NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 430/2010
ze dne 20. května 2010,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (1), a zejména na článek 247 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 648/2005 (2) zavedlo do nařízení (EHS) č. 2913/92 povinnost elektronického podání vstupního nebo výstupního souhrnného celního prohlášení. Nařízení Komise (ES) č. 273/2009 (3), kterým se stanoví odchylka od některých ustanovení nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (4), stanoví přechodnou fázi, jež skončí dnem 31. prosince 2010 a během níž hospodářské subjekty mohou, avšak nemusí podávat vstupní a výstupní souhrnné celní prohlášení elektronicky.
(2)
Je vhodné poupravit pravidla týkající se vstupních a výstupních souhrnných celních prohlášení s cílem snížit administrativní zátěž v případech, kdy tato prohlášení nejsou pro účely bezpečnosti a zabezpečení nutná. Dále by pro účely lepší analýzy rizik nemělo být z povinnosti podávat tato prohlášení vyjmuto vybavení domácnosti definované v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1186/2009 ze dne 16. listopadu 2009 o systému Společenství pro osvobození od cla (5), je-li toto vybavení dopravováno na základě přepravní smlouvy.
(3)
V některých případech není pro účely bezpečnosti a zabezpečení nutné uvádět v celních prohlášeních údaje o bezpečnosti a zabezpečení ani požadovat konkrétní lhůtu pro podání těchto prohlášení, takže by v tomto ohledu měly být zavedeny další případy zproštění povinnosti. Toto zproštění povinnosti by však nemělo ovlivnit obecná pravidla platná pro celní prohlášení podávaná jakoukoliv formou.
(4)
V některých případech, kdy se na vývozní celní prohlášení nevztahují lhůty spojené s bezpečností a zabezpečením, např. u lodních a leteckých zásob, by celní orgány měly mít možnost oprávnit spolehlivé hospodářské subjekty k tomu, aby vyvážené zboží zapisovaly do svých záznamů a aby své vývozní operace pravidelně vykazovaly poté, co zboží opustí celní území Společenství.
(5)
Nařízením Komise (ES) č. 1192/2008 (6), kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, byla zavedena společná kritéria udělování povolení ke zjednodušeným celním prohlášením a místnímu celnímu řízení a společná žádost o udělení těchto povolení. Mělo by být upřesněno, že tato pravidla se vztahují na všechny celní režimy. Stejné nařízení zavedlo v článku 253a s účinkem od 1. ledna 2011 požadavek, aby používání zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení bylo podmíněno podáváním elektronických celních prohlášení a oznámení. Některé členské státy Komisi sdělily, že tyto systémy možná nebudou k uvedenému dni ve všech případech dostupné. Za předpokladu, že bude provedena účinná analýza rizik, by tyto členské státy měly mít možnost přijímat za podmínek, jež samy stanoví, celní prohlášení a oznámení v jiné než elektronické podobě, a to do doby, než se použije nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 450/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví celní kodex Společenství (modernizovaný celní kodex) (7).
(6)
Pro případy, kdy je dočasně uskladněné zboží nebo zboží ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I zpětně vyváženo z celního území Společenství a není k němu požadováno výstupní souhrnné celní prohlášení, je třeba stanovit alternativní způsob zaznamenávání nebo oznamování zpětného vývozu a odpovědnou osobu.
(7)
Mělo by být upřesněno, že vývozní formality se nepoužijí pouze u zboží Společenství, jež má být dopraveno na místo určení mimo celní území Společenství, nýbrž i u leteckých a lodních zásob osvobozených od daně, aby osoby, které tyto zásoby doručují, mohly pro účely osvobození od daně získat doklad o výstupu z celního území Společenství. Stejná pravidla by se měla použít i v případě, kdy má být zboží, které není zbožím Společenství, zpětně vyvezeno na základě celního prohlášení na zpětný vývoz.
(8)
Články 278, 279 a 280 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (8) a článek 3 směrnice Rady 2008/118/ES ze dne 16. prosince 2008 o obecné úpravě spotřebních daní a o zrušení směrnice 92/12/EHS (9) vyžadují použití dovozních a vývozních formalit v případě, kdy je zboží Společenství dopravováno na ta území a z těch území v rámci celního území Společenství, na která se uvedené směrnice nevztahují. Vzhledem k tomu, že by se tato ustanovení měla vztahovat pouze na zboží dopravované na celní území a z celního území Společenství, je vhodné na tato ustanovení odkázat a uvedené typy přepravy vyjmout z povinnosti poskytnout údaje o bezpečnosti a zabezpečení a dodržet zvláštní lhůty pro kontroly bezpečnosti a zabezpečení. Zvláštní lhůty pro kontroly bezpečnosti a zabezpečení a poskytnutí údajů o bezpečnosti a zabezpečení nejsou nutné v případech, kdy je zboží dopravováno na Helgoland, do Republiky San Marino a do Vatikánského městského státu, a to vzhledem k jejich zeměpisné poloze.
(9)
Měl by být upřesněn celní úřad, jemuž má být podáno výstupní souhrnné celní prohlášení, a osoba odpovědná za podání tohoto prohlášení. Toto upřesnění by mělo zahrnout situace, ve kterých se místo výstupního souhrnného celního prohlášení podává tranzitní celní prohlášení obsahující údaje výstupního souhrnného celního prohlášení.
(10)
S cílem usnadnit celní dohled na celním úřadu výstupu je nutné upřesnit povinnosti osob, které předávají zboží jiné osobě před tím, než je zboží dopraveno z celního území Společenství, a povinnosti osob, které musí celnímu úřadu výstupu poskytnout informace o výstupu zboží. Stejné povinnosti by měly být uplatňovány v případech, kdy zboží navržené v celním prohlášení pro vývoz a předložené celnímu úřadu výstupu již není určeno k přepravě z celního území Společenství a je z celního úřadu výstupu odstraněno.
(11)
Na základě směrnice 2008/118/ES je používání elektronického systému pro přepravu zboží podléhajícího spotřební dani (EMCS) povinné v případě přepravy zboží podléhajícího spotřební dani v režimu s podmíněným osvobozením od spotřební daně s platností od 1. ledna 2011. Podle uvedené směrnice se přeprava zboží Společenství v režimu s podmíněným osvobozením od spotřební daně, jehož místo určení se nachází mimo celní území Společenství, musí uskutečnit v režimu vývozu, pro který je nutno použít elektronický systém. S účinkem od 1. ledna 2011 by proto měla být zrušena zvláštní pravidla týkající se používání průvodního správního dokladu, který stanoví nařízení Komise (EHS) č. 2719/92 ze dne 11. září 1992 o průvodním úředním dokladu při přepravě výrobků podléhajících spotřební dani v rámci režimu s podmíněným osvobozením od spotřební daně (10). Režimy vývozu zahájené na základě průvodního správního dokladu před tímto datem by měly být v souladu s článkem 793c nařízení (EHS) č. 2454/93 ukončeny s platností k 31. prosinci 2010.
(12)
Tyto změny by si neměly vyžádat žádné úpravy těch elektronických systémů, které jsou nebo musí být zavedeny v okamžiku, kdy toto nařízení vstupuje v platnost.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2454/93 se mění takto:
1)
V článku 1 se doplňuje nový bod 18, který zní:
„18.
výstupním souhrnným celním prohlášením: souhrnné celní prohlášení podle článku 182c kodexu, které má být podáno pro zboží, jež má být dopraveno z celního území Společenství, nestanoví-li toto nařízení jinak.“
2)
Článek 181c se mění takto:
a)
písmeno e) se nahrazuje tímto:
„e)
zboží, u kterého je přípustné celní prohlášení podané jinými formami projevu vůle v souladu s články 230, 232 a 233, vyjma vybavení domácnosti definovaného v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1186/2009 (11), palet, kontejnerů a dopravních prostředků pro silniční, železniční, leteckou, námořní a vnitrozemskou vodní dopravu, jsou-li dopravovány na základě přepravní smlouvy;
b)
písmeno g) se nahrazuje tímto:
„g)
zboží, u kterého je přípustné ústní celní prohlášení v souladu s články 225 a 227 a čl. 229 odst. 1, vyjma vybavení domácnosti definovaného v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1186/2009, palet, kontejnerů a dopravních prostředků pro silniční, železniční, leteckou, námořní a vnitrozemskou vodní dopravu, jsou-li dopravovány na základě přepravní smlouvy;“;
c)
písmeno m) se nahrazuje tímto:
„m)
následujícího zboží vstupujícího na celní území Společenství přímo z vrtných nebo těžebních plošin nebo větrných turbín provozovaných osobou usazenou na celním území Společenství:
i)
zboží, které bylo součástí těchto plošin nebo větrných turbín za účelem jejich stavby, opravy, údržby nebo přeměny,
ii)
zboží určeného k upevnění na těchto plošinách nebo větrných turbínách nebo k jejich vybavení,
iii)
jiných zásob používaných nebo spotřebovávaných na těchto plošinách nebo větrných turbínách a dále
iv)
odpadní produkty z těchto plošin nebo větrných turbín, které nejsou zařazeny jako nebezpečné;“;
d)
doplňuje se nové písmeno o), které zní:
„o)
zboží dopravovaného z těch území v rámci celního území Společenství, na která se nevztahuje směrnice Rady 2006/112/ES (12) ani směrnice Rady 2008/118/ES (13), a zboží dopravovaného z Helgolandu, Republiky San Marino a Vatikánského městského státu na celní území Společenství.
3)
V čl. 184d odst. 3 se výraz „čl. 181c písm. c) až i), l) až n)“ nahrazuje výrazem „čl. 181c písm. c) až i), l) až o)“.
4)
V článku 189 se vkládá nový odstavec, který zní:
„Avšak zboží vstupující na celní území Společenství, které se během aktuálně probíhající cesty vykládá nebo znovu nakládá na stejný dopravní prostředek s cílem umožnit vykládku nebo nakládku dalšího zboží, se celním orgánům nepředkládá.“
5)
V článku 253a se vkládá nový odstavec, který zní:
„Avšak v případech, kdy celní orgány ani hospodářský subjekt nemají zaveden elektronický systém pro podání nebo příjem zjednodušených celních prohlášení nebo oznámení o místním celním řízení pomocí technologie počítačového zpracování dat, mohou celní orgány přijmout jiné formy celních prohlášení a oznámení, jež samy stanoví, provede-li se účinná analýza rizik.“
6)
V článku 261 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat postup zjednodušeného celního prohlášení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v článcích 253, 253a, 253b a 253c.“
7)
V článku 264 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat místní celní řízení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v článcích 253, 253a, 253b a 253c.“
8)
V článku 269 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat postup zjednodušeného celního prohlášení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v článcích 253, 253a, 253b, 253c a 270.“
9)
V článku 272 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat místní celní řízení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v odstavci 2 a v článcích 253, 253a, 253b a 253c a 274.“
10)
Článek 279 se nahrazuje tímto:
„Článek 279
Vývozní formality stanovené v článcích 786 až 796e mohou být zjednodušeny v souladu s touto kapitolou.“
11)
V článku 282 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat postup zjednodušeného celního prohlášení se udělí v souladu s podmínkami a způsobem stanoveným v článcích 253, 253a, 253b a 253c, čl. 261 odst. 2 a článku 262, který se použije přiměřeně.“
12)
Článek 283 se nahrazuje tímto:
„Článek 283
Povolení používat místní celní řízení se udělí v souladu s podmínkami a způsobem stanoveným v článcích 253, 253a, 253b a 253c každé osobě (dále jen „schválený vývozce“), která si přeje provést vývozní formality ve svých prostorách nebo na jiném místě určeném nebo schváleném celními orgány.“
13)
Článek 284 se zrušuje.
14)
V článku 285a se vkládá nový odstavec 1a, který zní:
„1a V případech, kdy se použije článek 592a nebo 592d, mohou celní orgány hospodářskému subjektu povolit, aby do svých záznamů neprodleně zapsal každou vývozní operaci a všechny tyto operace pravidelně vykazoval schvalujícímu celnímu úřadu na doplňkovém celním prohlášení, a to až do jednoho měsíce poté, co zboží opustí celní území Společenství. Toto povolení lze udělit za následujících podmínek:
a)
hospodářský subjekt povolení uplatňuje pouze na zboží, které nepodléhá zákazům a omezením;
b)
hospodářský subjekt poskytuje celnímu úřadu vývozu všechny informace, jež tento úřad pokládá za nutné proto, aby mohl u zboží vykonávat kontroly;
c)
v případech, kdy se celní úřad vývozu liší od celního úřadu výstupu, se celní orgány dohodnou na použití tohoto režimu a informace uvedené v písmenu b) jsou dostupné i celnímu úřadu výstupu.
Použije-li se postup uvedený v prvním pododstavci, považuje se zápis zboží do záznamů za jeho propuštění k vývozu a výstupu.“
15)
Článek 592a se mění takto:
a)
písmeno e) se nahrazuje tímto:
„e)
zboží, na které lze uplatnit celní prohlášení podané jinými formami projevu vůle v souladu s článkem 231, čl. 232 odst. 2 a článkem 233, vyjma vybavení domácnosti definovaného v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1186/2009, palet, kontejnerů a dopravních prostředků pro silniční, železniční, leteckou, námořní a vnitrozemskou vodní dopravu, jsou-li dopravovány na základě přepravní smlouvy;“;
b)
písmeno g) se nahrazuje tímto:
„g)
zboží, u kterého je přípustné ústní celní prohlášení v souladu s články 226 a 227 a čl. 229 odst. 2, vyjma vybavení domácnosti definovaného v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1186/2009, palet, kontejnerů a dopravních prostředků pro silniční, železniční, leteckou, námořní a vnitrozemskou vodní dopravu, jsou-li dopravovány na základě přepravní smlouvy;“;
c)
písmeno l) se nahrazuje tímto:
„l)
následující zboží opouštějící celní území Společenství přímo na vrtné nebo těžební plošiny nebo větrné turbíny provozované osobou usazenou na celním území Společenství:
i)
zboží, které má být použito ke stavbě, opravě, údržbě nebo přeměně těchto plošin nebo větrných turbín,
ii)
zboží určené k upevnění na těchto plošinách nebo větrných turbínách nebo k jejich vybavení,
iii)
zásoby používané nebo spotřebovávané na těchto plošinách nebo větrných turbínách;“;
d)
doplňují se nová písmena n) až p), která znějí:
„n)
zboží, které je osvobozeno od cla podle Vídeňské úmluvy ze dne 18. dubna 1961 o diplomatických stycích, Vídeňské úmluvy ze dne 24. dubna 1963 o konzulárních stycích nebo ostatních konzulárních úmluv nebo Newyorské úmluvy ze dne 16. prosince 1969 o zvláštních misích;
o)
zboží, které se dodává v podobě dílů nebo příslušenství určeného pro použití v plavidlech a letadlech, pohonných látek, maziv a plynu nezbytných pro provoz plavidel nebo letadel, potravin a dalších položek určených ke spotřebě nebo prodeji na palubě plavidel a letadel;
p)
zboží určené pro ta území v rámci celního území Společenství, na která se nevztahuje směrnice 2006/112/ES ani směrnice 2008/118/ES, zboží odesílané z těchto území na jiné místo určení na celním území Společenství, jakož i zboží odesílané z celního území Společenství na Helgoland, do Republiky San Marino a do Vatikánského městského státu.“
16)
Článek 592b se mění takto:
a)
v odstavci 1 se zrušuje písmeno e);
b)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Jestliže se celní prohlášení nepodává pomocí technologie počítačového zpracování dat, činí lhůty stanovené v odst. 1 písm. a) bodech iii) a iv) a písm. b), c) a d) nejméně čtyři hodiny.“
17)
V článku 592 g se výraz „čl. 592a písm. c) až m)“ nahrazuje výrazem „čl. 592a písm. c) až p)“.
18)
V hlavě IV kapitole 2 se vkládá nový článek 786, který zní:
„Článek 786
1. Režim vývozu ve smyslu čl. 161 odst. 1 kodexu se použije v případě, kdy má být zboží Společenství dopraveno na místo určení mimo celní území Společenství.
2. Formality týkající se vývozního celního prohlášení, jež jsou stanoveny v této kapitole, se použijí také v případech:
a)
kdy má být zboží Společenství dopraveno na ta území a z těch území v rámci celního území Společenství, na která se nevztahuje směrnice 2006/112/ES ani směrnice 2008/118/ES;
b)
kdy má být zboží Společenství dopraveno osvobozené od daně v podobě leteckých a lodních zásob bez ohledu na místo určení letadla nebo lodi.
V případech uvedených v písmenech a) a b) však není nutné zahrnout do vývozního celního prohlášení údaje požadované pro výstupní souhrnné celní prohlášení stanovené v příloze 30 A.“
19)
V čl. 792a odst. 2 se výraz „čl. 793a odst. 6“ nahrazuje výrazem „čl. 793 odst. 2 druhém pododstavci písm. b)“.
20)
V článku 793 se vkládá nový odstavec 3, který zní:
„3. V případech uvedených v odst. 2 druhém pododstavci písm. b), kdy je zboží převzaté na základě jediné přepravní smlouvy dopraveno celnímu úřadu v samotném místě výstupu z celního území Společenství, poskytne dopravce tomuto úřadu na požádání jeden z následujících dokumentů:
a)
referenční číslo vývozního celního prohlášení, je-li uvedeno, nebo
b)
kopii jediné přepravní smlouvy nebo vývozního celního prohlášení pro dané zboží nebo
c)
jedinečné referenční číslo zásilky nebo číslo přepravního dokladu, počet balíků, a jsou-li použity kontejnery, identifikační číslo zařízení nebo
d)
informace týkající se jediné přepravní smlouvy nebo přepravy zboží z celního území Společenství obsažené v systému počítačového zpracování dat osoby, která zboží přebírá, nebo v jiném systému počítačového zpracování obchodních dat.“
21)
V článku 793a se zrušuje odstavec 6.
22)
Článek 793c se zrušuje.
23)
V článku 796c se druhý odstavec nahrazuje tímto:
„Takové oznámení musí obsahovat referenční číslo vývozního celního prohlášení.“
24)
Článek 796d se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Aniž je dotčen čl. 793 odst. 2 druhý pododstavec písm. b), celní úřad výstupu se ujistí, že předložené zboží odpovídá zboží uvedenému v celním prohlášení, a dohlédne na skutečný výstup zboží z celního území Společenství. Jakoukoli kontrolu zboží provádí celní úřad výstupu prostřednictvím sdělení „zpráva o očekávaném vývozu“ obdrženého od celního úřadu vývozu jako základ pro tuto kontrolu.
Aby byl zajištěn celní dohled v místě, kde se zboží vykládá z dopravního prostředku, předává jinému držiteli zboží a nakládá do jiného dopravního prostředku, který zboží po jeho předložení celnímu úřadu výstupu dopraví z celního území Společenství, použijí se následující ustanovení:
a)
Držitel nejpozději při předání zboží sdělí následnému držiteli zboží jedinečné referenční číslo zásilky nebo číslo přepravního dokladu, počet balíků, nebo jsou-li použity kontejnery, identifikační číslo zařízení a referenční číslo vývozního celního prohlášení, pokud bylo toto číslo vystaveno. Toto sdělení lze učinit elektronicky a/nebo pomocí obchodních, přístavních či dopravních informačních systémů a procesů, nebo není-li to možné, jakoukoliv jinou formou. Osoba, jíž se zboží předává, sdělení poskytnuté bezprostředně předcházejícím držitelem zboží zaznamená nejpozději při předání zboží.
b)
Dopravce nesmí zboží určené pro přepravu z celního území Společenství naložit, jestliže mu informace uvedené v písmenu a) nebyly poskytnuty.
c)
Dopravce oznámí výstup zboží celnímu úřadu výstupu tím, že mu sdělí informace uvedené v písmenu a), pokud tyto informace nejsou celním orgánům dostupné prostřednictvím stávajících obchodních, přístavních či dopravních informačních systémů nebo procesů. Je-li to možné, je toto oznámení součástí stávajícího manifestu nebo jiných požadovaných výkazů o přepravě.
Pro účely druhého pododstavce se „dopravcem“ rozumí osoba, která dopravuje zboží z celního území Společenství nebo která za tuto dopravu přebírá odpovědnost. Nicméně:
-
v případě kombinované přepravy, kdy aktivní dopravní prostředek opouštějící celní území Společenství pouze přepravuje jiný dopravní prostředek, který se po příjezdu aktivního dopravního prostředku na jeho místo určení bude pohybovat samostatně jako aktivní dopravní prostředek, se „dopravcem“ rozumí osoba, která bude ovládat dopravní prostředek, který se bude pohybovat samostatně poté, co dopravní prostředek opouštějící celní území Společenství dorazí na své místo určení,
-
v případě námořní nebo letecké přepravy, kdy je zavedeno společné využívání plavidla nebo smluvní ujednání, se „dopravcem“ rozumí osoba, která uzavřela smlouvu a vydala konosament nebo letecký nákladní list pro vlastní přepravu zboží z celního území Společenství.“;
b)
vkládá se nový odstavec 4, který zní:
„4. Aniž je dotčen článek 792a, platí, že v případě, kdy zboží navržené v celním prohlášení pro vývoz již není určeno k přepravě z celního území Společenství, poskytne osoba, která odstraňuje zboží z celního úřadu výstupu s cílem převézt je na jiné místo v rámci tohoto území, celnímu úřadu výstupu informace uvedené v odst. 1 druhém pododstavci písm. a). Tyto informace lze poskytnout v jakékoliv formě.“
25)
V čl. 796da odst. 4 se písmeno e) nahrazuje tímto:
„e)
záznamy hospodářských subjektů o zboží dodaném na ropné a plynové vrtné a těžební plošiny nebo větrné turbíny.“
26)
V čl. 841 odst. 1 se výraz „články 787 až 796e“ nahrazuje výrazem „čl. 786 odst. 1 a odst. 2 písm. b) a články 787 až 796e“.
27)
Článek 841a se nahrazuje tímto:
„Článek 841a
1. V jiných případech, než jaké jsou vymezeny ve třetí větě čl. 182 odst. 3 kodexu, se zpětný vývoz oznamuje výstupním souhrnným celním prohlášením v souladu s články 842a až 842e s výjimkou případů, kdy se od tohoto požadavku upouští v souladu s čl. 842a odst. 3 nebo 4.
2. V případě, kdy je zpětně vyváženo dočasně uskladněné zboží nebo zboží ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I a kdy není požadováno žádné celní prohlášení ani výstupní souhrnné celní prohlášení, oznamuje se zpětný vývoz celnímu úřadu příslušnému v místě, ze kterého zboží opustí celní území Společenství ještě před výstupem zboží v podobě, již celní orgány stanoví.
Osoba uvedená v odstavci 3 je oprávněna změnit na svou žádost jeden nebo více údajů v oznámení. Tato změna již není možná poté, co zboží uvedené v oznámení opustí celní území Společenství.
3. Oznámení uvedené v odst. 2 prvním pododstavci podává dopravce. Toto oznámení však podává držitel dočasného skladu, držitel skladu ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I nebo jakákoliv jiná osoba schopná předložit zboží, pokud byl dopravce informován o tom, že osoba uvedená ve druhé větě tohoto odstavce oznámení podává, a dal k tomu svůj souhlas na základě smluvního ujednání. Celní úřad výstupu může předpokládat, že neexistují-li důkazy prokazující opak, přepravce svůj souhlas na základě smluvního ujednání udělil a že oznámení bylo podáno s jeho vědomím.
Pokud jde o definici dopravce, použije se čl. 796d odst. 1 poslední pododstavec.
4. V případech, kdy po podání oznámení uvedeného v odst. 2 prvním pododstavci již zboží není určeno k přepravě z celního území Společenství, použije se přiměřeně čl. 796d odst. 4.“
28)
Článek 842a se nahrazuje tímto:
„Článek 842a
1. Aniž jsou dotčeny odstavce 3 a 4, platí, že v případě, kdy k přepravě zboží z celního území Společenství není nutné celní prohlášení, podává se výstupní souhrnné celní prohlášení celnímu úřadu výstupu.
2. Pro účely této kapitoly se „celním úřadem výstupu“ rozumí:
a)
celní úřad příslušný v místě, ze kterého zboží opustí celní území Společenství, nebo
b)
v případě, že má zboží opustit celní území Společenství leteckou či námořní cestou, celní úřad příslušný v místě, kde se zboží nakládá na plavidlo nebo do letadla, kterým bude přepraveno na místo určení mimo celní území Společenství.
3. Výstupní souhrnné celní prohlášení se nepožaduje, jestliže údaje výstupního souhrnného celního prohlášení obsahuje elektronické tranzitní celní prohlášení a pokud je úřad určení zároveň celním úřadem výstupu nebo pokud se úřad určení nachází mimo celní území Společenství.
4. Výstupní souhrnné celní prohlášení se nepožaduje v těchto případech:
a)
v případě výjimek uvedených v článku 592a;
b)
v případě, že se zboží Společenství nakládá v přístavu nebo na letišti na celním území Společenství a má být vyloženo v jiném přístavu nebo na jiném letišti Společenství, je-li celnímu úřadu výstupu poskytnut na požádání v souvislosti se zamýšleným místem vykládky důkaz v podobě obchodního, přístavního či přepravního manifestu nebo ložného listu. Stejné ustanovení platí v případě, kdy plavidlo nebo letadlo, které zboží dopravuje, má provést mezipřistání v přístavu nebo na letišti mimo celní území Společenství a kdy má toto zboží zůstat během mezipřistání v přístavu nebo na letišti mimo celní území Společenství naloženo na palubě plavidla nebo letadla;
c)
v případě, kdy se zboží v přístavu nebo na letišti nevykládá z dopravního prostředku, který je dopravil na celní území Společenství a který je dopraví i z tohoto území;
d)
v případě, kdy zboží bylo naloženo v předcházejícím přístavu nebo na předcházejícím letišti na celním území Společenství a kdy zůstává v dopravním prostředku, který je dopraví z celního území Společenství;
e)
v případě, kdy se dočasně uskladněné zboží nebo zboží ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I překládá z dopravního prostředku, který je do tohoto dočasného skladu nebo svobodného pásma dovezl, pod dohledem téhož celního úřadu na plavidlo, letadlo či železnici, které je z tohoto dočasného skladu nebo svobodného pásma dopraví z celního území Společenství, pokud:
i)
se překládka uskuteční do čtrnácti kalendářních dnů poté, co bylo zboží předloženo k dočasnému uskladnění nebo ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I; za výjimečných okolností mohou celní orgány tuto lhůtu prodloužit, aby tyto okolnosti bylo možné zvládnout,
ii)
jsou informace o zboží dostupné celním orgánům, a pokud
iii)
si dopravce není vědom toho, že by došlo ke změně místa určení zboží a příjemce;
f)
v případě, že důkaz o tom, že se na zboží, jež má být dopraveno z celního území Společenství, již vztahovalo celní prohlášení s údaji výstupního souhrnného celního prohlášení, je podán celnímu úřadu výstupu buď prostřednictvím systému počítačového zpracování dat držitele dočasného skladu, dopravce nebo provozovatele přístavu/letiště, nebo prostřednictvím jiného systému počítačového zpracování obchodních dat, pokud byl schválen celními orgány.
Aniž je dotčen čl. 842d odst. 2, zohlední celní kontroly v případech uvedených v písmenech a) až f) zvláštní povahu situace.
5. Výstupní souhrnné celní prohlášení podává v případě, že je vyžadováno, dopravce. Toto prohlášení však podává držitel dočasného skladu, držitel skladu ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I nebo jakákoliv jiná osoba schopná předložit zboží, pokud byl dopravce informován o tom, že osoba uvedená ve druhé větě tohoto odstavce prohlášení podává, a dal k tomu svůj souhlas na základě smluvního ujednání. Celní úřad výstupu může předpokládat, neexistují-li důkazy prokazující opak, že přepravce svůj souhlas na základě smluvního ujednání udělil a že prohlášení bylo podáno s jeho vědomím.
Pokud jde o definici dopravce, použije se čl. 796d odst. 1 poslední pododstavec.
6. V případech, kdy po podání výstupního souhrnného celního prohlášení již zboží není určeno k přepravě z celního území Společenství, použije se přiměřeně čl. 796d odst. 4.“
29)
V čl. 842d odst. 2 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Jestliže je zboží, na které se vztahuje jedna z výjimek z povinnosti podat výstupní souhrnné celní prohlášení podle čl. 842a odst. 4, dopravováno mimo celní území Společenství, provede se v případě, že je to nutné, analýza rizik při předložení zboží na základě dokumentace nebo jiných informací o tomto zboží.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení čl. 1 odst. 1 až 13 a odst. 15 až 29 se použijí ode dne 1. ledna 2011. Avšak v případě, že vývozní operace již byla zahájena před 1. lednem 2011 na základě průvodního správního dokladu v souladu s čl. 793c odst. 1, celní úřad výstupu uplatní opatření stanovená v článku 793c počínaje tímto datem.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. května 2010.
REGOLAMENTO (UE) N. 430/2010 DELLA COMMISSIONE
del 20 maggio 2010
recante modifica del regolamento (CEE) n. 2454/93 che fissa talune disposizioni d’applicazione del regolamento (CEE) n. 2913/92 del Consiglio che istituisce il codice doganale comunitario
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CEE) n. 2913/92 del Consiglio, del 12 ottobre 1992, che istituisce un codice doganale comunitario (1), in particolare l’articolo 247,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (CE) n. 648/2005 del Parlamento europeo e del Consiglio (2) ha introdotto nel regolamento (CEE) n. 2913/92 l’obbligo di presentare le dichiarazioni sommarie di entrata o di uscita per via elettronica. Il regolamento (CE) n. 273/2009 della Commissione (3) che deroga a determinate disposizioni del regolamento (CEE) n. 2454/93 della Commissione (4) prevede un periodo transitorio, che scade il 31 dicembre 2010, durante il quale gli operatori economici hanno la possibilità, ma non l’obbligo, di presentare dichiarazioni sommarie di entrata e di uscita per via elettronica.
(2)
È opportuno prevedere alcuni adattamenti delle norme concernenti le dichiarazioni sommarie di entrata e di uscita al fine di ridurre gli oneri amministrativi qualora tali dichiarazioni non siano necessarie per motivi di sicurezza. Inoltre, per effettuare una migliore analisi dei rischi è opportuno che gli effetti o oggetti mobili, quali definiti all’articolo 2, paragrafo 1, lettera d), del regolamento (CE) n. 1186/2009 del Consiglio, del 16 novembre 2009, relativo alla fissazione del regime comunitario delle franchigie doganali (5), non siano esentati da tali dichiarazioni se sono trasportati in applicazione di un contratto di trasporto.
(3)
In alcuni casi l’inserimento di dati relativi alla sicurezza nelle dichiarazioni doganali e la fissazione di un termine specifico per la presentazione di tali dichiarazioni non sono necessari per finalità di sicurezza e pertanto occorre prevedere ulteriori esenzioni in materia; è opportuno tuttavia che tali esenzioni lascino impregiudicate le norme generali per le dichiarazioni doganali, indipendentemente dalla forma in cui sono presentate.
(4)
Nei casi in cui alle dichiarazioni di esportazione non si applicano i termini previsti per la sicurezza, come nel caso dell’approvvigionamento di navi e di aeromobili, è opportuno che le autorità doganali possano autorizzare gli operatori economici affidabili a registrare le merci esportate nelle rispettive scritture e a comunicare le operazioni di esportazione con cadenza periodica, dopo che le merci hanno lasciato il territorio doganale della Comunità.
(5)
Il regolamento (CE) n. 1192/2008 della Commissione (6), che modifica il regolamento (CEE) n. 2454/93, ha introdotto criteri comuni e un modulo comune di domanda per la concessione di autorizzazioni relative alla procedura di dichiarazione semplificata e alla procedura di domiciliazione. È opportuno chiarire che queste norme si applicano a tutti i regimi doganali. Lo stesso regolamento ha previsto all’articolo 253 bis che, con effetto dal 1o gennaio 2011, l’utilizzazione della procedura di dichiarazione semplificata o della procedura di domiciliazione è subordinata alla presentazione elettronica delle dichiarazioni doganali e delle notificazioni. Taluni Stati membri hanno informato la Commissione che in alcuni casi il sistema in questione potrebbe non essere disponibile per tale data. A condizione che sia effettuata un’efficace analisi dei rischi, detti Stati membri debbono poter accettare alle condizioni da essi stabilite le dichiarazioni doganali e le notificazioni in formati diversi da quello elettronico fino a quando sarà applicabile il regolamento (CE) n. 450/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 23 aprile 2008, che istituisce il codice doganale comunitario (Codice doganale aggiornato) (7).
(6)
Se le merci che si trovano in custodia temporanea o in una zona franca sottoposta a controllo di tipo I sono riesportate dal territorio doganale della Comunità senza che sia richiesta una dichiarazione sommaria di uscita, occorre prevedere modalità alternative per registrare o notificare la riesportazione e indicare la persona responsabile.
(7)
È inoltre opportuno precisare che le formalità di esportazione non devono essere espletate soltanto per le merci comunitarie aventi una destinazione esterna al territorio doganale della Comunità, ma anche per l’approvvigionamento esente da imposta di navi e di aeromobili, affinché chi effettua tale approvvigionamento possa ricevere una prova dell’uscita dal territorio doganale della Comunità necessaria ai fini dell’esenzione fiscale. Le stesse regole vanno applicate quando devono essere riesportate merci non comunitarie sulla scorta di una dichiarazione di riesportazione.
(8)
In conformità agli articoli 278, 279 e 280 della direttiva 2006/112/CE del Consiglio, del 28 novembre 2006, relativa al sistema comune d’imposta sul valore aggiunto (8) e all’articolo 3 della direttiva 2008/118/CE del Consiglio, del 16 dicembre 2008, relativa al regime generale delle accise e che abroga la direttiva 92/12/CEE (9), le formalità relative all’importazione e all’esportazione devono essere espletate per le merci comunitarie trasportate verso e a partire da territori all’interno del territorio doganale comunitario in cui tali direttive non si applicano. Con riferimento a dette disposizioni, è opportuno esentare tali movimenti dall’obbligo concernente la trasmissione di dati relativi alla sicurezza e dal rispetto dei termini specifici in materia di controlli di sicurezza, poiché le disposizioni in esame si applicano soltanto alle merci che entrano nel territorio doganale della Comunità o che ne escono. Inoltre i termini specifici previsti per i controlli di sicurezza e per la trasmissione dei dati relativi alla sicurezza non si applicano quando le merci sono trasportate verso l’isola di Helgoland, la Repubblica di San Marino e lo Stato della Città del Vaticano, in considerazione della loro situazione geografica.
(9)
Occorre inoltre specificare l’ufficio doganale in cui deve essere presentata la dichiarazione sommaria di uscita e la persona responsabile della presentazione di detta dichiarazione. Questi chiarimenti devono riguardare anche le situazioni in cui, anziché una dichiarazione sommaria di uscita, viene presentata una dichiarazione di transito contenente i dati di una dichiarazione sommaria di uscita.
(10)
Al fine di facilitare i controlli doganali presso l’ufficio doganale di uscita, occorre precisare gli obblighi di chi consegna le merci a un altro operatore prima che queste siano portate fuori dal territorio doganale della Comunità e di coloro che devono fornire informazioni sull’uscita di merci all’ufficio doganale di uscita. Gli stessi obblighi devono essere previsti nel caso in cui le merci dichiarate all’esportazione e presentate all’ufficio doganale di uscita non debbano più lasciare il territorio doganale della Comunità e siano rimosse dall’ufficio doganale di uscita.
(11)
A norma della direttiva 2008/118/CE, l’uso del sistema d’informatizzazione dei movimenti dei prodotti soggetti ad accisa (EMCS) è obbligatorio a decorrere dal 1o gennaio 2011 per la circolazione di tali prodotti in sospensione dell’accisa. Secondo tale direttiva, la circolazione in sospensione dell’accisa di prodotti comunitari aventi una destinazione esterna al territorio doganale della Comunità deve avvenire nel quadro della procedura di esportazione che prevede l’uso di un sistema informatizzato. Le norme specifiche concernenti l’utilizzazione del documento amministrativo d’accompagnamento di cui al regolamento (CEE) n. 2719/92 della Commissione, dell’11 settembre 1992, relativo al documento amministrativo d’accompagnamento per i prodotti soggetti ad accisa che circolano in regime sospensivo (10), dovrebbero pertanto essere abrogate con effetto a decorrere dal 1o gennaio 2011. Le procedure di esportazione che sono state avviate sulla scorta di un documento amministrativo d’accompagnamento prima di tale data devono essere concluse in conformità all’articolo 793 quater del regolamento (CEE) n. 2454/93, quale applicabile al 31 dicembre 2010.
(12)
Le presenti modifiche non devono comportare cambiamenti nei sistemi elettronici istituiti o da istituire alla data di entrata in vigore del presente regolamento.
(13)
Le misure previste dal presente regolamento sono conformi al parere del comitato del codice doganale,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Il regolamento (CEE) n. 2454/93 è così modificato:
1)
all’articolo 1 è aggiunto il seguente paragrafo 18:
«18.
dichiarazione sommaria di uscita: la dichiarazione sommaria di cui all’articolo 182 quater del codice che deve essere presentata per le merci in uscita dal territorio doganale della Comunità, salvo diversa disposizione del presente regolamento.»;
2)
l’articolo 181 quater è così modificato:
a)
il testo della lettera e) è sostituito dal seguente:
«e)
le merci per le quali è ammessa una dichiarazione doganale effettuata con altro atto in conformità agli articoli 230, 232 e 233, fatta eccezione, se trasportati in applicazione di un contratto di trasporto, per gli effetti o oggetti mobili quali definiti all’articolo 2, paragrafo 1, lettera d), del regolamento (CE) n. 1186/2009 del Consiglio (11) e per palette, contenitori e mezzi di trasporto stradale, ferroviario, aereo, marittimo e in acque interne;
b)
il testo della lettera g) è sostituito dal seguente:
«g)
le merci per le quali è ammessa la dichiarazione doganale verbale, ai sensi degli articoli 225, 227 e 229, paragrafo 1, fatta eccezione, se trasportati in applicazione di un contratto di trasporto, per gli effetti o oggetti mobili quali definiti all’articolo 2, paragrafo 1, lettera d), del regolamento (CE) n. 1186/2009 e per palette, contenitori e mezzi di trasporto stradale, ferroviario, aereo, marittimo e in acque interne;»;
c)
il testo della lettera m) è sostituito dal seguente:
«m)
le seguenti merci introdotte nel territorio doganale della Comunità direttamente da piattaforme di perforazione o di produzione o turbine eoliche gestite da un soggetto stabilito nel territorio doganale della Comunità:
i)
merci che sono state incorporate in tali piattaforme o turbine ai fini della loro costruzione, riparazione, manutenzione o conversione;
ii)
merci che sono state utilizzate per installazioni o forniture di tali piattaforme o turbine;
iii)
altri articoli utilizzati o consumati su tali piattaforme o turbine; e
iv)
rifiuti non pericolosi provenienti da tali piattaforme o turbine;»;
d)
è aggiunta la seguente lettera o):
«o)
merci introdotte a partire da territori che fanno parte del territorio doganale della Comunità, ma in cui la direttiva 2006/112/CE del Consiglio (12) o la direttiva 2008/118/CE del Consiglio (13) non si applicano, e merci introdotte nel territorio doganale comunitario a partire dall’isola di Helgoland, dalla Repubblica di San Marino e dallo Stato della Città del Vaticano.
3)
all’articolo 184 quinquies, paragrafo 3, le parole «dell’articolo 181 quater, lettere da c) a i) e da l) a n)» è sostituita da «dell’articolo 181 quater, lettere da c) a i) e da l) a o)»;
4)
all’articolo 189 è aggiunto il seguente paragrafo:
«Tuttavia non sono presentate alla dogana le merci introdotte nel territorio doganale della Comunità che sono scaricate e ricaricate sullo stesso mezzo di trasporto durante il tragitto in questione, per permettere di scaricare o caricare altre merci.»;
5)
all’articolo 253 bis è aggiunto il seguente comma:
«Tuttavia, quando i sistemi informatici delle autorità doganali o degli operatori economici non sono operativi per la presentazione o il ricevimento delle dichiarazioni doganali semplificate o delle notificazioni di domiciliazione mediante procedure informatiche, le autorità doganali possono accettare dichiarazioni e notifiche sotto altre forme da esse stabilite, a condizione che venga effettuata un’efficace analisi dei rischi.»;
6)
all’articolo 261, il testo del paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
«1. L’autorizzazione a usare la procedura di dichiarazione semplificata viene concessa al richiedente se sono soddisfatti i criteri e le condizioni di cui agli articoli 253, 253 bis, 253 ter e 253 quater.»;
7)
all’articolo 264, il testo del paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
«1. L’autorizzazione a usare la procedura di domiciliazione viene concessa al richiedente se sono soddisfatti i criteri e le condizioni di cui agli articoli 253, 253 bis, 253 ter e 253 quater.»;
8)
all’articolo 269, il testo del paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
«1. L’autorizzazione a usare la procedura di dichiarazione semplificata viene concessa al richiedente se sono soddisfatti i criteri e le condizioni di cui agli articoli 253, 253 bis, 253 ter, 253 quater e 270.»;
9)
all’articolo 272, il testo del paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
«1. L’autorizzazione a usare la procedura di domiciliazione viene concessa al richiedente se sono soddisfatti i criteri e le condizioni di cui al paragrafo 2 e agli articoli 253, 253 bis, 253 ter, 253 quater e 274.»;
10)
il testo dell’articolo 279 è sostituito dal seguente:
«Articolo 279
Le formalità per l’esportazione di cui agli articoli da 786 a 796 sexies possono essere semplificate conformemente alle disposizioni del presente capitolo.»;
11)
all’articolo 282, il testo del paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
«1. L’autorizzazione a usare la procedura di dichiarazione semplificata viene concessa alle condizioni e secondo le modalità previste agli articoli 253, 253 bis, 253 ter, 253 quater, all’articolo 261, paragrafo 2 e, in quanto compatibile, all’articolo 262.»;
12)
il testo dell’articolo 283 è sostituito dal seguente:
«Articolo 283
L’autorizzazione ad avvalersi della procedura di domiciliazione viene concessa alle condizioni e secondo le modalità previste agli articoli 253, 253 bis, 253 ter e 253 quater a qualsiasi persona, in appresso denominata “esportatore autorizzato”, che desideri effettuare le formalità d’esportazione nei suoi locali o in altri luoghi designati o autorizzati dall’autorità doganale.»;
13)
l’articolo 284 è soppresso;
14)
all’articolo 285 bis è aggiunto il seguente paragrafo 1 bis:
«1 bis. Nei casi in cui si applicano gli articoli 592 bis o 592 quinquies, le autorità doganali possono autorizzare un operatore economico a registrare immediatamente ciascuna operazione di esportazione nelle sue scritture e a comunicare tali operazioni all’ufficio doganale che l’ha autorizzato in una dichiarazione complementare da inviare con cadenza periodica entro un mese dalla data di uscita delle merci dal territorio doganale della Comunità. Tale autorizzazione è concessa a condizione che:
a)
l’operatore economico utilizzi l’autorizzazione soltanto per le merci che non sono soggette a misure di divieto o restrizione;
b)
l’operatore economico fornisca all’ufficio doganale di esportazione tutte le informazioni che questo ritiene necessarie per poter eseguire i controlli delle merci;
c)
quando l’ufficio doganale di esportazione è diverso dall’ufficio doganale di uscita, le autorità doganali abbiano autorizzato l’utilizzazione di tale disposizione e le informazioni di cui alla lettera b), siano messe a disposizione anche dell’ufficio doganale di uscita.
Qualora venga utilizzata la disposizione di cui al primo comma, la registrazione delle merci nelle scritture è considerata come svincolo per l’esportazione e l’uscita.»;
15)
l’articolo 592 bis è così modificato:
a)
il testo della lettera e) è sostituito dal seguente:
«e)
le merci per le quali è ammessa una dichiarazione doganale effettuata con altro atto in conformità agli articoli 231, 232, paragrafo 2, e 233, fatta eccezione, se sono trasportati in applicazione di un contratto di trasporto, per gli effetti o oggetti mobili quali definiti all’articolo 2, paragrafo 1, lettera d), del regolamento (CE) n. 1186/2009 nonché per palette, contenitori e mezzi di trasporto stradale, ferroviario, aereo, marittimo e in acque interne;»;
b)
il testo della lettera g) è sostituito dal seguente:
«g)
le merci per le quali è ammessa la dichiarazione verbale, ai sensi degli articoli 226, 227 e 229, paragrafo 2, fatta eccezione, se sono trasportati in applicazione di un contratto di trasporto, per gli effetti o oggetti mobili quali definiti all’articolo 2, paragrafo 1, lettera d), del regolamento (CE) n. 1186/2009 nonché per palette, contenitori e mezzi di trasporto stradale, ferroviario, aereo, marittimo e in acque interne;»;
c)
il testo della lettera l) è sostituito dal seguente:
«l)
le seguenti merci portate fuori dal territorio doganale della Comunità direttamente su piattaforme di perforazione o di produzione o turbine eoliche gestite da un soggetto stabilito nel territorio doganale della Comunità:
i)
merci da utilizzare per la costruzione, la riparazione, la manutenzione o la conversione di tali piattaforme o turbine;
ii)
merci da installare su tali piattaforme o turbine o da utilizzare per il loro equipaggiamento;
iii)
articoli da utilizzare o consumare su tali piattaforme o turbine;»;
d)
sono aggiunte le seguenti lettere da n) a p):
«n)
le merci che beneficiano di franchigie conformemente alla Convenzione di Vienna sulle relazioni diplomatiche del 18 aprile 1961, alla Convenzione di Vienna sulle relazioni consolari del 24 aprile 1963 o ad altre convenzioni consolari o alla Convenzione di New York del 16 dicembre 1969 sulle missioni speciali;
o)
le merci destinate a essere incorporate come parti o accessori in navi e aeromobili, i combustibili per motori, i lubrificanti e i gas necessari per il funzionamento di navi o aeromobili, i prodotti alimentari e gli altri articoli da consumare o vendere a bordo;
p)
le merci destinate a territori che fanno parte del territorio doganale della Comunità in cui non si applicano la direttiva 2006/112/CE o la direttiva 2008/118/CE e le merci spedite da detti territori verso un’altra destinazione nel territorio doganale della Comunità nonché le merci spedite dal territorio doganale della Comunità verso l’isola di Helgoland, la Repubblica di San Marino e lo Stato della Città del Vaticano.»;
16)
l’articolo 592 ter è così modificato:
a)
al paragrafo 1, la lettera e) è soppressa;
b)
il testo del paragrafo 2 è sostituito dal seguente:
«2. Se la dichiarazione doganale non è presentata mediante tecniche elettroniche, il termine fissato al paragrafo 1, lettera a), punti iii) e iv), e al paragrafo 1, lettere b), c) e d), è almeno di quattro ore.»;
17)
all’articolo 592 octies le parole «dell’articolo 592 bis, lettere da c) a m),» è sostituito da «dell’articolo 592 bis, lettere da c) a p),»;
18)
al titolo IV, capo 2, è inserito il seguente articolo 786:
«Articolo 786
1. Quando le merci comunitarie devono essere trasportate verso una destinazione situata fuori del territorio doganale della Comunità si utilizza la procedura di esportazione, ai sensi dell’articolo 161, paragrafo 1, del codice.
2. Le formalità concernenti la dichiarazione di esportazione previste nel presente capitolo sono inoltre utilizzate nei casi in cui:
a)
le merci comunitarie circolano verso e a partire da territori appartenenti al territorio doganale della Comunità in cui la direttiva 2006/112/CE o la direttiva 2008/118/CE non si applicano;
b)
le merci comunitarie sono destinate all’approvvigionamento esente da imposta di navi e di aeromobili, indipendentemente dalla destinazione dell’aeromobile o della nave.
Tuttavia, nei casi di cui alle lettere a) e b), non è necessario includere nella dichiarazione di esportazione i dati previsti per la dichiarazione sommaria di uscita all’allegato 30 bis.»;
19)
all’articolo 792 bis, paragrafo 2, le parole «all’articolo 793 bis, paragrafo 6,» è sostituito da «all’articolo 793, paragrafo 2, secondo comma, lettera b),»;
20)
all’articolo 793 è inserito il seguente paragrafo 3:
«3. Nei casi di cui al paragrafo 2, secondo comma, lettera b), quando le merci prese in consegna nel quadro di un contratto di trasporto unico arrivano all’ufficio doganale del punto di uscita effettivo dal territorio doganale della Comunità, il trasportatore presenta a tale ufficio, su richiesta dello stesso, uno dei seguenti elementi:
a)
il numero di riferimento del movimento della dichiarazione di esportazione, se disponibile; o
b)
una copia del contratto di trasporto unico o della dichiarazione di esportazione per le merci di cui trattasi; o
c)
il numero di riferimento unico delle spedizioni o il numero di riferimento del documento di trasporto e il numero di colli nonché, se containerizzati, il numero di identificazione del materiale; o
d)
informazioni concernenti il contratto di trasporto unico o il trasporto delle merci fuori dal territorio doganale della Comunità contenute nel sistema informatico della persona che prende in consegna le merci o in un altro sistema informatico commerciale.»;
21)
all’articolo 793 bis, il paragrafo 6 è soppresso;
22)
l’articolo 793 quater è soppresso;
23)
all’articolo 796 quater, il testo del secondo comma è sostituito dal seguente:
«Tale notificazione contiene il numero di riferimento del movimento della dichiarazione di esportazione.»;
24)
l’articolo 796 quinquies è così modificato:
a)
il testo del paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
«1. Fatto salvo l’articolo 793, paragrafo 2, secondo comma, lettera b), l’ufficio doganale di uscita verifica che le merci presentate corrispondano a quanto dichiarato e sorveglia l’uscita materiale delle merci dal territorio doganale della Comunità. L’ufficio doganale di uscita procede all’eventuale esame delle merci sulla base del messaggio “avviso anticipato di esportazione” ricevuto dall’ufficio doganale di esportazione.
Per permettere di effettuare i controlli doganali nel luogo in cui le merci sono scaricate da un mezzo di trasporto, consegnate a un altro detentore delle merci e caricate su un altro mezzo di trasporto che porta le merci fuori dal territorio doganale della Comunità dopo la presentazione all’ufficio doganale di uscita, si applicano le seguenti disposizioni:
a)
al più tardi in occasione della consegna delle merci, il detentore comunica al successivo detentore delle merci il numero di riferimento unico delle spedizioni o il numero di riferimento del documento di trasporto e il numero di colli o, se containerizzati, il numero di identificazione del materiale nonché, se è stato rilasciato, il numero di riferimento del movimento della dichiarazione di esportazione. Questa segnalazione può avvenire elettronicamente e/o tramite sistemi e processi d’informazione commerciali, portuali o di trasporto oppure, se questi non sono disponibili, in qualsiasi altra forma. Al più tardi in occasione della consegna delle merci, l’operatore cui queste sono consegnate registra la segnalazione fornitagli dal precedente detentore delle merci;
b)
un trasportatore non può caricare le merci in uscita dal territorio doganale della Comunità se non ha ricevuto le informazioni di cui alla lettera a);
c)
il trasportatore notifica l’uscita delle merci all’ufficio doganale di uscita fornendo le informazioni di cui alla lettera a), tranne qualora tali informazioni siano già state messe a disposizione delle autorità doganali tramite gli esistenti sistemi o processi commerciali, portuali o di trasporto. Se possibile tale notificazione è inserita nel manifesto esistente o in altre informazioni da comunicare per il trasporto.
Ai fini del secondo comma il “trasportatore” è la persona che fa uscire le merci, o che assume la responsabilità dell’uscita delle merci dal territorio doganale della Comunità. Tuttavia,
-
in caso di trasporto combinato, se il mezzo di trasporto attivo che lascia il territorio doganale della Comunità serve soltanto a trasportare un altro mezzo di trasporto che, dopo l’arrivo a destinazione del mezzo di trasporto attivo, circolerà autonomamente come mezzo di trasporto attivo, per trasportatore si intende la persona che gestirà il mezzo di trasporto che circola autonomamente dopo che il mezzo di trasporto che lascia il territorio doganale della Comunità è arrivato a destinazione,
-
in caso di traffico marittimo o aereo, in applicazione di un accordo di gestione in comune di navi o di disposizioni contrattuali, per trasportatore si intende la persona che ha concluso il contratto ed emesso la polizza di carico o la lettera di vettura aerea per il trasporto effettivo delle merci fuori dal territorio doganale della Comunità.»;
b)
è aggiunto il seguente paragrafo 4:
«4. Fatto salvo l’articolo 792 bis, se le merci dichiarate per l’esportazione non sono più destinate a uscire dal territorio doganale della Comunità, la persona che ritira le merci dall’ufficio doganale di uscita per trasportarle in un luogo situato in detto territorio deve fornire all’ufficio doganale di uscita le informazioni di cui al paragrafo 1, secondo comma, lettera a). Tali informazioni possono essere fornite in qualsiasi forma.»;
25)
all’articolo 796 quinquies bis, paragrafo 4, il testo della lettera e) è sostituito dal seguente:
«e)
scritture degli operatori economici relative alle merci fornite alle piattaforme di perforazione e di produzione del petrolio e del gas o alle turbine eoliche»;
26)
all’articolo 841, paragrafo 1, le parole «gli articoli da 787 a 796 sexies» è sostituito da «gli articoli 786, paragrafo 1 e paragrafo 2, lettera b), nonché da 787 a 796 sexies»;
27)
l’articolo 841 bis è sostituito dal seguente:
«Articolo 841 bis
1. In casi diversi da quelli definiti all’articolo 182, paragrafo 3, terzo comma, del codice, la riesportazione è notificata tramite una dichiarazione sommaria di uscita in conformità agli articoli da 842 bis a 842 sexies, ad eccezione dei casi in cui per tali obblighi è concessa un’esenzione a norma dell’articolo 842 bis, paragrafi 3 o 4.
2. Se le merci che si trovano in custodia temporanea o in una zona franca sottoposta a controllo di tipo I sono riesportate e non è richiesta una dichiarazione doganale o una dichiarazione sommaria di uscita, la riesportazione è comunicata all’ufficio doganale competente per il luogo da cui le merci escono dal territorio doganale della Comunità, prima dell’uscita delle merci, secondo le modalità stabilite dalle autorità doganali.
La persona di cui al paragrafo 3 è autorizzata, su sua richiesta, a modificare uno o più dati della notificazione. Non è possibile procedere a tali modifiche dopo che le merci indicate nella notificazione hanno lasciato il territorio doganale della Comunità.
3. La notificazione di cui al paragrafo 2, primo comma, è effettuata dal trasportatore. Tuttavia, tale notificazione è presentata dal gestore del magazzino di custodia temporanea, o dal gestore di un magazzino di custodia in una zona franca sottoposta a controllo di tipo I, o da chiunque sia in grado di presentare le merci, se il trasportatore è stato informato della presentazione della notificazione da parte della persona di cui alla seconda frase del presente paragrafo e ha dato il proprio assenso sulla base di una disposizione contrattuale. L’ufficio doganale di uscita può supporre, tranne qualora sia provato il contrario, che il trasportatore abbia dato tale assenso sulla base di una disposizione contrattuale e che sia stato informato della presentazione della notificazione.
L’articolo 796 quinquies, paragrafo 1, ultimo comma si applica per quanto concerne la definizione di trasportatore.
4. Se a seguito della notificazione di cui al paragrafo 2, primo comma, le merci non sono più destinate a uscire dal territorio doganale della Comunità si applica, in quanto compatibile, l’articolo 796 quinquies, paragrafo 4.»;
28)
l’articolo 842 bis è sostituito dal seguente:
«Articolo 842 bis
1. Fatti salvi i paragrafi 3 e 4, se l’uscita delle merci dal territorio doganale della Comunità non richiede una dichiarazione doganale, all’ufficio doganale di uscita è presentata la dichiarazione sommaria di uscita.
2. Ai fini del presente capitolo, con “ufficio doganale di uscita” si intende:
a)
l’ufficio doganale competente per il luogo da cui le merci lasciano il territorio doganale della Comunità; o
b)
se le merci lasciano il territorio doganale della Comunità per via aerea o via marittima, l’ufficio doganale competente per il luogo in cui le merci sono caricate sulla nave o sull’aeromobile che le porterà a destinazione fuori dal territorio doganale della Comunità.
3. Non è necessaria una dichiarazione sommaria di uscita quando una dichiarazione di transito elettronica contiene i dati relativi alla dichiarazione sommaria di uscita, a condizione che l’ufficio di destinazione sia anche l’ufficio doganale di uscita o che l’ufficio di destinazione sia ubicato al di fuori del territorio doganale della Comunità.
4. Non è richiesta una dichiarazione sommaria di uscita nei seguenti casi:
a)
le esenzioni elencate all’articolo 592 bis;
b)
se le merci sono caricate in un porto o aeroporto nel territorio doganale della Comunità per essere scaricate in un altro porto o aeroporto comunitario, a condizione che all’ufficio doganale di uscita, che ne fa richiesta, sia presentata prova del previsto luogo di scarico sotto forma di un manifesto commerciale, portuale o di trasporto o di una distinta di carico. La stessa disposizione si applica quando la nave o l’aeromobile che trasporta le merci effettua uno scalo in un porto o un aeroporto situato fuori del territorio doganale della Comunità e le merci devono rimanere a bordo della nave o dell’aeromobile durante lo scalo nel porto o nell’aeroporto situato al di fuori del territorio doganale della Comunità;
c)
se, in un porto o in un aeroporto, le merci non sono scaricate dal mezzo di trasporto che le ha introdotte nel territorio doganale della Comunità e che le trasporterà al di fuori di tale territorio;
d)
se le merci sono state caricate in un precedente porto o aeroporto nel territorio doganale della Comunità e rimangono sul mezzo di trasporto che le trasporterà al di fuori del territorio doganale della Comunità;
e)
se le merci che si trovano in custodia temporanea o in una zona franca sottoposta a controllo di tipo I sono trasbordate dal mezzo di trasporto che le ha portate in tale magazzino di custodia temporanea o zona franca, sotto la sorveglianza dello stesso ufficio doganale, su una nave, un aeromobile o un treno che le trasporterà da detto magazzino di custodia temporanea o zona franca al di fuori del territorio doganale della Comunità, a condizione che:
i)
il trasbordo sia effettuato entro quattordici giorni di calendario dalla data in cui le merci sono state presentate per custodia temporanea o in una zona franca sottoposta a controllo di tipo I; in circostanze eccezionali, le autorità doganali possono prolungare tale periodo di tempo al fine di affrontare dette circostanze;
ii)
le informazioni relative alle merci siano messe a disposizione delle autorità doganali; e
iii)
per quanto a conoscenza del trasportatore, non vi è alcun cambiamento della destinazione delle merci e del destinatario;
f)
se all’ufficio doganale di uscita è apportata la prova, tramite il sistema informatico del gestore del magazzino di custodia temporanea, del trasportatore o dell’operatore portuale/aeroportuale oppure tramite un altro sistema informatico commerciale, che le merci in uscita dal territorio doganale della Comunità sono già state oggetto di una dichiarazione doganale contenente i dati relativi alla dichiarazione sommaria di uscita, a condizione che sia stata ammessa dalle autorità doganali.
Fatto salvo l’articolo 842 quinquies, paragrafo 2, nei casi indicati alle lettere da a) a f), i controlli doganali tengono conto del carattere particolare della situazione.
5. La dichiarazione sommaria di uscita, quando è necessaria, è presentata dal trasportatore. Tuttavia, tale dichiarazione è presentata dal gestore del magazzino di custodia temporanea, o dal gestore di un magazzino di custodia in una zona franca sottoposta a controllo di tipo I, o da chiunque sia in grado di presentare le merci, se il trasportatore è stato informato della presentazione della notificazione da parte della persona di cui alla seconda frase del presente paragrafo e ha dato il proprio assenso sulla base di una disposizione contrattuale. L’ufficio doganale di uscita può supporre, tranne qualora sia provato il contrario, che il trasportatore abbia dato tale assenso sulla base di una disposizione contrattuale e che sia stato informato della presentazione della dichiarazione;
L’articolo 796 quinquies, paragrafo 1, ultimo comma si applica per quanto concerne la definizione di trasportatore.
6. Se a seguito della presentazione di una dichiarazione sommaria di uscita le merci non sono più destinate a uscire dal territorio doganale della Comunità si applica, in quanto compatibile, l’articolo 796 quinquies, paragrafo 4.»;
29)
all’articolo 842 quinquies, paragrafo 2, il testo del secondo comma è sostituito dal seguente:
«Quando merci esentate dall’obbligo di presentare una dichiarazione sommaria di uscita, ai sensi dell’articolo 842 bis, paragrafo 4, lasciano il territorio doganale della Comunità, l’eventuale analisi dei rischi è effettuata al momento della presentazione delle merci, sulla base della documentazione o di altre informazioni relative alle merci.»
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il settimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
I punti da 1 a 13 e da 15 a 29 dell’articolo 1 si applicano a decorrere dal 1o gennaio 2011. Tuttavia, se un’operazione di esportazione è avviata prima del 1o gennaio 2011 con un documento amministrativo di accompagnamento in conformità all’articolo 793 quater, paragrafo 1, l’ufficio doganale di uscita applica in tale data o successivamente le misure previste all’articolo 793 quater.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 20 maggio 2010.