavatele v platební neschopnosti pravděpodobně nedostane žádnou nebo úplnou náhradu.
(29)
Francouzskému státu hrozí také ztráty v případě, kdy dodavatelé hradí část platby pojistného ve splátkách, pokud dlužný zůstatek za pojistné není uhrazen během pojistného roku.
(30)
Opatření začalo platit na podzim roku 2008. O formální nabídku Coface požádalo jedenáct podniků a čtyři z nich ji přijaly, zatímco dva poté snížily částku, o kterou původně žádaly. Všechny tyto nabídky byly přijaty v listopadu a prosinci roku 2008. Podle informací poskytnutých francouzskými orgány nebyla v letech 2009 a 2010 přijata žádná nabídka.
(31)
Dvě ze čtyř záruk platí až do konce roku 2013 (tj. pět let), platnost jedné skončila v roce 2010 (tj. po dvou letech) a jedna vypršela v roce 2009 (tj. po jednom roce). Záruky platné až do roku 2013 se týkají objemů dodávek za rok. Celkový objem potenciálně dotčených dodávek se blíží 19 milionům USD. Jelikož se ale někteří dodavatelé rozhodli pojistit jen část svých dodávek, záruky se týkají přibližně 12 milionů USD. Tři ze čtyř dodavatelů obdrželi pojištění na dodávky, jež jsou vždy nižší než 2,8 milionu USD. Společnost Axon Cable si zachovává „účast na zisku“ v případě silného dolaru ve výši 25 %, zatímco ostatní dodavatelé mají „účast na zisku“ 50 %.
(32)
Následující tabulku předložila Francie během jednání, jež se konalo v prosinci roku 2009. Tabulka uvádí přehled dotčených dodavatelů, záruk poskytnutých na každý rok a zaručený roční směnný kurz. Celkovou částku nabídnutou Coface nepřijaly společnosti AD Industrie a Axon Cable.
AD Industrie
Aerofonctions
Axon Cable
Exameca
2009
-
0,264 mil. USD/[…] (5)
0,256 mil. USD/[…]
-
2010
2 mil. USD/[…]
-
0,384 mil. USD/[…]
2,712 mil. USD/[…]
2011
2 mil. USD/[…]
-
0,205 mil. USD/[…]
-
2012
2 mil. USD/[…]
-
0,511 mil. USD/[…]
-
2013
2 mil. USD/[…]
-
0,511 mil. USD/[…]
-
CELKEM
8 mil. USD
0,264 mil. USD
1,866 mil. USD
2,712 mil. USD
Max. částka nabídnutá Coface
12,7 mil. USD
0,264 mil. USD
3,74 mil. USD
2,712 mil. USD
Pojistné
2,54 %
2,48 %
1,35 %
2,55 %
Účast na zisku
50 %
50 %
25 %
50 %
II.5 Shrnutí pochybností, jež vedly k zahájení formálního vyšetřovacího řízení
(33)
Rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU bylo odůvodněno určitými pochybnostmi ohledně nepřítomnosti státní podpory a případné slučitelnosti přezkoumávané podpory s pravidly státní podpory.
(34)
Zaprvé měla Komise pochybnosti o tom, zda pojistné hrazené příjemci odpovídá tržním cenám. Přesněji řečeno se Komise domnívala, že francouzské orgány neprokázaly, že placené pojistné pokrývá následující prvky: správní náklady Coface spojené se správou pojištění, riziko platební neschopnosti dodavatele, úvěrové riziko v případě hrazení pojistného ve splátkách a ziskové rozpětí. Nešlo proto vyloučit, že se nejedná o selektivní hospodářské zvýhodnění dodavatelů, kteří získali záruku. Vzhledem k tomu, že opatření „Aero 2008“ se dalo považovat za přičitatelné Francii, nebylo možné vyloučit, že by mohlo představovat státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(35)
Zadruhé Komise pochybovala, že došlo k narušení trhu, pokud jde o pojišťovací nástroje proti kurzovému riziku, poskytované malým a středním podnikům a velkým společnostem v souvislosti s krátko- a dlouhodobými dopady kolísání kurzu mezi eurem a dolarem.
(36)
Zatřetí Komise pochybovala, že opatření má motivační účinek, protože dodavatelé mohli získat pojištění proti kurzovému riziku, i pokud si žádost podali až po podpisu dodavatelské smlouvy.
(37)
Začtvrté vyjádřila Komise pochybnosti o přiměřenosti opatření, jelikož není omezeno na podniky, které prokáží potíže se získáním pojištění proti kurzovému riziku od své banky.
(38)
Zapáté Komise pochybovala, zda případný kladný účinek této podpory může převážit nad zápornými účinky tak, aby nedošlo ke změnám obchodních podmínek v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
III. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(39)
Komise neobdržela žádné připomínky zúčastněných stran.
IV. KOMENTÁŘE FRANCOUZSKÉ REPUBLIKY
(40)
Francie se domnívá, že pojistné účtované v rámci záruky Aero 2008 odpovídá tržní hodnotě poskytnutého pojištění proti kurzovému riziku, a dotčené opatření tak nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(41)
Francouzské orgány předložily Komisi podrobný popis metodiky, na jejímž základě jsou určovány výše pojistného účtovaného v rámci záruky Aero 2008.
(42)
Francie poskytla informace, které umožňují zjistit přesnou tržní hodnotu finančních produktů, jež jsou nutné pro zavedení pojištění. Toto pojištění se skládá z finančních nástrojů, jejichž kombinací vzniká jeho platební profil: forwardové nákupy EUR a USD, nákupy a prodej opcí na EUR a USD.
(43)
Tržní hodnota těchto finančních nástrojů se vypočítává na základě údajů softwaru Bloomberg, jednoho z předních světových nástrojů v oblasti finančních informací. Francie dodala výpisy ze softwaru Bloomberg pro všechny finanční nástroje, jež tvoří pojištění poskytnuté čtyřem dodavatelům, kteří získali záruku „Aero 2008“.
(44)
Takto stanovené tržní hodnoty zahrnují ziskové rozpětí ve prospěch finančních institucí, u kterých Coface tyto nástroje kupuje. Podle informací poskytnutých Francií produkty pojištění proti kurzovému riziku nabízené bankami obvykle nezahrnují úhradu pojistného, protože bankovní sektor si bere svou odměnu ze zaručených kurzů a cen opcí. Dotčená rozpětí jsou zahrnuta do tvorby cen finančních produktů tvořících pojištění nabízené dodavatelům, a jsou proto kryta pojistným, které si Coface účtuje. Coface při stanovení kurzu navíc vždy vybírá zaručený forwardový kurz, jenž je vyšší než nejvyšší tržní forwardový kurz daného roku.
(45)
K pokrytí dodatečných správních nákladů, které Coface vznikají v souvislosti se správou opatření, je do částky pojistného zahrnuto rozpětí ve výši 40 bazických bodů. Toto rozpětí představuje 17 % až 32 % (6) celkové hodnoty pojistného účtovaného čtyřem podniků, které získaly záruku „Aero 2008“.
(46)
Francouzské orgány poskytly rovněž podrobné vysvětlení zohlednění rizika platební neschopnosti dodavatele v rámci výpočtu účtovaného pojistného. Jak je popsáno v 28. bodě odůvodnění, platební neschopnost dodavatele může v případě silného dolaru znamenat ztrátu pro francouzský stát.
(47)
Coface stanovuje riziko platební neschopnosti dodavatele na základě ratingového systému francouzských podniků Score @rating, který začala používat v roce 2002 a jenž vychází z její dvacetileté zkušenosti v oblasti hodnocení podniků. Díky systému Score @rating získala společnost Coface pro výkon své ratingové činnosti ve Francii od bankovní komise (Commission bancaire) status „External Credit Assesment Institution“ (ECAI). Toto osvědčení bylo vystaveno v souladu s předpisy dohody Basilej II. Následující tabulka uvádí srovnání mezi různými uznávanými ratingovými systémy (7):
ECAI
Coface
Banque de France
Fitch
Moddy’s
S & P
Riziková váha
Basilejské mapování
1
10 až 9
3++ až 3+
AAA až AA-
Aaa až Aa3
AAA až AA-
20 %
2
8
3
A+ až A-
A1 až A3
A+ až A-
50 %
-
3
7 až 6
4+
BBB+ až BBB-
Baa1 až Baa3
BBB+ až BBB-
100 %
Hodnocení dlouhodobého rizika
4
5 až 4
4 až 5+
BB+ až BB-
Ba1 až Ba3
BB+ až BB-
100 %
5
3
5 až 6
B+ až B-
B1 až B3
B+ až B-
150 %
6
2 až 1
8 až 9
CCC+ a méně
Caa1 a méně
CCC+ a méně
150 %
(48)
Systém Score @rating uděluje rizikovou známku, jež odpovídá rozdělení pravděpodobnosti platební neschopnosti na jednotlivá pásma. Analyzovaným rizikem je zákonný úpadek podniku nebo jeho platební neschopnost stejné závažnosti. Každé známce na stupnici od 1 do 10 odpovídá průměrná míra jednoroční platební neschopnosti. Níže uvedená tabulka uvádí míry jednoroční platební neschopnosti, jež odpovídají jednotlivým známkám systému Score @rating (8):
Velmi vysoké riziko
Středně vysoké riziko
Slabé riziko
Score @rating
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
Míra jednoroční platební neschopnosti
25 %
10 %
4 %
2 %
1,3 %
0,7 %
0,4 %
0,15 %
0,05 %
0 %
(49)
Aby Coface mohla čelit riziku platební neschopnosti pojištěnce v případě silného dolaru, musí se pomocí finančních nástrojů (9) pojistit až do výše pravděpodobnosti platební neschopnosti. Pomocí softwaru Bloomberg je možno vypočítat cenu nástrojů nutných k pokrytí úvěrového rizika ke dni kótování určitého pojištění. Výše pojistného se tudíž upravuje podle rizika platební neschopnosti stanoveného na základě systému Score @rating a ceny nástrojů nutných ke krytí tohoto rizika.
(50)
Základ pro stanovení pojistného používaného v rámci záruky „Aero 2008“ tvoří prvky popsané ve 40. až 49. bodě odůvodnění. Francouzské orgány předložily podrobné složení pojistného účtovaného čtyřem dodavatelům, kteří záruku získali. Je uvedeno v následující tabulce:
Axon Cable
Exameca
Ad Industrie
Aerofonction
Datum kótování
5.12.2008
11.12.2008
14.11.2008
21.10.2008
Známka Coface při kótování
(…)
(…)
(…)
(…)
Začáteční rok
2009
2010
2010
2009
Konečný rok
2013
2010
2013
2009
Účast na zisku
25 %
50 %
50 %
50 %
Účast na zisku omezena na 15 centů?
ano
ano
Ano
Ne
Platební lhůta
3 měsíce
2 měsíce
3 měsíce
3 měsíce
Celková částka v USD
1 865 000
2 712 000
8 000 000
264 000
Tržní cena pojištění
(…)
(…)
(…)
(…)
Úvěrové riziko
(…)
(…)
(…)
(…)
Rozpětí pro správní náklady
0,40 %
0,40 %
0,40 %
0,40 %
CELKEM
1,26 %
2,43 %
2,43 %
2,29 %
Pojistné Coface
1,35 %
2,55 %
2,54 %
2,48 %
Odchylka kvůli realizačnímu riziku (10)
0,09 %
0,12 %
0,11 %
0,19 %
(51)
Podle francouzských orgánů je kvůli takto stanovené struktuře pojistného toto pojištění méně atraktivní než produkty nabízené bankovním sektorem. Podmínky nabízené v rámci záruky „Aero 2008“ tak nejsou výhodnější než tržní podmínky a pojistné tak zahrnuje tržní hodnotu finančních produktů nutných pro zavedení pojištění, a to včetně ziskového rozpětí, správních nákladů společnosti Coface a hodnoty rizika platební neschopnosti dodavatelů. Francie proto tvrdí, že opatření neobsahuje selektivní hospodářskou výhodu, a nepředstavuje tak státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(52)
Francie také uvedla, že z jedenácti podniků, které dostaly nabídku Coface, se jich sedm rozhodlo ji odmítnout. Podle informací poskytnutých francouzskými orgány dva z dotčených podniků prohlásily, že bankovní podmínky jsou výhodnější (zejména se nemusí platit žádné pojistné), a dva další tvrdily, že podmínky nabízené Coface nejsou zajímavé (především neatraktivní zaručený kurz). Jeden podnik uvedl, že platební podmínky nejsou v souladu s navrhovanou zárukou, další, že se mu nakonec podařilo uzavřít smlouvu v EUR, a třetí, že do konce platnosti příslibu záruky nebyla dosud ukončena jednání s kupcem.
V. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
(53)
Určité opatření představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, pokud splňuje čtyři podmínky: je poskytováno státem nebo ze státních prostředků, selektivně zvýhodňuje určité podniky nebo určitá odvětví hospodářské činnosti, narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi členskými státy.
(54)
Jak je upřesněno v 34. bodě odůvodnění, rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení se v první řadě zakládalo na pochybnostech, zda pojistné zaplacené příjemci odpovídá tržní ceně. Přesněji řečeno se Komise domnívala, že francouzské orgány neprokázaly, že placené pojistné pokrývá následující prvky: správní náklady Coface spojené se správou pojištění, riziko platební neschopnosti dodavatele, úvěrové riziko v případě hrazení pojistného ve splátkách a ziskové rozpětí. Nebylo proto možno vyloučit, že se nejedná o selektivní hospodářské zvýhodnění dodavatelů, kteří záruku získali.
(55)
Po zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU provedly útvary Komise analýzu informací poskytnutých francouzskými orgány, aby zjistily, zda je opatření v souladu se zásadou soukromého investora v tržním hospodářství, tzn. zda podmínky nabízené společností Coface jsou ve shodě s tržními podmínkami nabízenými soukromými hospodářskými subjekty.
(56)
Komise předně konstatuje, že se francouzské orgány zavázaly k tomu, že Coface stanoví pro všechny podniky, jež si o záruku zažádají, výši použitelného pojistného na základě metodologie podrobně popsané v oddílu IV (11).
(57)
Komise zjišťuje, že produkty srovnatelné s produkty nabízenými Coface jsou rovněž dostupné na trhu.
(58)
Komise poté ověřila, zda tržní cena účtovaná společností Coface za záruku je v souladu s tržními cenami uplatňovanými soukromými hospodářskými subjekty.
(59)
Komise se domnívá, že ceny finančních nástrojů nutných pro zavedení záruky jsou skutečně tržními cenami, jak to potvrzuje výpis ze softwaru Bloomberg poskytnutý Francií, a že se věrně odrážejí v pojistném účtovaném společností Coface.
(60)
Tržní cena těchto finančních produktů k tomu zahrnuje ziskové rozpětí ve prospěch finančních institucí, u nichž Coface dotčené nástroje zakoupila.
(61)
Francouzské orgány rovněž prokázaly, že k pokrytí správních nákladů Coface je účtováno dodatečné rozpětí ve výši 40 bazických bodů. Jak je popsáno v 45. bodě odůvodnění, představuje toto rozpětí podstatnou část hodnoty účtovaného pojistného. Komise se proto domnívá, že účtované pojistné skutečně zahrnuje ziskové rozpětí a rozpětí umožňující pokrýt správní náklady Coface, což umožňuje vyvrátit pochybnosti vyjádřené při zahájení formálního vyšetřovacího řízení. Komise zaznamenává, že soukromé banky podobné dodatečné rozpětí neuplatňují a spokojují se s rozpětím zahrnutým do ceny vyplývající z databáze Bloomberg. Toto rozpětí proto může být považováno za rozpětí v souladu s tržní cenou. Komise se domnívá, že Francie také úspěšně prokázala, že riziko platební neschopnosti dodavatele (12) bylo řádně zohledněno při stanovení výše účtovaného pojistného. Aby se společnost Coface pojistila pro případ platební neschopnosti pojištěnce, musí se totiž krýt až do výše pravděpodobnosti této platební neschopnosti, a to pomocí:
-
nákupu prodejních opcí EUR/USD v realizační ceně rovnající se zaručenému forwardovému kurzu pro (1 % účast na zisku) x částka pojištěných dolarů,
-
nákupu prodejních opcí EUR/USD v realizační ceně rovnající se zaručenému forwardovému kurzu minus 15 centů účasti na zisku x částka pojištěných dolarů v případě omezení horní hranice účasti na zisku.
(62)
Hodnota úvěrového rizika za daný pojištěný rok se tedy rovná výnosu z ceny opcí vynásobenému pravděpodobností platební neschopnosti v dotčeném roce. Tuto pravděpodobnost platební neschopnosti stanoví mezinárodně uznávaný ratingový systém popsaný ve 47. a 48. bodě odůvodnění, jenž používá společnost Coface a její zákazníci při obchodních transakcích. Komise se domnívá, že používání vlastního ratingu společností Coface místo externích ratingů je odůvodněno dosahováním vyšší efektivity.
(63)
Na základě dodatečných informací poskytnutých francouzskými orgány a jejich závazku uvedeného v 56. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí dochází Komise k závěru, že cena požadovaná společností Coface za záruku „Aero 2008“ je v souladu s tržními podmínkami nabízenými soukromými hospodářskými subjekty.
(64)
Fungování záruky „Aero 2008“ tak lze považovat za odpovídající zásadě investora v tržním hospodářství. Dodavatelům, kteří získali tuto záruku, se proto nedostalo žádného hospodářského zvýhodnění.
(65)
Není proto nutno analyzovat další pochybnosti, které byly důvodem pro zahájení formálního vyšetřovacího řízení. Jelikož je existence selektivní hospodářské výhody nutnou podmínkou pro prokázání státní podpory, lze uzavřít, že záruka „Aero 2008“ opatření státní podpory nepředstavuje.
(66)
Pokud ale jde o podmínky uplatňované společností Coface při úhradě pojistného ve splátkách, Komise se domnívá, že použitou úrokovou míru, tzn. 12měsíční sazbu EURIBOR navýšenou o 60 bazických bodů, nelze považovat za odpovídající tržním postupům. Zejména u pojistného ve výši 60 bazických bodů se jedná o pevnou částku, která se nemění v závislosti na riziku platební neschopnosti dodavatele nebo míře zajištění. Vzhledem k tomu, že Francie neuvedla zvláštní odůvodnění, uplatňuje Komise pro stanovení referenční sazby metodu výpočtu referenčních a diskontních sazeb stanovenou ve sdělení Komise o revizi metody stanovování referenčních a diskontních sazeb (13) (dále jen „sdělení o referenčních sazbách“). Dopisem ze dne 31. ledna 2011 se francouzské orgány zavázaly, že rozdíl mezi pojistným vyplývajícím z uplatnění úrokové míry Coface a pojistným stanoveným na základě referenčních sazeb uvedených ve sdělení o referenčních sazbách zůstane vždy pod hranicí de minimis a že budou dodržena všechna ustanovení nařízení Komise (ES) č. 1998/2006 ze dne 15. prosince 2006 o použití článků 87 a 88 Smlouvy na podporu de minimis (14).
(67)
Na základě tohoto závazku tak Komise může dospět k závěru, že úroky účtované v případě platby ve splátkách nesplňují všechna kritéria čl. 107 odst. 1 SFEU, a nepředstavují tak opatření státní podpory.
VI. ZÁVĚR
(68)
Komise vzhledem k předchozímu soudí, že záruka „Aero 2008“ nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Opatření, které zavedla Francouzská republika ve prospěch dodavatelů v leteckém průmyslu (záruka „Aero 2008“), nepředstavuje podporu, na niž by se vztahoval čl. 107 odst. 1 SFEU.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 8. března 2011.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
dell’8 marzo 2011
concernente la misura C 18/10 (ex NN 20/10) posta in essere dalla Repubblica francese a favore dei fornitori di attrezzature per l’industria aeronautica (garanzia «Aero 2008»)
[notificata con il numero C(2011) 1378]
(Il testo in lingua francese è il solo facente fede)
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2011/393/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 108, paragrafo 2, primo comma,
visto l’accordo sullo Spazio economico europeo, in particolare l’articolo 62, paragrafo 1, lettera a),
dopo aver invitato gli interessati a presentare osservazioni conformemente a detti articoli (1),
considerando quanto segue:
I. PROCEDURA
(1)
Il 17 ottobre 2008 la Commissione ha avviato il procedimento d’ufficio riguardante la garanzia sul rischio di cambio accordata da COFACE ai fornitori del settore aeronautico (di seguito: misura o garanzia «Aero 2008») (CP 294/08).
(2)
Il 4 novembre 2008, il 15 maggio 2009 e il 30 settembre 2009 sono state trasmesse richieste d’informazioni alla Repubblica francese, che ha risposto, rispettivamente, l’8 dicembre 2008, il 18 giugno 2009 e il 30 ottobre 2009. Tutte le risposte sono state protocollate in tali date.
(3)
Il 17 dicembre 2009 si è tenuta una riunione tra i servizi della Commissione e le autorità della Repubblica francese. In seguito a tale riunione, la Repubblica francese ha inviato informazioni supplementari in data 22 febbraio 2010.
(4)
Con lettera del 20 luglio 2010, la Commissione ha informato la Repubblica francese della sua decisione di avviare il procedimento di cui all’articolo 108, paragrafo 2, TFUE, in merito alla suddetta misura.
(5)
La decisione della Commissione di avviare il procedimento è stata pubblicata nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (2). La Commissione ha invitato gli interessati a presentare osservazioni sulla misura in questione.
(6)
La Commissione non ha ricevuto alcuna osservazione in proposito da parte degli interessati.
(7)
Il 20 settembre 2010 la Repubblica francese ha trasmesso le sue osservazioni alla Commissione.
(8)
Con lettera del 15 novembre 2010 la Commissione ha chiesto ulteriori informazioni alla Repubblica francese. Quest’ultima ha risposto con lettera in data 15 dicembre 2010, protocollata il giorno stesso dai servizi della Commissione.
(9)
La Repubblica francese ha trasmesso informazioni supplementari con lettera in data 31 gennaio 2011, protocollata il giorno stesso dai servizi della Commissione.
II. DESCRIZIONE DELLA MISURA
II.1. Base giuridica
(10)
Secondo quanto dichiarato dalle autorità della Repubblica francese la base giuridica della misura è rappresentata dagli articoli L 432-1, L 432-2, R 442-1 e R442-8-4 del codice delle assicurazioni.
II.2. Beneficiari
(11)
I potenziali beneficiari della misura sono i fornitori di attrezzature per l’industria aeronautica di grado 2 o inferiore (3).
(12)
Non vi sono limiti quanto alle dimensioni dei beneficiari. Non sono ammissibili i fornitori in cui un costruttore di aeromobili detenga una quota di partecipazione superiore al 25 %.
(13)
Non hanno accesso alla misura le imprese in difficoltà.
(14)
Possono beneficiare della misura i fornitori di attrezzature operanti in Francia, inclusi quelli che hanno uno stabilimento proprio, ovvero la sede in detto paese e che riforniscono costruttori di aeromobili stabiliti al di fuori del territorio francese. Ne sono invece esclusi i fornitori di attrezzature che non dispongono di uno stabilimento nel territorio francese e che riforniscono un costruttore di aeromobili stabilito in un paese diverso dalla Francia.
(15)
Secondo le informazioni fornite dalle autorità francesi, le imprese beneficiarie della misura sono, ad oggi, AD Industrie, Aerofonctions, Axon Cable ed Exameca. Si tratta di fornitori di attrezzature per l’industria aeronautica stabiliti in Francia, ai quali COFACE ha concesso una garanzia sul rischio di cambio alla fine del 2008.
II.3. Contesto economico
(16)
Secondo la Francia, i costruttori di aeromobili chiedono sempre più spesso ai loro fornitori di presentare le rispettive offerte in dollari USA (di seguito: «dollaro/i» o «USD»). In caso di debolezza del dollaro, un contratto di fornitura a medio/lungo termine espresso in tale valuta crea problemi ai fornitori - francesi e di altre nazionalità - la cui base di costi è principalmente nell’area dell’euro.
(17)
La Francia ha spiegato che per alcune imprese del settore aeronautico è difficile riuscire a sottoscrivere assicurazioni contro i rischi legati alle oscillazioni del tasso di cambio EUR/USD commisurate alle loro esigenze. Sebbene si faccia correntemente uso dei prodotti di copertura dei rischi di cambio nei mercati finanziari, le caratteristiche peculiari delle garanzie proposte non sempre risultano adeguate alle esigenze specifiche di alcune imprese. In particolare, secondo le autorità francesi le banche propongono solitamente di coprire le fluttuazioni EUR-USD per una durata massima di due anni.
II.4. Descrizione della misura
(18)
La garanzia «Aero 2008» consiste in un meccanismo di copertura del rischio di fluttuazione del tasso di cambio EUR-USD. I fornitori di attrezzature per l’industria aeronautica che concludono contratti di fornitura espressi in dollari guadagnano se il dollaro è forte, ma subiscono perdite in caso di dollaro debole. La garanzia in oggetto permette loro di tutelarsi contro le perdite che subirebbero in caso di dollaro debole e, nel contempo, di beneficiare di un certo margine di guadagno in caso di dollaro forte.
(19)
La misura è gestita da COFACE, una delle compagnie francesi leader nel settore dell’assicurazione crediti all’esportazione, appartenente al gruppo Naxitis dal 2002. Naxitis è una filiale del gruppo BPCE, nata dalla fusione, nel 2009, tra Banque Populaire e Caisse d’Épargne.
(20)
Il volume totale da finanziare è limitato al rischio di cambio per forniture di importo massimo pari a 500 milioni di EUR. A oggi, gli importi effettivamente coperti rappresentano solo una piccola parte (circa 10 milioni di EUR) dell’importo massimo. Le imprese interessate possono chiedere di beneficiare della garanzia fino al 15 dicembre 2012.
(21)
Un fornitore dell’industria aeronautica interessato ad «Aero 2008» deve chiedere una copertura assicurativa contro i rischi di cambio e dimostrare che essa riguarderà forniture da fatturare in dollari. Riceve quindi da COFACE un’offerta in cui sono precisati un fatturato, espresso in dollari, e un tasso di cambio «garantito» rispetto al dollaro - due parametri che vengono definiti dal comitato responsabile delle garanzie («Commission des garanties») sulla base della domanda inizialmente presentata dal fornitore. Gli importi coperti si limitano a una parte di tutti i contratti in dollari sottoscritti dall’assicurato. L’offerta riguarda un periodo massimo di 5 anni. Il fornitore può accettare o rifiutare la proposta di COFACE. Dopo il rilascio dell’autorizzazione che formalizza la copertura della garanzia da parte di COFACE, l’importo del fatturato garantito non può essere modificato.
(22)
In caso di dollaro debole rispetto al corso di cambio garantito, le imprese che hanno sottoscritto la garanzia riceveranno da COFACE un rimborso del 100 % delle perdite subìte dovute al cambio. In caso di dollaro forte, esse dovranno invece restituire a COFACE una parte del guadagno realizzato. L’assicurato può scegliere se beneficiare del 25 % o del 50 % del rialzo del dollaro constatato al momento della revisione del corso di cambio. L’importo che l’impresa dovrà versare a COFACE viene in seguito calcolato utilizzando il corso di cambio rivisto. Esistono due diversi metodi per calcolare l’entità della partecipazione al profitto:
-
metodo 1: il corso rivisto è uguale al cambio garantito iniziale meno la differenza tra quest’ultimo e il tasso di cambio del giorno dell’esercizio [quale risulta dal tasso di cambio di riferimento giornaliero («fixing») della BCE] a concorrenza della percentuale di partecipazione al profitto garantita,
-
metodo 2: stesse modalità del metodo 1, salvo il fatto che la partecipazione al profitto (vale a dire la differenza tra il cambio garantito iniziale e il tasso di cambio del giorno dell’esercizio) è limitata a un massimo di 15 centesimi.
(23)
Per una fluttuazione equivalente, i fornitori che hanno beneficiato della garanzia di cambio pagheranno meno di quanto riceveranno in caso di dollaro debole. Il fatto di trattenere una parte del guadagno realizzato dà quindi ai fornitori la possibilità di trarre vantaggio, in una certa misura, da un dollaro forte. Inversamente, la cessione di una parte del profitto ottenuto in caso di dollaro forte permette di ridurre il costo del premio necessario per la copertura in caso di dollaro debole.
(24)
I premi che i fornitori devono pagare per beneficiare della garanzia «Aero 2008» sono stabiliti e fatturati al momento della sottoscrizione. Gli assicurati possono optare per un pagamento immediato o rateizzato. I fornitori che scelgono questa seconda opzione devono pagare il 25 % del valore del premio al momento della conclusione del contratto e il saldo relativo a ogni anno coperto il 31 gennaio dell’anno in questione. In tal caso, per coprire il rischio di credito sul pagamento del premio, viene fatturato un interesse equivalente al tasso EURIBOR a 12 mesi, maggiorato di 60 bps (4). Delle quattro imprese che hanno sottoscritto la garanzia, due hanno optato per la rateizzazione: AD Industrie ed Exameca.
(25)
I fornitori devono esibire, a titolo di prova, le fatture attestanti gli importi pagati in USD.
(26)
Secondo le autorità francesi tutte le transazioni di COFACE nel quadro di «Aero 2008» sono effettuate per conto dello Stato. Per tali transazioni, COFACE utilizza un conto bancario speciale dello Stato francese. Sebbene il titolare del conto sia lo Stato francese, COFACE vi accede per effettuare transazioni finanziarie quali l’acquisto di opzioni. I premi versati dai beneficiari sono trasferiti direttamente su questo conto. Ciò significa che COFACE in quanto tale non è esposta ad alcun rischio, giacché essa gestisce la misura per conto dello Stato. È lo Stato francese ad assumersi eventualmente il rischio finanziario della misura.
(27)
I premi chiesti da COFACE sono calcolati caso per caso. Secondo la Francia, essi corrispondono ai premi di mercato per gli strumenti di copertura del rischio di cambio sottostanti. Gli strumenti finanziari acquistati da COFACE a nome e per conto dello Stato coprono integralmente il suo rischio di cambio per l’intera durata della garanzia nel momento in cui quest’ultima è offerta al fornitore.
(28)
In caso di dollaro forte, il fornitore deve restituire a COFACE l’importo riferibile alla differenza tra il tasso garantito e il cambio di riferimento del giorno della scadenza. In caso di insolvenza del fornitore, COFACE sarà tenuta a onorare, per conto dello Stato, il suo impegno contrattuale di coprire la garanzia. Il terzo che avrà acquistato la promessa di pagamento in caso di dollaro forte riceverà una somma prelevata dal conto bancario dello Stato francese, il quale però rischia di non essere rimborsato - per intero o parzialmente - dal fornitore insolvente.
(29)
Nel caso in cui il fornitore rateizzi una parte del pagamento del premio, lo Stato francese rischia ugualmente di subire perdite se l’importo rimanente del premio dovuto non è saldato nel corso dell’anno coperto.
(30)
La misura in oggetto è stata avviata nell’autunno del 2008. Undici imprese hanno chiesto a COFACE un’offerta formale, che è stata accettata da quattro di loro, due delle quali hanno successivamente ridotto l’importo chiesto in partenza. Tutte le offerte sono state accettate nei mesi di novembre e dicembre 2008. Secondo le informazioni fornite dalle autorità francesi nessuna offerta è stata accettata nel 2009 o nel 2010.
(31)
Delle quattro garanzie concesse, due scadranno alla fine del 2013 (durata quinquennale), mentre le altre due sono scadute, rispettivamente, nel 2010 (durata biennale) e nel 2009 (durata annuale). Le garanzie con scadenza nel 2013 riguardano serie di consegne annuali. Il totale delle consegne potenzialmente interessate si aggira sui 19 milioni di USD. Poiché alcuni fornitori hanno scelto di coprire solo una parte delle loro consegne, le garanzie riguardano circa 12 milioni di USD. Tre dei quattro fornitori hanno ottenuto una copertura per consegne inferiori a 2,8 milioni di USD ciascuna. Axon Cable trattiene una quota del 25 % del guadagno realizzato in caso di dollaro forte, contro il 50 % degli altri fornitori.
(32)
Nella tabella seguente, fornita dalla Francia in occasione della riunione svoltasi nel dicembre del 2009, figurano sinteticamente le garanzie accordate ogni anno a ciascun fornitore interessato e il tasso di cambio annuale garantito. AD Industrie e Axon Cable non hanno accettato l’importo totale offerto da COFACE.
AD Industrie
Aerofonctions
Axon Cable
Exameca
2009
-
0,264 milioni USD/[…] (5)
0,256 milioni USD/[…]
-
2010
2 milioni USD/[…]
-
0,384 milioni USD/[…]
2,712 milioni USD/[…]
2011
2 milioni USD/[…]
-
0,205 milioni USD/[…]
-
2012
2 milioni USD/[…]
-
0,511 milioni USD/[…]
-
2013
2 milioni USD/[…]
-
0,511 milioni USD/[…]
-
TOTALE
8 milioni USD
0,264 milioni USD
1,866 milioni USD
2,712 milioni USD
Importo massimo offerto da COFACE
12,7 milioni USD
0,264 milioni USD
3,74 milioni USD
2,712 milioni USD
Premi
2,54 %
2,48 %
1,35 %
2,55 %
Partecipazione al profitto
50 %
50 %
25 %
50 %
II.5. Sintesi dei dubbi che hanno condotto all’avvio del procedimento di indagine formale
(33)
La decisione di avviare la procedura di cui all’articolo 108, paragrafo 2, TFUE, è motivata dalla presenza di un certo numero di dubbi circa l’assenza di un aiuto di Stato e l’eventuale compatibilità dell’aiuto esaminato con le norme relative agli aiuti di Stato.
(34)
In primo luogo, la Commissione nutriva dubbi sulla conformità ai prezzi di mercato dei premi versati dalle imprese beneficiarie. Più precisamente, secondo la Commissione le autorità francesi non avevano dimostrato che i premi erano pagati a copertura di quanto segue: i costi amministrativi di COFACE per la gestione della garanzia, il rischio di insolvenza del fornitore, il rischio di credito in caso di rateazione del premio e un margine di profitto. Non era pertanto possibile escludere la presenza di un vantaggio economico selettivo a favore dei fornitori che avevano sottoscritto la garanzia. Poiché la misura «Aero 2008» poteva dirsi imputabile alla Francia, non era possibile escludere che essa si configurasse come un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, TFUE.
(35)
In secondo luogo, la Commissione dubitava che esistesse un’inefficienza del mercato per imprese di grandi, medie e/o piccole dimensioni relativamente agli strumenti di copertura dei rischi valutari in caso di eventuali fluttuazioni nel cambio EUR/USD nel breve periodo e a più lungo termine.
(36)
In terzo luogo, la Commissione dubitava che la misura avesse un effetto incentivante, poiché i fornitori potevano ottenere la copertura assicurativa contro i rischi di cambio anche se la loro domanda era successiva alla firma del contratto di fornitura.
(37)
In quarto luogo, la Commissione ha espresso dubbi sulla proporzionalità della misura, poiché essa non si limitava alle imprese che avevano comprovate difficoltà nell’ottenere dalle rispettive banche garanzie di copertura dei rischi di cambio.
(38)
In quinto luogo, la Commissione dubitava che l’eventuale impatto positivo dell’aiuto potesse compensarne l’impatto negativo, così da non alterare le condizioni degli scambi in misura contraria al comune interesse.
III. OSSERVAZIONI DEGLI INTERESSATI
(39)
La Commissione non ha ricevuto osservazioni da parte degli interessati.
IV. OSSERVAZIONI DELLE AUTORITÀ FRANCESI
(40)
La Francia ritiene che i premi fatturati nel quadro di «Aero 2008» corrispondano al valore di mercato dell’assicurazione contro i rischi di cambio accordata e che, di conseguenza, la misura in questione non costituisca un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, TFUE.
(41)
Le autorità francesi hanno trasmesso alla Commissione una descrizione dettagliata del metodo utilizzato per calcolare gli importi dei premi fatturati nel quadro di «Aero 2008».
(42)
La Francia ha fornito informazioni che consentono di stabilire l’esatto valore di mercato dei prodotti finanziari necessari all’attivazione della garanzia. Quest’ultima si compone di strumenti finanziari la cui combinazione riproduce il suo profilo di pagamento: acquisti a termine di EUR/USD, acquisti e vendite di opzioni sull’EUR/USD.
(43)
Il valore di mercato di questi strumenti finanziari è calcolato a partire dai dati del software Bloomberg, uno dei leader mondiali dell’informazione finanziaria. La Francia ha fornito estratti del software Bloomberg per tutti gli strumenti finanziari che costituiscono le garanzie accordate ai quattro fornitori che hanno sottoscritto la garanzia «Aero 2008».
(44)
I valori di mercato così definiti includono un margine di profitto per gli istituti finanziari presso i quali COFACE acquista detti strumenti. Secondo le informazioni fornite dalla Francia, i prodotti di copertura del rischio di cambio proposti dalle banche non includono di solito il pagamento di un premio, dal momento che il settore bancario ricava già un profitto dai tassi garantiti e dai prezzi delle opzioni. I margini in questione sono incorporati strutturalmente nel prezzo dei prodotti finanziari che costituiscono la garanzia proposta ai fornitori e sono quindi coperti dai premi fatturati da COFACE. Inoltre, al momento della definizione del cambio da parte di COFACE, il cambio a termine garantito è sempre fissato a un livello superiore a quelli a termine massimi di mercato dell’anno.
(45)
Nell’importo del premio è incluso un margine di 40 bps per coprire i costi amministrativi supplementari connessi alla gestione della misura da parte di COFACE. Tale margine rappresenta tra il 17 % e il 32 % (6) del valore totale dei premi fatturati alle quattro imprese che hanno sottoscritto la garanzia «Aero 2008».
(46)
Le autorità francesi hanno inoltre fornito una spiegazione dettagliata di come viene considerato il rischio di insolvenza del fornitore nel quadro del calcolo dei premi richiesti. Come descritto al considerando 28, nell’ipotesi di un dollaro forte, l’insolvenza del fornitore può comportare una perdita finanziaria per lo Stato francese.
(47)
Il rischio di insolvenza del fornitore è determinato da COFACE sulla base dello «Score @rating», un sistema di classificazione delle imprese francesi inaugurato da COFACE nel 2002, che fa tesoro dell’esperienza ventennale di quest’ultima nel settore della valutazione delle imprese. Grazie a «Score @rating», COFACE ha ottenuto dalla Commission bancaire la qualifica di «External Credit Assessment Institution» (Agenzia esterna di valutazione del merito di credito - ECAI) per la sua attività di valutatore in Francia. Tale qualifica le è stata accordata conformemente alla regolamentazione Basilea II. La tabella seguente fornisce la corrispondenza tra diversi sistemi di rating riconosciuti (7):
ECAI
COFACE
Banque de France
Fitch
Moody's
S & P
Peso del rischio
Classificazione di Basilea
1
da 10 a 9
da 3++ a 3+
da AAA a AA-
da Aaa a Aa3
da AAA a AA-
20 %
2
8
3
da A+ a A-
da A1 a A3
da A+ a A-
50 %
-
3
da 7 a 6
4+
da BBB+ a BBB-
da Baa1 a Baa3
da BBB+ a BBB-
100 %
Valutazione del rischio a lungo termine
4
da 5 a 4
da 4 a 5+
da BB + a BB-
da Ba1 a Ba3
da BB+ a BB-
100 %
5
3
da 5 a 6
da B+ a B-
da B1 a B3
da B+ a B-
150 %
6
da 2 a 1
da 8 a 9
CCC+ e inferiori
Caa1 e inferiori
CCC+ e inferiori
150 %
(48)
Lo Score @rating è una valutazione del rischio basata sulla determinazione di diversi livelli della probabilità di insolvenza. Il rischio analizzato rappresenta l’inadempienza giuridica dell’impresa, ovvero il suo grado di insolvenza di gravità equivalente. A ogni classe di merito, misurata su una scala da 1 a 10, corrisponde un tasso di inadempienza medio, a un anno. La tabella seguente indica i tassi di insolvenza ad un anno corrispondenti alle diverse classi di merito dello Score @rating (8):
Rischio molto alto
Rischio mediamente alto
Rischio basso
Score @rating
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
Tasso di insolvenza a un anno
25 %
10 %
4 %
2 %
1,3 %
0,7 %
0,4 %
0,15 %
0,05 %
0 %
(49)
Per far fronte al rischio di insolvenza dell’assicurato in caso di dollaro forte, COFACE deve tutelarsi in misura corrispondente alla probabilità di insolvenza mediante appositi strumenti finanziari (9). Con il software Bloomberg è possibile calcolare il prezzo degli strumenti necessari alla copertura del rischio di credito alla data di valutazione di una garanzia. Il premio è quindi modificato in funzione del rischio di insolvenza determinato sulla base del sistema Score @rating, nonché del costo degli strumenti necessari per coprire tale rischio.
(50)
Gli elementi descritti ai considerando da 40 a 49 rappresentano la base di calcolo dei premi applicati nel quadro della garanzia «Aero 2008». Le autorità francesi hanno fornito la composizione dettagliata dei premi fatturati ai quattro fornitori che hanno sottoscritto la garanzia. Tale composizione figura nella tabella seguente:
Axon Cable
Exameca
Ad Industrie
Aerofonction
Data della valutazione
5.12.2008
11.12.2008
14.11.2008
21.10.2008
Classe di rischio COFACE al momento della valutazione
[…]
[…]
[…]
[…]
Anno d’inizio
2009
2010
2010
2009
Anno di fine
2013
2010
2013
2009
Partecipazione al profitto
25 %
50 %
50 %
50 %
Eventuale limite massimo di 15 centesimi
sì
sì
sì
No
Termine di pagamento
3 mesi
2 mesi
3 mesi
3 mesi
Importo complessivo in USD
1 865 000
2 712 000
8 000 000
264 000
Prezzo di mercato della garanzia
[…]
[…]
[…]
[…]
Rischio di credito
[…]
[…]
[…]
[…]
Margine per i costi amministrativi
0,40 %
0,40 %
0,40 %
0,40 %
TOTALE
1,26 %
2,43 %
2,43 %
2,29 %
Premio COFACE
1,35 %
2,55 %
2,54 %
2,48 %
Variazione legata al rischio di esecuzione (10)
0,09 %
0,12 %
0,11 %
0,19 %
(51)
Secondo le autorità francesi, la struttura del premio così definita rende la garanzia meno appetibile rispetto ai prodotti proposti dal settore bancario. Le condizioni offerte nel quadro della garanzia «Aero 2008», pertanto, non sono più favorevoli delle condizioni di mercato e i premi inglobano di fatto il valore di mercato dei prodotti finanziari necessari all’attivazione della garanzia, incluso un margine di profitto, i costi amministrativi di COFACE e il valore del rischio di insolvenza dei fornitori. La Francia sostiene quindi che la misura non comporta alcun vantaggio economico selettivo e, di conseguenza, non costituisce un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, TFUE.
(52)
La Francia ha inoltre rilevato che sette delle undici imprese che hanno ricevuto una proposta da COFACE hanno deciso di rifiutare l’offerta. Secondo le informazioni fornite dalle autorità francesi, due delle imprese in questione hanno dichiarato che le condizioni offerte dalle banche erano più favorevoli (in particolare, non comportavano il pagamento di alcun premio), mentre altre due hanno sostenuto che le condizioni proposte da COFACE non erano interessanti (segnatamente, per i tassi di cambio garantiti non appetibili). Un’impresa ha segnalato che le sue condizioni di pagamento non erano compatibili con la garanzia proposta, un’altra ha precisato di essere infine riuscita a concludere il contratto in EUR e una terza ha specificato che, alla fine della validità della promessa di garanzia, i negoziati con l’acquirente non avevano avuto esito positivo.
V. VALUTAZIONE DELLA MISURA
(53)
Una misura costituisce aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, TFUE, quando sono soddisfatte quattro condizioni: essere concessa dallo Stato o per mezzo di risorse statali, conferire un vantaggio selettivo a talune imprese o a determinate attività economiche, falsare o minacciare di falsare la concorrenza ed essere di natura tale da incidere sugli scambi intracomunitari.
(54)
Come precisato al considerando 34, la decisione di avviare un procedimento di indagine formale si basava in primo luogo sulla sussistenza di dubbi quanto alla conformità ai prezzi di mercato dei premi versati dalle imprese beneficiarie. Più precisamente, secondo la Commissione le autorità francesi non avevano dimostrato che i premi erano pagati a copertura di quanto segue: i costi amministrativi di COFACE per la gestione della garanzia, il rischio di insolvenza del fornitore, il rischio di credito in caso di rateazione del premio e un margine di profitto. Non era pertanto possibile escludere la presenza di un vantaggio economico selettivo a favore dei fornitori che avevano sottoscritto la garanzia.
(55)
I servizi della Commissione hanno proceduto all’analisi delle informazioni fornite dalle autorità francesi in seguito all’avvio della procedura di cui all’articolo 108, paragrafo 2, TFUE, al fine di determinare se la misura è conforme al principio dell’investitore privato operante in un’economia di mercato, vale a dire se le condizioni offerte da COFACE risultano in linea con le condizioni di mercato offerte dagli operatori privati.
(56)
La Commissione rileva innanzitutto che le autorità francesi si sono impegnate affinché, per tutte le imprese che chiedono di beneficiare della garanzia, COFACE determini il tasso del premio applicabile sulla base della stessa metodologia, come descritto in particolare nella sezione IV (11).
(57)
La Commissione constata inoltre che sul mercato sono disponibili prodotti paragonabili a quelli offerti da COFACE.
(58)
La Commissione ha successivamente verificato che il prezzo di mercato della garanzia fatturato da COFACE è conforme ai prezzi di mercato applicati dagli operatori privati.
(59)
La Commissione ritiene che i prezzi degli strumenti finanziari necessari all’attivazione della garanzia siano di fatto dei prezzi di mercato, come attestato dagli estratti del software Bloomberg forniti dalla Francia, e trovino fedele riscontro nei premi fatturati da COFACE.
(60)
I prezzi di mercato di detti strumenti finanziari inglobano peraltro un margine di profitto a favore degli istituti finanziari presso i quali COFACE ha acquistato gli strumenti in questione.
(61)
Le autorità francesi hanno altresì dimostrato che per coprire i costi amministrativi di COFACE viene fatturato un margine supplementare di 40 bps (punti base). Come descritto al considerando 45, tale margine rappresenta una parte significativa del valore dei premi fatturati. La Commissione ritiene pertanto che tali premi inglobino di fatto un margine di profitto, nonché un margine che consente di coprire i costi amministrativi di COFACE, il che permette di fugare i dubbi espressi al momento dell’avvio della procedura d’indagine formale. La Commissione osserva che tale margine supplementare non è previsto dalle banche private, che si limitano a riscuotere quello già presente nel prezzo indicato dalla base di dati Bloomberg. Tale margine può quindi dirsi conforme al prezzo di mercato. La Commissione ritiene che la Francia sia anche riuscita a dimostrare che il rischio di insolvenza da parte del fornitore (12) era preso opportunamente in considerazione nel determinare l’importo dei premi fatturati. Di fatto, per far fronte all’eventuale insolvenza di pagamento da parte dell’assicurato, COFACE deve tutelarsi in misura corrispondente a tale probabilità, mediante:
-
l’acquisto di un’opzione di vendita EUR/USD di prezzo d’esercizio equivalente al tasso di cambio a termine garantito per (1 - % di partecipazione al profitto) l’importo di dollari garantito;
-
l’acquisto di un’opzione di vendita EUR/USD di prezzo d’esercizio equivalente al tasso di cambio a termine garantito meno 15 centesimi relativi alla quota di partecipazione per l’importo di dollari garantito, nel caso in cui sia stato fissato un massimale per detta quota.
(62)
Il valore del rischio di credito per un dato anno di copertura è quindi uguale al prodotto tra il prezzo delle opzioni e la probabilità di insolvenza dell’anno in questione. La probabilità di insolvenza è definita da un sistema di classificazione riconosciuto a livello internazionale, descritto ai considerando 47 e 48, utilizzato da COFACE e dai suoi clienti nel quadro delle loro operazioni commerciali. Secondo la Commissione il fatto che COFACE utilizzi il proprio sistema di classificazione invece dei rating esterni è giustificato dalla realizzazione di una maggior efficienza.
(63)
Sulla base delle informazioni supplementari fornite dalle autorità francesi, nonché dell’impegno di queste ultime menzionato al considerando 56 della presente decisione, la Commissione conclude che il prezzo richiesto da COFACE per le garanzie «Aero 2008» è conforme alle condizioni di mercato offerte dagli operatori privati.
(64)
Il funzionamento della garanzia «Aero 2008» può pertanto dirsi conforme al principio dell’investitore operante in un’economia di mercato. Di conseguenza, i fornitori che hanno sottoscritto tale garanzia non ne hanno ricavato alcun vantaggio economico.
(65)
Non è quindi necessario analizzare gli altri dubbi che hanno motivato l’avvio della procedura d’indagine formale. Poiché la presenza di un vantaggio economico selettivo è una condizione necessaria alla dimostrazione dell’esistenza di un aiuto di Stato, si può concludere che la garanzia «Aero 2008» non costituisce una misura di aiuto di Stato.
(66)
Per quanto riguarda le condizioni applicate da COFACE in caso di pagamento rateale dei premi, la Commissione ritiene tuttavia che il tasso d’interesse applicato, vale a dire l’EURIBOR a 12 mesi maggiorato di 60 bps, non possa dirsi conforme alle pratiche di mercato. In particolare, il premio di 60 bps è un premio fisso che non è modificato in funzione del rischio di insolvenza del fornitore, né del livello di sicurezza. In assenza di una giustificazione particolare da parte della Francia, per stabilire il tasso di riferimento la Commissione applica il metodo di calcolo dei tassi di riferimento e di attualizzazione previsto dalla sua comunicazione relativa alla revisione del metodo di fissazione dei tassi di riferimento e di attualizzazione (13) (di seguito: «comunicazione sui tassi di riferimento»). Con lettera in data 31 gennaio 2011 le autorità francesi si sono impegnate affinché, da un lato, la differenza tra i premi risultanti dall’applicazione del tasso d’interesse di COFACE e quelli determinati sulla base dei tassi di riferimento figuranti nella comunicazione sui tassi di riferimento resti sempre inferiore alla soglia «de minimis», dall’altro tutte le disposizioni del regolamento (CE) n. 1998/2006 della Commissione, del 15 dicembre 2006, relativo all’applicazione degli articoli 87 e 88 del trattato agli aiuti d’importanza minore («de minimis») (14) siano rispettate.
(67)
Sulla base di tale impegno, la Commissione può pertanto concludere che gli interessi fatturati in caso di pagamento rateale non soddisfano tutti i criteri enunciati all’articolo 107, paragrafo 1, TFUE e, di conseguenza, non costituiscono misure di aiuto di Stato.
VI. CONCLUSIONI
(68)
Tenuto conto di quanto sopra, la Commissione ritiene che la garanzia «Aero 2008» non costituisca un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, TFUE,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
La misura posta in essere dalla Repubblica francese a favore dei fornitori di attrezzature per l’industria aeronautica (garanzia «Aero 2008») non costituisce un aiuto ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, TFUE.
Articolo 2
La Repubblica francese è destinataria della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, l’8 marzo 2011.