ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 25. července 2012
o státní podpoře SA.23839 (C 44/2007) Poskytnuté Francií ve prospěch společnosti FagorBrandt
(oznámeno pod číslem C(2012) 5043)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/283/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy (1),
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s těmito články (2), a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Dopisem ze dne 6. srpna 2007 oznámila Francie Komisi podporu na restrukturalizaci ve prospěch skupiny FagorBrandt.
(2)
Dopisem ze dne 10. října 2007 oznámila Komise Francii své rozhodnutí zahájit ve věci této podpory řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie („SFEU“).
(3)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se vyjádřily k podpoře, jež je předmětem tohoto řízení.
(4)
Komise obdržela připomínky od tří zúčastněných stran, a to od dvou konkurentů a od příjemce podpory. Společnost Electrolux předložila své připomínky dopisem ze dne 14. prosince 2007. Po jednání s útvary Komise dne 20. února 2008 tato společnost předložila dodatečné připomínky dopisy ze dne 26. února 2008 a ze dne 12. března 2008. Jedna konkurenční společnost, která si nepřeje uveřejnit svou totožnost, předložila své připomínky dopisem ze dne 17. prosince 2007 (4). Společnost FagorBrandt předložila své připomínky dopisem ze dne 17. prosince 2007. Komise předala uvedené připomínky Francii dopisy ze dne 15. ledna 2008 a 13. března 2008 s možností se k nim vyjádřit a obdržela její vyjádření dopisem ze dne 15. února 2008 a v dokumentu předloženém během jednání dne 18. března 2008 (viz bod odůvodnění č. 5).
(5)
Dopisem ze dne 13. listopadu 2007 oznámila Francie Komisi své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení. Dne 18. března 2008 proběhlo jednání mezi útvary Komise, francouzskými orgány a společností FagorBrandt. Po tomto jednání předložily francouzské orgány informace dopisy ze dne 24. dubna 2008 a ze dne 7. května 2008. Druhé jednání se konalo za účasti stejných stran dne 12. června 2008. Po tomto jednání předložily francouzské orgány informace dopisem ze dne 9. července 2008. Dne 15. července 2008 si Komise vyžádala doplňkové informace, které francouzské orgány předložily dne 16. července 2008.
(6)
Dne 21. října 2008 přijala Komise kladné rozhodnutí doplněné podmínkami ve věci podpory na restrukturalizaci ve výši 31 milionů EUR poskytnuté společnosti FagorBrandt (5) (dále jen „rozhodnutí ze dne 21. října 2008“).
(7)
Toto rozhodnutí zrušil Tribunál dne 14. února 2012 (6) (dále jen „rozsudek Tribunálu ze dne 14. února 2012“) z důvodu dvojího zjevně nesprávného posouzení: na jedné straně zohlednění neplatného vyrovnávacího opatření a na druhé straně chybějící analýzy kumulativního účinku na hospodářskou soutěž staré neslučitelné podpory poskytnuté italskými orgány (dále jen „italská podpora“), jež nebyla dosud vrácena, a schválené podpory.
(8)
Komise proto musí přijmout nové konečné rozhodnutí. V souladu s judikaturou Tribunálu (7) může Komise za tím účelem zohlednit pouze informace, které měla k dispozici v rozhodné době, tj. ke dni 21. října 2008 (viz oddíl 6.2.2 „Časový rámec analýzy“).
2. POPIS OPATŘENÍ
(9)
Dotčená podpora je podporou na restrukturalizaci. Předpokládaná výše podpory je 31 mil. EUR. Uvedenou částku poskytuje francouzské ministerstvo hospodářství, financí a zaměstnanosti. Příjemcem podpory je společnost FagorBrandt S.A., která vlastní řadu dceřiných společností, v jejichž rámci se provozují výrobní a prodejní činnosti.
(10)
Francouzské orgány uvádějí, že bez státní podpory by společnost FagorBrandt nebyla s dostupnými zdroji schopna čelit svým potížím. Podle Francie umožní přímá podpora ve výši 31 mil. EUR financovat polovinu výdajů na restrukturalizaci (8).
(11)
Skupinu FagorBrandt (dále jen „skupina FagorBrandt“) nepřímo vlastní společnost Fagor Electrodomésticos S. Coop (dále jen „společnost Fagor“), která je družstvem podle španělského práva. Kapitál dotčené družstevní společnosti je rozdělen mezi přibližně 3 500 členů (zaměstnanců-společníků), z nichž žádný nesmí držet více jak 25 % kapitálu družstva.
(12)
Sama společnost Fagor je součástí seskupení družstev s názvem Mondragón Corporación Cooperativa (dále jen „sesskupení MCC“), v jehož rámci si každé družstvo uchovává svou právní a finanční samostatnost. Společnost Fagor patří do divize „Domácnost“ sektorové skupiny „Průmysl“ seskupení MCC.
(13)
V roce 2007 dosáhla skupina FagorBrandt obratu ve výši 903 mil. EUR. Působí ve všech oblastech velkých domácích elektrospotřebičů, které zahrnují tři hlavní skupiny výrobků: mycí zařízení (myčky nádobí, pračky, sušičky, pračky se sušičkou), chladicí zařízení (chladničky, mrazicí boxy a pulty) a varná zařízení (tradiční trouby, mikrovlnné trouby, sporáky, varné desky, digestoře).
3. DŮVODY, KTERÉ VEDLY K ZAHÁJENÍ VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(14)
V rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila Komise pochyby z těchto pěti důvodů: riziko obcházení zákazu poskytovat podporu na restrukturalizaci nově vzniklým podnikům; riziko obcházení povinnosti vrátit neslučitelnou podporu; pochybnost o obnovení dlouhodobé životaschopnosti podniku; nedostatečná vyrovnávací opatření; pochybnost o omezení podpory na nezbytné minimum, obzvláště pak pokud jde o příspěvek příjemce.
3.1 Riziko obcházení zákazu poskytovat podporu na restrukturalizaci nově vzniklým podnikům
(15)
Jelikož skupina FagorBrandt vznikla v lednu 2002, byla podle odstavce 12 Pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (dále jen „pokyny pro restrukturalizaci“) (9) až do ledna 2005, to znamená během tří let od svého založení, nově vzniklým podnikem. To znamená, že v době, kdy podnik využil daňové osvobození podle článku 44f obecného daňového zákoníku (dále jen „podpora udělená podle článku 44f“), i v době, kdy Komise v prosinci 2003 prohlásila dotčenou podporu za neslučitelnou a nařídila její navrácení (10), byla skupina FagorBrandt nově vzniklým podnikem. Podle bodu č. 12 pokynů pro restrukturalizaci tak nebyla způsobilá pro podporu na restrukturalizaci. Skutečnost, že v okamžiku, kdy podnik přestal být nově vzniklým podnikem, a stal se tak způsobilým pro poskytování podpor na restrukturalizaci, Francie dosud nezískala zpět podporu prohlášenou v prosinci roku 2003 za neslučitelnou, by mohla představovat obcházení zákazu stanoveného v odstavci 12 pokynů pro podpory na restrukturalizaci.
3.2. Riziko obcházení povinnosti vrátit neslučitelnou podporu
(16)
Jelikož Komise zaznamenala, že oznámená podpora zřejmě z velké části slouží k financování navrácení podpory udělené podle článku 44f, vyjádřila pochybnosti, zda dotčená podpora není obcházením povinnosti vrátit neslučitelnou podporu a zda nezbavuje vrácení podpory jeho podstaty a užitečného efektu.
3.3. Pochybnosti o životaschopnosti podniku v dlouhodobém výhledu
(17)
Pokud jde o obnovení dlouhodobé životaschopnosti podniku, vyjádřila Komise dvě pochybnosti. Na jedné straně Komise zaznamenala, že obrat očekávaný v roce 2007 je přibližně o 20 % vyšší než obrat dosažený v předchozím roce, a chtěla proto vědět, z čeho tato prognóza vychází. Na druhé straně Komise zjistila, že plán restrukturalizace neuvádí, jak se skupina FagorBrandt míní vypořádat s navrácením neslučitelné podpory, kterou obdržela její italská dceřiná společnost.
3.4. Nedostatečná vyrovnávací opatření
(18)
Komise rovněž vyjádřila pochybnosti, zda je přijatelné, aby nebyla prováděna další vyrovnávací opatření, která by doplnila opatření již zahájená v rámci plánu restrukturalizace. Komise připomněla, že:
(i)
pokyny pro restrukturalizaci (odstavce 38 až 41) stanoví, že příjemci, kteří splňují kritérium „velkého podniku“, jsou povinni provést vyrovnávací opatření;
(ii)
na jedné straně by skupina FagorBrandt bez podpory z trhu zmizela a na druhé straně jsou její konkurenti hlavně z Evropy. Konec činnosti skupiny FagorBrandt by proto umožnil jejím evropským konkurentům zvýšit v podstatné míře prodej a výrobu;
(iii)
se zdá, že všechna již prováděná opatření nemohou být považována na základě odstavce 40 pokynů pro restrukturalizaci za opatření vyrovnávací;
(iv)
Komise závěrem zdůraznila, že pokyny, které byly platné v době šetření případů společností Bull (11) a Euromoteurs (12) a na něž se Francie odvolává, neukládaly povinnost provádět vyrovnávací opatření. Uvedla také jiné zásadní odlišnosti mezi zmíněnými případy a tímto konkrétním případem.
3.5. Pochybnosti o příspěvku příjemce
(19)
Komise vyjádřila nakonec pochybnosti ohledně splnění podmínek stanovených v odstavcích 43 a 44 pokynů pro restrukturalizaci. Na jedné straně nezahrnuly francouzské orgány navrácení podpory podle článku 44f do nákladů restrukturalizace a na druhé straně nevysvětlily původ některých částek započítaných jako „vlastní úsilí příjemce“.
4. PŘIPOMÍNKY ÚČASTNÍKŮ
4.1. Připomínky společnosti Electrolux
(20)
Společnost Electrolux uvádí, že kvůli výzvám globální konkurence provedla zásadní a velmi nákladné plány restrukturalizace. Z důvodů udržení konkurenceschopnosti byl podnik nucen přijmout přísná opatření, jako bylo zavření osmi závodů v západní Evropě, jejichž výroba byla převedena hlavně do stávajících závodů v Evropě a do nových závodů v Polsku a v Maďarsku. Většina podniků odvětví „velkých domácích spotřebičů“ provedla obdobná restrukturalizační opatření. Dotčený podnik si proto stěžuje, že by skupina FagorBrandt mohla obdržet výpomoc na vyřešení situace, se kterou se zbytek odvětví musí vypořádat, aniž by podobnou pomoc dostal. Dotčená podpora by narušila hospodářskou soutěž na úkor ostatních podniků.
4.2. Připomínky druhého konkurenta
(21)
Za prvé se tento konkurent, který si nepřeje zveřejnit svou totožnost, domnívá, že plánovaná podpora podniku neumožní obnovit v dlouhodobém výhledu jeho životaschopnost. Domnívá se, že pro zajištění přežití podniku je nutná zásadní průmyslová reorganizace. Tento konkurent si ale myslí, že skupina FagorBrandt nebude mít prostředky na financování nutných investic. Podpora také neumožní skupině FagorBrandt dosáhnout takové velikosti, která by zlepšila její postavení při jednáních s velkými distribučními sítěmi, jež dávají přednost dodavatelům s větším působením na území Evropské unie.
(22)
Za druhé se tento konkurent domnívá, že podpora není omezena na nutné minimum, protože skupina FagorBrandt by mohla získat finanční prostředky nutné na svou restrukturalizaci od svého akcionáře a od družstva (tzn. seskupení MCC, jehož součástí je banka Caja Laboral), do kterého zmíněný akcionář patří.
(23)
Za třetí se konkurent domnívá, že dotčená podpora by narušila hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy. Na jedné straně většina podniků tohoto odvětví vyrábí v Evropě a mohou tak být považovány za evropské. Asijská a turecká konkurence se výrazněji týká jen několika druhů výrobků. Na druhé straně je skupina FagorBrandt na evropské úrovni pátým nejsilnějším subjektem a má silné postavení na francouzském, španělském a polském trhu. Konkurent se proto domnívá, že pokud vyrovnávací opatření chybí, nemůže Komise prohlásit dotčenou podporu za slučitelnou.
(24)
Za čtvrté, přidělení protiprávních podpor, které v minulosti poskytly Francie a Itálie, vede ke dvěma závěrům: na jedné straně se obtíže skupiny FagorBrandt opakují a její životaschopnost je proto otázkou; na druhé straně oznámená podpora zřejmě poslouží k navrácení protiprávních podpor, a tím dojde k obcházení povinnosti navrácení.
4.3. Připomínky skupiny FagorBrandt
(25)
Připomínky skupiny FagorBrandt jsou podobné připomínkám francouzských orgánů, které jsou shrnuty níže.
5. KOMENTÁŘE FRANCIE
5.1. Vyjádření Francie k rozhodnutí o zahájení řízení
(26)
Pokud jde o možné obcházení zákazu poskytovat podpory na restrukturalizaci nově vzniklým podnikům, francouzské orgány nepopírají, že skupina FagorBrandt má být podle odstavce 12 pokynů pro restrukturalizaci po dobu tří let od svého vzniku považována za „nově vzniklý podnik“. Upozorňují ale, že otázka možné podpory na restrukturalizaci ve prospěch skupiny FagorBrandt se poprvé objevila až během roku 2006 po nesnázích, kterým skupina čelila od roku 2004, a při zohlednění její finanční situace od roku 2005, to znamená během pátého roku její existence. Jinými slovy, podnik neměl důvod žádat o podporu na restrukturalizaci předtím, než se dostal do situace, která tuto podporu opravňuje, to znamená během roku 2006. Otázka případného obcházení pravidla „tří let“ je proto bezpředmětná.
(27)
Pokud jde o možnost, že oznámená podpora zbavuje povinnost vrátit podporu jejího pozitivního účelu, připomíná Francie, že podnik se nedostal do nesnází pouze kvůli navrácení podpory. Finanční potíže začaly ve skutečnosti v roce 2004 a stav se v létech 2005 a 2006 výrazně zhoršil. Podle závěru, ke kterému dospěla Komise v rozhodnutí o zahájení řízení, je podnik ve smyslu pokynů pro restrukturalizaci skutečně v obtížích. Francie z toho dospívá k závěru, že podnik je z tohoto důvodu způsobilý pro podporu na restrukturalizaci, pokud jsou vedle toho splněny ostatní podmínky pro tuto podporu. Otázka, zda by podnik přežil nebo ne rok 2007 či 2008, kdyby nemusel vracet podporu, je bezpředmětná, protože navrácení podpory je od záporného rozhodnutí Komise o režimu článku 44 f z roku 2003 povinné. Žádost o podporu tedy opravňuje nahromadění finančních potíží, které mají původ v nákladech na restrukturalizaci, jež podnik již nesl, v nedokončené restrukturalizaci a dále ve všech ostatních nákladech, které musí podnik zohlednit, a to včetně navrácení podpory.
(28)
Pokud jde o obnovení dlouhodobé životaschopnosti a dvě návazné pochybnosti vyjádřené v rozhodnutí o zahájení řízení, francouzské orgány upozorňují na následující skutečnosti. Pokud jde o prognózu růstu obratu v roce 2007 o 20 % v porovnání s rokem 2006, je možné ji vysvětlit především změnou oblasti působnosti skupiny FagorBrandt, ke které došlo v roce 2006. Pokud jde o nezohlednění navrácení protiprávní podpory, kterou získala italská dceřiná společnost (udělenou v rámci převzetí činnosti „domácí elektrospotřebiče“ společnosti Ocean Spa společností Brandt Italia), francouzské orgány udávají, že zmíněné navrácení podpory by nemělo mít vliv na životaschopnost podniku vzhledem k tomu, že konečná částka, kterou má uhradit společnost Brandt Italia, by měla být nižší než 200 000 EUR, protože zbytek hradí prodejce dotčených činností.
(29)
Pokud jde o absenci vyrovnávacích opatření, Francie opakuje, že podnik již v roce 2004 postoupil společnost Brandt Components (závod v Nevers). Společnost k tomu zastavením výroby mrazicích boxů a přenosných mikrovlnných trub snížila svou výrobní kapacitu. Francouzské orgány také připomínají, že podpora vyvolala jen velmi slabé narušení hospodářské soutěže, což oslabuje nutnost vyrovnávacích opatření. Na evropské úrovni má totiž skupina FagorBrandt na trhu podíl jen ve výši [0-5] % (13), což je ve srovnání s jejími hlavními konkurenty velmi málo. Kromě toho se francouzské orgány domnívají, že přítomnost podniku na trhu umožňuje vyhnout se situacím oligopolu. Během formálního vyšetřovacího řízení navrhly francouzské orgány provést dodatková vyrovnávací opatření.
(30)
Pokud jde o pochybnosti Komise ohledně omezení podpory na minimum a vlastního příspěvku příjemce, upozorňují francouzské orgány na následující skutečnosti. Pokud jde o nezohlednění navrácení podpory v nákladech na restrukturalizaci, udávají, že navrácení neslučitelné podpory nemůže být označeno za náklad restrukturalizace. Pokud jde o „vlastní příspěvek příjemce“, jak je uveden v oznámení, francouzské orgány vysvětlují, že se jedná o bankovní půjčky.
5.2. Vyjádření Francie k připomínkám zúčastněných stran
(31)
Pokud jde o připomínky společnosti Electrolux, Francie zdůrazňuje, že restrukturalizační opatření prováděná společností Electrolux a dalšími konkurenty neměla za cíl napravit obtížnou hospodářskou situaci, ale posílit jejich postavení na trhu velkých domácích elektrospotřebičů. Francie se proto domnívá, že případy skupiny FagorBrandt a jejích konkurentů nejsou srovnatelné, přičemž posledně jmenovaní disponují díky své podstatně větší velikosti mnohem vyššími finančními prostředky.
(32)
Pokud jde o připomínky k dlouhodobé životaschopnosti skupiny FagorBrandt vyjádřené podnikem, který si nepřál zveřejnit svou totožnost, francouzské orgány za prvé zdůrazňují, že skupina FagorBrandt přijala opatření, která mají napřed zamezit ztrátám a posílit míru ziskovosti, aby poté bylo možné dosáhnout lepšího postavení na trhu, a to především vývojem […].
(33)
Pokud jde o tvrzení, že podpora není omezena na nutné minimum, protože skupina FagorBrandt by mohla získat finanční prostředky od svých akcionářů, francouzské orgány zdůrazňují, že seskupení MCC není holdingem ale družstevním hnutím. V tomto družstevním hnutí je každé družstvo včetně společnosti Fagor nebo banky Caja Laboral nezávislé a závisí na rozhodnutích svých pracovníků-družstevníků, kteří jsou jeho vlastníky. Skupina FagorBrandt tedy může počítat jen s finanční podporou od společnosti Fagor, která je omezena svými současnými možnostmi. Nabytí skupiny FagorBrandt omezilo finanční možnosti společnosti Fagor, která dnes nemůže poskytnout finanční prostředky nad určitou hranici.
(34)
Za třetí, v odpovědi na údajný záporný dopad na hospodářskou soutěž francouzské orgány zdůrazňují rozpory v připomínkách zúčastněné strany, která si nepřála zveřejnit svou totožnost. Tato strana jednak tvrdí, že podpora by ovlivnila podmínky hospodářské soutěže v rámci evropského trhu. Zároveň ale také tvrdí, že skupina FagorBrandt je ve srovnání s hlavními subjekty příliš malá, což ohrožuje její životaschopnost. Pokud jde o absenci vyrovnávacích opatření, francouzské orgány připomínají, že již provedly značná vyrovnávací opatření a že navrhují provést další.
(35)
Za čtvrté, v odpovědi na tvrzení, která se týkala předchozího poskytnutí protiprávních podpor Francií a Itálií, Francie připomíná, že tyto protiprávní podpory nebyly určeny na restrukturalizační program podniku, ale na program udržení zaměstnanosti na daném území. Na základě informací, které skupina FagorBrandt poskytla Komisi dne 17. prosince 2007, Francie dále zdůrazňuje, že mezi výší poskytnuté podpory (přibližně 20 mil. EUR čisté podpory po zdanění) a výší neslučitelné podpory (přibližně 27,3 mil. EUR po započítání úroku) není žádný skutečný vztah. Navíc jsou náklady na restrukturalizaci ohodnoceny na 62,5 mil. EUR, a jsou tak výrazně vyšší než požadovaná podpora na restrukturalizaci. Francouzské orgány na konec připomínají zastupitelnost výdajů.
(36)
Pokud jde o vyjádření skupiny FagorBrandt předložené Komisi, francouzské orgány uvádějí, že s těmito prvky vyjasnění mohou pouze souhlasit, protože doplňují jejich vlastní vyjádření.
6. POSOUZENÍ PODPORY
6.1. Existence podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU
(37)
Komise zastává názor, že opatření představuje státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU. Má podobu dotace francouzské vlády, a je proto financováno ze státních prostředků a přičitatelné státu. Opatření se týká výlučně skupiny FagorBrandt, a je proto selektivní. Podpora zvýhodňuje skupinu FagorBrandt tím, že jí poskytuje dodatečné prostředky a zabraňuje, aby skupina nemusela ukončit svou činnost. Dotčené opatření tak může ohrozit hospodářskou soutěž mezi výrobci velkých domácích elektrospotřebičů. Trh velkých domácích elektrospotřebičů se dále vyznačuje rozsáhlými obchodními výměnami mezi členskými státy. Komise proto dochází k závěru, že oznámené opatření představuje státní podporu. Proti tomuto závěru Francie nemá námitek.
6.2. Právní základ posouzení
6.2.1. Právní základ slučitelnosti podpory
(38)
V čl. 107 odst. 2 a 3 SFEU se stanoví výjimky z obecné neslučitelnosti stanovené v odst. 1 dotčeného článku. Je zřejmé, že výjimky stanovené v čl. 107 odst. 2 SFEU nelze v tomto konkrétním případě použít.
(39)
Pokud jde o výjimky uvedené v čl. 107 odst. 3 SFEU, Komise shledává, že lze uplatnit pouze výjimku uvedenou v písmeni c), protože cíl podpory není regionální a výjimku uvedenou v písmeni b) dotčeného odstavce nelze zcela zjevně použít. Písmeno c) umožňuje povolit státní podpory určené na rozvoj určitých hospodářských činností, pokud nenarušují podmínky obchodu v míře odporující společnému zájmu. V těchto souvislostech se ustálilo, že podpory byly poskytovány s cílem obnovit dlouhodobou životaschopnost podniku v obtížích. Komise vysvětlila v pokynech pro restrukturalizaci, jak vyhodnocuje slučitelnost těchto podpor. Pokyny proto poslouží jako právní základ pro hodnocení. Komise se domnívá, že na tento konkrétní případ nelze uplatnit žádný jiný rámec Společenství. Francie ostatně neuvedla žádnou jinou výjimku SFEU. Žádná ze zúčastněných stran k tomu nekritizovala volbu uvedeného právního základu, který byl oznámen již v rozhodnutí o zahájení řízení.
6.2.2. Časový rámec analýzy
(40)
V souladu s judikaturou Tribunálu (14) musí Komise po zrušení jednoho ze svých rozhodnutí založit svou novou analýzu výhradně na informacích, které měla k dispozici v době přijetí zrušeného rozhodnutí, to znamená v tomto konkrétním případě ke dni 21. října 2008.
(41)
Události, ke kterým mohlo dojít po 21. říjnu 2008, tak nesmí být zohledněny. Změny nebo vývoje na trhu či týkající se situace příjemce podpory musí být z analýzy vyloučeny. Stejně tak Komise nebere v úvahu období provádění plánu restrukturalizace po říjnu roku 2008 (15).
(42)
Komise není rovněž povinna provést znovu šetření případu a ani ho doplnit novými technickými znaleckými posudky (16). Zrušení určitého aktu, kterým končí správní řízení zahrnující několik fází, nezpůsobuje nezbytně zrušení celého řízení. Pokud se i přes skutečnost, že vyšetřovací opatření umožňují vyčerpávající analýzu slučitelnosti podpory, jeví, jak je tomu v tomto konkrétním případě, že analýza provedená Komisí není úplná a způsobuje tak protiprávnost rozhodnutí, řízení směřující k nahrazení tohoto rozhodnutí může být znovu provedeno na základě již provedených vyšetřovacích opatření (17).
(43)
Protože Komise musí založit svou novou analýzu výlučně na informacích, které měla k dispozici v říjnu roku 2008, to znamená na informacích, ke kterým se francouzské orgány a skupina FagorBrandt již vyjádřily, není nutno je znovu konzultovat (18). Konečně právo třetích zúčastněných stran uplatnit své připomínky bylo zajištěno zveřejněním rozhodnutí o zahájení řízení v Úředním věstníku (19) a žádné ustanovení nařízení č. 659/1999 neukládá povinnost jim opět nabídnout tuto možnost, pokud je původní plán restrukturalizace během vyšetřování změněn (20).
(44)
Toto rozhodnutí se tak zakládá výlučně na informacích, které byly k dispozici ke dni 21. října 2008.
6.3. Způsobilost podniku pro podpory na restrukturalizaci
(45)
Pokud chce podnik využít podpor na restrukturalizaci, musí především splňovat kritéria podniku v obtížích podle definice uvedené v oddílu 2.1 pokynů pro restrukturalizaci.
(46)
V odstavci 24 rozhodnutí o zahájení řízení Komise uvedla, že dotčený podnik je ve smyslu odstavce 11 pokynů pro restrukturalizaci zřejmě v obtížích. V odstavci 27 rozhodnutí o zahájení řízení Komise také uvedla, že v souladu s odstavcem 13 pokynů pro restrukturalizaci se potíže podniku staly příliš vážnými, než aby je mohl financovat jeho španělský akcionář. Na rozdíl od tohoto předběžného hodnocení se konkurent, který si nepřál zveřejnit svou totožnost, domnívá, že skupina FagorBrandt by mohla získat od společnosti Fagor a od seskupení MCC finanční podporu nutnou pro to, aby čelila svým nesnázím. Je proto nutno analyzovat, zda je třeba změnit předběžné hodnocení provedené v rozhodnutí o zahájení řízení. Komise shledává, že uvedený konkurent vychází ve svém tvrzení z tiskového článku (21), který naznačuje, že společnost Fagor může na finančních trzích lehce získat finanční prostředky. Komise však konstatuje, že uvedený článek je z dubna 2005 a že finanční situace společnosti Fagor se v následném období prudce zhoršila. Francouzské orgány v tomto ohledu připomínají, že zadlužení společnosti Fagor (mimo konsolidace dluhů skupiny FagorBrandt) se v roce 2005 ztrojnásobilo, a to především po nabytí cenných papírů skupiny FagorBrandt a po vysokých průmyslových investičních výdajích společnosti Fagor. Společnost Fagor navíc v roce 2006 investovala do skupiny FagorBrandt 26,9 mil. EUR. Všechny uvedené prvky téměř vyčerpaly možnosti zadlužení družstva, jehož míry zadlužení zdaleka přesáhly všeobecně přijímané meze.
(47)
Francouzské orgány dále vysvětlily, že společnost Fagor, která je jediným akcionářem skupiny FagorBrandt, je družstvem pracovníků-společníků podle španělského práva. Jeho kapitál je rozdělen mezi přibližně 3 500 členů, jimiž jsou výlučně zaměstnanci-společníci, z nichž žádný nesmí držet více jak 25 % kapitálu družstva.
(48)
Kvůli této právní formě nemůže společnost Fagor přistoupit k navyšování kapitálu, jež by bylo otevřeno třetím upisovatelům. Družstvo může navyšovat svůj kapitál pouze tím, že se obrátí na své vlastní členy, jejichž finanční možnosti se omezují na jejich osobní úspory. Jediná možnost, kterou má na financování svého rozvoje, spočívá v půjčkách od bank nebo ve vydání dluhopisů.
(49)
Pokud jde o seskupení MCC, jedná se o seskupení družstev, jehož je společnost Fagor součástí. V rámci tohoto seskupení si každé družstvo uchovává svou právní a finanční samostatnost. Jinými slovy, mezi společností Fagor a seskupením MCC neexistuje žádné kapitálové propojení. Seskupení MCC tak není holdingem ale družstevním hnutím. Každé družstvo, jež je součástí tohoto seskupení, jako je společnost Fagor nebo banka Caja Laboral, je nezávislé a závisí na rozhodnutích svých pracovníků-družstevníků, kteří jsou jeho vlastníky. Vztahy mezi seskupením MCC a jeho členy nelze proto pojímat jako vztahy tradiční kapitálové skupiny.
(50)
Kvůli své právní formě nemůže proto seskupení MCC získávat finanční prostředky jako akciová společnost a nelze jej považovat za mateřskou společnost ve smyslu odstavce 13 pokynů pro restrukturalizaci. Skupina FagorBrandt proto mohla počítat pouze s pomocí od své mateřské společnosti, tj. společnosti Fagor, a to v míře jejích finančních možností.
(51)
Komise se proto domnívá, že není třeba měnit hodnocení provedené v rozhodnutí o zahájení řízení ohledně způsobilosti společnosti na základě odstavců 11 a 13 pokynů pro restrukturalizaci.
(52)
Pokud jde o způsobilost podniku na základě podmínek stanovených v oddílu 2.1 pokynů pro restrukturalizaci, rozhodnutí o zahájení řízení hovoří pouze o jedné pochybnosti, a to možném obcházení zákazu poskytovat podporu na restrukturalizaci nově vzniklým podnikům (viz výše uvedený bod 3 „Důvody, které vedly k zahájení řízení“).
(53)
Komise analyzovala finanční situaci podniku, která je představena v níže uvedené tabulce č. 1. Jasně z ní vyplývá, že podnik během prvních tří let své existence, i kdyby splácel podporu udělenou podle článku 44f, neodpovídal kritériím stanoveným v odstavcích 10 a 11 pokynů pro restrukturalizaci a nemohl být považován za podnik v obtížích: pokud jde o odstavec 10 pokynů pro restrukturalizaci, podnik by v roce 2004 ještě zřejmě nepřišel o polovinu vlastního kapitálu i přesto, že by v roce 2004 splatil podporu ve výši 22,5 mil. EUR (to znamená v měsících, které následovaly po konečném záporném rozhodnutí Komise). Pokud jde o odstavec 11 pokynů pro restrukturalizaci, podnik by i přes splacení podpory v roce 2004 zaznamenal pouze jeden ztrátový rok (2004), což nestačí k tomu, aby mohl být považován na základě tohoto odstavce za podnik v obtížích. Je tedy zjevné, že finanční potíže skupiny FagorBrandt se zhoršily počínaje rokem 2005, a to v míře, že by podnik mohl být považován ve smyslu pokynů pro restrukturalizaci za podnik v obtížích (to znamená za podnik, který „bez vnějšího zásahu ze strany orgánů veřejné moci“ směřuje „v krátkodobém nebo střednědobém výhledu téměř jistě … k ukončení podnikatelské činnosti“) bezpochyby počínaje následujícím rokem (při zohlednění povinnosti vrátit podporu udělenou podle článku 44f) a s jistotou v roce 2007.
Tabulka 1
milionů EUR
2002
2003
2004
2005
2006
2007
Obrat
847,1
857,6
813,2
743,6
779,7
903,0
Hrubé ziskové rozpětí
205,2
215,1
207,0
180,6
171,6
190,4
Zisk po zdanění
15,5
13,8
(3,6)
(13,4)
(18,2)
(5,7)
Vlastní zdroje
69,8
83,4
79,8
70,6
79,4
73,6
(54)
Komise také zaznamenala, že během prvního čtvrtletí roku 2005 se skupina Fagor rozhodla nakoupit 90 % akcií dotčeného podniku ve výši [150-200] mil. EUR. Tato skutečnost prokazuje, že trh nepovažoval podnik za podnik v obtížích ve smyslu pokynů pro restrukturalizaci, to znamená za podnik, který by byl bez vnějšího zásahu ze strany orgánů veřejné moci v krátkodobém nebo střednědobém výhledu téměř jistě odsouzen k ukončení podnikatelské činnosti.
(55)
Na základě předchozího se Komise domnívá, že podnik založený v lednu 2002 nemohl být během prvních tří let své existence považován za podnik v obtížích, i kdyby okamžitě splatil podporu udělenou podle článku 44f. Komise se tím pádem domnívá, že skutečnost, že Francie ještě v lednu 2005 nezískala zpět podpory udělené podle článku 44f - tedy tři roky po založení společnosti FagorBrandt -, neměla za následek umělé udržování při životě podniku, který by jinak na trhu skončil. Komise se také domnívá, že v uvedeném období neměl podnik důvod, aby žádal o podporu na restrukturalizaci. Na základě předchozího se Komise domnívá, že skutečnost, že Francie ještě v lednu 2005 nezískala zpět podpory udělené podle článku 44f, nepředstavuje obcházení zákazu poskytovat podpory na restrukturalizaci nově založeným podnikům ve smyslu odstavce 12 pokynů pro restrukturalizaci.
(56)
Lze dospět k závěru, že pochybnosti o způsobilosti podniku byly odstraněny, a Komise se domnívá, že podmínky stanovené v oddílu 2.1 pokynů pro restrukturalizaci byly splněny.
6.4. Ustanovení týkající se předchozích protiprávních a neslučitelných podpor
6.4.1. Podpora poskytnutá Francií
(57)
Na základě odstavce 23 pokynů pro restrukturalizaci a na základě skutečnosti, že oznámená podpora zřejmě sloužila především k financování splacení podpory udělené podle článku 44f, uvedla Komise v bodě odůvodnění č. 30 rozhodnutí o zahájení řízení, že má pochybnosti o tom, zda oznámená podpora nepředstavuje obcházení povinnosti splácet a zbavuje tak tuto povinnost její podstaty a jejího užitečného efektu.
(58)
Při hodnocení této otázky Komise zohlednila následující prvky.
(59)
Za prvé: podle ustálené judikatury umožňuje splacení neslučitelných podpor s úrokem návrat do stavu před poskytnutím podpory, a odstraňuje tak narušení hospodářské soutěže, které tato podpora vyvolává. V tomto konkrétním případě má proto navrácení podpory udělené podle článku 44f s úrokem, které je podmínkou vyplacení nové podpory, umožnit návrat do stavu před jejím poskytnutím.
(60)
Za druhé: podnik je způsobilý pro podpory na restrukturalizaci. Na jedné straně není navrácení neslučitelné podpory hlavním důvodem finančních potíží podniku. Důvody jsou jiné a jsou příčinou ztrát zaznamenaných od roku 2004 (viz výše tabulka č. 1). Budoucí splácení neslučitelné podpory pouze tyto potíže zvýší do té míry, že jim podnik bez pomoci státu nebude schopen čelit. Na druhé straně byl proveden plán restrukturalizace činností, jehož náklady dosahují částky 62,5 mil. EUR. To ukazuje, že provozní restrukturalizace nutná k obnovení ziskovosti činností vyžaduje vysoké náklady, vyšší než navrácení podpory udělené podle článku 44f, které bez úroků činí 22,5 mil. EUR. Uvedené prvky prokazují, že skupina FagorBrandt je společností v obtížích, jejíž existence je ohrožena. Může proto jako každá jiná společnost v podobné situaci využít podpor na restrukturalizaci, pokud vyhoví dalším podmínkám stanoveným v pokynech pro restrukturalizaci.
(61)
Za třetí: ve svém rozhodnutí z roku 1991 v případě společnosti Deggendorf (22) Komise konstatovala, že „nezákonně poskytnuté podpory, které společnost Deggendorf od roku 1986 odmítá vrátit, a nově poskytnuté podpory měly za kumulativní následek, že dotčená společnost získala nezaslouženou a neúměrnou výhodu, která narušila podmínky obchodní výměny v míře, jež byla v rozporu se společným zájmem“, a uznala nové podpory za slučitelné za podmínky, že „veřejné orgány (…) musí pozastavit vyplácení podpor společnosti Deggendorf do té doby, dokud nezískají zpět neslučitelné podpory (…)“. Ve svém rozsudku ze dne 15. května 1997 (23) Soudní dvůr přístup Komise potvrdil. Od té doby přijala Komise několik rozhodnutí za základě stejného přístupu, to znamená, že uznala novou podporu za slučitelnou a zároveň si vynutila pozastavení jejího vyplacení až do navrácení protiprávní podpory (24). V tomto konkrétním případě Komise konstatuje, že pokud nová podpora splní podmínky stanovené v pokynech pro restrukturalizaci, nestojí nic v cestě uplatnění zásady z rozsudku ve věci Deggendorf, to znamená považovat novou podporu za slučitelnou za podmínky, že její vyplacení bude pozastaveno až do navrácení podpory udělené podle článku 44f.
(62)
Pochybnosti Komise byly na základě výše uvedených skutečností odstraněny.
(63)
V této souvislosti si Komise přeje dodat následující upřesnění. Odstavec 23 pokynů pro restrukturalizaci klade v rámci posouzení podpory na restrukturalizaci Komisi povinnost „vzít v úvahu: za prvé kumulativní účinek předchozí a nové podpory a za druhé skutečnost, že předchozí podpora nebyla vrácena.“ Jak je uvedeno v poznámce pod čarou č. 14 pokynů pro restrukturalizaci, toto ustanovení vychází z judikatury ve věci Deggendorf (25). V tomto konkrétním případě se Francie zavázala získat zpět podporu udělenou podle článku 44f dříve, než vyplatí novou podporu. V tomto rozhodnutí je Komise nucena podle výše uvedené judikatury Deggendorf přeměnit tento závazek v podmínku slučitelnosti oznámené podpory. Zajistí tak, aby nedošlo ke kumulaci předchozí a nové podpory a aby byla předchozí podpora vrácena.
6.4.2. Protiprávní italská podpora
(64)
Ke dni 21. října 2008 zůstávala společnost Brandt Italia, která je italskou dceřinou společností skupiny FagorBrandt, dlužna část podpory poskytnuté italskými orgány. Komise prohlásila tuto podporu za neslučitelnou ve svém rozhodnutí ze dne 30. března 2004 (26).
(65)
Jak je připomenuto v bodě odůvodnění č. 61, judikatura Deggendorf (27) v podobném případě potvrzuje, že Komise nepřekračuje svou diskreční pravomoc, pokud uloží navrácení předchozí podpory jako předběžnou podmínku pro vyplacení nové podpory. V případě, že Komise podmíní poskytnutí plánované podpory předchozím navrácením jedné či více předchozích podpor, není povinna přistoupit k přezkumu kumulativního účinku těchto podpor na hospodářskou soutěž, protože podobná podmíněnost umožňuje zabránit tomu, aby došlo ke kumulování zvýhodnění poskytnutého plánovanou podporou se zvýhodněními poskytnutými předchozími podporami (28).
(66)
Komise tak v rámci svého rozhodovacího postupu upřednostňovala navrácení neslučitelných podpor jako předpoklad pro vyplacení nových podpor (29) před uplatňováním odstavce 23 pokynů pro restrukturalizaci, který jí umožňuje zohlednit kumulativní účinek protiprávní podpory s novou.
(67)
Vzhledem ke zvláštním okolnostem tohoto případu hodlá ovšem Komise uplatňovat odstavec 23 pokynů. V tomto konkrétním případě Komise totiž musí přijmout nové rozhodnutí po zrušení svého rozhodnutí ze dne 21. října 2008 Tribunálem. V tomto rámci nemůže Komise zohlednit informace, které neměla v okamžiku přijetí svého prvního rozhodnutí. Komise tak nemůže brát v úvahu nové závazky, které členský stát případně přijal, a ani způsoby zpětného získání protiprávních podpor, ke kterým mohlo dojít po tomto dni.
(68)
Komise proto musí, jak ji k tomu ostatně vyzývá rozsudek Tribunálu ze dne 14. února 2012 (30), přezkoumat kumulativní účinek na hospodářskou soutěž italské podpory s oznámenou podporou na restrukturalizaci.
(69)
Napřed je ale nutno stanovit výši italské podpory, která se měla zohlednit dne 21. října 2008.
(70)
Skupina FagorBrandt se domnívá, že navrácení italské podpory, které připadá na společnost Brandt Italia, by mělo být pravděpodobně nižší než 200 000 EUR.
(71)
V roce 2003 odkoupila totiž skupina FagorBrandt prostřednictvím své dceřiné společnosti Brandt Italia závod ve Verolanuova a jeho aktiva od společnosti Ocean, jež se nacházela v řízení o nuceném vyrovnání. Za dotyčná aktiva nabídla společnost Brandt Italia částku 10 milionů EUR.
(72)
Protože insolvenční správci společnosti Ocean považovali tuto částku za nedostatečnou, přály si italské orgány rozšířit převzetí i na opatření z režimů „Mobilita“ a „Cassa Integrazione“, což byla opatření prohlášená za slučitelná s platným evropským právem. Tato opatření počítala především s tím, že podniky, které přijmou propuštěné zaměstnance, mohou využít osvobození od odvodů na sociální zabezpečení. Cílem rozšíření těchto opatření bylo, aby výhoda, kterou tím nabyvatel získá, přiměřeně navýšila nákupní cenu dotyčných aktiv.
(73)
Italské orgány tak vydaly dne 14. února 2003 legislativní nařízení, které stanovilo, že kupec aktiv každé společnosti v řízení o nuceném vyrovnání, která zaměstnává více než 1 000 zaměstnanců, bude osvobozen od odvodů na sociální zabezpečení a dodatečných odvodů u každého zaměstnance, kterého převezme. Nabytí činností v oblasti elektrospotřebičů společnosti Ocean SpA společností Brandt Italia dne 7. března 2003 bylo způsobilé pro tento režim zavedený na základě dotyčného legislativního nařízení. Výše těchto osvobození, která je odhadována na 8,5 mil. EUR, tak navýšila kupní cenu navrženou společností Brandt Italia, jež tím dosáhla částky 18,5 mil. EUR.
(74)
Ve svém rozhodnutí ze dne 30. března 2004 (31) Komise usoudila, že legislativní nařízení ze dne 14. února 2003, které bylo dne 17. dubna 2003 přeměněno na zákon, představuje protiprávní a neslučitelný režim podpory. Jakmile se společnost Brandt Italia dozvěděla o tomto rozhodnutí Komise, získala od obchodního soudu v Brescii dne 5. července 2004 obstavení poslední částky splátky nákupní ceny (5,7 mil. EUR) a spojila se s orgány činnými v řízení se společností Ocean, aby získala zpět částku, kterou zaplatila navíc. Společnost Brandt Italia totiž soudila, že italský stát musí získat zpět protiprávní podporu od jejího skutečného příjemce.
(75)
Ačkoliv příjemcem předmětné podpory byla podle režimu odmítnutého Komisí společnost Brandt Italia (tedy společnost, která skutečně využila osvobození), domnívala se skupina FagorBrandt, že výsledný prospěch z této podpory byl téměř zcela převeden na věřitele zaevidované insolvenčními správci společnosti Ocean prostřednictvím navýšení nákupní ceny aktiv (navýšení ceny o 8,5 mil. EUR ve srovnání s 8 624 283 EUR skutečně poskytnutých osvobození). Francouzské orgány se proto domnívaly, že zůstatek, který by společnost Brandt Italia/skupina FagorBrandt měly uhradit, je údajně částka 124 283 EUR, ke které je nutno připočítat úroky.
(76)
Italské orgány však Komisi poskytly informace, které toto uvažování vyvrací.
(77)
Dne 13. května 2008 předaly italské orgány Komisi dva rozsudky soudu v Brescii. Tyto rozsudky se týkají sporu mezi Národním institutem sociálního zabezpečení (INPS) a společností Brandt Italia ohledně stanovení výše podpory, tj. osvobození od odvodů na sociální zabezpečení, kterého společnost Brandt Italia využila.
(78)
Prvním rozsudkem ze dne 1. února 2008 se pozastavuje příkaz k úhradě vydaný INPS vůči společnosti Brandt Italia dne 18. prosince 2007. INPS se proti tomuto rozsudku odvolal. Dne 29. dubna 2008 odvolací soud pozastavení příkazu k úhradě zrušil.
(79)
Třetí rozsudek ze dne 8. července 2008 předaný Komisi dne 20. října 2008 dává ve skutkové podstatě za pravdu IPNS, pokud jde o odsouzení společnosti Brandt Italia k úplnému navrácení podpory. Tento rozsudek byl oznámen společnosti Brandt Italia dne 15. září 2008.
(80)
Na základě těchto informací musí Komise stanovit částku podpory, kterou má společnost Brandt Italia/skupina FagorBrandt vrátit, a to ve výši, v jaké ji lze rozumně odhadnout ke dni 21. října 2008. Za tímto účelem bere Komise na vědomí, že rozsudek soudu v Brescii ze dne 8. července 2008 odsuzuje společnost Brandt Italia k navrácení částky 8 890 878,02 EUR.
(81)
Komise se přesto domnívá, že z této částky je nutno vyjmout výši obstavení, tj. částku 5,7 mil. EUR. Společnost Brandt Italia totiž touto částkou nedisponovala, protože byla od rozsudku obchodního soudu v Brescii ze dne 5. července 2004 předběžným opatřením zadržena. K tomuto rozhodnutí je přistoupeno z důvodu rozhodnutí přijatého Komisí dne 30. března 2004, a dotyčná částka je tak obstavena s výhledem na nutnost jejího vrácení. Ke dni 21. října 2008 se tak dalo předpokládat, že tato částka poslouží k navrácení části předmětné podpory. Tento závěr posiluje skutečnost, že:
-
rozhodnutí Komise ze dne 30. března 2004 ve svém bodě odůvodnění č. 18 upřesňuje, že příjemci zakázaného režimu podpory mohli být jak nabyvatelé podniků v obtížích, tak podniky v obtížích. Jinými slovy, dalo se předpokládat, že alespoň část vrácení ponese společnost Ocean;
-
rozsudek soudu v Brescii ze dne 8. července 2008 uvádí existenci této částky zadržené na obstaveném účtu a považuje za „zřejmé“, že by mohla sloužit k částečnému vyrovnání INPS.
(82)
Vzhledem ke skutečnostem uvedeným v bodech odůvodnění č. 76 až 81 Komise soudí, že konečná výše italské podpory, již je nutno zohlednit pro účely této analýzy, dosahuje částky 3 190 878,02 EUR, k níž je nutno připočítat úroky počítané až do dne 21. října 2008.
(83)
Pokud jde o úroky, Komise se domnívá, že okamžik, který je nutno zohlednit pro stanovení jejich částky, není okamžik skutečného vrácení podpory ale okamžik zrušeného rozhodnutí, protože Komise v tomto konkrétním případě analyzuje slučitelnost francouzské podpory ke dni 21. října 2008. Avšak ke dni 21. října 2008 je francouzská podpora kumulovaná s podporou italskou, jež obsahuje úroky vypočítávané až k tomuto dni. Komise proto musí zohlednit kumulativní účinek těchto prvků a nepřičítat k nim úroky počítané až ke dni skutečného navrácení.
(84)
Mimochodem zvýhodnění, jež představují úroky nabíhající mezi 21. říjnem 2008 a dnem skutečného vrácení, bude zrušeno vlastním navrácením, jehož budou muset být samozřejmě součástí.
(85)
Skupina FagorBrandt tak kromě částky 31 mil. EUR podpory poskytnuté francouzskými orgány disponovala částkou ve výši 3 190 878,02 EUR (navýšenou o úroky). Toto zvýhodnění má dopad na hospodářskou soutěž: podnik měl k dispozici dodatečné finanční prostředky, které by za běžných tržních podmínek neměl (tzn. bez neslučitelné italské podpory).
(86)
V souladu s odstavcem 23 pokynů pro restrukturalizaci a rozsudkem Tribunálu ze dne 14. února 2012 má Komise v úmyslu přezkoumat v rámci analýzy slučitelnosti podpory na restrukturalizaci kumulativní účinek této podpory a podpory italské.
(87)
Tento přezkum kumulativního účinku vede Komisi k provedení dvojí kontroly. Na jedné straně musí Komise ověřit, zda vyrovnávací opatření (viz bod odůvodnění č. 89 a následující, a to zejména bod odůvodnění č. 118 a následující) umožňují konkrétně vyrovnat narušení hospodářské soutěže, jež představuje skutečnost, že skupina FagorBrandt vlastnila dodatečné finanční prostředky. Na druhé straně má Komise v úmyslu dohlédnout, aby vlastní příspěvek příjemce neobsahoval skutečně žádnou podporu (viz bod odůvodnění č. 154 a následující). Nelze totiž vyloučit, že se ve vlastním příspěvku, jak ho podnik plánuje, neskrývá dotčená částka.
(88)
U příležitosti této dvojí kontroly může Komise uložit dotčenému členskému státu nové podmínky, a to nezávisle na jeho případných návrzích (které by Komise v tomto konkrétním případě nemohla zohlednit, pokud byly předloženy po 21. říjnu 2008). Jak potvrzuje odstavec 46 pokynů pro restrukturalizaci, „může Komise stanovit jakékoli podmínky nebo povinnosti, které považuje na nutné ve snaze zajistit, aby podpora nenarušovala hospodářskou soutěž v míře, která by byla v rozporu se společným zájmem, pokud se dotčený členský stát nezavázal, že přijme taková opatření sám“.
6.5. Zamezení přílišnému narušení hospodářské soutěže
6.5.1. Analýza nutnosti vyrovnávacích opatření
(89)
Odstavec 38 pokynů pro restrukturalizaci uvádí, že Komise smí schválit podpory na restrukturalizaci pouze tehdy, jsou-li provázeny vyrovnávacími opatřeními, která snižují záporný dopad podpor na obchod. V případě, že tato opatření neexistují, podpory musí být považovány za „odporující společnému zájmu“ a musí být prohlášeny za neslučitelné se společným trhem. Tato podmínka má často podobu omezení působení, které si podnik smí zachovat na svém či svých trzích na konci restrukturalizačního období.
(90)
Ve svém oznámení Francie tvrdila, že v tomto konkrétním případě nejsou vyrovnávací opatření nutná, a to především proto, že podpora údajně nevyvolá nadměrné narušení hospodářské soutěže. V odstavcích 37, 38 a 40 rozhodnutí o zahájení řízení Komise krátce vysvětlila, proč toto tvrzení odmítá.
(91)
V následujících bodech odůvodnění Komise podrobněji vysvětluje, proč se domnívá, že podpora vede k narušení hospodářské soutěže a proč je provedení vyrovnávacích opatření, na rozdíl od tvrzení francouzských orgánů, nutné.
(92)
Jak již bylo uvedeno, skupina FagorBrandt působí v odvětví výroby velkých domácích spotřebičů a prodává je distributorům (na rozdíl od distribuce a prodeje soukromým osobám). Pokud jde o zeměpisný rozměr trhu s velkými domácími spotřebiči, Komise v minulosti dospěla k názoru, že jej představuje přinejmenším Evropská unie, a to především z důvodu neexistence překážek na vstupu, technického sladění a poměrně nízkých dopravních nákladů (32). Údaje poskytnuté skupinou FagorBrandt a dvěma konkurenty, kteří předložili své připomínky, potvrzují, že trh má rozměr Unie.
(93)
Komise se domnívá, že podpora na restrukturalizaci vyvolává automaticky narušení hospodářské soutěže tím, že zamezí odchodu příjemce z trhu a tím zbrzdí rozvoj konkurenčních podniků. Působí tak proti ukončení činnosti nejméně výkonných podniků, což je, jak uvádí odstavec 4 pokynů pro restrukturalizaci, „obvyklou součástí fungování trhu“. Oznámená podpora ve prospěch skupiny FagorBrandt tak vyvolává výše uvedené narušení hospodářské soutěže. Komise ale poznamenává, že rozsah tohoto narušení hospodářské soutěže je omezen následujícími prvky. Za prvé: podíl skupiny FagorBrandt na evropském trhu velkých domácích elektrospotřebičů představuje nejvýše [0-5] % (33). Za druhé: na stejném trhu působí čtyři konkurenti, každý s podílem 10 % a více (Indesit, Whirlpool, BSH a Electrolux) (34). Ostatně konkurent, který si nepřál zveřejnit svou totožnost, uznává, že skupina FagorBrandt je na evropském trhu poměrně malým subjektem (viz pochybnosti vyjádřené tímto konkurentem o možnosti obnovit životaschopnost podniku vzhledem k jeho malé velikosti), jehož podíl na trhu klesá (35). Za třetí: podpora je nízká v poměru k obchodnímu obratu skupiny FagorBrandt v Evropě (podpora představuje méně než 4 % obratu v roce 2007) a ještě více v poměru k obchodnímu obratu čtyř hlavních subjektů na trhu, jejichž obrat je vyšší než obrat skupiny FagorBrandt (36).
(94)
Zatímco předchozí odstavec rozebírá otázku narušení hospodářské soutěže vyvolaného podporou, je také nutno podrobit analýze otázku rozsahu „nepříznivého dopadu na podmínky obchodování“ mezi členskými státy, jak uvádí odstavec 38 pokynů pro restrukturalizaci, který zde odráží čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU. Jak již bylo uvedeno v bodě odůvodnění č. 38 rozhodnutí o zahájení řízení, podpora narušuje umístění hospodářské činnosti mezi členskými státy, a tím podmínky obchodování mezi nimi. Skupina FagorBrandt je podnikem, který převážně vyrábí a zaměstnává ve Francii (k [80-100] % objemu vyrobeného podnikem dochází ve Francii). Bez podpory francouzského státu by skupina FagorBrandt z trhu rychle zmizela. Ovšem výrobky vyráběné ve výrobních závodech skupiny FagorBrandt konkurují převážně výrobkům, které její konkurenti vyrábějí v jiných členských státech (37). Odchod skupiny FagorBrandt z trhu by tak jejím konkurentům umožnil výrazně zvýšit prodej, a tím i výrobu. Podpora zachovává ve Francii výrobu, která by se jinak přemístila do jiných členských států. Má tedy nepříznivý dopad na podmínky obchodu tím, že omezuje možnost konkurentů sídlících v jiných členských státech vyvážet do Francie (38). Podpora také omezuje možnosti prodeje do zemí, kam skupina FagorBrandt bude nadále vyvážet své výrobky. Vzhledem k objemu prodeje skupiny FagorBrandt a souvisejících pracovních míst není nepříznivý dopad na podmínky obchodu zanedbatelný.
(95)
Na základě předchozí analýzy se Komise domnívá, že skutečná vyrovnávací opatření (to znamená nezanedbatelná), byť omezeného rozsahu, jsou nezbytná.
6.5.2. Rozbor již provedených opatření
(96)
V odstavci 39 rozhodnutí o zahájení řízení Komise vyjádřila své pochyby o tom, zda je možné považovat opatření oznámená francouzskými orgány za vyrovnávací, protože odstavec 40 pokynů pro restrukturalizaci uvádí, že „odpisy a ukončení ztrátových činností, které by bylo v každém případě nutné pro obnovení životaschopnosti podniku, nebude za účelem posouzení kompenzačních opatření považováno za snížení kapacity nebo omezení působnosti na trhu.“ Zdálo se, že všechna opatření popsaná francouzskými orgány spadají do oblasti působnosti této výjimky. V rámci formálního vyšetřovacího řízení Francie opakovala, že považuje ukončení výroby mrazicích pultů a přenosných mikrovlnných trub, stejně jako prodej společnosti Brandt Components za tři platná vyrovnávací opatření. Komise proto přistoupila k podrobnému rozboru uvedených opatření a dospěla k následujícím závěrům.
(97)
Pokud jde o uzavření továrny vyrábějící mrazicí pulty v roce 2005 (závod v Lesquin), Francie ve svém oznámení ze dne 6. srpna 2007 uvedla, že tento závod „vyrábějící pro celou skupinu FagorBrandt mrazicí pulty a skladovací skříně na víno dosáhl velikosti…, která mu neumožňovala krýt své jak přímé, tak fixní náklady, a v roce 2004 hospodařil s provozní ztrátou ve výši 5,8 mil. EUR“. Jedná se tedy bez pochyby o ukončení ztrátové činnosti, které je nutné pro obnovení životaschopnosti podniku (39) a které nemůže být při uplatnění odstavce 40 pokynů pro restrukturalizaci považováno za vyrovnávací opatření.
(98)
Pokud jde o ukončení výroby přenosných mikrovlnných trub v závodě v Azenay, jednalo se rovněž o ukončení ztrátové činnosti, které bylo nutné pro obnovení životaschopnosti podniku, což ostatně francouzské orgány ve svých podáních výslovně připustily (40). Nevýnosnost této činnosti nepřekvapuje vzhledem k tomu, že právě přenosné mikrovlnné trouby jsou tržním segmentem, do něhož se nejvíce podařilo proniknout výrobkům ze zemí s nízkými náklady (41). Výrobní závod v Azenay navíc přišel o důležité smlouvy na výrobu mikrovlnných trub ve prospěch jiných skupin (42). Lze uzavřít, že na základě odstavce 40 pokynů pro restrukturalizaci nelze toto opatření považovat za vyrovnávací.
(99)
Naproti tomu podnik v březnu 2004 přenechal svou dceřinou společnost Brandt Components (výrobní závod v Nevers) rakouské skupině ATB za cenu ve výši 3 mil. EUR. V tomto případě se nejedná ani o odpis (43), ani o ukončení činnosti. Toto opatření proto není výše uvedenými ustanoveními odstavce 40 pokynů pro restrukturalizaci vyloučeno. Činnost postoupená v březnu 2004 (44) dosáhla v roce 2003 obratu ve výši 35,4 mil. EUR, což odpovídalo 4 % obratu podniku v roce 2003, a zaměstnávala 306 pracovníků, což odpovídalo 6 % zaměstnanců podniku. Byla zapojena do konstrukce, vývoje, výroby a uvádění na trh elektrických motorů pro automatické pračky. Uvedený převod měl tudíž za následek omezení působení podniku na trhu součástí automatických praček.
(100)
Toto poslední opatření nelze přesto přijmout jako platné vyrovnávací opatření. K prodeji společnosti Brandt Components totiž došlo přibližně tři a půl roku před oznámením zkoumané podpory. Toto opatření k tomu neomezuje působení skupiny FagorBrandt na trhu velkých domácích elektrospotřebičů (45), což je hlavní trh, na kterém bude FagorBrandt nadále působit. Toto opatření proto nemělo za cíl a nemohlo mít za důsledek omezení narušení hospodářské soutěže, které by mohlo vyvolat poskytnutí plánované podpory.
6.5.3. Vyrovnávací opatření navržená francouzskými orgány
(101)
Jako odpověď na pochybnosti vyjádřené v rozhodnutí o zahájení řízení ohledně nedostatečnosti oznámených vyrovnávacích opatření francouzské orgány navrhují zastavit uvádění na trh mrazicích a varných výrobků značky Vedette po dobu pěti let. K tomu navíc navrhují zastavit buď uvádění na trh myček nádobí značky Vedette, nebo postoupení značky […].
(102)
Jak již bylo uvedeno výše, skupina FagorBrandt uskutečňuje [50-80] % prodeje na francouzském trhu, kde měla v roce 2006 podíl na trhu ve výši [10-20] % z hlediska hodnoty a [10-20] % z hlediska objemu. To znamená, že pokud by skupina FagorBrandt ukončila své činnosti, prospělo by to především jejím konkurentům na francouzském trhu, kteří by mohli zvýšit svůj prodej. Jsou to tedy tyto podniky, jichž se nejvíce dotýká přežití skupiny FagorBrandt, které podpora umožňuje. Na italském trhu je naopak prodej skupiny FagorBrandt velmi omezený. Jako vyrovnávací opatření tak Komise upřednostňuje ukončení uvádění na trh myček nádobí pod značkou Vedette před postoupením značky […], protože výrobky značky Vedette (46) jsou uváděny výlučně na francouzský trh, zatímco výrobky […] jsou hlavně prodávány […].
(103)
Je proto nutné analyzovat rozsah dodatečných vyrovnávacích opatření s cílem zjistit, zda jsou dostatečná.
(104)
V roce 2007 představoval prodej mrazicích zařízení (chladničky a mrazničky) značky Vedette [10-20] mil. EUR, tedy [0-5] % obratu skupiny FagorBrandt.
(105)
Zastavení uvádění na trh mrazicích zařízení po dobu pěti let umožní konkurentům působícím na francouzském trhu posílit jejich postavení v tomto odvětví. Podle studie ústavu GfK z roku 2007 jsou hlavními konkurenty skupiny FagorBrandt, která má podíl na trhu z hlediska hodnoty ve výši […] %, na trhu chladniček ve Francii společnosti, Whirlpool ([…] %), Indesit ([…] %) a Electrolux ([…] %). Na trhu mrazniček jsou hlavními konkurenty skupiny FagorBrandt ([…] %) společnosti Whirlpool ([…] %), Liebherr ([…] %) a Electrolux ([…] %).
(106)
V roce 2007 představoval prodej varných zařízení značky Vedette [5-10] mil. EUR, tedy [0-5] % obratu skupiny FagorBrandt.
(107)
Zastavení uvádění na trh varných zařízení po dobu pěti let tudíž umožní konkurentům posílit jejich postavení na trhu kuchyňských sporáků. Podle studie ústavu GfK z roku 2007 jsou hlavními konkurenty skupiny FagorBrandt (která má podíl na trhu z hlediska hodnoty ve výši […] %) na trhu sporáků ve Francii společnosti Indesit ([…] %), Electrolux ([…] %) a Candy ([…] %).
(108)
V roce 2007 představoval prodej myček nádobí značky Vedette [5-10] mil. EUR, tedy [0-5] % obratu skupiny FagorBrandt.
(109)
Podle studie ústavu GfK z roku 2007 jsou hlavními konkurenty skupiny FagorBrandt (která má podíl na trhu z hlediska hodnoty ve výši […] %) na trhu myček nádobí ve Francii společnosti BSH ([…] %), Whirlpool ([…] %) a Electrolux ([…] %). Zastavení uvádění na trh myček nádobí pod značkou Vedette tak umožní konkurentům rozšířit jejich působení na tomto trhu.
(110)
Shrnuto, výrobky značky Vedette, jejichž uvádění na trh bude zastaveno, představují [0-5] % obratu skupiny (47). Francouzské orgány uvádějí, že to bude vyžadovat významná přizpůsobení uvnitř podniku […].
6.5.4. Závěr k vyrovnávacím opatřením navrhovaným francouzskými orgány a uložení dodatečného vyrovnávacího opatření Komisí
(111)
Navrhovanými vyrovnávacími opatřeními jsou zastavení uvádění na trh po dobu pěti let určitých výrobků (varná zařízení, mrazicí zařízení a myčky nádobí) značky Vedette (48) a postoupení společnosti Brandt Components. Jedná se o skutečné omezení působení na trhu (tzn. nezanedbatelné), ovšem omezeného rozsahu.
(112)
Komise se však domnívá, že vyrovnávací opatření, které se týká značky Vedette a které navrhují francouzské orgány, představuje jediné platné vyrovnávací opatření a že není dostatečné. Komise proto přijímá rozhodnutí uložit jako podmínku slučitelnosti prodloužení zastavení uvádění na trh výrobků značky Vedette o další tři roky. Zatímco navrhované zastavení se týká pěti roků, konkrétně to znamená, že toto zastavení bude prodlouženo o tři roky na celkovou dobu osmi let.
(113)
Podle informací, které měla Komise k dispozici ke dni 21. října 2008, lze dopad tohoto vyrovnávacího opatření („VO“) odhadnout z hlediska ztráty obratu na základě níže uvedené tabulky č. 2 (49) dvěma způsoby.
Tabulka 2
milionů EUR
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
Obrat skupiny FagorBrandt
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
Dopad VO, horní hranice
- [40-60]
- [40-60]
- [40-60]
- [40-60]
- [40-60]
- [40-60]
- [40-60]
- [40-60]
Dopad VO, dolní hranice
- [55-75]
- [55-75]
- [55-75]
- [55-75]
- [55-75]
- [55-75]
- [55-75]
- [55-75]
(114)
U číselných údajů tabulky č. 2 za roky 2009 až 2012 se jedná o údaje poskytnuté francouzskými orgány a skupinou FagorBrandt ohledně dopadu vyrovnávacího opatření, jež navrhují (k tomuto dopadu viz rovněž bod odůvodnění č. 143 a následující).
(115)
Prvním způsobem, jak vypočítat dopad dodatečného vyrovnávacího opatření uloženého Komisí, je vynásobit třemi ztrátu výnosů za poslední rok, který posuzovaly francouzské orgány (tj. rok 2012). Při optimistickém scénáři pro podnik je tedy tento dopad 3 × [40-60] mil. EUR, tj. celkově [120-180] mil. EUR.
(116)
Druhým způsobem výpočtu dopadu dodatečného vyrovnávacího opatření je extrapolovat údaje za rok 2013 až 2016 uplatněním lineárního navýšení ve výši [1,5-3] % na údaje za rok 2012, což odpovídá pokračujícímu růstu obratu, který podnik pro období 2009-2012 odhadoval na [1,5-3] %. Z důvodů vysvětlených v bodě odůvodnění č. 125 a následujících je tento předpoklad růstu obratu považován vzhledem ke strategii skupiny a výhledům trhu za rozumný. Z tohoto pohledu připraví vyrovnávací opatření při optimistickém scénáři pro podnik skupinu FagorBrandt o obrat ve výši [120-180] mil. EUR.
(117)
Navrhované vyrovnávací opatření se proto jeví jako přiměřené a samo o sobě stačí k tomu, aby úměrně omezilo negativní důsledky poskytnutí předmětné podpory pro hospodářskou soutěž: při optimistickém scénáři připraví za období 2014-2016 podnik o obrat ve výši, jež se pohybuje mezi [120-180] mil. EUR. Tento nevytvořený obrat umožní konkurentům zvýšit jejich prodej. Uvedené vyrovnávací opatření rovněž podniku ztíží opětovné uvedení na trh dotčených výrobků značky Vedette po jejich osmileté nepřítomnosti (v současné době jsou na trh uváděny pouze pračky Vedette). I když značka úplně nemizí, náklady spojené s jejím návratem jsou úměrné rokům její nepřítomnosti na trhu. Čím méně bude značka na trhu přítomna, tím více ztratí na známosti.
(118)
Dále je nutno ověřit, zda toto nové vyrovnávací opatření umožňuje vyrovnat také konkurenční zvýhodnění vyvolané kumulativním účinkem italské podpory a podpory na restrukturalizaci. Lze totiž konstatovat, že k 21. říjnu 2008 skupina FagorBrandt disponovala částkou ve výši 3 190 878,02 EUR (tj. s úroky přibližně 4 mil. EUR), na kterou neměla nárok. Toto zvýhodnění má dopad na hospodářskou soutěž: podnik měl totiž k dispozici dodatečné finanční prostředky. Dodatečné vyrovnávací opatření má ale za následek, že dojde k vyrovnání uvedeného narušení hospodářské soutěže.
(119)
Tabulka č. 3 níže dokládá čistou ztrátu (čili záporné volné hotovostní prostředky - free cash flow) ve spojení s vyrovnávacím opatřením. U číselných údajů za období 2009-2012 se jedná o údaje, které Komisi oznámily francouzské orgány. U číselných údajů za období 2013-2016 se jedná o extrapolaci pomocí zvýšení údajů za rok 2012 o [1,5-3] % ročně (50).
Tabulka 3
milionů EUR
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
Konečný výsledek bez VO
[0-5]
[5-10]
[10-15]
[10-15]
[15-20]
[15-20]
[15-20]
[15-20]
Dopad VO, horní hranice
- [10-15]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
Dopad VO, dolní hranice
- [15-20]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
(120)
Ukazuje se, že při optimistickém scénáři (pro podnik) připraví tři dodatečné roky skupinu FagorBrandt o hotovostní prostředky ve výši, jež se pohybuje mezi [10-20] mil. EUR (znásobí-li se třikrát údaj za rok 2012) a [10-20] mil. EUR (sečtou-li se extrapolované údaje). Jinými slovy: uložení tohoto nového vyrovnávacího opatření ve zcela značné míře vyrovnává zvýhodnění, jež spočívalo v tom, že podnik měl k dispozici hotovostní prostředky ve výši přibližně 4 milionů EUR.
(121)
Vyrovnávací opatření konečně nepřestávají být vhodná kvůli skutečnosti, že se uplatňují i po ukončení restrukturalizačního období (stanovenému na 31. prosince 2012). Jsou-li totiž vyrovnávací opatření nutná na základě poskytnutí podpory na restrukturalizaci, nejsou přesto součástí vlastního restrukturalizačního procesu, ale představují vyrovnání poskytnuté konkurentům podpořeného podniku za účelem vyrovnání narušení hospodářské soutěže, jímž tito konkurenti mohli být postiženi. Jejich účinek a užitečnost proto nezpochybňuje skutečnost, že platí po dobu, jež přesahuje období restrukturalizace, pokud byla zavedena z důvodu restrukturalizace usnadněné státní podporou a pokud mají za cíl a důsledek vyrovnání narušení hospodářské soutěže vyvolaného touto podporou.
(122)
Komise se proto domnívá, že uvedená opatření umožňují vyhnout se nadměrnému narušení hospodářské soutěže ve smyslu odstavců 38 až 40 pokynů pro restrukturalizaci.
6.6. Obnovení životaschopnosti podniku
6.6.1. Plán restrukturalizace, tržní výhledy a věrohodnost prognóz zahrnutých do plánu restrukturalizace
(123)
Již zahájený plán restrukturalizace skupiny FagorBrandt v zásadě počítá:
-
se soustředěním a rozvojem zaměřeným na […];
-
s racionalizací nákupní politiky a […];
-
s postoupením činností a uzavřením závodů (51);
-
se snížením počtu zaměstnanců (52);
-
s opatřeními zaměřenými na posílení zachování podniku (53).
(124)
Po přezkumu Komise potvrzuje, co již oznámila v rozhodnutí o zahájení řízení, a to že soudí, že tento plán je v souladu s podmínkami stanovenými v odstavcích 35 až 37 pokynů pro restrukturalizaci. Jinými slovy: dotčený plán restrukturalizace umožňuje obnovit dlouhodobou životaschopnost podniku.
(125)
Komise si přesto přeje vyložit níže svou analýzu a své závěry ohledně tržních výhledů a věrohodnosti prognóz zahrnutých do plánu restrukturalizace.
(126)
Komise vyhodnotila prognózy obsažené v plánu restrukturalizace, a to především z hlediska výhledů růstu. Komise si přeje připomenout, že v tomto rozhodnutí jsou zohledněny pouze údaje, které byly k dispozici v říjnu roku 2008.
(127)
Podle organizace CECED (54) vývoj na evropském trhu z hlediska objemu v období 2005-2007 prokázal mírný růst v západní Evropě (o přibližně 2 % ročně) a trvalý ve východní Evropě (o přibližně 7 % ročně). Posledně uvedená míra růstu je ale proměnlivá, protože podléhá výkyvům hospodářství: dvoumístný hospodářský růst se může snadno střídat s dvoumístným hospodářským poklesem a obráceně.
(128)
Pokud je možno v dlouhodobém výhledu předpokládat sbližování nákupních zvyků ve východní Evropě s Evropou západní, slabá kupní síla v těchto zemích má za následek, že se poptávka soustředí na nejnutnější a nejlevnější výrobky (pračky nebo chladničky). A právě na tyto trhy vstoupila turecká a asijská konkurence.
(129)
Možné trhy pro skupinu FagorBrandt se tedy nacházejí v západní Evropě, protože jsou důležitější jak z hlediska hodnoty, tak z hlediska objemu a také proto, že se na nich méně uplatňují výrobky z dolní části sortimentu nabídky, ve kterých skupina FagorBrandt nemůže již být konkurenceschopná a které jsou příčinou prudkého růstu ve východní Evropě.
(130)
Přesněji řečeno, referenčním trhem skupiny FagorBrandt je francouzský trh, kde skupina uskutečňuje [50-80] % svého prodeje, vyrábí [80-100] % svého objemu a zaměstnává [80-100] % zaměstnanců skupiny. Podle organizace GIFAM (55) vzrostl ve Francii trh velkých domácích spotřebičů v roce 2007 o 1 % ve srovnání s rokem 2006, a to jak z hlediska objemu, tak z hlediska hodnoty. Konkrétněji, trh spotřebičů […], na který se skupina FagorBrandt chce zaměřit, zaznamenal ve srovnání s rokem 2006 růst o […] %, zatímco u spotřebičů […] prodej klesl o […] %.
(131)
Vývoj podle druhu výrobků ukazuje, že slibné trhy, které se v Evropě a především ve Francii rozvíjejí, jsou především trhy […]. Růst u výrobků […] je významný, zatímco chladicí zařízení téměř stagnují, jak dokládá tabulka převzatá ze studie sdružení GIFAM:
Tabulka 4
(132)
Rozhodnutí skupiny FagorBrandt na jedné straně se soustředit především na […] a na druhé straně rozvíjet […] se proto jeví v souladu s vývojem jednotlivých segmentů a výrobků.
(133)
Komise se po analýze dalších zásadních prvků plánu restrukturalizace dokládajících věrohodnost prognóz provozní ziskovosti skupiny FagorBrandt v dlouhodobém výhledu domnívá, že tyto prognózy uvedené v tabulce č. 5 jsou realistické.
Tabulka 5
milionů EUR
2009
2010
2011
2012
Obrat skupiny FagorBrandt
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
Konečný výsledek
[0-5]
[5-10]
[10-15]
[10-15]
(134)
Zbývající část analýzy se proto omezí na dvě přesně vymezené pochybnosti v otázce, zda je plán restrukturalizace realistický a dostatečný, které byly vyjádřeny v rozhodnutí o zahájení řízení.
(135)
Za prvé: Komise si vyžádala vysvětlení ohledně očekávaného zvýšení obchodního obratu o 20 % v roce 2007. Francouzské orgány vysvětlily, že v roce 2006 došlo ke změně oblasti činnosti skupiny FagorBrandt převodem distribuce značky Fagor na francouzském a anglickém trhu ze společnosti Fagor na skupinu FagorBrandt a později převodem všech činností společnosti Fagor ve Francii (56). Obchodní obrat těchto činností na rok 2007 byl odhadován na [50-100] mil. EUR a byl zahrnut do obchodního obratu skupiny FagorBrandt na rok 2007. Z hlediska konstantní oblasti činnosti dosáhlo plánované zvýšení obratu pouze [5-10] %. Od té doby oznámila Francie Komisi skutečný obchodní obrat dosažený v roce 2007. Dosáhl výše 903 mil. EUR oproti obratu ve výši 779,7 mil. EUR dosaženému v roce 2006, což představuje meziroční růst řádově o 16 %.
(136)
Za druhé: Komise zaznamenala, že plán restrukturalizace neuvádí, jak se skupina FagorBrandt míní vypořádat s navrácením neslučitelné podpory, která byla poskytnuta její italské dceřiné společnosti, což představuje riziko pro obnovení životaschopnosti podniku. Francouzské orgány upřesnily, že vrácení italské podpory společností Brandt Italia by pravděpodobně nemělo dosáhnout částky 200 000 EUR (viz bod odůvodnění č. 70 a následující). Avšak, jak již Komise uvedla (viz bod odůvodnění č. 76 a následující), výše italské podpory, kterou je nutno zohlednit pro účely tohoto rozhodnutí, dosahuje částky 3 190 878,02 EUR, ke které je nutno připočítat úroky účtované až do dne 21. října 2008. Komise se přesto domnívá, že vrácení této částky, se kterým je nutno počítat, nezpochybňuje obnovení životaschopnosti podniku, protože skupina FagorBrandt je povinna navýšit svůj vlastní příspěvek o částku rovnající se částce 3 190 878,02 EUR a úrokům (v tomto ohledu viz bod odůvodnění č. 149 a následující).
(137)
Na základě výše uvedených skutečností dospívá Komise k závěru, že pochybnosti o obnovení životaschopnosti uvedené v rozhodnutí o zahájení řízení byly odstraněny.
6.6.2. Pochybnosti o obnovení životaschopnosti vyjádřené jednou ze zúčastněných stran
(138)
Jak již bylo uvedeno, konkurent nepřející si zveřejnit svou totožnost popírá, že by restrukturalizace mohla obnovit dlouhodobou životaschopnost podniku. Za prvé: domnívá se, že podnik měl převést část své výroby do výrobních oblastí s nízkými náklady, kde může výrazně ušetřit. Za druhé: podnik nebude mít prostředky na nutné investiční výdaje na zlepšení svých výrobků v průmyslovém odvětví, které vyžaduje každý rok značné investice do průmyslového vybavení, vývoje, výzkumu a rozvoje. Konečně: zdůrazňuje, že podnik zůstává v poměru ke svým konkurentům příliš malý. V následujících bodech odůvodnění se Komise pokusí ověřit, zda připomínky konkurenta, který si nepřeje zveřejnit svou totožnost, nezpochybňují její vlastní závěry ohledně obnovení životaschopnosti.
(139)
Pokud jde o nutnost převést část výroby do zemí s nižšími náklady, Komise zjišťuje, že francouzské orgány odpověděly právě na tento bod. Připomínají, že rozvoj, na který se zaměřuje skupina FagorBrandt (inovační výrobky s vysokou přidanou hodnotou) stejně jako někteří z jejích čistě evropských konkurentů, nejde dohromady se systematizováním jejich výroby v zemích s nízkými náklady. […] U hlavních subjektů odráží umístění výrobních jednotek v zemích s nízkými náklady také jejich vůli rozvíjet v těchto zemích prodej.
(140)
Pokud jde o tvrzení konkurenta, který si nepřál zveřejnit svou totožnost, ohledně skutečnosti, že skupina FagorBrandt nemůže vynaložit značné investice nutné pro zachování její konkurenceschopnosti, a ohledně malé velikosti podniku v porovnání s hlavními subjekty, Komise konstatuje, že sama uvedla v bodě odůvodnění č. 8 rozhodnutí o zahájení řízení, že právě tyto skutečnosti přispěly k potížím podniku. Poznamenává ale, že plán restrukturalizace zřejmě přináší odpovědi na tyto výzvy. Podnik totiž zamýšlí soustředit se na […]. Komise navíc konstatuje, že některé podniky odvětví si dokáží i přes svou malou velikost v porovnání s hlavními subjekty a jejich značnou výrobu v zemích západní Evropy zachovat konkurenceschopnost tím, že se soustředí na určité výrobky a segmenty (jedná se buď o tzv. „specializované“ subjekty jako Miele, Smeg, Liebherr, Teka nebo o malé výrobce vnitrostátního rozměru jako Candy a Gorenje). Komise ostatně konstatuje, že čím dál tím větší zahrnutí společnosti FagorBrandt do skupiny Fagor přispívá svým dílem k řešení problémů spojených s její velikostí. Souhrnem Komise uznává, že body přednesené konkurentem představují pro společnost FagorBrandt výzvy, ale domnívá se, že plán restrukturalizace je takové povahy, aby na ně přinesl odpovědi, a představuje dostatečnou pravděpodobnost obnovení životaschopnosti.
(141)
Na základě výše uvedeného se Komise domnívá, že připomínky předložené konkurentem, který si nepřál zveřejnit svou totožnost, nezpochybňují její hodnocení, podle nějž plán restrukturalizace umožní obnovení dlouhodobé životaschopnosti skupiny FagorBrandt.
6.6.3. Dopad dodatečných vyrovnávacích opatření na obnovení životaschopnosti
(142)
Konečně a stále ještě ve věci obnovení dlouhodobé životaschopnosti podniku je Komise podle poslední věty odstavce 38 pokynů pro restrukturalizaci povinna ověřit, zda plánovaná vyrovnávací opatření neohrozí životaschopnost podniku. Jak bylo analyzováno, francouzské orgány navrhly vyrovnávací opatření, jež nebyla zahrnuta do finančních prognóz připojených k oznámení. Tato opatření budou muset být provedena, protože je Komise považuje za nutná. Pokud jde o tato opatření, tj. pětileté pozastavení prodeje chladicích a varných výrobků a myček nádobí značky Vedette, která vyvolají zhoršení finančních výsledků podniku, je nutno zjistit, zda jsou pro podnik únosná.
(143)
Podle francouzských orgánů uvádějí dvě následující tabulky č. 6 a 7 finanční výsledky podniku při zohlednění provedení dodatečných vyrovnávacích opatření, která navrhují. Tabulka č. 6 zobrazuje optimistický scénář a tabulka č. 7 pesimistický.
Tabulka 6
Pozastavení prodeje mrazicích a varných výrobků a myček nádobí značky Vedette (v milionech EUR)
Optimistický scénář
2007
2008
2009
2010
2011
2012
Obrat
903,0
[900-1 000]
[900-1 000]
[900-1 000]
[900-1 000]
[900-1 000]
Hrubé ziskové rozpětí
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Hospodářský výsledek před zahrnutím neopakujících se položek
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Provozní výsledek (EBIT)
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Hospodářský výsledek před zdaněním
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Zisk po zdanění
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
[0-5]
[5-10]
[5-10]
Volné hotovostní prostředky (Free Cash Flow)
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Kumulativní volné hotovostní prostředky ( Cum. Free Cash Flow)
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Tabulka 7
Pozastavení prodeje mrazicích a varných výrobků a myček nádobí značky Vedette (v milionech EUR)
Pesimistický scénář
2007
2008
2009
2010
2011
2012
Obrat
903,0
[900-1 000]
[900-1 000]
[900-1 000]
[900-1 000]
[900-1 000]
Hrubé ziskové rozpětí
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Hospodářský výsledek před zahrnutím neopakujících se položek
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Provozní výsledek (EBIT)
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Hospodářský výsledek před zdaněním
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Zisk po zdanění
- [5-10]
- [5-10]
- [10-15]
[0-5]
[0-5]
[5-10]
Volné hotovostní prostředky (Free Cash Flow)
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Kumulativní volné hotovostní prostředky ( Cum. Free Cash Flow)
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
(144)
Tabulky č. 6 a 7 vycházejí z následujících předpokladů ohledně ztráty obratu kvůli stažení několika skupin výrobků uváděných na trh pod značkou Vedette. Takové stažení může mít za následek:
a)
snížení tržeb u skupiny výrobků značky Vedette, jejíž uvádění na trh je pozastaveno;
b)
snížení tržeb u ostatních skupin výrobků prodávaných pod značkou Vedette (57) (negativní dopad na výrobky značky Vedette);
c)
snížení tržeb u ostatních značek (negativní dopad na celé portfolio značek skupiny FagorBrandt).
(145)
Optimistický scénář zohledňuje pouze důsledky a) a b) bodu odůvodnění č. 144 a ztráta způsobená zastavením uvádění na trh určitého výrobku představuje ztrátu ve výši [70-90] % obchodního obratu u pozastavené výrobní řady (zbývajících [10-30] % představuje částku, kterou skupina FagorBrandt získá zpět nárůstem prodeje stejných výrobků uváděných na trh pod jinou značkou než Vedette) a [20-30] % obchodního obratu u ostatních výrobků uváděných na trh pod značkou Vedette. Pesimistický scénář zohledňuje důsledky c) bodu odůvodnění č. 144 s předpokladem míry ztráty ve výši [110-130] % u zastavené výrobní řady (ztráta se může týkat nejenom 100 % u zastavené výrobní řady ale může se také projevit u ostatních výrobků a značek než jen u výrobní řady, jejíž uvádění na trh je zastaveno) a [20-40] % u ostatních výrobků uváděných na trh pod značkou Vedette. Francouzské orgány vysvětlují, že pesimistický předpoklad odpovídá zkušenosti, kterou již podnik získal: v roce 2003 se ve Francii rozhodl přestat uvádět na trh mikrovlnné trouby pod značkou Vedette a plně se soustředit na značku Brandt, pro kterou bylo vyvinuto mimořádné marketingové úsilí. Uvedené zastavení prodeje mělo velmi záporné následky, protože podnik přišel nejenom o celkový obchodní obrat uskutečněný pod značkou Vedette, ale ztráta zasáhla také značku Brandt (celková ztráta u obou značek představovala […] výrobků během 2 let, již je nutno porovnat s původním prodejem […] kusů, z toho […] pod značkou Vedette, což představuje ztrátu [120-140] % pozastaveného objemu) (58).
(146)
Na základě rozboru údajů z obou výše uvedených tabulek a ostatních údajů poskytnutých francouzskými orgány se Komise domnívá, že zvolená vyrovnávací opatření oslabí podnik, protože vyvolají zhoršení hospodářských výsledků podniku počínaje rokem 2009, kdy začnou být prováděna. Podnik se ale vrátí ke kladnému hospodářskému výsledku již v roce 2010 a ještě ho zlepší v následujících letech. Komise proto soudí, že vyrovnávací opatření navrhovaná francouzskými orgány sice podnik oslabí, ale nezabrání obnovení jeho životaschopnosti.
(147)
Tento závěr není zpochybněn dodatečným vyrovnávacím opatřením uloženým Komisí, a to povinností prodloužit o tři roky zastavení uvádění na trh dotčených výrobků značky Vedette.
(148)
Jak totiž vyplývá z tabulky č. 3, která zobrazuje dopad dodatečného vyrovnávacího opatření na konečný hospodářský výsledek podniku, zůstane tento výsledek v období 2014-2016 kladný a bude vykazovat růst odhadovaný na [1,5-3] %. Stejný závěr proto platí i pro vyrovnávací opatření uložené Komisí: podnik sice oslabí, ale nezbrání obnovení jeho životaschopnosti.
6.7. Omezení podpory na minimum: skutečný příspěvek bez podpory
(149)
Aby podpora mohla být povolena, je podle odstavců 43 až 45 pokynů pro restrukturalizaci nutno, aby její výše a míra byly omezeny na minimum nutné pro provedení restrukturalizace s ohledem na dostupné finanční zdroje podniku, jeho akcionářů či skupiny, ke které náleží. Příjemci podpory musí k plánu restrukturalizace přispět významným dílem z vlastních zdrojů, včetně prodeje aktiv, která nejsou nezbytně nutná pro přežití podniku, nebo z vnějších zdrojů získaných za tržních podmínek.
(150)
Jak uvádí odstavec 43 rozhodnutí o zahájení řízení, dosahují náklady na restrukturalizaci, tak jak jsou popsány v oznámení francouzských orgánů, výše 62,5 mil. EUR. Podnik počítá s tím, že přispěje částkou 31,5 mil. EUR a získá podporu ve výši 31 mil. EUR.
Mil. EUR
%
Restrukturalizační náklady
62,5
100 %
Zdroj financování:
Vlastní úsilí příjemce
4,6
7,4 %
Příspěvek akcionářů
26,9
43 %
Podpora státu
31
49,6 %
(151)
V odstavci 44 rozhodnutí o zahájení řízení Komise vyjadřuje dvě pochybnosti ohledně uvedených údajů. Na jedné straně Komise žádá francouzské orgány o zdůvodnění, proč nezahrnuly vrácení podpory podle článku 44f do restrukturalizačních nákladů. Na druhé straně Komise žádá o vysvětlení povahy vlastního úsilí příjemce.
(152)
Francouzské orgány k druhé pochybnosti odpověděly, že vlastní úsilí příjemce spočívá v bankovních půjčkách, které skupina FagorBrandt získala na trhu. Upřesňují, že v roce 2006 podnik smluvně získal bankovní půjčky ve výši [20-40] mil. EUR a že tato částka byla v roce 2007 navýšena na [20-40] mil. EUR (59). Půjčky byly jištěny […]. Komise konstatuje, že se jedná o „financování z vnějších zdrojů za tržních podmínek“, jak jej stanoví odstavec 43 pokynů pro restrukturalizaci, a představuje tedy platný příspěvek.
(153)
Pokud jde o první pochybnost vyjádřenou Komisí, francouzské orgány uvádějí, že navrácení neslučitelné podpory nemůže být předem označeno za náklad na restrukturalizaci (stejně tak za vlastní úsilí příjemce ve smyslu odstavců 43 a 44 pokynů pro restrukturalizaci). Z tohoto důvodu nezapočítaly podporu podle článku 44f jako restrukturalizační náklad. Udávají ale, že toto navrácení, ohodnocené na přibližně [25-30] mil. EUR (včetně úroků), je samozřejmě zahrnuto do podnikatelského záměru přiloženého k oznámení jako každý jiný běžný finanční výdaj. Komise považuje za nezbytné, aby navrácení bylo vzato v úvahu v podnikatelském plánu, k čemuž v tomto konkrétním případě došlo (60).
(154)
Je ale nutno také zohlednit skutečnost, že k 21. říjnu 2008 italská podpora obdržená společností Brandt Italia představuje částku 3 190 878,02 EUR, níž je nutno připočítat úroky. Nelze proto vyloučit, že se ve vlastním příspěvku, jak ho podnik plánuje, neskrývá dotčená částka. Vlastní příspěvek příjemce se tím dostává pod hranici 50 %, kterou vyžaduje odstavec 44 pokynů pro restrukturalizaci.
(155)
Aby se proto zajistilo, že vlastní příspěvek podniku skutečně neobsahuje prvky podpory a představuje nejméně 50 % nákladů na restrukturalizaci, Komise ukládá jako podmínku tohoto kladného rozhodnutí navýšení vlastního příspěvku v míře odpovídající výši italské podpory, tj. 3 190 878,02 EUR, s tím, že k této částce je nutno připočítat úroky účtované až do dne 21. října 2008.
(156)
Konkrétně to znamená, že je nutno navýšit vlastní příspěvek k nákladům na restrukturalizaci navrhovaný skupinou FagorBrandt o tuto částku (prostřednictvím půjčky, příspěvku akcionářů či jiným způsobem), a to před koncem období restrukturalizace podniku, který je stanoven na 31. prosince 2012. Francouzské orgány musí prokázat toto navýšení do dvou měsíců od uplynutí lhůty dne 31. prosince 2012.
(157)
Pokud jde o tvrzení konkurenta, který si nepřál zveřejnit svou totožnost, že podpora není omezena na minimum, Komise potvrzuje, že kromě ověření dodržení formálního kritéria vlastního příspěvku přesahujícího 50 % rovněž posoudila, zda je podpora omezena na nutné minimum, a to zejména na základě kritérií stanovených v odstavci 45 pokynů pro restrukturalizaci. Komise se domnívá, že tomu tak je a že výše podpory neumožňuje podniku mít „nadbytek prostředků, jenž by mohl být použit pro agresivní a trh narušující činnosti, které nesouvisejí s procesem restrukturalizace.“
(158)
Komise zejména konstatuje, že po poskytnutí podpory a na konci období restrukturalizace zůstane skupina nadále výrazně zadlužena, a to s poměrem zadlužení k vlastnímu kapitálu stále vyšším než jedna. Skupina FagorBrandt tak bude nucena přednostně přidělovat vytvořené finanční prostředky na snížení této míry zadlužení.
6.8. Zásada „jednou a dost“
(159)
Podle odstavce 72 a následujících pokynů pro restrukturalizaci smí být podpora na restrukturalizaci poskytnuta pouze jednou za období deseti roků.
(160)
V tomto konkrétním případě nelze prohlásit italskou a francouzskou podporu, jejichž příjemcem byla skupina FagorBrandt, za podpory na záchranu a restrukturalizaci. V okamžiku poskytnutí těchto podpor, tj. v roce 2002 a roce 2003, nebyla totiž skupina FagorBrandt v obtížích, jak je prokázáno v bodech odůvodnění č. 45 až 56.
(161)
Je proto dodržena zásada „jednou a dost“ stanovená v pokynech pro restrukturalizaci.
6.9. Úplné provedení plánu
(162)
Plán restrukturalizace skupiny FagorBrandt, včetně všech závazků Francie, musí být proveden v plném rozsahu (61). Komise žádá, aby byla informována o postupu provádění plánu a souvisejících závazků.
7. ZÁVĚR
(163)
Podpora může být prohlášena za slučitelnou s vnitřním trhem, pokud budou splněny všechny uložené podmínky,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Podpora, kterou Francie zamýšlí poskytnout ve prospěch podniku FagorBrandt ve výši 31 mil. EUR, je slučitelná s vnitřním trhem za podmínek stanovených v článku 2.
Článek 2
1. Francouzské orgány musí pozastavit vyplácení podpory uvedené v článku 1 tohoto rozhodnutí podniku FagorBrandt, dokud tento podnik nevrátí neslučitelnou podporu, na kterou se vztahuje rozhodnutí Komise 2004/343/ES ze dne 16. prosince 2003 (62).
2. Plán restrukturalizace, s nímž Francie seznámila Komisi dne 6. srpna 2007, je proveden v plném rozsahu.
3. Vlastní příspěvek k nákladům restrukturalizace navrhovaný skupinou FagorBrandt ve výši 31,5 mil. EUR se navýší o částku 3 190 878,02 EUR a úroky účtované z této částky od okamžiku, kdy skupina FagorBrandt dostala k dispozici italskou podporu, do dne 21. října 2008. K tomuto navýšení dojde před uplynutím restrukturalizačního období podniku, jehož konec je stanoven na 31. prosince 2012. Francouzské orgány prokáží toto navýšení do dvou měsíců po uplynutí lhůty dne 31. prosince 2012.
4. Skupina FagorBrandt zastaví uvádění na trh mrazicích a varných zařízení a myček nádobí značky Vedette po dobu osmi roků.
5. Pro zajištění kontroly plnění podmínek stanovených v odstavcích 1 až 4 tohoto článku bude Francie informovat Komisi prostřednictvím výročních zpráv o stavu postupu restrukturalizace skupiny FagorBrandt, o vracení neslučitelné podpory popsané v odstavci 1, o vyplácení slučitelné podpory a o uplatňování vyrovnávacích opatření.
Článek 3
Francie bude informovat Komisi do dvou měsíců po oznámení tohoto rozhodnutí o opatřeních, která provedla, aby mu vyhověla.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 25. července 2012.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 25 luglio 2012
relativa all’aiuto di stato SA.23839 (C 44/2007) della Francia a favore dell’impresa FagorBrandt
[notificata con il numero C(2012) 5043]
(Il testo in lingua francese è il solo facente fede)
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2013/283/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 108, paragrafo 2, primo comma (1),
visto l’accordo sullo Spazio economico europeo, in particolare l’articolo 62, paragrafo 1, lettera a),
dopo aver invitato gli interessati a presentare le loro osservazioni conformemente ai detti articoli (2) e viste le osservazioni trasmesse,
considerando quanto segue:
1. PROCEDIMENTO
(1)
Con lettera del 6 agosto 2007 la Francia ha notificato alla Commissione un aiuto alla ristrutturazione a favore del gruppo FagorBrandt.
(2)
Con lettera del 10 ottobre 2007 la Commissione ha informato la Francia della propria decisione di avviare il procedimento a norma dell’articolo 108, paragrafo 2, del trattato sul funzionamento dell’Unione europea (in appresso «TFUE») in relazione a detto aiuto.
(3)
La decisione della Commissione di avviare il procedimento (in appresso «la decisione di avvio del procedimento») è stata pubblicata nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (3). La Commissione ha invitato gli interessati a presentare osservazioni in merito all’aiuto in questione.
(4)
La Commissione ha ricevuto osservazioni da tre interessati, ossia due concorrenti e il beneficiario dell’aiuto. Electrolux ha presentato osservazioni con lettera del 14 dicembre 2007. In seguito a una riunione con i servizi della Commissione, svoltasi il 20 febbraio 2008, Electrolux ha presentato ulteriori osservazioni con lettere del 26 febbraio 2008 e del 12 marzo 2008. Un concorrente che desidera rimanere anonimo ha presentato osservazioni con lettera del 17 dicembre 2007 (4). FagorBrandt ha presentato osservazioni con lettera del 17 dicembre 2007. La Commissione ha trasmesso tali osservazioni alla Francia con lettere del 15 gennaio 2008 e del 13 marzo 2008 fornendole la possibilità di commentarle. La Commissione ha infatti ricevuto i commenti della Francia rispettivamente con lettera del 15 febbraio 2008 e in un documento presentato in occasione della riunione del 18 marzo 2008 (cfr. punto (5)).
(5)
Con lettera del 13 novembre 2007 la Francia ha comunicato alla Commissione le sue osservazioni sulla decisione di avvio del procedimento. Il 18 marzo 2008 si è svolta una riunione tra i servizi della Commissione, le autorità francesi e FagorBrandt. A seguito di tale riunione le autorità francesi hanno presentato informazioni con lettere del 24 aprile 2008 e del 7 maggio 2008. Una seconda riunione si è tenuta tra le stesse parti il 12 giugno 2008. Successivamente a questo incontro, le autorità francesi hanno inviato ulteriori chiarimenti con lettera del 9 luglio 2008. Il 15 luglio 2008 la Commissione ha richiesto informazioni supplementari, che sono state fornite dalle autorità francesi il 16 luglio 2008.
(6)
Il 21 ottobre 2008 la Commissione ha adottato una decisione positiva subordinata a determinate condizioni relativamente all’aiuto per la ristrutturazione concesso a FagorBrandt (5) pari a 31 milioni di euro (di seguito «la decisione del 21 ottobre 2008»).
(7)
Tale decisione è stata annullata dal Tribunale il 14 febbraio 2012 (6) (in appresso «la sentenza del Tribunale del 14 febbraio 2012») per un doppio errore manifesto di valutazione: da un lato, il fatto di aver considerato una misura compensativa non valida e, dall’altro, la mancata analisi dell’effetto cumulativo sulla concorrenza di un precedente aiuto incompatibile, concesso dalle autorità italiane (di seguito «l’aiuto italiano») e non ancora recuperato, e dell’aiuto approvato.
(8)
La Commissione deve pertanto adottare una nuova decisione finale e per farlo deve fondare la nuova analisi, conformemente alla giurisprudenza del Tribunale (7), esclusivamente sulle informazioni di cui disponeva all’epoca, ovvero al 21 ottobre 2008 (cfr. sezione «6.2.2. Quadro temporale dell’analisi»).
2. DESCRIZIONE
(9)
L’aiuto in questione è un aiuto alla ristrutturazione il cui importo previsto è di 31 milioni di euro. Tale dotazione proviene dal ministero francese dell’Economia, delle finanze e dell’occupazione. Il beneficiario dell’aiuto è FagorBrandt SA, che detiene varie controllate responsabili della produzione e della commercializzazione.
(10)
Le autorità francesi fanno sapere che, alla luce delle risorse disponibili e in assenza di aiuto di Stato, FagorBrandt SA non sarebbe in grado di far fronte alle proprie difficoltà. La sovvenzione diretta di 31 milioni di euro consentirà, secondo la Francia, di finanziare metà dei costi di ristrutturazione (8).
(11)
Il gruppo FagorBrandt (in appresso «FagorBrandt») appartiene indirettamente alla società Fagor Electrodomésticos S. Coop (di seguito «Fagor»), cooperativa di diritto spagnolo. Il capitale di detta società cooperativa è suddiviso fra circa 3 500 membri (dipendenti, soci) nessuno dei quali può detenerne più del 25 %.
(12)
A sua volta, Fagor fa parte di un gruppo di cooperative denominato Mondragón Corporación Cooperativa (in appresso «MCC»), nel cui ambito ciascuna cooperativa conserva la propria autonomia giuridica e finanziaria. Fagor appartiene alla divisione «Foyer» del gruppo settoriale «Industria» di MCC.
(13)
Nel 2007 FagorBrandt ha realizzato un fatturato di 903 milioni di euro. Il gruppo è presente in tutta la gamma dei grandi elettrodomestici che comprendono tre grandi gruppi di prodotti: il lavaggio (lavastoviglie, lavatrici, asciugatrici, lavasciuga), il freddo (frigoriferi, congelatori a pozzetto e ad armadio) e la cottura (forni tradizionali, microonde, cucine, piani cottura, cappe aspiranti).
3. RAGIONI CHE HANNO DETERMINATO L’AVVIO DEL PROCEDIMENTO
(14)
Nella decisione di avvio del procedimento, la Commissione ha espresso dubbi per le cinque seguenti ragioni: rischio di elusione del divieto di aiuti per la ristrutturazione a favore di imprese di recente costituzione; rischio di elusione dell’obbligo di rimborso dell’aiuto incompatibile; dubbi circa il ripristino della redditività a lungo termine dell’impresa; insufficienza delle misure compensative; dubbi circa la limitazione dell’aiuto al minimo necessario, in particolare per quanto concerne il contributo del beneficiario.
3.1. Rischio di elusione del divieto di aiuti per la ristrutturazione a favore di imprese di recente costituzione
(15)
Dato che FagorBrandt è stata costituita nel gennaio 2002, ai sensi del punto 12 degli orientamenti comunitari sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione di imprese in difficoltà (in appresso «orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione») (9), è stata un’impresa di recente costituzione fino al gennaio 2005, ossia fino a tre anni dopo la sua costituzione. Ciò significa che sia nel momento in cui l’impresa ha beneficiato dell’esenzione fiscale a norma dell’articolo 44 septies del codice tributario francese (in appresso «l’aiuto a norma dell’articolo 44 septies»), sia nel momento in cui nel dicembre 2003 la Commissione ha dichiarato l’aiuto incompatibile e ne ha ordinato il recupero (10), FagorBrandt era un’impresa di recente costituzione. Pertanto, conformemente al punto 12 dei succitati orientamenti, non poteva fruire di aiuti per la ristrutturazione. Di conseguenza, il fatto che la Francia non avesse ancora recuperato l’aiuto dichiarato incompatibile nel dicembre 2003, quando FagorBrandt aveva cessato di essere un’impresa di recente costituzione diventando pertanto ammissibile a ricevere aiuti per la ristrutturazione, potrebbe costituire un’elusione del divieto di cui al punto 12 dei succitati orientamenti.
3.2. Rischio di elusione dell’obbligo di rimborso dell’aiuto incompatibile
(16)
Considerando che l’aiuto notificato sembrava servire per lo più a finanziare il rimborso dell’aiuto concesso a norma dell’articolo 44 septies, la Commissione ha espresso il dubbio che l’aiuto notificato costituisse un’elusione dell’obbligo di rimborso di detto aiuto incompatibile e ne svuotasse di sostanza e di efficacia il recupero.
3.3. Dubbi circa il ripristino della redditività a lungo termine dell’impresa
(17)
Per quanto concerne il ripristino della redditività a lungo termine dell’impresa, la Commissione ha espresso due dubbi. Da un lato, nell’osservare che il fatturato atteso per il 2007 aumentava di circa il 20 % rispetto a quello dell’anno precedente, la Commissione ha chiesto su quali elementi si fondasse tale previsione. D’altro lato, la Commissione ha osservato che il piano di ristrutturazione non indicava come FagorBrandt intendesse far fronte al rimborso dell’aiuto incompatibile riscosso dalla sua controllata italiana.
3.4. Insufficienza delle misure compensative
(18)
La Commissione ha altresì espresso dubbi sull’accettabilità dell’assenza di attuazione di misure compensative supplementari rispetto a quelle già avviate nell’ambito del piano di ristrutturazione. La Commissione ha ricordato che:
(i)
gli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione (punti 38-41) prevedono l’obbligo per i beneficiari che rispondono al criterio di «grande impresa» di porre in essere misure compensative;
(ii)
da un lato, senza l’aiuto, Fagor Brandt uscirebbe dal mercato e, dall’altro, i concorrenti di FagorBrandt sono principalmente europei. La sparizione di Fagor Brandt permetterebbe quindi ai concorrenti europei di accrescere in misura significativa sia le loro vendite che la loro produzione;
(iii)
sembra che l’insieme delle misure già attuate non possa essere preso in considerazione come misure compensative sulla base del punto 40 dei succitati orientamenti;
(iv)
infine la Commissione ha sottolineato che gli orientamenti in vigore al momento dell’esame dei casi Bull (11) e Euromoteurs (12) invocati dalla Francia non imponevano l’obbligo di adottare misure compensative. La Commissione ha inoltre sottolineato altre differenze rilevanti tra tali casi e il caso di specie.
3.5. Dubbi circa il contributo del beneficiario
(19)
Infine la Commissione ha espresso dubbi sul fatto che siano soddisfatte le condizioni di cui agli articoli 43 e 44 degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione. Da un lato, le autorità francesi non hanno incluso il rimborso dell’aiuto a norma dell’articolo 44 septies nei costi per la ristrutturazione e, dall’altro, non hanno spiegato la provenienza di determinati importi di cui si è tenuto conto come «sforzo proprio del beneficiario».
4. OSSERVAZIONI DEGLI INTERESSATI
4.1. Osservazioni dell’impresa Electrolux
(20)
Electrolux indica che, per rispondere alle sfide della concorrenza globale, ha realizzato importanti piani di ristrutturazione, alquanto costosi. Per rimanere competitiva, l’impresa è stata costretta ad adottare misure drastiche, tra le quali la chiusura di otto stabilimenti dell’Europa occidentale la cui produzione è stata principalmente spostata verso altri stabilimenti già esistenti in Europa e verso nuovi stabilimenti in Polonia e in Ungheria. La maggior parte delle imprese del settore «grandi elettrodomestici» ha adottato misure di ristrutturazione simili. Di conseguenza, Electrolux si lamenta del fatto che FagorBrandt potrebbe ricevere una sovvenzione per far fronte a una situazione che il resto del settore deve gestire senza fruire di aiuti analoghi. L’aiuto falserebbe la concorrenza a danno di altre imprese.
4.2. Osservazioni del secondo concorrente
(21)
In primo luogo, questo concorrente che desidera mantenere l’anonimato ritiene che l’aiuto pianificato non permetta all’impresa di ripristinare la redditività a lungo termine. A suo avviso, occorre una riorganizzazione industriale sostanziale per assicurare la sopravvivenza dell’impresa. Secondo il concorrente in questione, FagorBrandt non disporrà delle risorse per finanziare gli investimenti necessari e l’aiuto non permetterà a FagorBrandt di raggiungere una dimensione tale da migliorare la propria posizione nelle negoziazioni con i grandi distributori, che preferiscono fornitori con una maggiore presenza nell’Unione europea.
(22)
In secondo luogo, il concorrente ritiene che l’aiuto non si limiti al minimo necessario, poiché FagorBrandt potrebbe trovare i finanziamenti indispensabili alla sua ristrutturazione rivolgendosi al proprio azionista e alla cooperativa (ovvero MCC, di cui fa parte la banca Caja Laboral) cui quest’ultimo appartiene.
(23)
In terzo luogo, il concorrente reputa che l’aiuto sia di natura tale da incidere sulla concorrenza e sugli scambi tra Stati membri. Da un lato, la maggior parte delle imprese del settore produce in Europa e può pertanto essere considerata europea. I concorrenti asiatici e turchi non sono significativamente presenti, tranne che per alcuni prodotti. D’altro lato, FagorBrandt è il quinto operatore a livello europeo e detiene una forte posizione sui mercati francese, spagnolo e polacco. Di conseguenza, il concorrente in questione è del parere che, in assenza di misure compensative, l’aiuto non potrebbe essere dichiarato compatibile dalla Commissione.
(24)
In quarto luogo, l’autorizzazione di aiuti illegali concessi in precedenza dalla Francia e dall’Italia impone due conclusioni: da un lato, le difficoltà di FagorBrandt sono ricorrenti e pongono, a termine, la questione della sua redditività; d’altro lato, l’aiuto notificato servirà probabilmente al rimborso degli aiuti illegittimi eludendo in tal modo l’obbligo di rimborso.
4.3. Osservazioni di FagorBrandt
(25)
Le osservazioni di FagorBrandt sono simili a quelle formulate dalle autorità francesi che sono di seguito riassunte:
5. COMMENTI DELLA FRANCIA
5.1. Commenti della Francia relativamente alla decisione di avvio del procedimento
(26)
A proposito di una possibile elusione del divieto di aiuti alla ristrutturazione a favore di imprese di recente costituzione, le autorità francesi non contestano che FagorBrandt debba essere considerata «un’impresa di recente costituzione» nei tre anni successivi alla sua costituzione, conformemente al punto 12 degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione. Esse osservano tuttavia che la questione dell’eventuale concessione di un aiuto alla ristrutturazione a favore di FagorBrandt si è posta solo nel 2006, a seguito delle difficoltà riscontrate dal 2004 e tenuto conto del deterioramento della sua situazione finanziaria a partire dal 2005, ossia nel quinto anno di esistenza. In altri termini, l’impresa non aveva ragione di chiedere un aiuto alla ristrutturazione prima di essersi trovata in una situazione che giustificasse la richiesta di aiuto, cioè nel corso del 2006. Di conseguenza, la questione di un’eventuale elusione della regola dei tre anni è priva di oggetto.
(27)
Quanto alla possibilità che l’aiuto notificato svuoti di ogni efficacia l’obbligo di rimborso, la Francia fa presente che l’impresa non si trova in difficoltà unicamente a causa del rimborso dell’aiuto. Le difficoltà finanziarie sono, infatti, iniziate nel 2004 e la situazione si è notevolmente deteriorata nel 2005 e nel 2006. Come concluso dalla Commissione nella decisione di avvio del procedimento, l’impresa è effettivamente in difficoltà ai sensi degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione. La Francia conclude che l’impresa può a tale titolo beneficiare di un aiuto alla ristrutturazione, purché siano soddisfatte le altre condizioni richieste per siffatto aiuto. La questione di stabilire se l’impresa potesse o meno superare l’anno 2007 o 2008 se non avesse dovuto rimborsare l’aiuto è priva di oggetto, in quanto il rimborso dell’aiuto è obbligatorio e ciò a seguito della decisione negativa adottata dalla Commissione nel 2003 in relazione al regime a norma dell’articolo 44 septies. È quindi l’accumularsi di difficoltà finanziarie a giustificare la domanda di aiuto, dato che dette difficoltà provengono dai costi di ristrutturazione già sostenuti dall’impresa, dalla mancata conclusione della ristrutturazione e da tutti gli altri oneri che l’impresa deve assumere, ivi compreso il rimborso dell’aiuto.
(28)
Quanto al ripristino della redditività a lungo termine e ai due relativi dubbi formulati nella decisione di avvio del procedimento, le autorità francesi osservano quanto di seguito riportato. La previsione concernente la crescita del 20 % del fatturato del 2007 rispetto all’esercizio 2006 è da ricondurre principalmente alla modifica del perimetro di attività di FagorBrandt, avvenuta nel 2006. Quanto al fatto che non si tenga conto del rimborso dell’aiuto illegale percepito dalla controllata italiana (concesso nell’ambito del rilevamento da parte di Brandt Italia delle attività nel settore degli elettrodomestici di Ocean S.p.a.), le autorità francesi indicano che tale rimborso non dovrebbe incidere sulla redditività dell’impresa, dato che l’importo che finirà per essere a carico di Brandt Italia dovrebbe essere inferiore a 200 000 euro, poiché il saldo sarà sostenuto dal venditore delle attività in questione.
(29)
Quanto all’assenza di misure compensative, la Francia ripete che l’impresa ha già ceduto nel 2004 la società Brandt Components (stabilimento di Nevers). D’altro canto, la società ha ridotto la sua capacità produttiva cessando la produzione dei congelatori a pozzetto e dei forni a microonde a posa libera. Le autorità francesi ricordano altresì che l’aiuto ha provocato una distorsione molto limitata, il che riduce la necessità di misure compensative. FagorBrandt detiene infatti a livello europeo una quota pari a [0-5] % (13) del mercato, ossia molto modesta rispetto ai suoi principali concorrenti. Le autorità francesi ritengono peraltro che la presenza dell’impresa sul mercato permetta di evitare situazioni di oligopolio. Nel corso del procedimento d’indagine formale, le autorità francesi hanno proposto l’adozione di misure compensative addizionali.
(30)
Quanto ai dubbi della Commissione relativi alla limitazione dell’aiuto al minimo necessario e al contributo proprio del beneficiario, le autorità francesi osservano quanto di seguito riportato. In merito al fatto che non si tenga conto del rimborso dell’aiuto nei costi per la ristrutturazione, la Francia indica che il rimborso di un aiuto incompatibile non può a priori figurare tra i costi di ristrutturazione. A proposito dello «sforzo proprio del beneficiario» quale indicato nella notifica, le autorità francesi spiegano che si tratta di prestiti bancari.
5.2. Commenti della Francia sulle osservazioni degli interessati
(31)
In merito ai commenti di Electrolux, la Francia sottolinea che le misure di ristrutturazione avviate da Electrolux e da altri concorrenti non miravano a ripristinare una situazione economica difficile bensì a rafforzare la posizione sul mercato dei grandi elettrodomestici. Pertanto la Francia è del parere che la situazione di FagorBrandt non sia analoga a quella dei suoi concorrenti, i quali dispongono peraltro di mezzi finanziari notevolmente superiori, grazie alle loro dimensioni di gran lunga maggiori.
(32)
Quanto ai commenti relativi alla redditività a lungo termine di FagorBrandt formulati dall’impresa che ha chiesto di rimanere anonima, le autorità francesi sottolineano innanzitutto che FagorBrandt ha adottato misure destinate in un primo tempo ad arrestare le perdite e a rafforzare il margine in modo da potere conseguire, nel lungo termine, una migliore posizione sul mercato, in particolare sviluppando […].
(33)
Quanto all’affermazione che l’aiuto non è limitato al minimo, in quanto FagorBrandt potrebbe trovare finanziamenti dai suoi azionisti, le autorità francesi sottolineano che MCC non è una holding bensì un movimento cooperativo, nel cui ambito ciascuna cooperativa, ivi comprese Fagor o la banca Caja Laboral, è autonoma e dipende dalle decisioni dei propri lavoratori-cooperatori, che ne sono i proprietari. FagorBrandt può quindi contare esclusivamente sul sostegno finanziario di Fagor, limitato alle capacità attuali di quest’ultima. L’acquisizione di FagorBrandt ha ridotto i margini di manovra di Fagor in termini di tesoreria e Fagor non può oggi permettere finanziamenti oltre un certo limite.
(34)
In terzo luogo, in risposta ai presunti effetti negativi sulla concorrenza, le autorità francesi rilevano alcune contraddizioni nelle osservazioni del terzo interessato che ha chiesto di mantenere l’anonimato. Da un lato, quest’ultimo afferma che l’aiuto inciderebbe sulle condizioni della concorrenza all’interno del mercato europeo. Dall’altro, sostiene che FagorBrandt è di dimensioni troppo piccole rispetto ai principali operatori, il che ne mette in pericolo la redditività. Peraltro, quanto all’assenza di misure compensative, le autorità francesi ricordano di aver già attuato misure compensative valide e che propongono di adottarne altre.
(35)
In quarto luogo, in risposta alle affermazioni basate sulla precedente concessione di aiuti illegali da parte della Francia e dell’Italia, la Francia ribadisce che detti aiuti illegali non erano destinati a un programma di ristrutturazione dell’impresa bensì a un sistema volto a favorire il mantenimento dell’occupazione nel territorio. Peraltro la Francia sottolinea, sulla base delle informazioni fornite da FagorBrandt alla Commissione il 17 dicembre 2007, che non v’è alcun rapporto reale tra l’importo dell’aiuto concesso (circa 20 milioni di euro di aiuto netto dopo l’imposta) e l’ammontare dell’aiuto incompatibile (circa 27,3 milioni di euro, una volta calcolati gli interessi). Inoltre i costi di ristrutturazione sono valutati a 62,5 milioni di euro e sono quindi nettamente superiori all’importo dell’aiuto richiesto per la ristrutturazione. Infine esse ribadiscono il carattere fungibile delle spese.
(36)
Per quanto concerne le osservazioni fornite alla Commissione da FagorBrandt, le autorità francesi affermano di condividere pienamente questi elementi chiarificatori, tanto più che completano le loro proprie osservazioni.
6. VALUTAZIONE DELL’AIUTO
6.1. Sussistenza di un aiuto ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE
(37)
La Commissione ritiene che la misura costituisca un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del TFUE. Tale aiuto assume la forma di una sovvenzione del governo francese ed è pertanto finanziato mediante risorse statali ed imputabile allo Stato. La misura si rivolge esclusivamente a FagorBrandt ed è quindi selettiva. La sovvenzione favorisce FagorBrandt procurandole risorse aggiuntive e consentendole di non cessare le proprie attività. Di conseguenza, questa misura minaccia di falsare la concorrenza tra produttori di grossi elettrodomestici. Si rilevi infine che il mercato dei grossi elettrodomestici è caratterizzato da notevoli scambi commerciali tra Stati membri. La Commissione conclude pertanto che la misura notificata costituisce un aiuto di Stato. La Francia non contesta questa conclusione.
6.2. Base giuridica della valutazione
6.2.1. Base giuridica della compatibilità dell’aiuto
(38)
L’articolo 107, paragrafi 2 e 3 del TFUE, prevede deroghe all’incompatibilità generale enunciata al paragrafo 1 del medesimo articolo. Le deroghe di cui all’articolo 107, paragrafo 2, del TFUE non sono nella fattispecie chiaramente applicabili.
(39)
Quanto alle deroghe previste all’articolo 107, paragrafo 3, del TFUE, la Commissione osserva che, poiché l’oggetto dell’aiuto non è regionale e che la deroga di cui alla lettera b) di detto paragrafo è manifestamente inapplicabile, si applica soltanto la deroga di cui alla lettera c), secondo cui sono compatibili con il mercato interno gli aiuti di Stato destinati ad agevolare lo sviluppo di talune attività economiche, sempre che non alterino le condizioni degli scambi in misura contraria al comune interesse. Nella fattispecie è chiaro che gli aiuti sono stati concessi al fine di ripristinare la redditività a lungo termine di un’impresa in difficoltà. La Commissione ha illustrato il modo in cui valuta la compatibilità di siffatti aiuti negli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione. Sono pertanto detti orientamenti a fungere da base giuridica per la valutazione. La Commissione ritiene che nel caso di specie non si possa applicare nessun’altra disciplina unionale. La Francia non ha d’altronde invocato altre deroghe del TFUE. Peraltro nessuno degli interessati ha criticato la scelta di questa base giuridica, che era già stata annunciata nella decisione di avvio del procedimento.
6.2.2. Quadro temporale dell’analisi
(40)
Conformemente alla giurisprudenza del Tribunale (14), a seguito dell’annullamento di una delle sue decisioni, la Commissione deve fondare la propria nuova analisi esclusivamente sulle informazioni di cui disponeva al momento dell’adozione della decisione annullata, ovvero al 21 ottobre 2008.
(41)
Devono pertanto essere esclusi gli eventi verificatisi dopo il 21 ottobre 2008. L’analisi non deve contemplare eventuali cambiamenti o sviluppi del mercato o relativi alla situazione del beneficiario dell’aiuto. Parimenti, la Commissione non prende in considerazione il periodo di esecuzione del piano di ristrutturazione successivo al mese di ottobre 2008 (15).
(42)
La Commissione non è nemmeno obbligata a riprendere l’istruttoria della pratica, né a completarla mediante nuova consulenza tecnica (16). L’annullamento di un atto che pone fine ad un procedimento amministrativo comprendente varie fasi non comporta necessariamente l’annullamento di tutto il procedimento. Qualora, come nella fattispecie, nonostante gli atti istruttori consentano un’analisi esauriente della compatibilità dell’aiuto, l’analisi operata dalla Commissione si riveli incompleta e comporti quindi l’illegittimità della decisione, il procedimento diretto a sostituire tale decisione può essere riassunto sulla base degli atti istruttori già realizzati (17).
(43)
Per giunta, dacché la Commissione deve fondare la propria nuova analisi esclusivamente sulle informazioni di cui disponeva nell’ottobre 2008, informazioni in ordine alle quali tanto le autorità francesi quanto FagorBrandt si erano già espresse, non occorre consultarle nuovamente (18). Infine, il diritto dei terzi interessati a far valere le proprie osservazioni è stato garantito mediante la pubblicazione sulla Gazzetta ufficiale della decisione di avvio del procedimento (19) e nessuna disposizione del regolamento (CE) n. 659/1999 impone di offrire loro nuovamente tale possibilità quando il piano di ristrutturazione iniziale venga emendato in corso di esame (20).
(44)
La presente decisione è pertanto fondata esclusivamente sugli elementi disponibili alla data del 21 ottobre 2008.
6.3. Ammissibilità dell’impresa agli aiuti alla ristrutturazione
(45)
Per beneficiare di aiuti alla ristrutturazione l’impresa deve innanzitutto poter essere considerata in difficoltà secondo la definizione di cui alla sezione 2.1. degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione.
(46)
Al punto 24 della decisione di avvio del procedimento, la Commissione ha indicato che l’impresa sembrava essere in difficoltà ai sensi del punto 11 dei succitati orientamenti. Al punto 27 della decisione di avvio del procedimento, la Commissione ha altresì indicato che, conformemente al punto 13 degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione, le difficoltà dell’impresa erano divenute troppo gravi per essere finanziate dal suo azionista spagnolo. Contrariamente a questa valutazione preliminare, il concorrente che ha chiesto di rimanere anonimo ritiene che FagorBrandt potrebbe ottenere da Fagor e da MCC il sostegno finanziario necessario per far fronte alle sue difficoltà. Si tratta dunque di analizzare se la valutazione preliminare formulata nella decisione di avvio del procedimento debba essere modificata. La Commissione osserva che il concorrente basa la propria affermazione su un articolo di stampa (21) secondo il quale Fagor potrebbe facilmente raccogliere fondi sui mercati finanziari. La Commissione osserva però che tale articolo risale al mese di aprile 2005 e che in seguito la situazione finanziaria di Fagor si è notevolmente deteriorata. A tale proposito le autorità francesi fanno presente che i debiti finanziari di Fagor (escluso il consolidamento dei debiti di FagorBrandt) sono triplicati nel 2005, soprattutto in seguito all’acquisto dei titoli FagorBrandt e agli ingenti investimenti industriali realizzati da Fagor. Inoltre nel 2006 Fagor ha conferito 26,9 milioni di euro di capitale a FagorBrandt. Tutti questi elementi hanno praticamente esaurito la capacità di indebitamento della cooperativa, i cui coefficienti di indebitamento hanno ampiamente superato le soglie in generale ammesse.
(47)
Le autorità francesi hanno peraltro spiegato che Fagor, azionista unico del gruppo FagorBrandt, è una cooperativa di dipendenti-soci di diritto spagnolo, il cui capitale è suddiviso fra circa 3 500 membri (esclusivamente dipendenti, soci), nessuno dei quali può detenerne più del 25 %.
(48)
In ragione di tale forma giuridica Fagor non può procedere ad aumenti di capitale aperti a terzi sottoscrittori. La cooperativa può aumentare il proprio capitale ricorrendo esclusivamente ai suoi membri, le cui capacità finanziarie sono limitate ai risparmi personali. L’unica possibilità di cui dispone per finanziare il proprio sviluppo è di chiedere prestiti bancari o di emettere titoli obbligazionari.
(49)
Quanto a MCC, si tratta di un gruppo di cooperative di cui Fagor fa parte e nel quale ciascuna cooperativa conserva la propria autonomia giuridica e finanziaria. In altri termini, non c’è alcun vincolo di capitale tra Fagor e MCC. MCC non è quindi una holding bensì un movimento cooperativo nel cui ambito ciascuna cooperativa (ivi comprese Fagor e la banca Caja Laboral) è autonoma e dipende dalle decisioni dei propri lavoratori-cooperatori, che ne sono i proprietari. Le relazioni tra MCC e i suoi membri non possono quindi essere considerate alla stregua di un gruppo capitalistico tradizionale.
(50)
Ciò detto, proprio per la sua forma giuridica, MCC non poteva raccogliere fondi come una società per azioni e non può nemmeno essere considerata un’impresa controllante ai sensi del punto 13 degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione. FagorBrandt poteva quindi contare solo sul sostegno della controllante Fagor, nel limite delle capacità contributive di quest’ultima.
(51)
La Commissione ritiene pertanto che non vi sia motivo di rivedere la valutazione formulata nella decisione di avvio per quanto concerne l’ammissibilità dell’impresa in base ai punti 11 e 13 degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione.
(52)
Per quanto riguarda l’ammissibilità dell’impresa in base alle condizioni definite nella sezione 2.1 degli orientamenti suddetti, la decisione di avvio del procedimento contiene un unico dubbio: quello di un’eventuale elusione del divieto di aiuti alla ristrutturazione a favore di imprese di recente costituzione (cfr. il punto 3 «Ragioni che hanno determinato l’avvio del procedimento»).
(53)
La Commissione ha analizzato la situazione finanziaria dell’impresa che è illustrata nella tabella 1 di seguito riportata. Risulta chiaramente che nei primi tre anni della sua esistenza l’impresa, anche se avesse rimborsato l’aiuto a norma dell’articolo 44 septies, non rispondeva ai criteri stabiliti ai punti 10 e 11 degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione per essere considerata in difficoltà. Per quanto riguarda il punto 10 degli orientamenti succitati, sembra che, anche supponendo che l’impresa avesse rimborsato l’aiuto di 22,5 milioni di euro già nel 2004 (ossia nei mesi successivi alla decisione finale negativa della Commissione), nel 2004 non avrebbe ancora perso la metà dei suoi fondi propri. Quanto al punto 11 degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione, anche se l’impresa avesse rimborsato fin dal 2004 l’aiuto di 22,5 milioni di euro, sarebbe stata in perdita un unico anno (2004), il che è insufficiente per essere considerata un’impresa in difficoltà secondo detto punto. Si deve pertanto constatare che le difficoltà finanziarie del gruppo FagorBrandt si sono aggravate a partire dal 2005. Di conseguenza, l’impresa potrebbe essere considerata un’impresa in difficoltà ai sensi degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione (ossia un’impresa che, «in assenza di un intervento esterno delle autorità pubbliche» si avvia «quasi certamente al collasso economico, nel breve o nel medio periodo») molto probabilmente a partire dall’anno successivo (tenuto conto dell’obbligo di rimborsare l’aiuto a norma dell’articolo 44 septies) e certamente nel 2007.
Tabella 1
Milioni di EUR
2002
2003
2004
2005
2006
2007
Fatturato
847,1
857,6
813,2
743,6
779,7
903,0
Margine lordo
205,2
215,1
207,0
180,6
171,6
190,4
Risultato netto
15,5
13,8
(3,6)
(13,4)
(18,2)
(5,7)
Fondi propri
69,8
83,4
79,8
70,6
79,4
73,6
(54)
La Commissione ha altresì rilevato che nel primo trimestre del 2005 il gruppo Fagor ha deciso di acquistare il 90 % delle azioni dell’impresa al costo di [150-200] milioni di euro. Ciò significa che il mercato non riteneva che l’impresa fosse in difficoltà secondo gli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione, ossia un’impresa che «in assenza di un intervento esterno delle autorità pubbliche» si avvia «quasi certamente al collasso economico, nel breve o nel medio periodo».
(55)
In considerazione di quanto sopra esposto, la Commissione ritiene che l’impresa, costituita nel gennaio 2002, non poteva essere considerata in difficoltà nei primi tre anni della sua esistenza, anche se avesse rimborsato immediatamente l’aiuto a norma dell’articolo 44 septies. Pertanto ritiene che il fatto che nel gennaio 2005 la Francia non avesse ancora recuperato gli aiuti versati a norma dell’articolo 44 septies - ossia tre anni dopo la costituzione di FagorBrandt - non abbia prodotto l’effetto di mantenere artificiosamente in vita un’impresa che altrimenti sarebbe uscita dal mercato. È inoltre del parere che durante tale periodo l’impresa non avesse ragione di sollecitare un aiuto alla ristrutturazione. Ciò premesso, la Commissione ritiene che il fatto che nel gennaio 2005 la Francia non avesse ancora recuperato gli aiuti versati a norma dell’articolo 44 septies non costituisca un’elusione del divieto di aiuti alla ristrutturazione a favore di imprese di nuova costituzione ai sensi del punto 12 degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione.
(56)
Concludendo, i dubbi relativi all’ammissibilità dell’impresa sono stati dissipati e la Commissione ritiene che siano soddisfatte le condizioni stabilite alla sezione 2.1 degli orientamenti succitati.
6.4. Disposizioni relative agli aiuti precedenti illegali ed incompatibili
6.4.1. L’aiuto concesso dalla Francia
(57)
In base al punto 23 degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione e considerato che l’aiuto notificato sembra principalmente servire a finanziare il rimborso dell’aiuto versato a norma dell’articolo 44 septies, la Commissione ha indicato al punto 30 della decisione di avvio del procedimento di dubitare che l’aiuto notificato costituisse un’elusione dell’obbligo di rimborso e ne svuotasse di sostanza e di efficacia il recupero.
(58)
Nel valutare la questione, la Commissione ha tenuto conto degli elementi di seguito evocati.
(59)
Innanzitutto, secondo giurisprudenza costante, il rimborso di aiuti incompatibili inclusivo di interessi permette di ripristinare la situazione anteriore alla concessione dell’aiuto e di eliminare quindi la distorsione di concorrenza che esso comporta. Pertanto, nel caso di specie, il rimborso compresi gli interessi dell’aiuto versato a norma dell’articolo 44 septies, al quale è subordinato il pagamento del nuovo aiuto, dovrebbe ripristinare la situazione anteriore alla concessione dello stesso.
(60)
In secondo luogo, l’impresa può beneficiare di aiuti alla ristrutturazione. Infatti, innanzitutto, le difficoltà finanziarie dell’impresa non scaturiscono principalmente dal rimborso dell’aiuto incompatibile ma da altre fonti che sono la causa delle perdite subite dal 2004 (cfr. tabella 1). Il rimborso futuro dell’aiuto incompatibile potrebbe solo aggravare tali difficoltà, fino al punto in cui l’impresa non riuscirà più a farvi fronte senza l’aiuto di Stato. Secondariamente, è stato messo in atto un piano di ristrutturazione delle attività il cui costo ammonta a 62,5 milioni di euro. Ciò dimostra che la ristrutturazione operativa necessaria a ripristinare la redditività dell’impresa comporta costi alquanto elevati, superiori al rimborso dell’aiuto versato a norma dell’articolo 44 septies, che ammonta a 22,5 milioni di euro interessi esclusi. Questi elementi provano che FagorBrandt è un’impresa in difficoltà la cui esistenza è in pericolo. Pertanto, al pari di qualsiasi impresa in siffatta situazione, può beneficiare di aiuti alla ristrutturazione se sono soddisfatte le altre condizioni stabilite dagli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione.
(61)
In terzo luogo, nella decisione adottata nel 1991 sul caso Deggendorf (22), nell’osservare che «l’effetto cumulato dell’aiuto illegale che Deggendorf si rifiuta di rimborsare dal 1986 e dell’attuale nuovo aiuto (…) conferirebbe all’impresa un vantaggio indebito ed eccessivo che potrebbe alterare le condizioni degli scambi (…) in misura contraria all’interesse comune», la Commissione ha ritenuto i nuovi aiuti compatibili a condizione che le autorità (…) siano «tenute a sospendere il versamento alla società Deggendorf degli aiuti (…) fintantoché non avranno ottenuto la restituzione degli aiuti che (…) dichiara incompatibili (…)». Nella sua sentenza del 15 maggio 1997 (23), la Corte di giustizia ha convalidato l’approccio seguito dalla Commissione. Da allora la Commissione ha adottato varie decisioni seguendo lo stesso approccio, ossia considerare un nuovo aiuto compatibile, pur imponendone la sospensione del pagamento fino al rimborso dell’aiuto illegale (24). La Commissione osserva che nel caso di specie, a partire dal momento in cui il nuovo aiuto risponde alle condizioni previste dagli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione, nessun elemento sembra opporsi all’applicazione dell’approccio seguito nel caso Deggendorf, ossia di ritenere il nuovo aiuto compatibile a condizione che il suo pagamento sia sospeso fino al recupero dell’aiuto versato a norma dell’articolo 44 septies.
(62)
Sulla base delle considerazioni di cui sopra, i dubbi della Commissione sono dissipati.
(63)
Nel presente caso la Commissione intende apportare il seguente chiarimento. Il punto 23 degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione impone alla Commissione, nell’ambito dell’esame di un aiuto alla ristrutturazione, l’obbligo di tenere «conto innanzitutto dell’effetto cumulativo dei precedenti aiuti e dei nuovi aiuti e, in secondo luogo, del fatto che gli aiuti precedenti non siano stati rimborsati». Come indicato alla nota 14 degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione, tale disposizione si basa sulla giurisprudenza Deggendorf (25). Nel caso di specie, la Francia si è impegnata a recuperare l’aiuto versato a norma dell’articolo 44 septies prima di procedere al pagamento del nuovo aiuto. Nella presente decisione la Commissione è tenuta, in virtù della giurisprudenza Deggendorf, a trasformare tale impegno in condizione di compatibilità dell’aiuto notificato. Pertanto essa verificherà che l’aiuto precedente non sia cumulato con il nuovo aiuto e che sia rimborsato.
6.4.2. L’aiuto illegale italiano
(64)
Al 21 ottobre 2008 Brandt Italia, la controllata italiana di FagorBrandt, è ancora debitrice di una parte dell’aiuto concesso dalle autorità italiane. Questo aiuto è stato dichiarato incompatibile dalla Commissione nella sua decisione del 30 marzo 2004 (26).
(65)
In questo caso, come ricordato al punto (61), la giurisprudenza Deggendorf (27) conferma che la Commissione non abusa del proprio potere discrezionale imponendo il recupero dell’aiuto precedente come requisito per il versamento del nuovo aiuto. Nel caso in cui la Commissione subordina la concessione dell’aiuto previsto al previo recupero di uno o più aiuti precedenti, non è tenuta a procedere all’esame dell’effetto cumulato sulla concorrenza di detti aiuti. Una subordinazione del genere consente di evitare che il vantaggio conferito dall’aiuto previsto si cumuli con quello conferito dagli aiuti precedenti (28).
(66)
Nell’ambito della sua prassi decisionale la Commissione ha privilegiato il recupero degli aiuti incompatibili come requisito per il versamento di nuovi aiuti (29) piuttosto che l’applicazione del punto 23 degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione che le consente di tenere conto dell’effetto cumulativo dell’aiuto illegale e del nuovo aiuto.
(67)
Tuttavia, alla luce delle particolari circostanze del presente caso, la Commissione intende applicare il punto 23 dei succitati orientamenti. In effetti, poiché la sua decisione del 21 ottobre 2008 è stata annullata dal Tribunale, la Commissione deve adottare una nuova decisione. In tale contesto, non può tenere conto degli elementi d’informazione di cui non disponeva alla data della prima decisione; non può pertanto considerare né i nuovi impegni eventualmente assunti dallo Stato membro, né le modalità di recupero degli aiuti illegali adottate dopo tale data.
(68)
Pertanto, come peraltro la sentenza del Tribunale del 14 febbraio 2012 (30) invita a fare, la Commissione deve esaminare l’effetto cumulativo sulla concorrenza dell’aiuto italiano e dell’aiuto alla ristrutturazione notificato.
(69)
Nondimeno è necessario determinare prima di tutto l’importo dell’aiuto italiano che doveva essere preso in considerazione al 21 ottobre 2008.
(70)
FagorBrandt ritiene che il rimborso dell’aiuto italiano a carico di Brandt Italia sia verosimilmente inferiore a 200 000 euro.
(71)
Nel 2003 FagorBrandt ha infatti acquisito, tramite la controllata Brandt Italia, lo stabilimento di Verolanuova e le sue attività nella società Ocean in amministrazione controllata. Il prezzo offerto da Brandt Italia per le attività in questione era di 10 milioni di euro.
(72)
Poiché detto importo è stato ritenuto insufficiente dai curatori fallimentari della società Ocean, le autorità italiane hanno voluto estendere alle operazioni di rilevamento le disposizioni dei regimi di «mobilità» e «cassa integrazione», dichiarate compatibili con il diritto europeo applicabile. Tali disposizioni prevedevano in particolare che le imprese che assumono lavoratori disoccupati beneficino di un’esenzione dagli oneri sociali. L’obiettivo dell’estensione di tali misure era che il beneficio tratto dall’acquirente potesse far aumentare proporzionalmente il prezzo d’acquisto delle attività interessate.
(73)
Il 14 febbraio 2003 le autorità italiane hanno pertanto emanato un decreto legge che prevedeva che l’acquirente di attività di una qualsiasi società in amministrazione controllata con più di 1 000 dipendenti potesse usufruire di un’esenzione dagli oneri sociali e di contributi aggiuntivi per ciascun dipendente proveniente da tale società. L’operazione di acquisizione delle attività nel settore degli elettrodomestici di Ocean S.p.A. da parte di Brandt Italia del 7 marzo 2003 era ammissibile a beneficiare di detto regime, introdotto ai sensi del succitato decreto legge. Ecco perché l’ammontare di queste esenzioni, stimato a 8,5 milioni di euro, ha fatto incrementare il prezzo di acquisto proposto da Brandt Italia, salito quindi a 18,5 milioni di euro.
(74)
Nella decisione del 30 marzo 2004 (31), la Commissione ha dichiarato che il decreto legge del 14 febbraio 2003, convertito nella legge del 17 aprile 2003, costituiva un regime di aiuto illegale e incompatibile. Appena venuta a conoscenza della decisione della Commissione, il 5 luglio 2004 Brandt Italia ha ottenuto dal Tribunale di Brescia l’ordine di sequestro dell’ultima rata di pagamento del prezzo di acquisto (5,7 milioni di euro) e ha preso contatti con gli organi della procedura Ocean per recuperare l’importo versato in eccesso. Brandt Italia riteneva, infatti, che lo Stato italiano dovesse recuperare l’aiuto illegale dal suo beneficiario reale.
(75)
Per questo motivo, anche se Brandt Italia (società che ha effettivamente beneficiato delle esenzioni) era il beneficiario dell’aiuto in questione in virtù del regime condannato dalla Commissione, FagorBrandt riteneva che il beneficio finale dell’aiuto fosse stato quasi interamente trasferito ai creditori iscritti dai curatori fallimentari della società Ocean attraverso una maggiorazione del prezzo d’acquisto delle attività (8,5 milioni di euro di aumento di prezzo contro 8 624 283 euro di esenzioni effettivamente concesse). Di conseguenza, le autorità francesi ritenevano che il saldo a carico di Brandt Italia/FagorBrandt fosse di 124 283 euro, cui andavano sommati gli interessi.
(76)
Le autorità italiane hanno tuttavia fornito alla Commissione informazioni che invalidavano tale ragionamento.
(77)
Il 13 maggio 2008 le autorità italiane hanno trasmesso alla Commissione due sentenze del Tribunale di Brescia riguardanti il contenzioso tra l’INPS (Istituto Nazionale della Previdenza Sociale) e Brandt Italia in merito alla determinazione dell’importo dell’aiuto, ovvero dell’esenzione dai contributi sociali di cui ha beneficiato Brandt Italia.
(78)
La prima sentenza del 1o febbraio 2008 sospende l’ordine di recupero emesso dall’INPS il 18 dicembre 2007 nei confronti di Brandt Italia. Contro questa sentenza l’INPS ha interposto appello. Il 29 aprile 2008 la Corte d’appello ha annullato la sospensione dell’ordine di recupero.
(79)
La terza sentenza, datata 8 luglio 2008 e trasmessa alla Commissione il 20 ottobre 2008, dà ragione nel merito all’INPS condannando Brandt Italia al rimborso integrale dell’aiuto. La sentenza in questione è stata notificata a Brandt Italia il 15 settembre 2008.
(80)
Alla luce di tali informazioni, la Commissione deve pertanto stabilire l’importo dell’aiuto che dovrà essere restituito da Brandt Italia/FagorBrandt e che poteva essere ragionevolmente stimato al 21 ottobre 2008. Allo scopo, la Commissione osserva che la sentenza del tribunale di Brescia dell’8 luglio 2008 condanna Brandt Italia alla restituzione di 8 890 878,02 euro.
(81)
La Commissione è tuttavia del parere che da tale importo debba essere defalcata la rata di pagamento sequestrata, pari a 5,7 milioni. Brandt Italia non ha infatti disposto di questa somma, che era stata bloccata in via cautelare dalla sentenza del tribunale di Brescia del 5 luglio 2004. Detto provvedimento è stato preso a seguito della decisione dalla Commissione del 30 marzo 2004 e la somma è stata bloccata proprio in previsione della necessità di un recupero. Al 21 ottobre 2008 era pertanto presumibile che questa somma sarebbe servita a rimborsare una parte dell’aiuto in questione. Tale conclusione è confortata dal fatto che:
-
la decisione della Commissione del 30 marzo 2004 precisa al punto (18) che sia gli acquirenti di imprese in difficoltà sia le stesse imprese in difficoltà potevano beneficiare del regime di aiuto condannato. In altri termini era prevedibile che almeno una parte del recupero sarebbe stata a carico della società Ocean;
-
la sentenza del Tribunale di Brescia dell’8 luglio 2008 menziona l’esistenza di tale somma custodita su un conto bloccato e considera «evidente» che la somma sarebbe potuta servire a rimborsare parzialmente l’INPS.
(82)
Pertanto, alla luce degli elementi esposti ai punti da (76) a (81), la Commissione ritiene che l’importo definitivo dell’aiuto italiano da considerarsi ai fini della presente analisi ammonti a 3 190 878,02 euro, cui vanno aggiunti gli interessi maturati fino al 21 ottobre 2008.
(83)
Per quanto riguarda gli interessi, la Commissione è infatti del parere che la data di cui tenere conto per determinarne l’importo non sia quella del recupero effettivo dell’aiuto bensì la data della decisione annullata, in quanto nella fattispecie la Commissione analizza la compatibilità dell’aiuto francese al 21 ottobre 2008. Ebbene, in questa data l’aiuto francese era cumulato con l’aiuto italiano comprensivo degli interessi maturati sino a tale data. La Commissione deve pertanto tenere conto del cumulo di questi elementi e non aggiungervi gli interessi maturati fino al giorno del recupero effettivo.
(84)
Del resto, il vantaggio costituito dagli interessi maturati tra il 21 ottobre 2008 e la data effettiva del recupero sarà annullato dal recupero stesso, che ovviamente dovrà contemplarli.
(85)
Di conseguenza FagorBrandt ha disposto di una somma pari a 3 190 878,02 euro (più interessi), oltre ai 31 milioni di aiuto concessi dalle autorità francesi. Questo vantaggio incide sulla concorrenza, perché l’impresa disponeva di liquidità supplementare di cui non avrebbe potuto usufruire in normali condizioni di mercato (ovvero in assenza dell’aiuto incompatibile italiano).
(86)
Conformemente al punto 23 degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione e alla sentenza del Tribunale del 14 febbraio 2012, la Commissione intende esaminare l’effetto cumulativo dell’aiuto italiano e dell’aiuto alla ristrutturazione nell’ambito dell’analisi di compatibilità di quest’ultimo.
(87)
L’esame dell’effetto cumulativo conduce la Commissione a un duplice controllo. Da un lato, essa deve verificare che le misure compensative (cfr. punto (89) e successivi e in particolare (118) e successivi) consentano effettivamente di bilanciare il pregiudizio alla concorrenza costituito dal possesso da parte di FagorBrandt di liquidità supplementare. Dall’altro, è intenzione della Commissione far sì che il contributo proprio del beneficiario sia realmente esente dall’aiuto (cfr. punto (154) e seguenti). Non si può infatti escludere che il contributo proprio previsto dall’impresa comprenda la somma in questione.
(88)
Nell’ambito di questo duplice controllo, la Commissione è in grado di imporre nuove condizioni allo Stato membro interessato, indipendentemente dalle eventuali proposte di quest’ultimo (di cui, nella fattispecie, la Commissione non potrebbe tenere conto se fossero state formulate dopo il 21 ottobre 2008). Come conferma il punto 46 degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione, «la Commissione può imporre le condizioni e gli obblighi che ritiene necessari per impedire che l’aiuto possa falsare la concorrenza in misura contraria al comune interesse, qualora lo Stato membro interessato non si sia assunto l’impegno di adottare disposizioni analoghe».
6.5. Prevenzione di indebite distorsioni della concorrenza
6.5.1. Analisi della necessità di misure compensative
(89)
Il punto 38 degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione prevede che, affinché gli aiuti alla ristrutturazione possano essere autorizzati dalla Commissione, devono essere adottate misure compensative per minimizzare il più possibile gli effetti negativi sulle condizioni degli scambi. In caso contrario, gli aiuti verranno considerati «contrari al comune interesse» e quindi incompatibili. Tale condizione si traduce spesso in una limitazione della presenza che l’impresa può conservare sul suo mercato o sui suoi mercati, una volta terminato il periodo di ristrutturazione.
(90)
Nella sua notifica la Francia affermava che non sembravano necessarie nel caso di specie misure compensative, visto in particolare che l’aiuto non avrebbe indebiti effetti distorsivi. Ai punti 37, 38 e 40 della decisione di avvio del procedimento, la Commissione ha brevemente spiegato per quale motivo respingeva tale affermazione.
(91)
Nei punti successivi la Commissione illustra più dettagliatamente perché ritiene che l’aiuto determini una distorsione e per quale motivo sia necessaria l’attuazione di misure compensative, contrariamente all’affermazione delle autorità francesi.
(92)
Come testé spiegato, FagorBrandt è presente nel settore della fabbricazione e della commercializzazione ai distributori di grandi elettrodomestici (e non in quello della distribuzione e vendita ai privati). Per quanto riguarda la dimensione geografica del mercato dei grandi elettrodomestici, in passato la Commissione ha ritenuto che fosse per lo meno a livello dell’Unione europea, in particolare tenuto conto dell’assenza di barriere all’entrata, dell’armonizzazione tecnica e dei costi di trasporto relativamente bassi (32). I dati forniti da FagorBrandt e dai due concorrenti che hanno presentato osservazioni confermano la dimensione unionale del mercato.
(93)
Secondo la Commissione, un aiuto alla ristrutturazione crea automaticamente una distorsione della concorrenza in quanto impedisce l’uscita dal mercato del beneficiario e quindi frena lo sviluppo delle imprese concorrenti. L’aiuto ostacola perciò l’uscita delle imprese inefficienti che, come indicato al punto 4 degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione, «rientra nel normale funzionamento del mercato». L’aiuto notificato a favore di FagorBrandt determina quindi la distorsione di concorrenza succitata. La Commissione osserva tuttavia che i seguenti elementi tendono a limitare l’entità di detta distorsione della concorrenza. In primo luogo, sul mercato europeo dei grandi elettrodomestici FagorBrandt detiene una quota di mercato che ammonta al massimo al [0-5] % (33). In secondo luogo, esistono su tale mercato quattro concorrenti con quote pari o superiori al 10 % (Indesit, Whirlpool, BSH ed Electrolux) (34). Il concorrente che ha chiesto di rimanere anonimo riconosce peraltro che FagorBrandt è un operatore relativamente piccolo sul mercato europeo (cfr. i dubbi espressi da detto concorrente circa il ripristino della redditività dell’impresa e la sua piccola dimensione) e con una quota di mercato in diminuzione (35). In terzo luogo, l’ammontare dell’aiuto è limitato rispetto al fatturato europeo di FagorBrandt (l’aiuto rappresenta meno del 4 % del fatturato 2007) e ancora di più rispetto a quello dei quattro operatori principali presenti sul mercato, il cui fatturato è superiore a quello di FagorBrandt (36).
(94)
Mentre il punto precedente analizza la distorsione della concorrenza causata dall’aiuto, è opportuno analizzare l’entità degli «effetti negativi sulle condizioni degli scambi» tra Stati membri, come indicato al punto 38 degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione che a sua volta rispecchia l’articolo 107, paragrafo 3, lettera c), del TFUE. Come già osservato al punto 38 della decisione di avvio del procedimento, l’aiuto falsa la localizzazione delle attività economiche tra Stati membri e di conseguenza incide sui loro scambi. FagorBrandt è un’impresa le cui attività produttive e i cui impiegati si trovano per la maggior parte in Francia [(80-100 %) dei volumi prodotti dall’impresa fabbricati in Francia]. Senza l’aiuto dello Stato francese FagorBrandt uscirebbe rapidamente dal mercato. Orbene, i prodotti fabbricati negli stabilimenti di FagorBrandt sono in concorrenza principalmente con i prodotti che i concorrenti realizzano negli altri Stati membri (37). Di conseguenza, la sparizione di FagorBrandt avrebbe permesso a questi concorrenti europei di accrescere sensibilmente le loro vendite e quindi la loro produzione. L’aiuto ha l’effetto di mantenere in Francia attività produttive che altrimenti sarebbero state in parte trasferite in altri Stati membri. Di conseguenza, ha effetti negativi sulle condizioni degli scambi, giacché riduce le possibilità di esportazione verso la Francia (38) dei concorrenti stabiliti negli altri Stati membri. Del pari, l’aiuto riduce le possibilità di vendita verso i paesi in cui FagorBrandt continuerà ad esportare i suoi prodotti. Data la dimensione delle vendite di FagorBrandt e il numero di impieghi corrispondenti, questi effetti negativi sulle condizioni degli scambi non sono insignificanti.
(95)
Sulla base dell’analisi di cui sopra, la Commissione ritiene che siano necessarie misure compensative reali (ossia non trascurabili), sebbene di portata limitata.
6.5.2. Analisi delle misure già attuate
(96)
Al punto 39 della decisione di avvio del procedimento la Commissione ha espresso dubbi circa la possibilità che le misure notificate dalle autorità francesi fossero considerate misure compensative, dal momento che il punto 40 degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione indica che «la cancellazione dei debiti e la chiusura di attività in perdita che fossero comunque necessarie per ripristinare la redditività non saranno considerate come misure per la riduzione delle capacità o della presenza sul mercato». Sembrava che tutte le misure descritte dalle autorità francesi rientrassero nel campo di applicazione di tale esclusione. Nell’ambito del procedimento di indagine formale, la Francia ha ripetuto che, a suo avviso, la cessazione della fabbricazione di congelatori a pozzetto e di microonde a posa libra e la vendita di Brandt Components costituivano tre misure compensative valide. La Commissione ha quindi effettuato un’analisi dettagliata di dette misure e ne ha tratto le seguenti conclusioni.
(97)
Per quanto concerne la chiusura nel 2005 dello stabilimento di fabbricazione di congelatori a pozzetto (stabilimento di Lesquin), la Francia ha indicato nella notifica del 6 agosto 2007 che questo stabilimento «che fabbricava congelatori a pozzetto e frigoriferi cantinetta per l’insieme del gruppo FagorBrandt aveva raggiunto una dimensione … che non gli permetteva più di coprire né i costi variabili né i costi fissi e aveva determinato perdite di esercizio ammontanti a 5,8 milioni di euro nel 2004». Non v’è quindi dubbio che, nella fattispecie, si tratta di una chiusura di attività in perdita necessaria a ripristinare la redditività dell’impresa (39) e che, in applicazione del punto 40 degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione, non potrebbe essere considerata come misura compensativa.
(98)
Quanto alla cessazione della produzione di forni a microonde a posa libera nello stabilimento di Aizenay, si trattava anche in questo caso di una chiusura di attività in perdita necessaria a ripristinare la redditività dell’impresa, come le autorità francesi hanno peraltro esplicitamente riconosciuto nelle loro osservazioni (40). La mancanza di redditività di quest’attività non è un fatto sorprendente, in quanto i microonde a posa libera sono uno dei segmenti di mercato in cui i prodotti provenienti dai paesi a basso costo sono più penetrati (41). Per giunta, lo stabilimento di Aizenay aveva perso importanti contratti di produzione di microonde a favore di altri gruppi (42). Concludendo, secondo il punto 40 degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione, tale misura non potrebbe quindi essere considerata come misura compensativa.
(99)
Per contro, nel marzo del 2004 l’impresa ha ceduto la sua controllata Brandt Components (stabilimento di Nevers) al gruppo austriaco ATB per un importo di 3 milioni di euro. Non si tratta quindi di una cancellazione di debiti (43) né di una chiusura di attività. Questa misura non è quindi esclusa dal disposto del succitato punto 40 degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione. L’attività ceduta nel marzo 2004 (44) aveva realizzato nel 2003 un fatturato di 35,4 milioni di euro - equivalente al 4 % del fatturato 2003 dell’impresa - con un organico di 306 dipendenti, equivalente al 6 % dei dipendenti dell’impresa. Essa era coinvolta nelle fasi di progettazione, sviluppo, fabbricazione e commercializzazione di motori elettrici per lavatrici. Tale cessione ha quindi ridotto la presenza dell’impresa sul mercato dei componenti per lavatrici.
(100)
Quest’ultima non può tuttavia essere considerata come misura compensativa valida. La vendita di Brandt Components è infatti avvenuta all’incirca tre anni e mezzo prima della notifica dell’aiuto in esame. D’altra parte, la misura in questione non riduce la presenza di FagorBrandt sul settore dei grandi elettrodomestici (45), che è il principale mercato sul quale FagorBrandt resterà presente. Ne consegue che questa misura non aveva ad oggetto, né poteva avere come effetto l’attenuazione delle distorsioni della concorrenza che sarebbero state determinate dalla concessione dell’aiuto previsto.
6.5.3. Misure compensative proposte dalle autorità francesi
(101)
Per rispondere ai dubbi formulati nella decisione di avvio del procedimento circa l’insufficienza delle misure compensative notificate, le autorità francesi propongono la cessazione della commercializzazione dei prodotti dei comparti «freddo» e «cottura» Vedette per un periodo di cinque anni. Inoltre esse propongono sia la cessazione della commercializzazione delle lavastoviglie Vedette che la cessione del marchio […].
(102)
Come indicato precedentemente, FagorBrandt realizza il [50-80] % delle vendite sul mercato francese, dove nel 2006 deteneva una quota di mercato pari al [10-20] % in valore e al [10-20] % in volume. Ciò significa che, se FagorBrandt avesse cessato le sue attività, ne avrebbero beneficiato soprattutto i suoi concorrenti sul mercato francese potendo aumentare le loro rispettive vendite. Di conseguenza, sono dette imprese a risentire maggiormente della sopravvivenza di FagorBrandt consentita dall’aiuto. Al contrario, le vendite di FagorBrandt sul mercato italiano sono alquanto limitate. La Commissione privilegia pertanto come misura compensativa la cessazione della commercializzazione delle lavastoviglie con il marchio Vedette rispetto alla cessione del marchio […], dato che i prodotti del marchio Vedette (46) sono commercializzati esclusivamente sul mercato francese mentre i prodotti […] sono venduti principalmente […].
(103)
Si tratta dunque di analizzare la portata di queste misure compensative addizionali per stabilire se siano sufficienti.
(104)
Le vendite dei prodotti del comparto freddo (frigoriferi e congelatori) del marchio Vedette hanno rappresentato nel 2007 [10-20] milioni di euro, ossia [0-5] % del fatturato del gruppo FagorBrandt.
(105)
La cessazione della commercializzazione dei prodotti del comparto freddo per un periodo di cinque anni permetterà ai concorrenti presenti sul mercato francese di rafforzare la propria posizione in tale comparto. Secondo lo studio GfK del 2007, i principali concorrenti di FagorBrandt - che detiene una quota di mercato in valore del […] % sul mercato dei frigoriferi in Francia - sono Whirlpool ([…] %), Indesit ([…] %) ed Electrolux ([…] %). Sul mercato dei congelatori i principali concorrenti di FagorBrandt ([…] %) sono Whirlpool ([…] %), Liebherr ([…] %) ed Electrolux ([…] %).
(106)
Le vendite dei prodotti del comparto cottura del marchio Vedette hanno rappresentato nel 2007 [5-10] milioni di euro, ossia [0-5] % del fatturato del gruppo FagorBrandt.
(107)
La cessazione della commercializzazione dei prodotti del comparto cottura per un periodo di cinque anni permetterà quindi ai concorrenti di rafforzare la propria posizione sul mercato delle cucine. Secondo lo studio GfK del 2007, i principali concorrenti di FagorBrandt - che detiene una quota di mercato in valore del […] % sul mercato delle cucine in Francia - sono Indesit ([…] %), Electrolux ([…] %) e Candy ([…] %).
(108)
Le vendite di lavastoviglie a marchio Vedette hanno rappresentato nel 2007 [5-10] milioni di euro, ossia [0-5] % del fatturato del gruppo FagorBrandt.
(109)
Secondo lo studio GfK del 2007, i principali concorrenti di FagorBrandt - che detiene una quota di mercato in valore del […] % sul mercato delle lavastoviglie in Francia - sono BSH ([…] %), Whirlpool ([…] %) ed Electrolux ([…] %). Di conseguenza, la cessazione della commercializzazione di lavastoviglie a marchio Vedette permetterà ai concorrenti di estendere la propria presenza sul mercato.
(110)
Riassumendo, i prodotti Vedette di cui sarà cessata la commercializzazione rappresentano [0-5] % del fatturato del gruppo (47). Le autorità francesi indicano che ciò comporterà aggiustamenti significativi nell’ambito dell’impresa […].
6.5.4. Conclusione circa le misure compensative proposte dalle autorità francesi e imposizione di una misura compensativa addizionale da parte della Commissione
(111)
Le misure compensative proposte consistono nella sospensione della commercializzazione per un periodo di cinque anni di taluni prodotti (cottura, freddo e lavastoviglie) a marchio Vedette (48) e nella cessione di Brandt Components. Si tratta di una vera riduzione (ossia non trascurabile) della presenza sul mercato ma di dimensione ridotta.
(112)
La Commissione ritiene tuttavia che quella relativa al marchio Vedette proposta dalle autorità francesi sia l’unica misura compensativa valida e che non sia sufficiente. La Commissione decide pertanto di imporre come condizione di compatibilità la proroga per altri tre anni della cessazione della commercializzazione dei prodotti a marchio Vedette. Di fatto il divieto proposto, che aveva durata cinque anni, sarà esteso di altri tre per un totale di otto anni.
(113)
Secondo le informazioni di cui la Commissione era in possesso al 21 ottobre 2008, l’incidenza di questa misura compensativa («MC») in termini di perdita di fatturato può essere valutata in due modi a partire dalla tabella 2 di seguito riportata (49).
Tabella 2
Milioni EUR
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
Fatturato FagorBrandt
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
Incidenza MC, stima alta
- [40-60]
- [40-60]
- [40-60]
- [40-60]
- [40-60]
- [40-60]
- [40-60]
- [40-60]
Incidenza MC, stima bassa
- [55-75]
- [55-75]
- [55-75]
- [55-75]
- [55-75]
- [55-75]
- [55-75]
- [55-75]
(114)
Le cifre della tabella 2 riferite agli anni dal 2009 al 2012 sono quelle fornite dalle autorità francesi e da FagorBrandt relativamente all’incidenza della misura compensativa da questi proposta (su tale incidenza cfr. anche punto (143) e seguenti).
(115)
Il primo modo per calcolare l’incidenza della misura compensativa addizionale imposta dalla Commissione consiste nel triplicare il mancato profitto dell’ultimo anno valutato dalle autorità francesi (ovvero il 2012). In uno scenario ottimistico per l’impresa, tale incidenza è quindi pari a 3 × [40-60] milioni, ossia [120-180] milioni di euro.
(116)
Il secondo modo per calcolare l’incidenza della misura compensativa addizionale è di estrapolare le cifre dal 2013 al 2016 applicando un aumento lineare del [1,5-3] % sulle cifre del 2012, sulla scia della crescita di fatturato stimata dall’impresa a [1,5-3] % tra il 2009 e il 2012. Per i motivi esposti al punto (125) e seguenti, tale ipotesi di incremento di fatturato è infatti ritenuta ragionevole alla luce della strategia del gruppo e delle prospettive di mercato. Da questo punto di vista, la misura compensativa priverà FagorBrandt, in uno scenario ottimistico per l’impresa, di un fatturato di [120-180] milioni di euro.
(117)
La misura compensativa proposta sembra pertanto adeguata e sufficiente a ridurre da sola in modo proporzionale gli effetti negativi sulla concorrenza causati dalla concessione dell’aiuto in questione: in uno scenario ottimistico, essa priva l’impresa di un fatturato compreso tra [120-180] milioni di euro per il periodo 2014-2016, un mancato fatturato che consentirà ai concorrenti di incrementare le proprie vendite. Tale misura compensativa renderà inoltre più difficoltosa per l’impresa la reintroduzione sul mercato dei prodotti Vedette in questione (ad oggi sono commercializzate sono le lavatrici a marchio Vedette) dopo 8 anni di assenza. Infatti, sebbene il marchio non scompaia definitivamente, il costo del rientro è proporzionale agli anni di assenza dal mercato: più il marchio sarà assente dal mercato e maggiore diventerà la perdita di notorietà.
(118)
Appare peraltro opportuno verificare se questa nuova misura compensativa permetta di compensare anche il vantaggio concorrenziale derivante dall’effetto cumulativo dell’aiuto italiano e dell’aiuto alla ristrutturazione. È infatti possibile ritenere che al 21 ottobre 2008 FagorBrandt disponesse di 3 190 878,02 euro (pari a circa 4 milioni di euro con interessi) di cui non avrebbe dovuto beneficiare. Questo vantaggio incide sulla concorrenza, perché l’impresa disponeva di liquidità supplementare. La misura compensativa addizionale ha tuttavia permesso di compensare questo pregiudizio alla concorrenza.
(119)
La tabella 3 mostra la perdita netta (o flusso di cassa libero negativo) legata alla misura compensativa. Le cifre degli anni dal 2009 al 2012 sono quelle notificate alla Commissione dalle autorità francesi mentre quelle del 2013-2016 sono un’estrapolazione ottenuta maggiorando di [1,5-3] % all’anno le cifre del 2012 (50).
Tabella 3
Milioni EUR
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
Risultato finale senza MC
[0-5]
[5-10]
[10-15]
[10-15]
[15-20]
[15-20]
[15-20]
[15-20]
Incidenza MC, stima alta
- [10-15]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
Incidenza MC, stima bassa
- [15-20]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
(120)
Risulta pertanto che, in uno scenario ottimistico (per l’impresa), altri tre anni privino FagorBrandt di liquidità per un ammontare compreso tra [10-20] milioni di euro (nel caso in cui si triplichi il fatturato del 2012) e di [10-20] milioni di euro (qualora si sommino le cifre estrapolate). In altri termini, l’imposizione di questa nuova misura compensativa controbilancia ampiamente il vantaggio di aver disposto di liquidità per circa 4 milioni di euro.
(121)
Infine, il fatto che le misure compensative si estendano oltre la fine del periodo di ristrutturazione (fissata per il 31 dicembre 2012) non le rende inadeguate. Se infatti le misure compensative sono dovute per la concessione di un aiuto alla ristrutturazione, esse non rientrano nel processo di ristrutturazione in quanto tale ma costituiscono una compensazione riconosciuta ai concorrenti dell’impresa sostenuta per compensare il pregiudizio alla concorrenza che essi possono aver subito. Il loro effetto e la loro utilità non sono pertanto messi in discussione dal fatto di andare oltre il periodo di ristrutturazione, giacché sono state istituite in ragione di un’operazione di ristrutturazione agevolata da un aiuto di Stato e perché hanno ad oggetto e per effetto di controbilanciare il pregiudizio alla concorrenza derivante da tale aiuto.
(122)
La Commissione ritiene pertanto che queste misure permettano di evitare indebite distorsioni della concorrenza, conformemente ai punti 38-40 degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione.
6.6. Ripristino della redditività dell’impresa
6.6.1. Piano di ristrutturazione, prospettive di mercato e credibilità delle previsioni incluse nel piano di ristrutturazione
(123)
Il piano di ristrutturazione di FagorBrandt, già avviato, prevede sostanzialmente:
-
un riorientamento e uno sviluppo vertente su […];
-
la razionalizzazione della politica di acquisti e […];
-
la cessione di attività e chiusure di stabilimenti (51);
-
la riduzione di organico (52);
-
misure volte a rafforzare la sostenibilità dell’impresa (53).
(124)
Dopo un esame la Commissione ha confermato quanto già annunciato nella decisione di avvio del procedimento, ovvero di ritenere questo piano conforme ai requisiti di cui ai punti 35-37 degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione. In altri termini, il piano di ristrutturazione è atto a ripristinare la redditività a lungo termine dell’impresa.
(125)
La Commissione tiene tuttavia ad esporre di seguito la propria analisi e le proprie conclusioni sulle prospettive di mercato e la credibilità delle previsioni contenute nel piano di ristrutturazione.
(126)
La Commissione ha valutato le previsioni formulate nel piano di ristrutturazione, in particolare in termini di prospettive di crescita, e tiene a precisare che la presente decisione si basa esclusivamente sui dati disponibili nell’ottobre 2008.
(127)
Secondo il CECED (54), l’evoluzione del mercato europeo in termini di volume tra il 2005 e il 2007 mostra una crescita moderata nell’Europa occidentale (circa 2 % all’anno) e una crescita sostenuta nell’Europa orientale (circa 7 % all’anno). Quest’ultima percentuale di crescita è tuttavia aleatoria in quanto soggetta alle fluttuazioni dell’economia, giacché una crescita a due cifre può facilmente essere seguita da una diminuzione, anch’essa a due cifre, e viceversa.
(128)
Se nel lungo periodo è possibile prevedere che i comportamenti in materia di acquisto dell’Europa orientale convergano con quelli dell’Europa occidentale, il debole potere di acquisto dei paesi dell’Europa orientale comporta una concentrazione della domanda sui prodotti di prima necessità (lavatrici o frigoriferi) e di fascia bassa. Orbene, è su questi mercati che sono entrati i concorrenti turchi e asiatici.
(129)
I mercati che presentano un potenziale per FagorBrandt sono quindi situati nell’Europa occidentale, in quanto sono più importanti sia in termini di valore che di volume e perché meno orientati verso i prodotti di fascia bassa, sui quali FagorBrandt non può più essere competitiva e che sono all’origine della forte crescita nell’Europa orientale.
(130)
Più precisamente, il mercato di riferimento di FagorBrandt è il mercato francese in cui il gruppo realizza [50-80] % delle vendite, produce [80-100] % dei suoi volumi e impiega [80-100] % dei dipendenti del gruppo. Secondo il GIFAM (55), il mercato dei grandi elettrodomestici è aumentato in Francia nel 2007 dell’1 % rispetto al 2006, sia in termini di volume che di valore. Più specificamente, il mercato degli elettrodomestici […] sul quale FagorBrandt intende concentrare la propria attività ha registrato un aumento del […] % rispetto al 2006 mentre per gli apparecchi […] le vendite sono diminuite del […] %.
(131)
L’evoluzione per tipo di prodotto mostra che i mercati portanti, che si sviluppano in Europa e soprattutto in Francia, sono essenzialmente quelli dei prodotti […]. La crescita dei prodotti […] è significativa mentre il comparto del freddo è praticamente stagnante, come mostra la tabella seguente estratta dallo studio GIFAM:
Tabella 4
(132)
Di conseguenza la scelta di FagorBrandt, da un lato, di riorientarsi in particolare su […] e, dall’altro, di svilupparsi […] sembra coerente con l’evoluzione dei vari comparti e prodotti.
(133)
La Commissione, dopo aver analizzato gli altri elementi fondamentali del piano di ristrutturazione volti a giustificare la pertinenza delle previsioni relative alla redditività operativa di FagorBrandt a lungo termine, ritiene che dette previsioni di cui alla tabella 5 siano realistiche.
Tabella 5
Milioni EUR
2009
2010
2011
2012
Fatturato FagorBrandt
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
[900-1 200]
Risultato finale
[0-5]
[5-10]
[10-15]
[10-15]
(134)
Pertanto, il resto dell’analisi si limiterà ai due dubbi precisi relativi al carattere realistico e all’adeguatezza del piano di ristrutturazione formulati nella decisione di avvio del procedimento.
(135)
In primo luogo, la Commissione chiedeva spiegazioni concernenti l’atteso aumento del 20 % del fatturato nel 2007. Le autorità francesi hanno spiegato che il perimetro di attività di FagorBrandt è stato modificato nel 2006 mediante il trasferimento da Fagor a FagorBrandt della distribuzione del marchio Fagor sui mercati britannico e francese e poi della totalità delle attività francesi di Fagor (56). Il fatturato di dette attività per il 2007 è stato stimato a [50-100] milioni di euro ed è stato incluso nel fatturato di FagorBrandt per l’anno 2007. A perimetro costante, l’aumento di fatturato previsto era soltanto del [5-10] %. Da allora la Francia ha comunicato alla Commissione il fatturato effettivamente realizzato nel 2007, che ammonta a 903 milioni di euro contro i 779,7 milioni di euro del 2006, pari a un aumento di circa il 16 % da un anno all’altro.
(136)
In secondo luogo, la Commissione osservava che il piano di ristrutturazione non indicava come FagorBrandt intendesse far fronte al rimborso dell’aiuto incompatibile riscosso dalla sua controllata italiana, il che metteva a rischio il ripristino della redditività dell’impresa. Le autorità francesi hanno precisato che il rimborso dell’aiuto italiano a carico di Brandt Italia dovrebbe verosimilmente essere inferiore a 200 000 euro (cfr. punto (70) e seguenti). Come già indicato dalla Commissione (cfr. punto (76) e seguenti), l’importo dell’aiuto italiano che è opportuno considerare ai fini della presente decisione è tuttavia pari a 3 190 878,02 euro, cui vanno aggiunti gli interessi maturati fino al 21 ottobre 2008. La Commissione ritiene tuttavia che il rimborso di tale somma non metta in discussione il ripristino della redditività dell’impresa, poiché FagorBrandt è tenuta ad aumentare il suo contributo proprio per equivalenti 3 190 878,02 euro e interessi (a tale proposito cfr. punto (149) e seguenti).
(137)
Sulla base delle considerazioni di cui sopra, la Commissione conclude che i dubbi concernenti il ripristino della redditività espressi nella decisione di avvio del procedimento sono dissipati.
6.6.2. Dubbi sul ripristino della redditività formulati da un interessato
(138)
Come testé indicato, il concorrente che ha chiesto di mantenere l’anonimato contesta l’idoneità della ristrutturazione a ripristinare la redditività a lungo termine dell’impresa. In primo luogo, egli ritiene che l’impresa avrebbe dovuto delocalizzare una parte della sua produzione in aree produttive a basso costo, dove può beneficiare di economie di scala. In secondo luogo, l’impresa non potrà far fronte agli investimenti necessari per migliorare i propri prodotti in un’industria che ogni anno richiede investimenti ingenti negli strumenti industriali, nella progettazione, nella ricerca e nello sviluppo. Infine, egli sottolinea che l’impresa resta troppo piccola rispetto ai suoi concorrenti. Nei punti che seguono la Commissione si adopererà per verificare se queste osservazioni formulate dal concorrente che vuole mantenere l’anonimato mettano in discussione le sue proprie conclusioni circa il ripristino della redditività dell’impresa.
(139)
Quanto alla necessità di delocalizzare una parte della produzione in paesi a costi meno elevati, la Commissione osserva che le autorità francesi hanno risposto con esattezza su questo punto. Esse fanno presente che lo sviluppo perseguito da FagorBrandt (prodotti a forte valore aggiunto e innovativi), al pari di quello di alcuni concorrenti strettamente europei, è incompatibile con il trasferimento sistematico della produzione in paesi a basso costo. […] Per i principali fabbricanti l’ubicazione di unità di produzione in paesi a basso costo risponde anche alla volontà di sviluppare le vendite in detti paesi.
(140)
Quanto alle affermazioni del concorrente che ha chiesto di mantenere l’anonimato, in merito all’impossibilità di FagorBrandt di far fronte agli investimenti ingenti richiesti per restare competitivo e alla dimensione troppo piccola dell’impresa rispetto ai principali produttori, la Commissione osserva che essa stessa ha indicato al punto 8 della decisione di avvio del procedimento che tali elementi avevano contribuito alle difficoltà dell’impresa. La Commissione osserva tuttavia che il piano di ristrutturazione sembra rispondere a tali sfide. L’impresa intende infatti concentrarsi su […]. La Commissione osserva inoltre che alcune imprese del settore, malgrado la dimensione ridotta rispetto a quella dei grandi produttori e alla loro ingente produzione nei paesi dell’Europa occidentale, riescono a restare competitive concentrandosi su determinati prodotti e segmenti (è il caso di operatori cosiddetti «di nicchia» come Miele, Smeg, Liebherr e Teka oppure di piccoli produttori di dimensioni nazionali come Candy e Gorenje). La Commissione rileva peraltro che l’integrazione sempre più intensa di FagorBrandt nel gruppo Fagor contribuisce del pari a risolvere questi problemi connessi alla dimensione. Riassumendo, la Commissione riconosce che i punti sollevati dal concorrente rappresentano delle sfide per FagorBrandt ma ritiene che il piano di ristrutturazione sia tale da farvi fronte e presenti una sufficiente probabilità di ripristino della redditività a lungo termine.
(141)
Ciò premesso, la Commissione considera che i commenti del concorrente che ha chiesto di mantenere l’anonimato non mettano in discussione la sua propria valutazione, secondo cui il piano di ristrutturazione permette di ripristinare la redditività a lungo termine di FagorBrandt.
6.6.3. Effetti delle misure compensative sul ripristino della redditività
(142)
Infine, sempre per quanto riguarda il ripristino della redditività a lungo termine, la Commissione, come previsto dall’ultima frase del punto 38 degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione, deve verificare che le misure compensative previste non mettano in pericolo la redditività dell’impresa. Come è stato analizzato, le autorità francesi hanno proposto misure compensative che non erano quindi incluse nelle previsioni finanziarie allegate alla notifica. Poiché la Commissione giudica queste misure necessarie, occorrerà che vi sia data attuazione. Quanto a dette misure - la cessazione della commercializzazione dei prodotti freddo, cottura e lavastoviglie del marchio Vedette per un periodo di cinque anni, che provocherà un deterioramento dei risultati finanziari dell’impresa - si tratta di garantire che siano sostenibili da parte dell’impresa.
(143)
Secondo le autorità francesi, le tabelle 6 e 7 indicano i risultati finanziari dell’impresa tenendo conto dell’attuazione delle misure compensative proposte dalle autorità francesi. La tabella 6 illustra uno scenario ottimistico mentre la tabella 7 mostra uno scenario pessimistico.
Tabella 6
Cessazione della commercializzazione di prodotti freddo, cottura e lavastoviglie del marchio Vedette (milioni di EUR)
Scenario ottimistico
2007
2008
2009
2010
2011
2012
Fatturato
903,0
[900-1 000]
[900-1 000]
[900-1 000]
[900-1 000]
[900-1 000]
Margine lordo
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Risultati di esercizio prima di elementi non ricorrenti
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Risultato operativo (EBIT)
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Risultato prima dell’imposta
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Risultato netto
- [5-10]
- [5-10]
- [5-10]
[0-5]
[5-10]
[5-10]
Flusso di cassa libero
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Flusso di cassa libero accumulato
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Tabella 7
Cessazione della commercializzazione di prodotti freddo, cottura e lavastoviglie del marchio Vedette (milioni di EUR)
Scenario pessimistico
2007
2008
2009
2010
2011
2012
Fatturato
903,0
[900-1 000]
[900-1 000]
[900-1 000]
[900-1 000]
[900-1 000]
Margine lordo
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Risultati di esercizio prima di elementi non ricorrenti
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Risultato operativo (EBIT)
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Risultato prima dell’imposta
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Risultato netto
- [5-10]
- [5-10]
- [10-15]
[0-5]
[0-5]
[5-10]
Flusso di cassa libero
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
Flusso di cassa libero accumulato
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
[…]
(144)
Le tabelle 6 e 7 si basano sulle seguenti ipotesi riguardanti la perdita di fatturato determinato dal ritiro di vari gruppi di prodotti commercializzati con il marchio Vedette. Siffatto ritiro può comportare:
a)
una riduzione delle vendite nel gruppo di prodotti a marchio Vedette di cui è sospesa la commercializzazione;
b)
una riduzione delle vendite negli altri gruppi di prodotti commercializzati con il marchio Vedette (57) (effetto di gamma negativo sui prodotti del marchio Vedette);
c)
una riduzione delle vendite degli altri marchi (effetto di portafoglio negativo sull’insieme dei marchi del gruppo FagorBrandt).
(145)
Lo scenario ottimistico tiene conto unicamente degli effetti (a) e (b) del punto (144), e la perdita connessa alla cessazione della commercializzazione di un prodotto rappresenterà una perdita del [70-90] % del fatturato della linea di prodotto sospesa […] (il restante [10-30] % è recuperato da FagorBrandt attraverso l’incremento della vendita di prodotti identici venduti con marchi diversi da Vedette) e del [20-30] % del fatturato degli altri prodotti commercializzati con il marchio Vedette. Lo scenario pessimistico tiene conto dell’effetto di cui al punto (c) del punto (144) presupponendo un tasso di perdita del [110-130] % per la linea di prodotto sospesa (la perdita può non solo incidere sul 100 % di fatturato della linea di prodotto sospesa ma anche colpire prodotti e marchi diversi dalla linea di cui è sospesa la commercializzazione) e del [20-40] % per gli altri prodotti venduti con il marchio Vedette. Le autorità francesi spiegano che siffatta ipotesi pessimistica corrisponde a un’esperienza già vissuta dall’impresa: nel 2003 essa aveva deciso di abbandonare in Francia la commercializzazione dei forni a microonde con il marchio Vedette per concentrarsi sul marchio Brandt che beneficiava di un servizio vendita specifico. La cessazione ha avuto un effetto indotto alquanto negativo, giacché non solo è andato interamente perso il fatturato realizzato con il marchio Vedette ma la perdita ha colpito anche il marchio Brandt (perdita totale su questi due marchi di […] apparecchi in due anni rispetto a vendite iniziali di […] unità, di cui […] per il marchio Vedette, ossia una perdita del [120-140] % dei volumi abbandonati (58)).
(146)
In base all’analisi dei dati inclusi nelle due tabelle precedenti e alle altre informazioni fornite dalle autorità francesi, la Commissione osserva che le misure compensative decise indeboliranno l’impresa, in quanto comporteranno un deterioramento dei risultati dell’impresa a partire dal 2009, anno della loro attuazione. Ciononostante, l’impresa tornerà a registrare un risultato netto positivo a partire dal 2010, risultato che aumenterà negli anni successivi. La Commissione ritiene pertanto che le misure compensative proposte dalle autorità francesi, pur indebolendo l’impresa, non impediranno il ripristino della sua redditività.
(147)
Tale conclusione non è messa in discussione dall’imposizione di una misura compensativa addizionale da parte della Commissione, ovvero della necessità di estendere di altri tre anni la sospensione della commercializzazione dei prodotti a marchio Vedette interessati.
(148)
Come si evince infatti dalla tabella 3, che presenta l’incidenza della misura compensativa addizionale sul risultato finale dell’impresa, quest’ultimo resterà positivo negli anni 2014-2016 registrando una crescita stimata al [1,5-3] %. La medesima conclusione s’impone pertanto nei confronti della misura compensativa imposta dalla Commissione: pur indebolendo l’impresa, essa non impedirà il ripristino della sua redditività.
6.7. Aiuto limitato al minimo: contributo reale, privo di elementi di aiuto
(149)
Conformemente ai punti 43-45 degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione, affinché l’aiuto possa essere autorizzato, occorre che l’importo e l’intensità dello stesso siano limitati ai costi minimi indispensabili per la ristrutturazione, in funzione delle disponibilità finanziarie dell’impresa, dei suoi azionisti o del gruppo di cui fa parte. I beneficiari dell’aiuto devono contribuire in maniera significativa al piano di ristrutturazione, sia con fondi propri - ivi compresa la vendita di elementi dell’attivo non indispensabili alla sopravvivenza dell’impresa - che ricorrendo a finanziamenti esterni ottenuti alle condizioni di mercato.
(150)
Come indicato al punto 43 della decisione di avvio del procedimento, i costi della ristrutturazione, quali descritti nella notifica delle autorità francesi, ammontano a 62,5 milioni di euro. L’impresa intende contribuire per 31,5 milioni e ricevere un aiuto di 31 milioni.
Milioni di EUR
%
Costo della ristrutturazione
62,5
100 %
Finanziato da:
contributo proprio del beneficiario
4,6
7,4 %
conferimento di azionisti
26,9
43 %
aiuto di Stato
31
49,6 %
(151)
Al punto 44 della decisione di avvio del procedimento, la Commissione esprime due dubbi relativamente a questi dati. Da un lato, chiede alle autorità francesi di giustificare per quale motivo non abbiano incluso il rimborso dell’aiuto a norma dell’articolo 44 septies nel costo della ristrutturazione e, dall’altro, di spiegare la natura «del contributo proprio del beneficiario».
(152)
Le autorità francesi hanno risposto a questo secondo dubbio indicando che il contributo proprio del beneficiario comprende prestiti bancari contratti da FagorBrandt sul mercato. Esse precisano che l’impresa ha contratto nel 2006 prestiti bancari per [20-40] milioni di euro, portati a [20-40] milioni di euro nel 2007 (59). Tali prestiti sono stati garantiti da […]. La Commissione osserva che si tratta di «finanziamenti esterni ottenuti alle condizioni di mercato» come definiti al punto 43 degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione e costituiscono quindi un contributo valido.
(153)
Per quanto concerne il primo dubbio espresso dalla Commissione, le autorità francesi indicano che il rimborso di un aiuto incompatibile non può a priori essere considerato un costo per la ristrutturazione (né un contributo proprio dell’impresa beneficiaria ai sensi dei punti 43 e 44 degli orientamenti succitati). Per tale motivo non hanno tenuto conto dell’aiuto a norma dell’articolo 44 septies tra i costi per la ristrutturazione. Indicano tuttavia che questo rimborso, valutato in circa [25-30] milioni di euro (interessi compresi) è beninteso integrato nel business plan allegato alla notifica, come qualsiasi altra normale spesa finanziaria. La Commissione ritiene indispensabile che nel business plan si tenga conto del rimborso, come avviene appunto nel caso di specie (60).
(154)
Tuttavia è anche opportuno considerare che al 21 ottobre 2008 l’aiuto italiano percepito da Brandt Italia ammontava a 3 190 878,02 euro, cui vanno aggiunti gli interessi. Non si può pertanto escludere che il contributo proprio previsto dall’azienda includa la somma in questione. Di conseguenza, il contributo proprio del beneficiario scende sotto la soglia del 50 % prevista dal punto 44 degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione.
(155)
Ciò detto, onde accertarsi che il contributo proprio dell’impresa sia effettivamente esente dall’aiuto e che rappresenti almeno il 50 % dei costi per la ristrutturazione, la Commissione impone come condizione alla presente decisione positiva un aumento del contributo proprio fino a debita concorrenza dell’importo dell’aiuto italiano, pari a 3 190 878,02 euro, cui vanno aggiunti gli interessi maturati fino al 21 ottobre 2008.
(156)
In concreto, il contributo proprio ai costi per la ristrutturazione proposto da FagorBrandt dovrà essere incrementato di detta somma (con prestiti, conferimenti di azionisti o altro) entro la fine del periodo di ristrutturazione dell’impresa, fissato per il 31 dicembre 2012. Le autorità francesi dovranno fornire la prova di tale aumento entro due mesi dalla scadenza del 31 dicembre 2012.
(157)
Quanto all’affermazione espressa dal concorrente che ha chiesto di mantenere l’anonimato, secondo cui l’aiuto non è limitato al minimo, la Commissione conferma che, oltre alla verifica del rispetto del criterio formale del contributo proprio superiore al 50 %, essa ha valutato che l’aiuto si limitasse al minimo, in particolare secondo i criteri definiti al punto 45 degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione. Secondo la Commissione, il caso ricorre nella fattispecie e l’importo dell’aiuto non permette all’impresa di «disporre di liquidità supplementare che potrebbe essere utilizzata per iniziative aggressive, perturbatrici del mercato e senza alcun rapporto con il piano di ristrutturazione».
(158)
La Commissione osserva in particolare che, dopo la concessione dell’aiuto e terminato il periodo di ristrutturazione, il gruppo sarà ancora considerevolmente indebitato con un rapporto debito/patrimonio netto ancora superiore all’unità. FagorBrandt dovrà pertanto destinare in via prioritaria la liquidità creata alla riduzione di tale livello di indebitamento.
6.8. Principio dell’«aiuto una tantum»
(159)
In ottemperanza al punto 72 e seguenti degli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione, un aiuto alla ristrutturazione deve essere concesso solo una volta in un periodo di dieci anni.
(160)
Nella fattispecie, gli aiuti francese e italiano di cui FagorBrandt ha beneficiato non possono essere considerati «aiuti per il salvataggio e la ristrutturazione». Nel momento della concessione di questi aiuti, rispettivamente nel 2002 e nel 2003, FagorBrandt non era infatti in difficoltà, come dimostrato ai punti da (45) a (56).
(161)
Il principio dell’«aiuto una tantum» previsto dagli orientamenti sugli aiuti alla ristrutturazione risulta pertanto rispettato.
6.9. Piena attuazione del piano
(162)
Il piano di ristrutturazione di FagorBrandt, ivi compreso l’insieme degli impegni della Francia, deve essere attuato pienamente (61). La Commissione chiede di essere informata dei progressi compiuti nell’attuazione sia del piano che degli impegni ad esso relativi.
7. CONCLUSIONE
(163)
L’aiuto può essere dichiarato compatibile con il mercato interno, purché siano soddisfatte tutte le condizioni imposte,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
L’aiuto cui la Francia intende dare esecuzione a favore dell’impresa FagorBrandt per un importo di 31 milioni di euro è compatibile con il mercato interno alle condizioni stabilite all’articolo 2.
Articolo 2
1. Le autorità francesi sono tenute a sospendere il versamento a favore dell’impresa FagorBrandt dell’aiuto di cui all’articolo 1 della presente decisione fintantoché il recupero presso FagorBrandt dell’aiuto incompatibile oggetto della decisione 2004/343/CE della Commissione del 16 dicembre 2003 (62) non sarà effettivo.
2. Il piano di ristrutturazione di FagorBrandt, quale comunicato alla Commissione dalla Francia il 6 agosto 2007, è eseguito integralmente.
3. Il contributo proprio ai costi di ristrutturazione proposto da FagorBrandt, pari a 31,5 milioni di euro, dovrà essere incrementato di 3 190 878,02 euro, oltre agli interessi su tale somma maturati tra la concessione dell’aiuto italiano a favore di FagorBrandt e il 21 ottobre 2008. Detto aumento dovrà avvenire entro la fine del periodo di ristrutturazione dell’impresa, fissato per il 31 dicembre 2012. Le autorità francesi dovranno fornire la prova di tale aumento entro due mesi dalla scadenza del 31 dicembre 2012.
4. FagorBrandt sospende la commercializzazione dei prodotti dei comparti freddo, cottura e lavastoviglie del marchio Vedette per un periodo di otto anni.
5. Per garantire il rispetto delle condizioni stabilite ai paragrafi 1-4 del presente articolo, la Francia informa la Commissione, mediante relazioni annuali, in merito all’andamento della ristrutturazione di FagorBrandt, al recupero dell’aiuto incompatibile descritto al paragrafo 1, al pagamento dell’aiuto compatibile e all’attuazione delle misure compensative.
Articolo 3
Entro un termine di due mesi dalla notifica della presente decisione, la Francia informa la Commissione delle misure adottate per conformarvisi.
Articolo 4
La Repubblica francese è destinataria della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 25 luglio 2012