ROZHODNUTÍ RADY 2010/788/SZBP
ze dne 20. prosince 2010
o omezujících opatřeních vůči Demokratické republice Kongo a o zrušení společného postoje 2008/369/SZBP
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V návaznosti na rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1807 (2008) ze dne 31. května 2008 přijala Rada dne 14. května 2008 společný postoj 2008/369/SZBP o omezujících opatřeních vůči Konžské demokratické republice (1).
(2)
Dne 1. prosince 2010 pozměnil Výbor pro sankce zřízený podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1533 (2004) seznam osob a subjektů, na něž se vztahují omezující opatření.
(3)
V souvislosti se změnami přílohy tohoto rozhodnutí by měly být určeným osobám či subjektům sděleny důvody zařazení na seznam, aby tyto osoby či subjekty měly možnost se k těmto důvodům vyjádřit. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, měla by Rada s ohledem na tyto připomínky své rozhodnutí přezkoumat a dotčenou osobu či subjekt o této skutečnosti informovat.
(4)
Toto rozhodnutí dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména Listinou základních práv Evropské unie, a především právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces, vlastnické právo a právo na ochranu osobních údajů. Toto rozhodnutí by mělo být uplatňováno v souladu s těmito právy a zásadami.
(5)
Toto rozhodnutí rovněž plně ctí závazky členských států podle Charty OSN a právně závaznou povahu rezolucí Rady bezpečnosti.
(6)
Společný postoj 2008/369/SZBP je třeba zrušit a nahradit tímto rozhodnutím.
(7)
Prováděcí opatření Unie jsou uvedena v nařízení Rady (ES) č. 889/2005 ze dne 13. června 2005 o zavedení některých omezujících opatřeních vůči Konžské demokratické republice (2) a v nařízení (ES) č. 1183/2005 ze dne 18. července 2005, kterým se ukládají některá zvláštní omezující opatření namířená proti osobám, které porušují zbrojní embargo vůči Konžské demokratické republice (3),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Zakazují se přímé i nepřímé dodávky, prodej nebo převod zbraní a jakéhokoli souvisejícího materiálu všeho druhu, včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vybavení, polovojenského vybavení a příslušných náhradních dílů jakýmkoliv nevládním subjektům nebo jednotlivcům působícím na území Demokratické republiky Kongo (DRK) příslušníky členských států či z území členských států nebo za použití plavidel a letadel pod jejich vlajkou, ať už pocházejí z jejich území či nikoli.
2. Rovněž se zakazuje:
a)
poskytovat, prodávat, dodávat nebo převádět technickou pomoc, zprostředkovatelské služby nebo jiné služby související s vojenskou činností a s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním zbraní a souvisejícího materiálu všeho druhu, včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a zařízení, polovojenského vybavení a příslušných náhradních dílů, a to přímo či nepřímo, jakýmkoliv nevládním subjektům nebo jednotlivcům působícím na území DRK;
b)
poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc související s vojenskou činností, zahrnující zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru, na jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz zbraní a souvisejícího materiálu nebo na poskytování, prodej, dodávku nebo převod související technické pomoci, zprostředkovatelských a jiných služeb přímo či nepřímo jakýmkoliv nevládním subjektům nebo jednotlivcům působícím na území DRK.
Článek 2
1. Článek 1 se nevztahuje na:
a)
dodávky, prodej nebo převod zbraní a jakéhokoliv souvisejícího materiálu nebo poskytování technické pomoci, finančních prostředků a zprostředkovatelských a jiných služeb spojených se zbraněmi a souvisejícím materiálem určené výhradně na podporu mise OSN v DRK (MONUC) nebo pro použití v rámci této mise;
b)
dodávky, prodej nebo převod ochranných oděvů, včetně neprůstřelných vest a vojenských přileb, dočasně vyvážených do DRK zaměstnanci OSN, zástupci sdělovacích prostředků a pracovníky humanitárních a rozvojových organizací a doprovodným personálem pouze pro jejich osobní potřebu;
c)
dodávky, prodej nebo převod nesmrtícího vojenského vybavení určeného výhradně pro humanitární nebo ochranné účely anebo poskytování technické pomoci a výcviku v souvislosti s tímto nesmrtícím vybavením.
2. Dodávky, prodej nebo převod zbraní a souvisejícího materiálu nebo poskytnutí služeb nebo technické pomoci a výcviku podle odstavce 1 musí předem povolit příslušné orgány členských států.
3. Členské státy předem oznámí Výboru pro sankce zřízenému podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1533 (2004) (dále jen „Výbor pro sankce“) jakoukoliv přepravu zbraní a souvisejícího materiálu do DRK nebo jakékoliv poskytnutí technické pomoci, finančních prostředků a zprostředkovatelských a jiných služeb souvisejících s vojenskou činností v DRK jiného původu, než je stanoveno v odst. 1 písm. a) a b). V tomto oznámení musí být uvedeny veškeré důležité informace, případně včetně koncového uživatele, navrhovaného data dodání a trasy přepravy.
4. Členské státy posuzují dodávky uvedené v odstavci 1 jednotlivě, přičemž plně zohledňují kritéria stanovená ve společném postoj Rady 2008/944/SZBP ze dne 8. prosince 2008 , kterým se stanoví společná pravidla pro kontrolu vývozu vojenských technologií a vojenského materiálu (4). Členské státy požadují přiměřené záruky proti zneužití povolení udělených podle odstavce 2 a v odůvodněných případech přijmou opatření pro vrácení dodaných zbraní a souvisejícího materiálu.
Článek 3
Omezující opatření stanovená v čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 1 a 2 se použijí vůči následujícím osobám či subjektům určeným Výborem pro sankce:
-
osobám nebo subjektům, které porušují zbrojní embargo a související opatření ve smyslu článku 1,
-
vedoucím politickým a vojenským představitelům cizích ozbrojených skupin působících v DRK, kteří brání odzbrojení a dobrovolnému navracení nebo přesídlení bojovníků, již jsou členy těchto skupin,
-
vedoucím politickým a vojenským představitelům konžských milic, kteří získávají podporu mimo DRK a kteří brání v účasti svých bojovníků na procesech odzbrojení, demobilizace a znovuzačlenění,
-
vedoucím politickým a vojenským představitelům, kteří působí v DRK a kteří v ozbrojených konfliktech využívají děti nebo je najímají k účasti na těchto konfliktech, čímž porušují platné mezinárodní právo,
-
jednotlivcům, kteří působí v DRK a kteří se dopustili závažných porušení mezinárodního práva, která se týkají dětí nebo žen v rámci ozbrojených konfliktů, včetně zabití a těžkého ublížení na zdraví, sexuálního násilí, únosu a nuceného vysídlení,
-
jednotlivcům, kteří brání přístupu k humanitární pomoci či její distribuci ve východní části DRK,
-
jednotlivcům nebo subjektům, kteří podporují ilegální ozbrojené skupiny ve východní části DRK prostřednictvím nedovoleného obchodu s přírodními zdroji.
Dotyčné osoby a subjekty jsou uvedeny v příloze.
Článek 4
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření s cílem zabránit tomu, aby na jejich území vstupovaly nebo přes ně projížděly osoby uvedené v článku 3.
2. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k tomu, aby zakazovaly svým státním příslušníkům vstup na své území.
3. Odstavec 1 se nepoužije, pokud Výbor pro sankce
a)
stanoví předem v jednotlivých případech, že takový vstup nebo průjezd je odůvodněný humanitární potřebou, včetně náboženské povinnosti,
b)
dojde k závěru, že by výjimka podpořila cíle příslušných rezolucí Rady bezpečnosti, tedy mír a národní usmíření v DRK a stabilitu v regionu,
c)
povolí předem v jednotlivých případech průjezd osobám, které se navracejí na území státu své státní příslušnosti nebo se podílejí na úsilí o předvedení před soud pachatelů závažných porušení lidských práv nebo mezinárodního humanitárního práva.
4. Pokud členský stát povolí podle odstavce 3 osobám určeným Výborem pro sankce vstup na své území nebo průjezd přes ně, je toto povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
Článek 5
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky, další finanční aktiva a hospodářské zdroje přímo či nepřímo vlastněné nebo ovládané osobami či subjekty uvedenými v článku 3 nebo držené subjekty přímo či nepřímo vlastněnými nebo ovládanými těmito osobami či subjekty nebo jakýmikoliv osobami či subjekty, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, jak jsou uvedeny v příloze.
2. Osobám ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nebo v jejich prospěch nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny žádné finanční prostředky, jiná finanční aktiva ani hospodářské zdroje.
3. Členské státy mohou udělit výjimky ve vztahu k opatřením uvedeným v odstavcích 1 a 2 v případě finančních prostředků, dalších finančních aktiv nebo hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné k úhradě základních výdajů, včetně úhrad za potraviny, nájemné nebo hypotéku, léky a lékařské ošetření, daně, pojistné a poplatky za veřejné služby;
b)
určené výlučně k úhradě přiměřených profesních odměn a k náhradě výdajů spojených s poskytováním právních služeb;
c)
určené výlučně k hrazení poplatků nebo nákladů na služby v souladu s vnitrostátním právem, na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků nebo dalších finančních aktiv a hospodářských zdrojů;
d)
nezbytné k úhradě mimořádných výdajů, poté co byly oznámeny dotyčným členským státem Výboru pro sankce a tímto výborem byly též schváleny;
e)
předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí; v totmo případě mohou být finanční prostředky, další finanční aktiva a hospodářské zdroje použity k uhrazení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo k výkonu takových rozhodnutí, pokud bylo zástavní právo zřízeno nebo rozhodnutí vydáno předtím, než Výbor pro sankce určil dotyčnou osobu či subjekt, a pokud nejsou ve prospěch některé z osob či některého ze subjektů uvedených v článku 3, a to poté co byly oznámeny dotyčným členským státem Výboru pro sankce.
4. Výjimky uvedené v odst. 3 písm. a), b) a c) mohou být uděleny poté, co dotyčný členský stát oznámí Výboru pro sankce svůj záměr případně povolit přístup k těmto finančním prostředkům, dalším finančním aktivům a hospodářským zdrojům, a pokud do čtyř pracovních dnů od tohoto oznámení neobdrží od Výboru pro sankce zamítavé rozhodnutí.
5. Odstavec 2 se nepoužije na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů; or
b)
plateb splatných podle smluv, dohod nebo závazků, které byly uzavřeny nebo vznikly přede dnem, od něhož se na tyto účty vztahují omezující opatření,
za předpokladu, že se na tyto úroky, jiné výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.
Článek 6
Rada provede změny seznamu obsaženého v příloze na základě určení učiněných buď Radou bezpečnosti OSN, nebo Výborem pro sankce.
Článek 7
1. Pokud Rada bezpečnosti OSN nebo Výbor pro sankce zařadí na seznam určitou osobu nebo subjekt, uvede Rada tuto osobu nebo subjekt v příloze. Rada své rozhodnutí o zařazení na seznam včetně odůvodnění sdělí dotyčné osobě či subjektu, a to buď přímo, je-li známa jejich adresa, nebo zveřejněním oznámení, čímž jim umožní se k této záležitosti vyjádřit.
2. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotyčnou osobu nebo subjekt o této skutečnosti informuje.
Článek 8
1. Příloha obsahuje důvody pro zařazení daných osob a subjektů na seznam, jak je stanovila Rada bezpečnosti OSN nebo Výbor pro sankce.
2. Příloha rovněž obsahuje případné dostupné informace, jež poskytla Rada bezpečnosti OSN nebo Výbor pro sankce a jež jsou nezbytné pro účely identifikace dotyčných osob nebo subjektů. Pokud jde o osoby, mohou tyto informace zahrnovat jména, včetně případných dalších jmen, datum a místo narození, státní příslušnost, číslo pasu a číslo průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci nebo povolání. Pokud jde o subjekty, mohou tyto informace zahrnovat název, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání. Příloha rovněž uvádí datum určení Radou bezpečnosti OSN nebo Výborem pro sankce.
Článek 9
Toto rozhodnutí bude přezkoumáno, změněno nebo případně zrušeno s ohledem na rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN.
Článek 10
Společný postoj 2008/369/SZBP se zrušuje.
Článek 11
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 20. prosince 2010.
DECISIONE 2010/788/PESC DEL CONSIGLIO
del 20 dicembre 2010
concernente misure restrittive nei confronti della Repubblica democratica del Congo e che abroga la posizione comune 2008/369/PESC
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce l'Unione europea, in particolare l’articolo 29,
considerando quanto segue:
(1)
Il 14 maggio 2008 il Consiglio ha adottato la posizione comune 2008/369/PESC, concernente misure restrittive nei confronti della Repubblica democratica del Congo (1), in seguito all’adozione da parte del Consiglio di sicurezza delle Nazioni Unite della risoluzione 1807 (2008) («UNSCR 1807 (2008)») il 31 marzo 2008.
(2)
Il 1o dicembre 2010 il Comitato delle sanzioni istituito a norma della risoluzione 1533 (2004) del Consiglio di sicurezza delle Nazioni Unite («UNSCR 1533 (2004)») ha modificato l'elenco delle persone ed entità che sono oggetto di misure restrittive.
(3)
La procedura volta a modificare l'allegato della presente decisione dovrebbe includere la comunicazione alle persone e alle entità indicate dei motivi di inserimento nell'elenco per dare loro la possibilità di formulare osservazioni. Qualora siano presentate osservazioni o siano addotte nuove prove sostanziali, il Consiglio dovrebbe riesaminare la decisione alla luce di tali osservazioni e informarne di conseguenza la persona o l'entità interessate.
(4)
La presente decisione rispetta i diritti fondamentali e osserva i principi riconosciuti in particolare dalla Carta dei diritti fondamentali dell’Unione europea, segnatamente il diritto a un ricorso effettivo e a un giudice imparziale, il diritto di proprietà e il diritto alla protezione dei dati personali. La presente decisione dovrebbe essere applicata conformemente a tali diritti e principi.
(5)
La presente decisione rispetta inoltre pienamente gli obblighi contratti dagli Stati membri a norma della Carta delle Nazioni Unite e la natura giuridicamente vincolante delle risoluzioni del Consiglio di sicurezza.
(6)
La posizione comune 2008/369/PESC dovrebbe pertanto essere abrogata e sostituita dalla presente decisione.
(7)
Le misure di attuazione dell'Unione figurano nel regolamento (CE) n. 889/2005 del Consiglio, del 13 giugno 2005, che istituisce misure restrittive nei confronti della Repubblica democratica del Congo (2), e nel regolamento (CE) n. 1183/2005 del Consiglio, del 18 luglio 2005, che istituisce misure restrittive specifiche nei confronti delle persone che violano l’embargo sulle armi per quanto riguarda la Repubblica democratica del Congo (3).
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
1. Sono vietati la fornitura, la vendita o il trasferimento diretti o indiretti a qualunque entità o persona non governativa che opera nel territorio della Repubblica democratica del Congo (RDC) di armamenti e di materiale connesso di qualsiasi tipo, compresi armi e munizioni, veicoli ed equipaggiamenti militari, materiale paramilitare e relativi pezzi di ricambio da parte di cittadini degli Stati membri, o in provenienza dal territorio degli Stati membri, ovvero mediante navi o aeromobili battenti bandiera degli stessi, siano tali armamenti o materiali originari o meno di detto territorio.
2. Sono altresì vietati:
(a)
la concessione, la vendita, la fornitura o il trasferimento di assistenza tecnica, di servizi di intermediazione e di altri servizi pertinenti ad attività militari nonché alla fornitura, alla fabbricazione, alla manutenzione e all’uso di armamenti e di materiale connesso di qualsiasi tipo, compresi armi e munizioni, veicoli ed equipaggiamenti militari, materiale paramilitare e relativi pezzi di ricambio, direttamente o indirettamente a qualunque entità o persona non governativa che opera nel territorio della RDC;
(b)
il finanziamento o la prestazione di assistenza finanziaria pertinente ad attività militari, compresi in particolare sovvenzioni, prestiti e assicurazione crediti all’esportazione, per la vendita, la fornitura, il trasferimento o l’esportazione di armamenti e di materiale connesso ovvero per la concessione, la vendita, la fornitura o il trasferimento di assistenza tecnica, di servizi di intermediazione e di altri servizi, direttamente o indirettamente a qualunque entità o persona non governativa che opera nel territorio della RDC.
Articolo 2
1. L’articolo 1 non si applica:
(a)
alla fornitura, alla vendita o al trasferimento di armamenti e di materiale connesso o alla fornitura di assistenza tecnica, al finanziamento, ai servizi di intermediazione e ad altri servizi pertinenti agli armamenti e al materiale connesso destinati esclusivamente al sostegno della missione dell'Organizzazione delle Nazioni Unite nella RDC (MONUC) o ad uso di quest’ultima;
(b)
alla fornitura, alla vendita o al trasferimento di abbigliamento protettivo, compresi i giubbotti antiproiettile e gli elmetti militari, temporaneamente esportato nella RDC da personale delle Nazioni Unite, da rappresentanti dei mezzi di comunicazione e da operatori umanitari o nel campo dello sviluppo, e personale associato, per loro esclusivo uso personale;
(c)
alla fornitura, alla vendita o al trasferimento di equipaggiamenti militari non letali, destinati esclusivamente ad un uso umanitario o protettivo o alla fornitura di assistenza tecnica e formazione connesse con tali equipaggiamenti non letali.
2. La fornitura, la vendita o il trasferimento di armamenti e di qualsiasi materiale connesso o la fornitura di servizi o di assistenza tecnica e di formazione di cui al paragrafo 1 sono soggetti all’autorizzazione preliminare delle competenti autorità degli Stati membri.
3. Gli Stati membri inviano al comitato delle sanzioni istituito a norma della risoluzione UNSCR 1533 (2004) («comitato delle sanzioni») previa notifica delle spedizioni di armamenti e di materiale connesso destinati alla RDC o della fornitura di assistenza tecnica, di finanziamento, di servizi di intermediazione e di altri servizi pertinenti ad attività militari nella RDC, diversi da quelli di cui al paragrafo 1, lettere a) e b). Tale notifica contiene tutte le informazioni pertinenti, compresa, se del caso, l’indicazione dell’utilizzatore finale, della data proposta per la consegna e dell’itinerario delle spedizioni.
4. Gli Stati membri valutano le consegne di cui al paragrafo 1 caso per caso, tenendo pienamente conto dei criteri stabiliti dalla posizione comune 2008/944/PESC del Consiglio, dell’8 dicembre 2008, che definisce norme comuni per il controllo delle esportazioni di tecnologia e attrezzature militari (4). Gli Stati membri chiedono adeguate salvaguardie contro l’uso fraudolento di autorizzazioni concesse ai sensi del paragrafo 2 e, laddove opportuno, adottano disposizioni ai fini del rimpatrio degli armamenti e del materiale connesso consegnati.
Articolo 3
Le misure restrittive previste all’articolo 4, paragrafo 1, e all’articolo 5, paragrafi 1 e 2, sono imposte nei confronti delle seguenti persone e, se del caso, entità designate dal comitato delle sanzioni:
-
persone o entità che violano l’embargo sulle armi e le misure connesse di cui all’articolo 1,
-
capi politici e militari di gruppi armati stranieri attivi nella RDC che impediscono il disarmo e il rimpatrio volontario o il reinsediamento dei combattenti appartenenti a tali gruppi,
-
capi politici e militari delle milizie congolesi che ricevono sostegno dall’estero, che impediscono ai combattenti di tali milizie di partecipare al processo di disarmo, smobilitazione e reinserimento,
-
capi politici e militari attivi nella RDC che reclutano o impiegano bambini nei conflitti armati in violazione del diritto internazionale applicabile,
-
persone attive nella RDC che commettono gravi violazioni del diritto internazionale implicanti atti contro i bambini o le donne in situazioni di conflitto armato, tra cui uccisioni e menomazioni, violenze sessuali, sequestri e trasferimenti forzati,
-
le persone che ostruiscono l’accesso agli aiuti umanitari o la distribuzione di questi ultimi nella regione orientale della RDC,
-
le persone o entità che sostengono i gruppi armati illegali nella regione orientale della RDC attraverso il commercio illecito di risorse naturali.
L’elenco delle persone ed entità interessate figura nell’allegato.
Articolo 4
1. Gli Stati membri adottano le misure necessarie per impedire l’ingresso o il transito nel loro territorio delle persone indicate all’articolo 3.
2. Il paragrafo 1 non obbliga uno Stato membro a vietare ai suoi cittadini l’ingresso nel proprio territorio.
3. Il paragrafo 1 non si applica se il comitato delle sanzioni:
(a)
stabilisce in anticipo e caso per caso che tale ingresso o transito è giustificato da ragioni umanitarie, inclusi obblighi religiosi;
(b)
giunge alla conclusione che una deroga contribuisce agli obiettivi fissati dalle pertinenti risoluzioni del Consiglio di sicurezza, vale a dire la pace e la riconciliazione nazionale nella RDC e la stabilità nella regione;
(c)
autorizza in anticipo e caso per caso il transito di persone che ritornano nel territorio del loro Stato di cittadinanza o che partecipano agli sforzi volti ad assicurare alla giustizia i responsabili di gravi violazioni dei diritti umani o del diritto umanitario internazionale.
4. Nei casi in cui uno Stato membro autorizzi, ai sensi del paragrafo 3, l’ingresso o il transito nel suo territorio delle persone indicate dal comitato delle sanzioni, l’autorizzazione è limitata ai fini e alle persone oggetto dell’autorizzazione stessa.
Articolo 5
1. Sono congelati tutti i fondi, le attività finanziarie e risorse economiche di altro tipo posseduti o controllati direttamente o indirettamente dalle persone o entità di cui all’articolo 3 o detenuti da entità possedute o controllate, direttamente o indirettamente, da tali persone o entità ovvero da persone o entità che agiscono per loro conto o sotto la loro direzione, quali indicate nell’allegato.
2. Non sono messi a disposizione fondi, altre attività finanziarie o risorse economiche direttamente o indirettamente o a beneficio delle persone o entità di cui al paragrafo 1.
3. Gli Stati membri possono consentire deroghe alle misure di cui ai paragrafi 1 e 2 per fondi, attività finanziarie e risorse economiche di altro tipo che siano:
(a)
necessari per coprire le spese di base, compresi i pagamenti relativi a generi alimentari, canoni di locazione o garanzie ipotecarie, medicinali e cure mediche, imposte, premi assicurativi e utenza di servizi pubblici;
(b)
destinati esclusivamente al pagamento di onorari ragionevoli e al rimborso delle spese sostenute per la prestazione di servizi legali;
(c)
destinati esclusivamente al pagamento di diritti o di spese, in conformità alle leggi nazionali, connessi alla normale gestione o alla custodia di fondi o attività finanziarie o risorse economiche di altro tipo congelati;
(d)
necessari per coprire spese straordinarie, purché lo Stato membro interessato lo abbia notificato al comitato delle sanzioni e questi abbia dato la sua approvazione;
(e)
oggetto di un vincolo o di una decisione di natura giudiziaria, amministrativa o arbitrale, nel qual caso i fondi, le attività finanziarie e risorse economiche di altro tipo possono essere utilizzati per il soddisfacimento del vincolo o della decisione purché detti vincolo o decisione siano anteriori alla designazione da parte del comitato delle sanzioni della persona o entità interessata e non vadano a vantaggio di una delle persone o entità di cui all’articolo 3, previa notifica dello Stato membro interessato al comitato delle sanzioni.
4. Le deroghe di cui al paragrafo 3, lettere a), b) e c), possono essere disposte a condizione che lo Stato membro interessato abbia notificato al comitato delle sanzioni l’intenzione di autorizzare, se del caso, l’accesso a tali fondi, attività finanziarie e risorse economiche di altro tipo e che il comitato delle sanzioni non abbia espresso parere negativo entro quattro giorni lavorativi da tale notifica.
5. Il paragrafo 2 non si applica al versamento su conti congelati di:
(a)
interessi o altri profitti dovuti su detti conti; oppure
(b)
pagamenti dovuti nel quadro di contratti, accordi o obblighi conclusi o sorti prima della data in cui tali conti sono stati assoggettati alle misure restrittive,
purché tali interessi, altri profitti e pagamenti rimangano soggetti al paragrafo 1.
Articolo 6
Il Consiglio modifica l'elenco riportato nell'allegato in funzione delle decisioni del Consiglio di Sicurezza o del comitato delle sanzioni.
Articolo 7
1. Qualora il Consiglio di sicurezza delle Nazioni Unite o il comitato delle sanzioni inserisca nell'elenco una persona o un’entità, il Consiglio inserisce nell'allegato tale persona o entità. Il Consiglio trasmette la sua decisione e i motivi dell'inserimento nell'elenco alla persona o all'entità interessata direttamente, se l'indirizzo è noto, o mediante la pubblicazione di un avviso, dando alla persona o all'entità la possibilità di presentare osservazioni.
2. Qualora siano presentate osservazioni o siano addotte nuove prove sostanziali, il Consiglio riesamina la decisione e ne informa di conseguenza la persona o l'entità interessata.
Articolo 8
1. L'allegato indica i motivi dell'inserimento nell'elenco delle persone ed entità forniti dal Consiglio di sicurezza delle Nazioni Unite o dal comitato delle sanzioni.
2. L’allegato contiene altresì, se disponibili, informazioni fornite dal Consiglio di sicurezza delle Nazioni Unite o dal comitato delle sanzioni necessarie per identificare le persone o le entità in questione. Riguardo alle persone, tali informazioni possono includere i nomi, compresi gli pseudonimi, la data e il luogo di nascita, la cittadinanza, il numero del passaporto e della carta d'identità, il sesso, l'indirizzo, se noto, e la funzione o professione. Riguardo alle entità, tali informazioni possono includere i nomi, la data e il luogo di registrazione, il numero di registrazione e la sede di attività. Nell'allegato è inoltre menzionata la data di designazione da parte del Consiglio di sicurezza delle Nazioni unite o del comitato per le sanzioni.
Articolo 9
La presente decisione è, secondo i casi, riesaminata, modificata o abrogata in considerazione delle determinazioni del Consiglio di sicurezza delle Nazioni Unite.
Articolo 10
La posizione comune 2008/369/PESC è abrogata.
Articolo 11
La presente decisione entra in vigore il giorno dell’adozione.
Fatto a Bruxelles, il 20 dicembre 2010.