NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 460/2011
ze dne 12. května 2011,
kterým se mění příloha III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005, pokud jde o maximální limit reziduí pro chlorantraniliprol (DPX E-2Y45) v mrkvi a na jejím povrchu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 ze dne 23. února 2005 o maximálních limitech reziduí pesticidů v potravinách a krmivech rostlinného a živočišného původu a na jejich povrchu a o změně směrnice Rady 91/414/EHS (1), a zejména na čl. 18 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Maximální limity reziduí (MLR) pro chlorantraniliprol (DPX E-2Y45) jsou stanoveny v příloze III části A nařízení (ES) č. 396/2005.
(2)
V souladu s čl. 8 odst. 4 směrnice Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (2) Francie dne 23. srpna 2010 oznámila Komisi, že dočasně povolila přípravek na ochranu rostlin obsahující chlorantraniliprol (DPX E-2Y45) pro použití k ošetření mrkve za účelem regulace pochmurnatky mrkvové, která představuje nepředvídané nebezpečí, jež nelze zvládnout žádnými jinými prostředky. Proto Francie v souladu s čl. 18 odst. 4 nařízení (ES) č. 396/2005 oznámila ostatním členským státům, Komisi a Evropskému úřadu pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“), že na vlastním území povolila uvádění na trh mrkve s vyšším obsahem reziduí pesticidů, než je platný maximální limit reziduí. Francie rovněž předložila odpovídající posouzení rizika, z něhož vyplývá, že tato mrkev nevytváří nepřijatelné riziko, a zejména že navrhovaný zvýšený limit reziduí neohrožuje spotřebitele.
(3)
Úřad vyhodnotil posouzení rizika, jež Francie předložila, přičemž zkoumal zejména rizika pro spotřebitele a případně pro zvířata. Úřad k navrhovanému maximálnímu limitu reziduí vydal odůvodněné stanovisko (3). V tomto stanovisku úřad dospěl k závěru, že navrhovaný maximální limit reziduí je přijatelný, pokud jde o bezpečnost spotřebitelů, na základě hodnocení expozice spotřebitelů pro 27 konkrétních evropských skupin spotřebitelů.
(4)
Na základě odůvodněného stanoviska úřadu a s přihlédnutím k hlediskům významným pro danou záležitost se má za to, že navrhovaný maximální limit reziduí splňuje požadavky čl. 18 odst. 4 nařízení (ES) č. 396/2005.
(5)
Nařízení (ES) č. 396/2005 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha III nařízení (ES) č. 396/2005 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. května 2011.
REGOLAMENTO (UE) N. 460/2011 DELLA COMMISSIONE
del 12 maggio 2011
che modifica l’allegato III del regolamento (CE) n. 396/2005 del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto riguarda i livelli massimi di residui di chlorantraniliprole (DPX E-2Y45) nelle o sulle carote
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 396/2005 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 23 febbraio 2005, concernente i livelli massimi di residui di antiparassitari nei o sui prodotti alimentari e mangimi di origine vegetale e animale e che modifica la direttiva 91/414/CEE del Consiglio (1), in particolare l’articolo 18, paragrafo 4,
considerando quanto segue:
(1)
Per la sostanza attiva chlorantraniliprole (DPX E-2Y45) i LMR sono fissati nell’allegato III, parte A, del regolamento (CE) n. 396/2005.
(2)
A norma dell’articolo 8, paragrafo 4, della direttiva 91/414/CEE del Consiglio, del 15 luglio 1991, relativa all’immissione in commercio dei prodotti fitosanitari (2), il 23 agosto 2010 la Francia ha notificato alla Commissione l’autorizzazione temporanea di un prodotto fitosanitario contenente il chlorantraniliprole (DPX E-2Y45) da utilizzare sulle carote per contenere le mosche della carota, un pericolo imprevedibile che non ha potuto essere limitato con altri mezzi. In conformità dell’articolo 18, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 396/2005 la Francia ha pertanto informato gli altri Stati membri, la Commissione e l’Autorità europea per la sicurezza alimentare, (di seguito «l’Autorità») di aver autorizzato l’immissione in commercio nel suo territorio di carote contenenti residui di antiparassitari in quantità superiori al pertinente LMR. La Francia ha inoltre presentato un’appropriata valutazione dei rischi nella quale si conclude che tali carote non rappresentano un rischio inaccettabile, segnatamente che l’aumento del livello di residui proposto non comporta rischi per i consumatori.
(3)
L’autorità ha esaminato la valutazione dei rischi presentata dalla Francia, soffermandosi in particolare sui rischi per i consumatori e, se pertinente, per gli animali. L’autorità ha formulato un parere motivato sul LMR proposto (3). In tale parere l’Autorità ha giudicato il LMR proposto accettabile in termini di sicurezza dei consumatori sulla base di una valutazione dell’esposizione dei consumatori per 27 gruppi specifici di consumatori europei.
(4)
Alla luce del parere scientifico dell’Autorità e tenendo conto dei fattori pertinenti alla materia in esame, si ritiene che il LMR proposto sia conforme alle prescrizioni dell’articolo 18, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 396/2005.
(5)
Il regolamento (CE) n. 396/2005 va quindi modificato di conseguenza.
(6)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato permanente della catena alimentare e della salute degli animali e ad esse non si sono opposti né il Parlamento europeo né il Consiglio,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
L’allegato III del regolamento (CE) n. 396/2005 è modificato conformemente all’allegato del presente regolamento.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 12 maggio 2011.