NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 108/2010
ze dne 8. února 2010
o změně nařízení (ES) č. 1974/2006, kterým se stanoví podrobná pravidla pro použití nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (1), a zejména na článek 91 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1698/2005 stanovilo jednotný právní rámec pro podporu rozvoje venkova v celém Společenství z EZFRV. Nařízení Komise (ES) č. 1974/2006 (2) tento rámec doplnilo zavedením podrobných prováděcích pravidel.
(2)
Ustanovení čl. 38 odst. 2 nařízení (ES) č. 1698/2005 výslovně uvádí, že pro platby související se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (3), se stanoví podrobná pravidla, včetně maximální částky podpory.
(3)
Podle čl. 11 odst. 7 směrnice 2000/60/ES jsou členské státy povinny stanovit program opatření pro každé povodí do dne 22. prosince 2009. V souladu s čl. 11 odst. 2 uvedené směrnice musí tato opatření zahrnovat základní opatření včetně opatření vyžadovaných již k provádění právních předpisů Unie pro ochranu vod, jak je uvedeno v čl. 11 odst. 3 uvedené směrnice, a v případě nutnosti doplňující opatření, jak je uvedeno v čl. 11 odst. 4, která mohou představovat kterýkoli druh opatření uvedených v části B přílohy VI uvedené směrnice nebo jiné druhy opatření nezahrnuté v uvedené příloze. Zatímco dobrovolná opatření a některá závazná opatření mohou již mít oporu v článcích 31 a 39 nařízení (ES) č. 1698/2005, podrobná pravidla pro provedení čl. 38 odst. 2 uvedeného zařízení je třeba vymezit tak, aby pokryla jiná závazná opatření.
(4)
Aby se zabránilo překrývání mezi podporou na dodržování norem uvedenou v článku 31 nařízení (ES) č. 1698/2005, jejímž cílem je kompenzace dočasných znevýhodnění příjemců kvůli povinnosti přijmout v určitých oblastech normy Unie, na jedné straně a platbou podle článku 38 uvedeného nařízení související se směrnicí 2000/60/ES, jejímž cílem je kompenzace trvalých znevýhodnění příjemců kvůli povinnosti splnit stanovené požadavky pro dosažení environmentálních cílů uvedené směrnice, na straně druhé, mělo by být vypracováno ustanovení, pomocí kterého by bylo možno provést rozlišení na základě druhů příslušných operací.
(5)
Směrnice 2000/60/ES stanoví společné zásady a rámec pro činnost Unie v oblasti vodní politiky. Veškeré právní předpisy Unie o vodách jsou koordinovány v rámci uvedené směrnice, která zrušila a nahradila několik směrnic o vodách a jejíž „programy opatření“ obsahují opatření, která jsou stanovena předcházejícími stále platnými směrnicemi o vodách, jakož i doplňující opatření potřebná pro dosažení cílů samotné směrnice 2000/60/ES. S ohledem na výše uvedené a vzhledem k tomu, že část požadavků formálně souvisejících s prováděním směrnice 2000/60/ES v podstatě vyplývá z jiných právních předpisů Unie pro ochranu vod a již byla nebo měla být členskými státy provedena, neměly by být náklady a ušlé příjmy, které se mohou projevit v současné době jako důsledek uplatnění uvedených požadavků, považovány za způsobilé pro poskytnutí náhrady. Kromě toho čl. 4 odst. 9 směrnice 2000/60/ES stanoví, že by uplatňování nových ustanovení uvedené směrnice mělo zaručit přinejmenším stejnou úroveň ochrany jako stávající právní předpisy Společenství. Zdá se tedy přiměřené a vhodné vyloučit náhradu nákladů a ušlých příjmů s odkazem na požadavky související s prováděním směrnice 2000/60/ES vyplývající z jiných právních předpisů Unie na ochranu vod a zároveň poskytovat podporu pouze na požadavky, které přesahují úroveň ochrany právních předpisů Unie existujících v době přijetí uvedené směrnice.
(6)
Kromě toho je již část právních předpisů související s prováděním směrnice 2000/60/ES zahrnuta v podmíněnosti. Příjemci plateb podle článku 38 nařízení (ES) č. 1698/2005 musí již respektovat právní požadavky na řízení a dobré zemědělské podmínky a podmínky životního prostředí stanovené v článcích 5 a 6 nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (4), které stanovilo společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce, a v přílohách II a III uvedeného nařízení. Neměly by tedy být poskytovány žádné náhrady s odkazem na požadavky související s prováděním směrnice 2000/60/ES, které jsou zároveň požadavky vyplývajícími z podmíněnosti.
(7)
V důsledku provádění směrnice 2000/60/ES mohou být zavedeny různé úrovně omezení pro zemědělce. Trvalé náhrady by měly být povoleny pouze v případě podstatných znevýhodnění.
(8)
Měla by být stanovena maximální výše podpory. Kromě toho by měla být stanovena minimální výše trvalé podpory s ohledem na skutečnost, že náhrady by měly být přiznávány pouze v případech podstatného znevýhodnění, a mělo by být vypracováno ustanovení pro překročení maximální výše s přihlédnutím ke zvláštním okolnostem, které je nutno odůvodnit v programech rozvoje venkova.
(9)
Nařízení (ES) č. 1974/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro rozvoj venkova,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1974/2006 se mění takto:
1)
Za článek 26 se vkládá nový článek 26a, který zní:
„Článek 26a
1. Pokud se týká provádění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES (5), druhy operací, které jsou způsobilé pro poskytnutí podpory podle článku 38 nařízení (ES) č. 1698/2005, nejsou způsobilé pro poskytnutí podpory podle článku 31 uvedeného nařízení.
2. Podpora podle čl. 38 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005 související se směrnicí 2000/60/ES se poskytuje pouze s ohledem na vzniklé náklady a ušlé příjmy, které jsou výsledkem znevýhodnění spojených se zvláštními požadavky, které:
a)
byly zavedeny směrnicí 2000/60/ES, jsou v souladu s programy opatření plánů povodí za účelem dosažení environmentálních cílů uvedené směrnice a přesahují opatření vyžadovaná pro provedení jiných právních předpisů Unie pro ochranu vod;
b)
přesahují právní požadavky na řízení a dobré zemědělské podmínky a podmínky životního prostředí stanovené v článcích 5 a 6 nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (6) a v přílohách II a III uvedeného nařízení;
c)
přesahují úroveň ochrany právních předpisů Unie existujících v době přijetí směrnice 2000/60/ES, jak je stanoveno v čl. 4 odst. 9 směrnice 2000/60/ES; a
d)
nařizují významné změny v typu využití půdy a/nebo významná omezení v zemědělské praxi, jejichž výsledkem je značná ztráta příjmů.
3. Pokud se týká výše roční podpory, použijí se tyto podmínky:
a)
výše podpory se stanoví nad minimální úrovní 50 EUR na hektar využívané zemědělské plochy (dále jen VZP);
b)
maximální výše podpory nepřesáhne částku 200 EUR na hektar VZP.
Odchylně od písmene b) prvního pododstavce:
a)
počáteční maximální výše podpory na období nepřesahující pět let nepřesáhne částku 500 EUR na hektar VZP;
b)
maximální částky mohou být zvýšeny s přihlédnutím ke zvláštním okolnostem, které musí být odůvodněny v programech pro rozvoj venkova.
2)
Příloha II se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 8. února 2010.
REGOLAMENTO (UE) N. 108/2010 DELLA COMMISSIONE
dell'8 febbraio 2010
che modifica il regolamento (CE) n. 1974/2006 recante disposizioni di applicazione del regolamento (CE) n. 1698/2005 del Consiglio sul sostegno allo sviluppo rurale da parte del Fondo europeo agricolo per lo sviluppo rurale (FEASR)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 1698/2005 del Consiglio, del 20 settembre 2005, sul sostegno allo sviluppo rurale da parte del Fondo europeo agricolo per lo sviluppo rurale (FEASR) (1), in particolare l'articolo 91,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (CE) n. 1698/2005 ha definito un quadro giuridico unico per il sostegno del FEASR allo sviluppo rurale nell'insieme della Comunità. Il regolamento (CE) n. 1974/2006 della Commissione (2) ha completato tale quadro giuridico introducendo alcune disposizioni applicative.
(2)
L'articolo 38, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1698/2005 dispone che siano stabilite modalità di applicazione, incluso l'importo massimo del sostegno, per le indennità connesse alla direttiva 2000/60/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 23 ottobre 2000, che istituisce un quadro per l'azione comunitaria in materia di acque (3).
(3)
L'articolo 11, paragrafo 7, della direttiva 2000/60/CE impone agli Stati membri di approntare un programma di misure per ciascun bacino idrografico entro il 22 dicembre 2009. A norma dell'articolo 11, paragrafo 2, della direttiva, tali misure devono comprendere misure di base, e segnatamente le misure necessarie per attuare la normativa dell'Unione in materia di protezione delle acque, di cui all'articolo 11, paragrafo 3, della direttiva e, se necessario, misure supplementari, di cui all'articolo 11, paragrafo 4, che possono consistere in qualsiasi tipo di misura figurante nell'allegato VI, parte B, della direttiva o in altri tipi di misure non figuranti in detto allegato. Le misure volontarie e talune misure obbligatorie possono già beneficiare di un sostegno ai sensi degli articoli 31 e 39 del regolamento (CE) n. 1698/2005; tuttavia occorre definire le modalità di applicazione dell'articolo 38, paragrafo 2, del medesimo regolamento al fine di disciplinare le altre misure obbligatorie.
(4)
Al fine di evitare sovrapposizioni tra il sostegno finalizzato al rispetto delle norme di cui all'articolo 31 del regolamento (CE) n. 1698/2005, destinato a compensare gli svantaggi temporanei subiti dai beneficiari a causa dell'obbligo di conformarsi alle norme dell'Unione in certi settori, da un lato, e le indennità di cui all'articolo 38 del medesimo regolamento connesse alla direttiva 2000/60/CE, destinate a compensare gli svantaggi permanenti subiti dai beneficiari a causa dell'obbligo di conformarsi ai requisiti specifici per il conseguimento degli obiettivi ambientali della suddetta direttiva, dall'altro, è opportuno prevedere disposizioni che consentano di operare una distinzione sulla base dei tipi di operazione.
(5)
La direttiva 2000/60/CE definisce i principi comuni e istituisce un quadro per l'azione dell'Unione in materia di acque. L'intera normativa dell'Unione sulle acque è coordinata nell'ambito di tale direttiva, che ha abrogato e sostituito diverse direttive sulle acque e i cui «programmi di misure» contengono misure previste da direttive anteriori ancora in vigore, nonché misure supplementari necessarie per il conseguimento degli obiettivi della stessa direttiva 2000/60/CE. Alla luce di quanto precede, poiché taluni requisiti formalmente connessi all'attuazione della direttiva 2000/60/CE derivano di fatto da altri testi legislativi dell'Unione in materia di protezione delle acque, e sono già stati o avrebbero già dovuto essere attuati dagli Stati membri, è opportuno che gli eventuali costi e mancati guadagni attualmente derivanti a motivo dell'applicazione di tali requisiti non siano ammessi a beneficiare della compensazione. Inoltre, ai sensi dell'articolo 4, paragrafo 9, della direttiva 2000/60/CE, l'applicazione delle nuove disposizioni della direttiva deve garantire un livello di protezione almeno pari a quello della normativa vigente dell'Unione. Risulta pertanto opportuno e adeguato escludere dalla compensazione i costi e i mancati guadagni riconducibili ai requisiti connessi all'attuazione della direttiva 2000/60/CE derivanti da altre norme dell'Unione in materia di protezione delle acque, e concedere un sostegno unicamente per i requisiti che vanno al di là del livello di protezione offerto dalla normativa vigente dell'Unione al momento dell'adozione della suddetta direttiva.
(6)
Inoltre, una parte delle disposizioni legislative connesse all'attuazione della direttiva 2000/60/CE rientra già nel quadro della condizionalità. I beneficiari delle indennità previste all'articolo 38 del regolamento (CE) n. 1698/2005 sono già tenuti a rispettare i criteri di gestione obbligatori e le buone condizioni agronomiche e ambientali previsti rispettivamente agli articoli 5 e 6 del regolamento (CE) n. 73/2009 del Consiglio (4), che ha stabilito norme comuni relative ai regimi di sostegno diretto agli agricoltori nell'ambito della politica agricola comune e ha istituito taluni regimi di sostegno a favore degli agricoltori, e negli allegati II e III del medesimo regolamento. È quindi opportuno che non sia concessa alcuna compensazione in relazione ai requisiti connessi all'attuazione della direttiva 2000/60/CE che costituiscono anche requisiti di condizionalità.
(7)
Dall'attuazione della direttiva 2000/60/CE possono derivare vincoli di diversa entità per gli agricoltori. Una compensazione permanente dovrebbe essere concessa soltanto in caso di svantaggi gravi.
(8)
È opportuno fissare l'importo massimo del sostegno. È altresì opportuno fissare un importo minimo per il sostegno permanente, che rifletta il principio che soltanto gli svantaggi gravi devono dar luogo a compensazione, e prevedere la possibilità di superare l'importo massimo per tener conto di circostanze particolari, che devono essere giustificate nei programmi di sviluppo rurale.
(9)
Occorre pertanto modificare di conseguenza il regolamento (CE) n. 1974/2006.
(10)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato per lo sviluppo rurale,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Il regolamento (CE) n. 1974/2006 è modificato come segue:
1)
dopo l'articolo 26 è inserito il seguente articolo 26 bis:
«Articolo 26 bis
1. Per quanto riguarda l'attuazione della direttiva 2000/60/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (5), i tipi di operazioni che possono beneficiare del sostegno di cui all'articolo 38 del regolamento (CE) n. 1698/2005 non possono beneficiare del sostegno di cui all'articolo 31 del medesimo regolamento.
2. Il sostegno di cui all'articolo 38, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1698/2005 connesso alla direttiva 2000/60/CE è concesso unicamente per i costi e i mancati guadagni dovuti a svantaggi generati da requisiti specifici:
a)
che sono stati introdotti dalla direttiva 2000/60/CE, sono conformi ai programmi di misure dei piani di gestione dei bacini idrografici ai fini del conseguimento degli obiettivi ambientali della direttiva e vanno al di là delle misure necessarie per attuare la normativa dell'Unione in materia di protezione delle acque;
b)
che vanno al di là dei criteri di gestione obbligatori e delle buone condizioni agronomiche e ambientali di cui agli articoli 5 e 6 e agli allegati II e III del regolamento (CE) n. 73/2009 del Consiglio (6);
c)
che vanno al di là del livello di protezione offerto dalla normativa vigente dell'Unione al momento dell'adozione della direttiva 2000/60/CE, secondo il disposto dell'articolo 4, paragrafo 9, della stessa direttiva; e
d)
che richiedono cambiamenti rilevanti in relazione al tipo di utilizzo del suolo, e/o limitazioni rilevanti nella pratica agricola, con conseguenti mancati guadagni significativi.
3. Per quanto riguarda l'importo del sostegno annuo si applicano le seguenti condizioni:
a)
l'importo del sostegno è fissato a partire da un livello minimo di 50 EUR per ettaro di superficie agricola utilizzata (nel prosieguo: SAU);
b)
l'importo massimo del sostegno non supera i 200 EUR per ettaro di SAU.
In deroga al primo comma, lettera b):
a)
l'importo massimo iniziale del sostegno per un periodo non superiore a cinque anni non supera i 500 EUR per ettaro di SAU;
b)
gli importi massimi possono essere maggiorati per tener conto di particolari circostanze debitamente giustificate nei programmi di sviluppo rurale.
2)
l'allegato II è modificato in conformità dell'allegato del presente regolamento.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il settimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, l'8 febbraio 2010.