NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 297/2010
ze dne 9. dubna 2010,
kterým se mění nařízení (ES) č. 272/2009, kterým se doplňují společné základní normy ochrany civilního letectví před protiprávními činy
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008 ze dne 11. března 2008 o společných pravidlech v oblasti ochrany civilního letectví před protiprávními činy a o zrušení nařízení (ES) č. 2320/2002 (1), a zejména na čl. 4 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Měla by se přijmout obecná opatření doplňující společné základní normy ochrany civilního letectví před protiprávními činy, a to v oblasti detekční kontroly, kontroly vstupu a jiných bezpečnostních kontrol, jakož i v oblasti zakázaných předmětů, uznávání rovnocennosti bezpečnostních norem třetích zemí, náboru pracovníků, odborné přípravy, zvláštních bezpečnostních postupů a osvobození od bezpečnostních kontrol.
(2)
Tato obecná opatření jsou nezbytná, aby bylo v Evropské unii dosaženo společné úrovně ochrany letectví před protiprávními činy za účelem ochrany cestujících. Hlavním prvkem, který za tímto účelem poskytují právní předpisy EU, je jednorázová bezpečnostní kontrola. Pro zachování jednorázové bezpečnostní kontroly v EU je proto nutná harmonizace metod detekční kontroly, včetně kontroly kapalin, aerosolů a gelů, aniž by byly dotčeny výhody jednotného leteckého trhu pro občany EU.
(3)
V části A.3 přílohy nařízení Komise (ES) č. 272/2009 ze dne 2. dubna 2009, kterým se doplňují společné základní normy ochrany civilního letectví před protiprávními činy stanovené v příloze nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008 (2), jsou podrobně uvedeny metody detekční kontroly povolené pro zavazadla, náklad a poštu, které se mají nakládat do nákladového prostoru letadla. Je třeba průběžně stanovovat další metody detekční kontroly, u nichž se prokáže jejich účinnost při detekční kontrole všech nebo některých typů nákladu, a stanovit právní základ pro vypracování prováděcích opatření. U některých druhů nákladu se za účinnou metodu detekční kontroly považuje zařízení pro detekci kovů.
(4)
Nařízení (ES) č. 272/2009 nestanoví, aby byly kapaliny, aerosoly a gely považovány za kategorii předmětů, jejichž vnášení do vyhrazených bezpečnostních prostor a na palubu letadel lze zakázat. Namísto toho ukládá nařízení (ES) č. 272/2009 povinnost zavést na letištích v rámci celé EU co nejrychleji, nejpozději však do dne 29. dubna 2010, metody, a to včetně technologií, pro detekci kapalných výbušnin.
(5)
Nyní nastal čas ukončit omezení týkající se kapalin, aerosolů a gelů, a to postupným přechodem od zákazu většiny kapalin k systému detekční kontroly kapalných výbušnin. Za tímto účelem jsou pro období po dubnu 2010 na všech letištích v EU pro postupné zavádění detekčních metod včetně technologií nutná přechodná opatření, aniž by byla dotčena ochrana letectví před protiprávními činy. Zájem orgánů odpovědných za zajišťování vnitřní bezpečnosti, usilujících zamezit možným budoucím teroristickým hrozbám, vyžaduje zavedení efektivního mechanismu do doby, než budou letiště schopna instalovat spolehlivá detekční zařízení. Proto je nezbytný nový přístup. Toho by mělo být dosaženo do 29. dubna 2013; k tomuto datu by schopnost detekční kontroly kapalin, aerosolů a gelů měla mít všechna letiště.
(6)
Tento přístup by však letištím neměl bránit v tom, aby zavedla a používala zařízení k dřívějšímu datu, pokud budou tato zařízení splňovat normy stanovené prováděcími právními předpisy přijatými Komisí. Díky tomu by letiště byla schopna usnadnit přepravu kapalin, aerosolů a gelů odletovými cestujícími, například zavedením zařízení pro detekční kontrolu kapalných výbušnin na jednom stanovišti bezpečnostní kontroly. Kromě toho se mohou některá letiště rozhodnout instalovat pokročilá zařízení rychleji.
(7)
Vzhledem k potřebě flexibility při uplatňování bezpečnostních opatření na letištích zůstávají společné základní normy ochrany civilního letectví před protiprávními činy striktně technologicky neutrální. Členské státy a letiště si mohou zvolit technologie, jež bude na letištích možné co nejefektivněji a nejúčinněji zavést a provozovat, a to z dostupných možností uvedených v nařízení (ES) č. 272/2009, pozměněném tímto nařízením.
(8)
Provoz detekčních zařízení schopných detekovat kapalné výbušniny vyžaduje od letišť či jiných subjektů odpovědných za ochranu letectví před protiprávními činy, aby si opatřily a zavedly zařízení, která prokazatelně splňují technické normy přijaté podle čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 300/2008. Členské státy by měly zajistit přijetí veškerých předpisů s cílem umožnit včasné zavedení uvedených zařízení, aby byly dodrženy lhůty uvedené v tomto nařízení.
(9)
Během přechodného období by cestující měli být jasně informováni o letištích v EU, která provádějí detekční kontrolu kapalin. Letiště a letecké společnosti by měly spolupracovat, aby k zabavování kapalin, aerosolů a gelů docházelo jen v krajních případech.
(10)
Obecná opatření stanovená nařízením (ES) č. 272/2009 je třeba změnit a zavést pravidla umožňující případně použít při detekční kontrole zapsaných zavazadel, nákladu a pošty zařízení pro detekci kovů a na omezenou dobu, aby nebyla ohrožena bezpečnost, schválit postupné zavádění pravidel pro kapaliny, aerosoly a gely, které se mají vnášet do vyhrazených bezpečnostních prostor nebo na palubu letadla.
(11)
Nařízení (ES) č. 272/2009 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(12)
Data stanovená v tomto nařízení mohou být ovlivněna vývojem technologií nebo předpisů na úrovni EU i mezinárodní úrovni. Komise může případně předložit návrhy na revizi, zejména s ohledem na funkčnost zařízení a usnadnění pohybu cestujících.
(13)
Nařízení (ES) č. 300/2008 se plně použije od data uvedeného v prováděcích pravidlech přijatých postupy uvedenými v čl. 4 odst. 2 a 3 uvedeného nařízení, avšak nejpozději dne 29. dubna 2010. Toto nařízení by se proto mělo použít od 29. dubna 2010 spolu s nařízením (ES) č. 300/2008 a akty, které jej doplňují a provádějí.
(14)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro bezpečnost civilního letectví zřízeného čl. 19 odst. 1 nařízení (ES) č. 300/2008,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 272/2009 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 29. dubna 2010.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 9. dubna 2010.
REGOLAMENTO (UE) N. 297/2010 DELLA COMMISSIONE
del 9 aprile 2010
recante modifica del regolamento (CE) n. 272/2009 che integra le norme fondamentali comuni in materia di sicurezza dell’aviazione civile
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 300/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio, dell’11 marzo 2008, che istituisce norme comuni per la sicurezza dell’aviazione civile e che abroga il regolamento (CE) n. 2320/2002 (1), in particolare l’articolo 4, paragrafo 2,
considerando quanto segue:
(1)
È opportuno adottare disposizioni generali che integrino le norme fondamentali comuni per la sicurezza dell’aviazione civile nell’ambito dello screening, del controllo dell’accesso e degli altri controlli di sicurezza, nonché nel campo degli articoli proibiti, del riconoscimento dell’equivalenza delle norme di sicurezza applicate nei paesi terzi, della selezione e dell’addestramento del personale, delle procedure speciali di sicurezza e delle esenzioni dai controlli di sicurezza.
(2)
Tali disposizioni generali sono necessarie per conseguire un livello comune di sicurezza dell’aviazione nell’Unione europea al fine di proteggere i passeggeri da atti di interferenza illecita. Un sistema di sicurezza unico è il principale elemento offerto dalla legislazione comunitaria che può semplificare questo compito. Pertanto, l’armonizzazione dei metodi di controllo (screening) è essenziale per mantenere un sistema di sicurezza unico nell’UE comprendente i controlli di liquidi, aerosol e gel senza ridurre i vantaggi del mercato unico dell’aviazione per i cittadini dell’UE.
(3)
La parte A.3 dell’allegato al regolamento (CE) n. 272/2009 della Commissione, del 2 aprile 2009, che integra le norme fondamentali comuni in materia di sicurezza dell’aviazione civile stabilite nell’allegato del regolamento (CE) n. 300/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio (2) definisce in modo dettagliato i metodi autorizzati per lo screening dei bagagli, delle merci e della posta destinati a essere trasportati nella stiva di un aeromobile. Occorre prevedere periodicamente disposizioni relative a metodi di screening supplementari che si sono dimostrati efficaci per controllare alcuni o tutti i tipi di merci e fornire una base giuridica per l’elaborazione di disposizioni particolareggiate di attuazione. I dispositivi di rilevamento di metalli sono considerati un metodo di screening efficace per determinati tipi di merci.
(4)
Il regolamento (CE) n. 272/2009 non dispone che i liquidi, gli aerosol e i gel siano considerati come una categoria di articoli di cui può essere proibita l’introduzione nelle aree sterili e a bordo degli aeromobili. Il suddetto regolamento impone invece che negli aeroporti dell’UE vengano introdotti metodi, tecnologie comprese, per la rilevazione di esplosivi liquidi il più rapidamente possibile e comunque entro il 29 aprile 2010.
(5)
È giunto il momento di mettere fine alle restrizioni riguardanti i liquidi, gli aerosol e i gel, passando progressivamente da un divieto sulla maggior parte dei liquidi a un sistema di controllo per individuare quelli esplosivi. A tal fine sono necessarie disposizioni transitorie dopo aprile 2010 per applicare gradualmente i metodi di rilevazione, tecnologie comprese, in tutti gli aeroporti senza compromettere la sicurezza dell’aviazione. Per impedire possibili minacce terroriste in futuro, le forze di polizia richiedono l’attuazione di un meccanismo efficace finché gli aeroporti non saranno in grado di installare attrezzature di rilevazione affidabili. Un nuovo approccio è pertanto necessario. Tale approccio deve essere messo in atto entro il 29 aprile 2013, data entro la quale tutti gli aeroporti devono essere in grado di controllare i liquidi, gli aerosol e i gel.
(6)
Tuttavia, un simile approccio non deve impedire agli aeroporti di installare e usare attrezzature a una data precedente, a condizione che le attrezzature in questione rispettino le norme stabilite dalla legislazione di attuazione adottata dalla Commissione. In questo modo gli aeroporti potranno agevolare il trasporto di liquidi, aerosol e gel da parte di passeggeri in partenza attrezzando per esempio una corsia dei controlli di sicurezza con dispositivi di controllo per esplosivi liquidi. Inoltre, alcuni aeroporti possono decidere di installare attrezzature sofisticate più rapidamente.
(7)
Vista la necessità di assicurare una certa flessibilità ai fini delle modalità di attuazione delle misure di sicurezza negli aeroporti, le norme fondamentali comuni in materia di sicurezza dell’aviazione civile restano rigorosamente neutre dal punto di vista tecnologico. Gli Stati membri e gli aeroporti possono scegliere le tecnologie da adottare e utilizzare nel modo più efficiente ed efficace negli aeroporti fra le opzioni disponibili elencate nel regolamento (CE) n. 272/2009 modificato dal presente regolamento.
(8)
Per utilizzare dispositivi di controllo finalizzati a rilevare esplosivi liquidi, gli aeroporti o altri soggetti responsabili della sicurezza dell’aviazione devono acquistare e adottare attrezzature di cui è dimostrata la conformità alle norme tecniche adottate ai sensi dell’articolo 4, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 300/2008. Gli Stati membri devono garantire che siano posti in essere tutti i requisiti regolamentari necessari per consentire l’adozione di tali apparecchiature entro i termini di cui al presente regolamento.
(9)
Durante il periodo transitorio i passeggeri devono essere informati con chiarezza circa gli aeroporti nell’UE che applicano il controllo dei liquidi. Gli aeroporti e le compagnie aeree devono cooperare per assicurare che la confisca dei liquidi, degli aerosol e dei gel resti una soluzione estrema.
(10)
Le disposizioni generali di cui al regolamento (CE) n. 272/2009 devono essere modificate per introdurre regole che consentano l’uso di apparecchi per le rilevazioni di metalli per il controllo di bagagli da stiva, merci e posta, ove opportuno, e che autorizzino progressivamente l’applicazione di disposizioni che permettano di introdurre liquidi, aerosol e gel nelle aree sterili o a bordo degli aeromobili per un periodo limitato al fine di non compromettere le norme di sicurezza.
(11)
Occorre pertanto modificare di conseguenza il regolamento (CE) n. 272/2009.
(12)
Gli sviluppi di natura tecnologica o regolamentare sia a livello dell’UE che a livello internazionale possono incidere sulle date fissate nel presente regolamento. Ove opportuno, la Commissione può presentare proposte di revisione, soprattutto tenendo conto dell’operabilità delle attrezzature e della comodità per i passeggeri.
(13)
Il regolamento (CE) n. 300/2008 si applica in tutti i suoi elementi a decorrere dalla data specificata nelle disposizioni attuative adottate secondo le procedure di cui all’articolo 4, paragrafi 2 e 3, del suddetto regolamento, ma non oltre il 29 aprile 2010. Il presente regolamento deve pertanto essere applicato dal 29 aprile 2010 congiuntamente al regolamento (CE) n. 300/2008 e ai provvedimenti che lo completano e lo attuano.
(14)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del Comitato sulla sicurezza dell’aviazione civile istituito dall’articolo 19, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 300/2008,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
L’allegato del regolamento (CE) n. 272/2009 è modificato in conformità dell’allegato del presente regolamento.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Esso si applica a decorrere dal 29 aprile 2010.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 9 aprile 2010.