ROZHODNUTÍ RADY 2010/96/SZBP
ze dne 15. února 2010
o vojenské misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V rezoluci 1872 (2009) týkající se situace v Somálsku, přijaté dne 26. května 2009, Rada bezpečnosti Organizace spojených národů (OSN) zdůraznila význam opětovného zřízení, vycvičení, vybavení a zachování somálských bezpečnostních sil a naléhavě vyzvala členské státy a regionální a mezinárodní organizace, aby nabídly technickou pomoc pro výcvik a vybavení somálských bezpečnostních sil. V rezoluci 1897 (2009), přijaté dne 30. listopadu 2009, Rada bezpečnosti OSN připomněla své předchozí rezoluce a znovu potvrdila, že respektuje svrchovanost, územní celistvost a politickou nezávislost a jednotu Somálska.
(2)
V závěrech ze dne 27. července 2009 Rada rozhodla, že posílí angažovanost v oblasti podpory míru a rozvoje v Somálsku. Za tímto účelem posoudila způsoby, jimiž by Unie mohla přispět k mezinárodnímu úsilí, mimo jiné v oblasti bezpečnosti.
(3)
V závěrech ze dne 17. listopadu 2009 Rada uvedla, že v rámci komplexního přístupu Unie k situaci v Somálsku je třeba zvážit další podporu Unie pro somálský bezpečnostní sektor a že by tato podpora měla být součástí širšího a soudržného rámce zahrnujícího úzkou spolupráci a koordinaci Unie s Africkou unií, OSN a dalšími významnými partnery, zejména Spojenými státy americkými. V souvislosti s Africkou unií Rada dále zdůraznila význam úlohy mise Africké unie v Somálsku (AMISOM).
(4)
Dne 17. listopadu 2009 Rada schválila koncepci řešení krize týkající se možné mise evropské bezpečnostní a obranné politiky, jejímž cílem je přispět k výcviku bezpečnostních sil somálské prozatímní federální vlády, a vyzvala k další činnosti související s plánováním. Politický a bezpečnostní výbor následně určil plánovací orgán.
(5)
V dopise ze dne 18. listopadu 2009 somálská prozatímní federální vláda ocenila úsilí Unie o koordinaci výcviku somálských bezpečnostních sil a její úsilí směřující k zajištění míru a stability v Somálsku a v dopise ze dne 23. ledna 2010 ujistila Unii o svém odhodlání nést odpovědnost za nábor, výcvik a vydržování branců a rovněž zdůraznila své úsilí o širší politiku bezpečnostního sektoru v Somálsku.
(6)
V dopise ze dne 30. listopadu 2009 náměstek zvláštního zástupce Africké unie pro Somálsko jménem Komise Africké unie uvítal příznivý vývoj úvah Unie o výcviku více než 2 000 příslušníků somálských bezpečnostních sil.
(7)
Dne 8. prosince 2009 Rada provedla vojenskou strategickou volbu pro případnou vojenskou misi EU.
(8)
Generální tajemník OSN ve zprávě ze dne 31. prosince 2009 určené Radě bezpečnosti OSN zmínil koncepci řešení krize týkající se možné mise evropské bezpečnostní a obranné politiky na podporu výcviku somálských bezpečnostních sil a zdůraznil, že se očekává, že při provádění plánu Unie pro poskytnutí výcviku školitelé Unie dodrží harmonizované a schválené programy.
(9)
V dopise ze dne 5. ledna 2010 ugandský ministr obrany uvítal plánovanou misi Unie na podporu somálského bezpečnostního sektoru a vyzval Evropskou unii, aby se po dobu nejméně jednoho roku podílela na výcviku somálských bezpečnostních sil v Ugandě.
(10)
Dne 20. ledna 2010 Unie nabídla somálské prozatímní federální vládě, že přispěje k výcviku somálských bezpečnostních sil.
(11)
V závěrech ze dne 25. ledna 2010 se Rada dohodla zřídit vojenskou misi, jež přispěje k výcviku somálských bezpečnostních sil v Ugandě, kde výcvik somálských bezpečnostních sil již probíhá. Vojenská mise EU by usnadnila koordinaci opatření Unie s AMISOM. Rada se dále dohodla, že by mise měla být zahájena nejbližším náborem účastníků výcviku, jehož počátek je naplánován na jaro roku 2010, a že by probíhala v úzké koordinaci s partnery včetně prozatímní federální vlády, Ugandy, Africké unie, OSN a Spojených států amerických. Rada uznala, že je zapotřebí tento výcvik provést v rámci širšího mezinárodního úsilí a že by jeho součástí mělo být mimo jiné i prověřování účastníků výcviku, monitorování a odborné vedení dotyčných sil po jejich opětovném nasazení v Mogadišu, jakož i financování a vyplácení odměn vojákům.
(12)
Politický a bezpečnostní výbor by měl z pověření Rady a vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) vykonávat politickou kontrolu nad vojenskou misí Unie, zajišťovat její strategické řízení a přijímat vhodná rozhodnutí v souladu s čl. 38 třetím pododstavcem Smlouvy o Evropské unii (dále též jen „Smlouva o EU“).
(13)
Je nutné sjednat a uzavřít mezinárodní dohody týkající se účasti třetích států na misích Unie a statusu jednotek a personálu Unie.
(14)
V souladu s čl. 41 odst. 2 Smlouvy o EU by měly operativní výdaje vyplývající z tohoto rozhodnutí v souvislosti s vojenstvím nebo obranou hradit členské státy v souladu s rozhodnutím Rady 2008/975/SZBP ze dne 18. prosince 2008 o vytvoření mechanismu pro správu financování společných nákladů operací Evropské unie v souvislosti s vojenstvím nebo obranou (Athena) (1).
(15)
Podle čl. 28 odst. 1 Smlouvy o EU by měly být v rozhodnutích Rady vymezeny prostředky, které budou Unii poskytnuty. Finanční referenční částka určená na krytí společných nákladů vojenské mise Unie po dobu dvanácti měsíců představuje nejlepší aktuální odhad, aniž jsou dotčeny konečné údaje, které mají být zahrnuty do rozpočtu, jenž má být schválen v souladu s pravidly stanovenými v rozhodnutí o ATHENĚ.
(16)
V souladu s článkem 5 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní vypracovávání a provádění těch rozhodnutí a činností Unie, které mají vliv na obranu. Dánsko se proto nepodílí na financování této mise,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Mise
1. Unie provádí vojenskou výcvikovou misi, nazvanou „EUTM Somalia“, s cílem přispět k posílení somálské prozatímní federální vlády jakožto fungující vlády, která slouží somálským občanům. Cílem vojenské mise EU je zejména přispět ke komplexní a udržitelné perspektivě rozvoje somálského bezpečnostního sektoru posílením somálských bezpečnostních sil poskytnutím zvláštního vojenského výcviku a podporou výcviku 2 000 somálských rekrutů vycvičených až na úroveň čety, včetně patřičného modulárního a specializovaného výcviku důstojníků a poddůstojníků, prováděného Ugandou. Vojenská mise EU bude působit v úzké spolupráci a koordinaci s dalšími aktéry v mezinárodním společenství, zejména s OSN, AMISOM a Spojenými státy americkými.
2. Vojenský výcvik ze strany Unie se za tímto účelem uskuteční převážně v Ugandě, v souladu s politickým cílem vojenské mise EU, kterým je přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil a který je stanoven v koncepci řešení krize, jak ji schválila Rada dne 17. listopadu 2009. Složka této vojenské mise EU bude mít také základnu v Nairobi.
Článek 2
Jmenování velitele mise EU
1. Velitelem mise EU je jmenován plukovník Ricardo GONZÁLEZ ELUL.
2. Velitel mise EU vykonává funkce velitele operace EU a velitele sil EU.
Článek 3
Určení velitelství EU
Velitelství mise EU se nachází v Ugandě. Jeho součástí je styčný úřad v Nairobi a podpůrná buňka v Bruselu. Plní jak funkce operačního velitelství, tak funkce velitelství ozbrojených sil.
Článek 4
Plánování a zahájení mise
Rozhodnutí o zahájení vojenské mise EU přijme Rada po schválení plánu mise.
Článek 5
Politická kontrola a strategické řízení
1. Politickou kontrolu a strategické řízení vojenské mise EU vykonává z pověření Rady a vysokého představitele Politický a bezpečností výbor. Rada zmocňuje Politický a bezpečnostní výbor k přijímání příslušných rozhodnutí v souladu s článkem 38 Smlouvy o EU. Toto zmocnění zahrnuje pravomoc měnit plánovací dokumenty včetně plánu mise a linie velení. Zahrnuje rovněž pravomoc přijímat rozhodnutí o jmenování velitele mise EU. Rozhodovací pravomoc, pokud jde o cíle a ukončení vojenské mise EU, si ponechává Rada.
2. Politický a bezpečnostní výbor pravidelně podává zprávy Radě.
3. Předseda Vojenského výboru EU pravidelně podává Politickému a bezpečnostnímu výboru zprávy o průběhu vojenské mise EU. Politický a bezpečnostní výbor může v případě potřeby pozvat velitele mise EU na svá zasedání.
Článek 6
Vojenské velení
1. Vojenský výbor EU sleduje řádný výkon vojenské mise EU, za jejíž vedení odpovídá velitel mise EU.
2. Velitel mise EU pravidelně podává zprávy Vojenskému výboru EU. V případě potřeby může Vojenský výbor EU pozvat velitele mise EU na svá zasedání.
3. Předseda Vojenského výboru EU je hlavní kontaktní osobou pro velitele mise EU.
Článek 7
Provádění a návaznost reakce Unie
1. Vysoký představitel zajišťuje provádění tohoto rozhodnutí a rovněž jeho soulad s vnější činností Unie jako celku, včetně návaznosti na rozvojové programy Unie.
2. Při provádění tohoto rozhodnutí je vysokému představiteli nápomocen velitel mise EU.
Článek 8
Účast třetích států
1. Aniž je dotčena rozhodovací samostatnost Unie a jednotný institucionální rámec a v souladu s příslušnými pokyny Evropské rady, mohou být třetí státy vyzvány, aby se podílely na misi.
2. Rada zmocňuje Politický a bezpečnostní výbor, aby vyzval třetí státy k poskytnutí příspěvku a aby na doporučení velitele mise EU a Vojenského výboru EU přijal odpovídající rozhodnutí o přijetí navrhovaných příspěvků.
3. Podrobná pravidla účasti třetích států musí být předmětem dohod, které budou uzavřeny podle článku 37 Smlouvy o EU a postupem podle článku 218 Smlouvy o fungování Evropské unie. Jestliže Unie a třetí stát uzavřely dohodu, kterou se vytváří rámec pro účast tohoto třetího státu na misích Unie pro řešení krizí, použije se uvedená dohoda v souvislosti s touto misí.
4. Třetí státy, které poskytují pro vojenskou misi EU významné vojenské příspěvky, mají ve vztahu k běžnému řízení mise stejná práva a povinnosti jako členské státy EU, které se účastní mise.
5. Rada zmocňuje Politický a bezpečnostní výbor, aby přijal rozhodnutí o zřízení Výboru přispěvatelů, pokud třetí státy poskytnou významné vojenské příspěvky.
Článek 9
Postavení personálu pod vedením EU
Postavení jednotek pod vedením Unie a jejich personálu, včetně jejich výsad, imunit a dalších záruk nezbytných pro splnění a řádné fungování jejich mise, může být předmětem dohody, která bude uzavřena podle článku 37 Smlouvy o EU a postupem podle čl. 218 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 10
Finanční ustanovení
1. Společné náklady vojenské mise EU jsou spravovány v souladu s rozhodnutím Rady 2008/975/SZBP ze dne 18. prosince 2008 o vytvoření mechanismu pro správu financování společných nákladů operací Evropské unie v souvislosti s vojenstvím nebo obranou (Athena) (2).
2. Finanční referenční částka určená na krytí společných nákladů vojenské mise EU se stanoví na 4,8 milionu EUR. Procentní sazba referenční částky podle čl. 32 odst. 3 rozhodnutí 2008/975/SZBP se stanoví na 60 %.
Článek 11
Předávání informací třetím stranám
1. Vysoký představitel je oprávněn v souladu s bezpečnostními předpisy Rady předávat OSN, Africké unii, AMISOM a jiným třetím stranám přidruženým k tomuto rozhodnutí utajované informace a dokumenty EU vytvořené pro účely vojenské mise EU až do úrovně klasifikace vhodné pro jednotlivé třetí strany (3).
2. Vysoký představitel je oprávněn předávat OSN, Africké unii, AMISOM a jiným třetím stranám přidruženým k tomuto rozhodnutí neutajované dokumenty EU vztahující se k jednáním Rady o vojenské misi EU, na které se vztahuje služební tajemství podle čl. 6 odst. 1 jednacího řádu Rady (4).
Článek 12
Vstup v platnost a ukončení mise
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
2. Vojenská mise EU končí v roce 2011, po dvou po sobě jdoucích šestiměsíčních výcvikových cyklech.
3. Toto rozhodnutí se zrušuje dnem uzavření velitelství EU, styčného úřadu v Nairobi a podpůrné buňky v Bruselu, v souladu se schváleným plánem ukončení vojenské mise EU, a aniž jsou dotčeny postupy týkající se auditu a předkládání účtů vojenské mise EU podle Atheny.
Článek 13
Zveřejnění
1. Toto rozhodnutí bude vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru o jmenování velitele mise EU a o přijetí příspěvků třetích států a zřízení Výboru přispěvatelů budou rovněž zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 15. února 2010.
DECISIONE 2010/96/PESC DEL CONSIGLIO
del 15 febbraio 2010
relativa alla missione militare dell’Unione europea volta a contribuire alla formazione delle forze di sicurezza somale
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sull’Unione europea, in particolare gli articoli 28 e 43,
vista la proposta dell’alto rappresentante dell’Unione per gli affari esteri e la politica di sicurezza (AR),
considerando quanto segue:
(1)
Nella risoluzione 1872 (2009) relativa alla situazione in Somalia, adottata il 26 maggio 2009, il Consiglio di sicurezza delle Nazioni Unite ha sottolineato l’importanza di ricostituire, formare, equipaggiare e trattenere le forze di sicurezza somale e ha sollecitato gli Stati membri e le organizzazioni regionali e internazionali ad offrire assistenza tecnica per la formazione e l’equipaggiamento delle forze di sicurezza somale. Nella risoluzione 1897 (2009), adottata il 30 novembre 2009, il Consiglio di sicurezza delle Nazioni Unite si è richiamato alle sue precedenti risoluzioni e ha ribadito il rispetto per la sovranità, l’integrità territoriale, l’indipendenza politica e l’unità della Somalia.
(2)
Nelle conclusioni del 27 luglio 2009 il Consiglio ha deciso di intensificare l’impegno per la promozione della pace e dello sviluppo in Somalia. A tal fine, il Consiglio ha esaminato le possibilità di un contributo dell’Unione agli sforzi internazionali, anche nel settore della sicurezza.
(3)
Nelle sue conclusioni del 17 novembre 2009 il Consiglio ha affermato che un ulteriore sostegno dell’Unione al settore della sicurezza in Somalia dovrebbe essere preso in considerazione nell’ambito di un approccio globale dell’UE alla situazione nel paese e che tale sostegno dovrebbe iscriversi in un quadro più ampio e coerente che comporti una stretta cooperazione e coordinamento dell’UE con l’Unione africana, le Nazioni Unite e altri importanti partner, in particolare gli Stati Uniti d’America. Riguardo all’Unione africana, il Consiglio ha sottolineato inoltre l’importanza del ruolo della missione dell’Unione africana in Somalia (AMISOM).
(4)
Il 17 novembre 2009, il Consiglio ha approvato il concetto di gestione della crisi concernente una possibile missione europea di sicurezza e di difesa per contribuire alla formazione delle forze di sicurezza del governo federale di transizione somalo (GFT) e ha chiesto ulteriori lavori di programmazione. Successivamente, il Comitato politico e di sicurezza (CPS) ha nominato un’autorità di programmazione.
(5)
Con lettere, rispettivamente, del 18 novembre 2009 e 23 gennaio 2010, il GFT ha espresso il proprio apprezzamento per gli sforzi profusi dall’Unione al fine di coordinare la formazione delle forze di sicurezza somale come pure per gli sforzi a favore della pace e della stabilità in Somalia e garantito all’Unione il proprio impegno ad assumersi la responsabilità per l’assunzione, la formazione e la conservazione delle reclute; esso ha altresì sottolineato il proprio impegno a favore di una politica più ampia nel settore della sicurezza in Somalia.
(6)
Con lettera del 30 novembre 2009, il rappresentante speciale aggiunto dell’Unione africana per la Somalia si è compiaciuto, a nome della Commissione dell’Unione africana, della riflessione positiva condotta dall’UE sulla formazione di oltre 2 000 uomini appartenenti alle forze di sicurezza somale.
(7)
L’8 dicembre 2009 il Consiglio ha scelto un’opzione militare strategica per la possibile missione militare dell’UE.
(8)
Nella sua relazione al Consiglio di sicurezza delle Nazioni Unite del 31 dicembre 2009, il segretario generale delle Nazioni Unite ha rinviato al concetto di gestione della crisi concernente una possibile missione nell’ambito della politica europea di sicurezza e di difesa per sostenere la formazione delle forze di sicurezza somale e ha sottolineato che, nell’attuare la programmazione dell’UE per l’offerta formativa, i formatori dell’UE dovrebbero attenersi a programmi di formazione approvati e armonizzati.
(9)
Con lettera del 5 gennaio 2010, il ministro della difesa dell’Uganda si è compiaciuto della missione prevista dall’Unione a sostegno del settore della sicurezza in Somalia e ha invitato l’Unione a partecipare alla formazione delle forze di sicurezza somale in Uganda per un periodo di almeno un anno.
(10)
Il 20 gennaio 2010 l’Unione ha fatto un’offerta al GFT per contribuire alla formazione delle forze di sicurezza somale.
(11)
Nelle sue conclusioni del 25 gennaio 2010 il Consiglio ha convenuto di istituire una missione militare dell’UE intesa a contribuire alla formazione delle forze di sicurezza somale in Uganda, dove le forze somale stanno già beneficiando di formazione. La missione faciliterebbe altresì il coordinamento dell’azione dell’UE con l’AMISOM. Il Consiglio ha inoltre deciso che la missione militare dell’UE sia avviata con l’ammissione del successivo gruppo di partecipanti alla formazione, che dovrebbe iniziare nella primavera 2010, e che sia condotta in stretto coordinamento con i partner, inclusi il GFT, l’Uganda, l’Unione africana, le Nazioni Unite e gli Stati Uniti d’America. Il Consiglio ha riconosciuto la necessità di svolgere tale formazione nel quadro di un più ampio sforzo internazionale, comprendente, tra l’altro, un controllo accurato dei partecipanti, il monitoraggio e il sostegno delle forze una volta rientrate a Mogadiscio e il finanziamento e pagamento degli stipendi dei soldati.
(12)
Il CPS dovrebbe esercitare, sotto la responsabilità del Consiglio e dell’AR, il controllo politico sulla missione militare dell’UE, assicurarne la direzione strategica e adottare le decisioni pertinenti a norma dell’articolo 38, terzo comma, del trattato sull’Unione europea (TUE).
(13)
È necessario che siano negoziati e conclusi accordi internazionali relativi alla partecipazione di Stati terzi alle missioni dell’UE e allo status delle unità e del personale dell’UE.
(14)
È opportuno che le spese operative derivanti dalla presente decisione che hanno implicazioni nel settore militare o della difesa siano a carico degli Stati membri, a norma dell’articolo 41, paragrafo 2, del TUE e conformemente alla decisione 2008/975/PESC del Consiglio, del 18 dicembre 2008, relativa all’istituzione di un meccanismo per amministrare il finanziamento dei costi comuni delle operazioni dell’Unione europea che hanno implicazioni nel settore militare o della difesa (Athena) (1) («ATHENA»).
(15)
L’articolo 28, paragrafo 1, del TUE richiede che le decisioni del Consiglio indichino i mezzi di cui l’Unione deve disporre. L’importo di riferimento finanziario relativo a un periodo di dodici mesi per i costi comuni della missione militare dell’UE costituisce la stima attualmente più attendibile e lascia impregiudicato l’importo finale che deve essere incluso in un bilancio da approvare in base alle norme fissate da ATHENA.
(16)
A norma dell’articolo 5 del protocollo sulla posizione della Danimarca allegato al trattato sull’Unione europea e al trattato sul funzionamento dell’Unione europea, la Danimarca non partecipa all’elaborazione e all’attuazione di decisioni e azioni dell’Unione che hanno implicazioni di difesa. La Danimarca non contribuisce, pertanto, al finanziamento della presente missione,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Missione
1. L’Unione conduce una missione militare di formazione, in prosieguo denominata «EUTM Somalia», volta a contribuire al rafforzamento del governo federale di transizione somalo (GFT) affinché diventi un governo funzionante al servizio dei cittadini somali. In particolare, la missione militare dell’UE si prefigge l’obiettivo di contribuire a una prospettiva globale e sostenibile per lo sviluppo del settore della sicurezza in Somalia rafforzando le forze di sicurezza somale grazie all’offerta di una formazione militare specifica, e al sostegno alla formazione fornita dall’Uganda, destinata a 2 000 reclute somale addestrate fino al livello di plotone incluso, comprendente un’adeguata formazione modulare e specialistica per ufficiali e sottufficiali. La missione militare dell’UE opera in stretta cooperazione e coordinamento con gli altri attori della comunità internazionale, in particolare le Nazioni Unite, la missione dell’Unione africana in Somalia (AMISOM) e gli Stati Uniti d’America.
2. La formazione militare dell’UE impartita a tale scopo si svolge essenzialmente in Uganda, conformemente all’obiettivo politico della missione dell’UE per contribuire alla formazione delle forze di sicurezza somale, quale definito nel concetto di gestione della crisi approvato dal Consiglio il 17 novembre 2009. Una componente di tale missione militare dell’UE è inoltre insediata a Nairobi.
Articolo 2
Nomina del comandante dell’UE
1. Il colonnello Ricardo GONZÁLEZ ELUL è nominato comandante della missione dell’UE.
2. Il comandante della missione dell’UE esercita le funzioni di comandante dell’operazione dell’UE e di comandante della forza dell’UE.
Articolo 3
Designazione della sede del comando dell’UE
Il comando della missione dell’UE ha sede in Uganda. Esso consterà di un ufficio di collegamento a Nairobi e di una cellula di sostegno a Bruxelles. Esso svolge le funzioni di comando operativo e di comando della forza.
Articolo 4
Pianificazione e avvio della missione
La decisione sull’avvio della missione militare dell’UE è adottata dal Consiglio previa approvazione del piano della missione.
Articolo 5
Controllo politico e direzione strategica
1. Il Comitato politico e di sicurezza (CPS) esercita, sotto la responsabilità del Consiglio e dell’alto rappresentante dell’Unione per gli affari esteri e la politica di sicurezza (AR), il controllo politico e la direzione strategica della missione militare dell’UE. Il Consiglio autorizza il CPS ad assumere le decisioni pertinenti a norma dell’articolo 38 del trattato sull’Unione europea (TUE). Tale autorizzazione include le competenze necessarie per modificare i documenti di pianificazione, compresi il piano della missione e la catena di comando. Essa include inoltre le competenze necessarie per adottare decisioni relative alla nomina del comandante della missione dell’UE. Le competenze decisionali riguardanti gli obiettivi e la conclusione della missione militare dell’UE restano attribuite al Consiglio.
2. Il CPS riferisce periodicamente al Consiglio.
3. Il CPS riceve periodicamente dal presidente del Comitato militare dell’UE (EUMC) relazioni sulla condotta della missione militare dell’UE. Il CPS può invitare alle sue riunioni il comandante della missione dell’UE, ove opportuno.
Articolo 6
Direzione militare
1. L’EUMC sorveglia la corretta esecuzione della missione militare dell’UE condotta sotto la responsabilità del comandante della missione dell’UE.
2. L’EUMC riceve periodicamente relazioni del comandante della missione dell’UE. Esso può invitare alle sue riunioni il comandante della missione dell’UE, ove opportuno.
3. Il presidente dell’EUMC agisce in qualità di punto di contatto primario con il comandante della missione dell’UE.
Articolo 7
Attuazione e coerenza della risposta dell’Unione
1. L’AR garantisce l’attuazione della presente decisione e ne assicura altresì la coerenza con l’azione esterna dell’Unione nel suo complesso, inclusi i programmi di sviluppo dell’Unione.
2. Il comandante della missione dell’UE assiste l’AR nell’attuazione della presente decisione.
Articolo 8
Partecipazione di Stati terzi
1. Senza pregiudizio dell’autonomia decisionale dell’Unione o del quadro istituzionale unico e in base agli orientamenti pertinenti del Consiglio europeo, gli Stati terzi possono essere invitati a partecipare alla missione.
2. Il Consiglio autorizza il CPS a invitare gli Stati terzi ad offrire un contributo e ad adottare, su raccomandazione del comandante della missione dell’UE e dell’EUMC, le pertinenti decisioni in merito all’accettazione dei contributi proposti.
3. Le modalità particolareggiate della partecipazione di Stati terzi sono oggetto di accordi conclusi a norma dell’articolo 37 del TUE e secondo la procedura di cui all’articolo 218 del trattato sul funzionamento dell’Unione europea (TFUE). Quando l’Unione e uno Stato terzo hanno concluso un accordo che istituisce un quadro per la partecipazione di quest’ultimo alle missioni di gestione delle crisi dell’Unione, le disposizioni di detto accordo si applicano nell’ambito della presente missione.
4. Gli Stati terzi che forniscono un contributo militare significativo alla missione militare dell’UE hanno diritti e obblighi identici, in termini di gestione quotidiana della missione, a quelli degli Stati membri che vi partecipano.
5. Il Consiglio autorizza il CPS ad adottare le pertinenti decisioni sull’istituzione di un comitato dei contributori, qualora Stati terzi forniscano contributi militari significativi.
Articolo 9
Status del personale diretto dall’UE
Lo status delle unità e del personale diretti dall’UE, compresi i privilegi, le immunità e le altre garanzie necessarie per l’espletamento e il corretto svolgimento della missione, possono essere oggetto di un accordo concluso ai sensi dell’articolo 37 del TUE e secondo la procedura di cui all’articolo 218, paragrafo 3, del TFUE.
Articolo 10
Disposizioni finanziarie
1. I costi comuni della missione militare dell’UE sono amministrati in conformità della decisione 2008/975/PESC del Consiglio, del 18 dicembre 2008, relativa all’istituzione di un meccanismo per amministrare il finanziamento dei costi comuni delle operazioni dell’Unione europea che hanno implicazioni nel settore militare o della difesa (Athena) (2) («ATHENA»).
2. L’importo di riferimento finanziario per i costi comuni della missione militare dell’UE è pari a 4,8 milioni di EUR. La percentuale dell’importo di riferimento di cui all’articolo 32, paragrafo 3, di ATHENA è pari al 60 %.
Articolo 11
Comunicazione di informazioni a parti terze
1. L’AR è autorizzato a comunicare alle Nazioni Unite (ONU), all’Unione africana (UA, AMISOM), e ad altre parti terze associate alla presente decisione informazioni e documenti classificati dell’UE, prodotti ai fini della missione militare dell’UE fino al livello di classificazione appropriato per ciascuno di essi e in conformità delle norme di sicurezza del Consiglio (3).
2. L’AR è autorizzato a diffondere all’ONU, all’UA, all’AMISOM e ad altre parti terze associate alla presente decisione documenti non classificati dell’UE relativi alle deliberazioni del Consiglio in merito alla missione militare dell’UE, che sono soggette al segreto professionale a norma dell’articolo 6, paragrafo 1, del regolamento interno del Consiglio (4).
Articolo 12
Entrata in vigore e cessazione
1. La presente decisione entra in vigore alla data dell’adozione.
2. La missione militare dell’UE si conclude nel 2011 dopo due periodi consecutivi di formazione di sei mesi.
3. La presente decisione è abrogata a decorrere dalla data di chiusura della sede del comando dell’UE, dell’ufficio di collegamento a Nairobi e della cellula di sostegno a Bruxelles conformemente alla pianificazione approvata per la cessazione della missione militare dell’UE e fatte salve le procedure stabilite in ATHENA relative alle attività di revisione e rendimento dei conti della missione militare dell’UE.
Articolo 13
Pubblicazione
1. La presente decisione è pubblicata nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
2. Le decisioni del CPS relative alle nomine di un comandante della missione dell’UE e riguardanti l’accettazione dei contributi degli Stati terzi, nonché l’istituzione di un comitato dei contributori sono parimenti pubblicate nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Fatto a Bruxelles, addì 15 febbraio 2010.