ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 15. září 2010
o státní podpoře C 8/09 (ex N 357/08), kterou Itálie hodlá poskytnout společnosti Fri-El Acerra S.r.l.
(oznámeno pod číslem K(2010) 6159)
(Pouze italské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/110/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské Unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními, (1) a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Dne 22. května 2008 se uskutečnilo setkání týkající se předběžného oznámení mezi útvary Komise a italskými orgány.
(2)
Elektronickým sdělením ze dne 16. července 2008, zaevidovaným Komisí tentýž den, italské orgány Komisi oznámily, podle čl. 108 odst. 3 SFEU, úmysl poskytnout podporu ad hoc společnosti Fri-El Acerra S.r.l.
(3)
Dopisy ze dne 2. září 2008 (D/53398) a ze dne 12. prosince 2008 (D/54895) si Komise vyžádala další informace, které italské orgány poskytly dopisy ze dne 1. října 2008 (A/20101), ze dne 22. října 2008 (A/22018) a ze dne 19. ledna 2009, přičemž poslední byl Komisí zaevidovaný dne 21. ledna 2009 (A/1460).
(4)
Dne 10. března 2009 Komise rozhodla o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ve věci předmětné podpory. Rozhodnutí o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie dne 24. dubna 2009 (2). Komise vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v této věci.
(5)
Dne 15. května 2009 příjemce podpory, společnost Fri-El Acerra S.r.l., předložil své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení (A/11823). Dne 9. července 2009 byly tyto připomínky zaslány Itálii, aby se k nim mohla vyjádřit (D/52516). Dne 7. července 2009 italské orgány požádaly o tříměsíční prodloužení lhůty k předložení svých připomínek (A/16162). Dne 20. srpna 2009 útvary Komise odpověděly (D/53581) a stanovily v této souvislosti novou měsíční lhůtu. Dne 10. září 2009 si italské orgány k projednání věci naléhavě vyžádaly (A/19513) setkání s útvary Komise; dne 18. září 2009 předložily připomínky (A/20172) určené k projednání na setkání, které se konalo v Bruselu dne 24. září 2009 za přítomnosti právních zástupců poskytovatele podpory (regionu Kampánie) a příjemce (Fri-El Acerra S.r.l.).
(6)
Dopisem ze dne 21. října 2009 (D/54421) útvary Komise vyzvaly italské orgány, aby předložily doplňující informace a dokumenty dohodnuté během setkání. Dne 2. listopadu 2009 italské orgány tyto dokumenty a informace zaevidované Komisí téhož dne (A/23266) nakonec poskytly. Dopisem ze dne 23. prosince 2009 (D/55541) útvary Komise požádaly italské orgány, aby poskytly další dokumenty, pokud jsou k dispozici. Dopisem ze dne 1. února 2010 (A/1892) italské orgány předložily různé dokumenty, zejména dokumenty příjemce podpory. Itálie poté poskytla další vysvětlení e-mailem ze dne 5. května 2010.
2. PODROBNÝ POPIS PODPORY
(7)
Italské orgány oznámily úmysl poskytnout v rámci pokynů k vnitrostátní regionální podpoře na období 2007-2013 (3) (dále jen „pokyny z roku 2007“) regionální podporu ad hoc společnosti Fri-El Acerra S.r.l. na přeměnu uzavřené tepelné elektrárny na elektrárnu na rostlinný olej (biokapaliny) v obci Acerra (Kampánie). Kampánie je regionem způsobilým pro regionální podporu (NUTS II) podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU se standardním limitem regionální podpory pro velké podniky ve výši 30 % hrubého ekvivalentu podpory podle italské mapy vnitrostátní regionální podpory na období 2007-2013 (4). Touto podporou italské orgány zamýšlely podpořit regionální rozvoj.
2.1. Příjemce podpory
(8)
Příjemcem podpory je společnost Fri-El Acerra S.r.l (dále jen „Friel Acerra“). Friel Acerra byla založena jako společnost s ručením omezeným dne 20. prosince 2005, z 95 % ovládaná společností Fri-El Acerra Holding S.r.l. a z 5 % společností NGP S.p.A. (dále jen „NGP“), vlastníkem uzavřené tepelné elektrárny. Dne 9. února 2006 společnost NGP dočasně zvýšila svůj podíl ve společnosti Friel Acerra z 5 % na 90,5 % výměnou za vklad své části podniku týkající se elektrárny do společnosti Friel Acerra. Několik dní poté, dne 20. února 2006, byl podíl společnosti NGP snížen na 49 % a o několik měsíců později, dne 10. října 2006, se opět snížil na 5 %.
(9)
V okamžiku oznámení podpory byla společnost Friel Acerra z 95 % ovládána společností Fri-El Acerra Holding S.r.l. a ze zbývajících 5 % společností NGP. V lednu 2009 italské orgány informovaly Komisi, že 11. prosince 2008 se společnost NGP rozhodla vzdát vlastnictví společnosti Friel Acerra. V současné době je společnost Friel Acerra 100 % ovládána společností Fri-El Acerra Holding S.r.l., kterou vlastní skupina Fri-El Green Power S.p.A.
(10)
Skupina Fri-El Green Power S.p.A. (dále jen „skupina Friel“) byla založena v roce 1994 v provincii Bolzano třemi bratry Gostnerovými a zabývá se výrobou a prodejem elektřiny z obnovitelných zdrojů. Přesněji se skupina Friel zabývá výrobou elektřiny z větrné energie, kterou vyrábí v devatenácti větrných parcích v Itálii. Investiční projekt v obci Acerra je prvním, v rámci nějž skupina, která vlastní příjemce, vyrábí energii z kapalné biomasy, zatímco další elektrárny na biomasu a bioplyn se připravují (5).
(11)
Společnost NGP vznikla v roce 2003 v obci Acerra oddělením výroby polymeru polyesteru od společnosti Montefibre, která je výrobcem akrylového a polyesterového vlákna. Společnost NGP měla finanční potíže a obdržela podporu na restrukturalizaci oznámenou Komisi (NN15/2007, C14/2007) v celkové výši 20,87 milionu EUR. Komise podporu společnosti NGP schválila dne 16. července 2008 (6). Prodej uzavřené tepelné elektrárny byl součástí plánu restrukturalizace předloženého italskými orgány.
(12)
V roce 2006 poskytly italské orgány údaje potvrzující, že příjemce podpory a skupina Friel spadají do kategorie malých a středních podniků.
(13)
Během posuzování italské orgány poskytly informace o vývoji vlastnické struktury příjemce podpory, z nichž vyplývá, že v okamžiku převodu vlastnictví uzavřené elektrárny (v únoru 2006) měla společnost NGP, předchozí vlastník majetku, ve společnosti Friel Acerra podíl ve výši 90,5 %. Během roku 2006 se pak podíl společnosti NGP ve společnosti Friel Acerra snížil na 5 %.
2.2. Investiční projekt
(14)
Oznámený investiční projekt je realizován v regionu Kampánie, v průmyslové zóně v obci Acerra. Projekt se týká odkoupení uzavřené tepelné elektrárny ve vlastnictví společnosti NGP a její přeměny na elektrárnu na rostlinný olej, zejména olej palmový.
(15)
Nová elektrárna je tvořena čtyřmi spalovacími motory Wärtsilä, typ 18V46, o jednotkovém výkonu 17,2 MW a parní turbínou o výkonu 6 MW. Celková výroba této elektrárny, pokud jde o elektrickou energii a teplo, činí 74,8 MW.
(16)
Italské orgány prohlásily, že realizace projektu byla zahájena v červenci 2007 a měla být dokončena v roce 2009. Nicméně odkup staré elektrárny byl zahájen v únoru 2006. Podle veřejně dostupných informací je elektrárna na biopaliva v provozu od roku 2009 (7).
(17)
Je zapotřebí uvést, že italské orgány poskytly Komisi povolení a licence týkající se souladu investičního projektu s vnitrostátními a evropskými normami pro životní prostředí.
2.3. Způsobilé náklady projektu
(18)
Celkové způsobilé investiční náklady projektu dosahují 80,635 milionu EUR v nominální hodnotě (8), z čehož 3,3 milionu EUR představují zpracování projektu a studií proveditelnosti, 60,920 milionu EUR nové stroje a zařízení (nová elektrárna na biopaliva) a zbývající částka odkoupení stávající infrastruktury a stavební a obdobné práce. Pořizovací náklady na stávající infrastrukturu zahrnují náklady na odkoupení uzavřené tepelné elektrárny (8,296 milionu EUR) a ocelových nádrží (4,2 milionu EUR), které dříve patřily společnosti NGP.
(19)
Itálie poskytla Komisi podrobné informace o odkoupení uzavřené tepelné elektrárny společností Friel Acerra od společnosti NGP a vysvětlila, že společnost NGP upsala zvýšení kapitálu společnosti Friel Acerra a zároveň této společnosti postoupila svou část podniku týkající se elektrické energie v celkové hodnotě 8 296 520 EUR, z čehož 3 771 043 EUR činily závazky vůči třetím stranám a o rozdíl byly doplněny kapitálové rezervy (zaokrouhleno na 4,525 milionu EUR). Italské orgány předložily externí posudek k potvrzení hodnoty elektrárny.
(20)
Itálie navíc poskytla kopii dohody o prodeji nádrží, podepsanou mezi společnostmi Friel Acerra a NGP, za cenu sjednanou ve výši 4,2 milionu EUR. I přes žádost Komise během předběžného posuzování italské orgány nepředložily externí posudek, který by tuto hodnotu potvrdil.
(21)
Italské orgány prohlašují, že náklady vzniklé příjemci podpory činily 35 milionů EUR v roce 2007 a 45,635 milionu EUR v roce 2008.
2.4. Financování investice
(22)
Italské orgány oznámily, že částka 21 milion EUR odpovídající 25 % celkových investičních nákladů, které činily 80,635 milionu EUR (nominální hodnota), by byla financována z vlastních zdrojů společnosti Friel Acerra; 19,5 milionu EUR by odpovídalo výši podpory a zbývající částka by byla pokryta z krátkodobých a středně/dlouhodobých úvěrů.
2.5. Právní základ podpory ad hoc
(23)
Italské orgány tvrdí, že společnost Friel Acerra zahájila investiční projekt přeměny elektrárny v obci Acerra v roce 2006 (v okamžiku odkoupení uzavřené elektrárny) na základě závazku přijatého italskými orgány podle Programové dohody o koordinovaném zásahu v rámci průmyslové krize společnosti NGP Spa v obci Acerra (Accordo di programma per l’attuazione coordinata dell’intervento nell’area di crisi industriale della NGP Spa di Acerra). Podle italských orgánů vychází motivační účinek z programové dohody vzhledem k její závazné právní hodnotě.
(24)
Programová dohoda byla podepsána dne 15. července 2005 vnitrostátními, regionálními a místními orgány se společnostmi NGP, Montefibre a Edison S.p.A. a týká se závodu společnosti NGP, jakož i jiných činností v oblasti obce Acerra. Dohoda však nezmiňuje podporu na přeměnu uzavřené elektrárny, ale uvádí pouze seznam investic a opatření, které je třeba provést pro restrukturalizaci společnosti NGP. Energetická společnost Edison S.p.A. (která není propojena se společností Friel Acerra) v té době vystupovala jako budoucí investor do stávající elektrárny, ale nakonec od operace ustoupila. Programová dohoda byla následně pozměněna dodatkem ze dne 6. dubna 2006 (9) a dodatkem ze dne 8. dubna 2008.
(25)
Rozhodnutí regionu Kampánie obsahující závazek poskytnout regionální podporu ad hoc společnosti Friel Acerra na přeměnu elektrárny v obci Acerra bylo vydáno dne 26. října 2007.
(26)
V počátečním oznámení italské orgány poskytly chronologický seznam událostí a informovaly, že za právní základ podpory musí být považovány zejména tyto dokumenty:
-
dodatek ze dne 8. dubna 2008, kterým se mění programová dohoda, a
-
usnesení Regionální rady regionu Kampánie č. 1857 ze dne 26. října 2007(Deliberazione della Giunta regionale della Regione Campania n. 1857 del 26 ottobre 2007) (10).
2.6. Podpora
(27)
Oznámené opatření se týká podpory na převzetí a přeměnu stávajícího závodu, který byl uzavřen. Spočívá v přímé dotaci v celkové výši 19,5 milionu EUR v nominální hodnotě.
3. DŮVODY ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(28)
Po předběžném posouzení opatření Komise vyjádřila pochybnosti o slučitelnosti oznámené podpory s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU na základě pokynů z roku 2007 a rozhodla o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU. Ve svém rozhodnutí Komise vyjádřila níže uvedené pochybnosti.
(29)
Komise má pochybnosti o tom, že byla splněna podmínka týkající se motivačního účinku podle odstavce 38 pokynů z roku 2007: „V případě ad hoc podpory musí příslušný orgán ještě před zahájením prací na projektu vystavit dokument vyjadřující úmysl přiznat podporu pod podmínkou obdržení souhlasu Komise s takovým opatřením.“ Dokument zmíněný italskými orgány jako dokument vyjadřující úmysl (programová dohoda ze dne 15. července 2005) tyto podmínky zjevně nesplňuje, protože neposkytuje podporu na projekt, ani nezmiňuje příjemce podpory, projekt a výši podpory. Příjemce podpory byl formálně založen až následně, a to dne 20. prosince 2005. Podle informací, které má Komise k dispozici, byl projekt zahájen v únoru 2006 odkoupením uzavřené tepelné elektrárny (první způsobilé náklady v rámci oznámených podpor), zatímco uvedený dokument, který lze považovat za dokument vyjadřující úmysl podle odstavce 38 pokynů z roku 2007, byl vystaven regionem Kampánie mnohem později, a to dne 26. října 2007.
(30)
Komise má také pochybnosti o tom, že část stávajícího majetku (uzavřená tepelná elektrárna) byla odkoupena od nezávislého investora podle odstavců 34 a 35 pokynů z roku 2007, které uvádějí: „V případě převzetí provozovny je nutné brát v úvahu pouze náklady vynaložené na zakoupení majetku od třetích stran“ a „Na nabytí majetku přímo souvisejícího s provozovnou lze také pohlížet jako na počáteční investici za předpokladu, že tato provozovna […] byla zakoupena nezávislým investorem“. V okamžiku operace byla společnost Friel Acerra, příjemce podpory, ovládána společností NGP, vlastníkem majetku. Přesněji řečeno, společnost NGP měla ve společnosti Friel v okamžiku převodu majetku podíl ve výši 90,5 %: dne 9. února 2006 byl kapitál společnosti Friel Acerra navýšen z 10 000 EUR na 100 000 EUR a toto navýšení kapitálu bylo upsáno výlučně společností NGP. Společnost NGP tedy dočasně zvýšila svůj podíl ve společnosti Friel Acerra z 5 % na 90,5 %. Po převodu ze dne 9. února 2006 téměř okamžitě následovalo stažení společnosti NGP jako vlastníka většinového podílu ve společnosti Friel Acerra. Jak již bylo uvedeno v 8. bodě odůvodnění, pouze o několik dní později (20. února 2006) byl podíl společnosti NGP snížen na 49 % a o několik měsíců později (10. října 2006) na 5 %.
(31)
Není jasné, zda následné odkoupení dalšího stávajícího majetku (nádrží) od společnosti NGP proběhlo „za tržních podmínek“, jak stanoví odstavce 34 a 52 pokynů z roku 2007. Italské orgány neposkytly žádný nezávislý odborný posudek, který by jasně stanovil tržní cenu nádrží.
(32)
Regionální přínos podpory ad hoc ve prospěch společnosti Friel Acerra nebyl prokázán, jak stanoví odstavec 10 pokynů z roku 2007: „Pokud se výjimečně předpokládá poskytnutí individuální ad hoc podpory jedinému podniku […], musí členský stát prokázat, že daný projekt přispívá k jednotné strategii regionálního rozvoje“. Vytvoření (nebo udržení) 25 pracovních míst na základě podpory ve výši 19,5 milionu EUR a příspěvek elektrárny na biopaliva o výkonu 75 MW k řešení energetického deficitu regionu, který činí 2 489 MW, jsou zjevně nedostatečné a podpora je vzhledem k dopadu projektu nepřiměřená. Nebylo jasně prokázáno ani to, že by projekt přispěl k oživení průmyslové zóny v obci Acerra.
(33)
Komise požádala italské orgány a třetí strany, aby předložily své připomínky k otázce skutečného příspěvku nové elektrárny na palmový olej k rozvoji průmyslové zóny v obci Acerra a regionu Kampánie.
(34)
Ve svém rozhodnutí Komise také požádala italské orgány, aby předložily připomínky týkající se ustanovení Pokynů Společenství ke státní podpoře na ochranu životního prostředí (11) (pokyny k podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2008).
4. PŘIPOMÍNKY OBDRŽENÉ OD TŘETÍCH STRAN A PŘIPOMÍNKY ČLENSKÉHO STÁTU
(35)
Jak již bylo uvedeno, Komise obdržela připomínky od příjemce podpory, společnosti Friel Acerra, dne 15. května 2009. K těmto připomínkám předložily italské orgány své připomínky dopisy ze dne 18. září 2009 a ze dne 2. listopadu 2009. Na základě další žádosti Komise poskytly italské orgány Komisi dokumenty týkající se příjemce podpory dne 1. února 2010.
4.1. Shrnutí připomínek příjemce, společnosti Friel Acerra
(36)
Pokud jde o motivační účinek, společnost Friel Acerra se odvolává na nejrůznější dokumenty podepsané italskými orgány od roku 2004 do roku 2008 v souvislosti s oživením průmyslové zóny v obci Acerra. Společnost Friel Acerra zmiňuje zvláště memorandum o porozumění ze dne 12. května 2004 (12), programovou dohodu ze dne 15. července 2005 (13), dodatek k programové dohodě ze dne 6. dubna 2006 (14), jakož i usnesení Regionální rady regionu Kampánie č. 1857 (15) a dodatek k programové dohodě ze dne 8. dubna 2008 (16). Hlavním argumentem společnosti Friel Acerra je, že pochybnosti vyjádřené Komisí v rozhodnutí o zahájení řízení neberou v úvahu tyto dokumenty, a zejména programovou dohodu podepsanou dne 15. července 2005, která podle společnosti Friel Acerra představuje právně závazný akt pro podpory na všechny její následné zásahy.
(37)
Na druhém ze dvou zasedání výboru pověřeného prováděním programové dohody, které se konaly dne 29. září a 6. října 2005 (a z nichž Itálie poskytla Komisi zápisy), skupinu Friel zmínil zástupce společnosti NGP jako potenciálního investora, který má zájem o odkoupení staré elektrárny pod podmínkou, že investiční projekt získá regionální podporu.
(38)
Společnost Friel Acerra se domnívá, že oprávněné očekávání bylo posíleno první změnou programové dohody, podepsanou dne 6. dubna 2006 italskými orgány, která v článku 3 jasně zmiňuje povinnost regionu Kampánie finančně podpořit projekt nové elektrárny na biopaliva. Společnost Friel Acerra se proto domnívá, že region Kampánie byl právně vázán k financování investice dlouho před datem 7. června 2006, kdy podnik formálně předložil první žádost o podporu. Následné dokumenty regionu Kampánie, ze dne 26. října 2007 a ze dne 8. dubna 2008, tuto povinnost pouze potvrdily.
(39)
Pokud jde o způsobilé náklady, společnost Friel Acerra souhlasí s Komisí v tom, že v okamžiku převodu majetku (uzavřené elektrárny) nebyly společnosti NGP a Friel Acerra nezávislé, protože společnost NGP ovládala 90,5 % společnosti Friel Acerra. Společnost Friel Acerra však zdůrazňuje, že transakce proběhla za tržních podmínek, neboť kupní cena byla stanovena ve výši hodnoty určené nezávislým znalcem. Společnost Friel Acerra dodává, že podíl společnosti NGP ve společnosti Friel Acerra klesl na 5 % již během roku 2006. Pro vyloučení veškerých případných pochybností možného zvýhodnění společnosti NGP převzala dne 11. prosince 2008 skupina Friel od společnosti NGP i zbývajících 5 %. Podnik se tedy domnívá, že dočasné ovládání ze strany NGP nemá žádné střednědobé hospodářské důvody, ale vychází z konkrétního způsobu zvoleného pro převod majetku (uzavřené elektrárny).
(40)
Pokud jde o cenu zaplacenou za další majetek, který společnost Friel Acerra koupila od společnosti NGP (nádrže), jak je uvedeno ve smlouvě o budoucí kupní smlouvě ze dne 8. března 2006, příjemce podpory potvrzuje, že tato cena vychází z tržní hodnoty majetku. Jako důkaz předložil příjemce podpory nový dokument obsahující ocenění nádrží zpracovaný týmž nezávislým znalcem, který ocenil uzavřenou elektrárnu. Tento nový posudek, zpracovaný ex-post v roce 2009 ve fázi formálního vyšetřovacího řízení, se výslovně odvolává na tržní ceny tohoto použitého majetku k listopadu 2008 a potvrzuje cenu, kterou příjemce podpory společnosti NGP zaplatil.
(41)
Pokud jde o příspěvek projektu k regionálnímu rozvoji, společnost Friel Acerra uvádí především 25 vytvořených pracovních míst. Podnik také zdůrazňuje, že elektrárna na biopaliva zapadá do nové strategie rozvoje průmyslové zóny v obci Acerra. Tato strategie rozvoje zohledňuje potřebu nových investic s malým dopadem na životní prostředí (jako je právě elektrárna na biopaliva společnosti Friel Acerra). Navíc kromě areálu bývalé společnosti Montefibre zamýšlí Konsorcium pro průmyslový rozvoj provincie Neapol (17) přeměnit tuto zónu na inovační centrum pro letecký průmysl. To vše by mělo významný dopad na zaměstnanost a životní prostředí a na sociální a hospodářské podmínky regionu a elektrárna na biopaliva společnosti Friel Acerra k této strategii pozitivně přispívá.
(42)
Pokud jde o aspekty životního prostředí, společnost Friel Acerra odkazuje na tytéž programové dokumenty regionu Kampánie, které již uvedly italské orgány: pokyny k udržitelnému rozvoji v energetickém odvětví z roku 2002, které stanoví cíle regionální energetické politiky; akční plán pro regionální hospodářský rozvoj z roku 2006 a energeticko-environmentální plán z roku 2008. Podnik se domnívá, že všechny tyto dokumenty jasně uvádějí potřebu elektrárny na obnovitelné zdroje v regionu Kampánie.
4.2. Shrnutí připomínek členského státu
(43)
Dopisem ze dne 18. září 2009 italské orgány předložily podrobnou argumentaci týkající se požadavku na motivační účinek podle odstavce 38 pokynů z roku 2007. Konkrétně se italské orgány domnívají, že pokyny z roku 2007 jasně nestanoví formu vyjádření úmyslu.
(44)
Italské orgány zdůrazňují závaznou povahu programové dohody podepsané dne 15. července 2005 a potvrzují, že zahájení správního řízení vychází přinejmenším z memoranda o porozumění z roku 2004, které obsahovalo závazek institucí poskytovat pobídky k oživení průmyslové zóny v obci Acerra. Italské orgány dále uvádějí, že první dodatek ze dne 6. dubna 2006, kterým se mění programová dohoda, nepřímo odkazuje na společnost Friel Acerra a obsahuje prohlášení, že region Kampánie zamýšlí poskytnout pobídky pro investice do nové elektrárny.
(45)
Italské orgány také tvrdí, že totožnost soukromých subjektů určených jako subjekty odpovědné za provádění projektu má zcela okrajový význam, pokud by byl projekt realizován v dohodnutém rozsahu a s jeho sociálně-hospodářskými a průmyslovými cíli. Závěrem italské orgány zdůrazňují, že při nedostatku těchto pobídek by investor svou činnost v této zóně nezahájil, jak údajně vyplývá ze zápisu ze zasedání výboru pověřeného prováděním programové dohody, které se konalo dne 6. října 2005.
(46)
Pokud jde o nezávislost společností Friel Acerra a NGP, italské orgány potvrdily pozici společnosti Friel Acerra a skutečnost, že vlastníkem projektu a příjemcem oznámené podpory je pouze a výlučně tato společnost - subjekt na společnosti NGP zcela nezávislý. Italské orgány uvádějí, že dočasný podíl společnosti NGP na základním kapitálu společnosti Friel Acerra trval pouze krátké časové období (18) kvůli způsobu, který si strany zvolily pro převod elektrárny. V dopise ze dne 2. listopadu 2009 italské orgány vysvětlují, že způsob zvolený pro převod elektrárny ze společnosti NGP na společnost Friel Acerra, kdy byla v první fázi převedena část podniku na společnost Friel Acerra a následně byl prodán podíl společnosti NGP (skupině Friel), namísto prodeje daného majetku, lze v zásadě přisuzovat: a) důvodům daňové povahy; b) možnosti úhrady na splátky; c) důvodům souvisejícím s povolením.
(47)
Pokud jde o určení hodnoty majetku, italské orgány uvádějí, že společnost Friel Acerra zaplatila za uzavřenou elektrárnu ekvivalent hodnoty vycházející z nezávislých odborných posudků a že v tomto ohledu zjevně není pochyb o tom, že převod elektrárny proběhl mezi nezávislými subjekty na jedné straně a v každém případě že operace proběhla za tržních podmínek na straně druhé.
(48)
Také pokud jde o odkoupení nádrží, platí samozřejmě to, co již bylo uvedeno v souvislosti s nezávislostí společnosti NGP na společnosti Friel Acerra. Z toho vyplývá, že také prodej nádrží proběhl „mezi nezávislými subjekty“. Ostatně i v případě prodeje nádrží se strany pro účely určení hodnoty majetku striktně držely tržních hodnot a uplatnily tatáž kritéria a parametry, které použil nezávislý odborník v ocenění vypracovaném v souvislosti s elektrárnou.
(49)
Pokud jde o příspěvek k regionálnímu rozvoji, italské orgány v předložených připomínkách znovu potvrdily, že investiční projekt:
-
zvýší zaměstnanost v rozsahu 25 přímo vytvořených pracovních míst;
-
bude mít multiplikační účinek díky koncentraci významných průmyslových iniciativ v oblasti obce Acerra, přičemž přinejmenším deset dalších pracovních jednotek bude napojeno na zásobování a skladování palmového oleje a služby spojené s jeho přepravou;
-
bude mít význam v rámci strategie rozvoje průmyslového centra Acerra, která zahrnuje průmyslovou a sociální obnovu a obnovu zaměstnanosti průmyslové zóny v obci Acerra na jedné straně a realizaci tepelné elektrárny s nízkým dopadem na životní prostředí ve stejné oblasti na straně druhé;
-
přispěje k překonání energetického deficitu v regionu, pokud jde o kvalitu energie vyráběné z obnovitelných zdrojů (biopaliv). V tomto ohledu bude mít elektrárna se svým výkonem 75 MW důležitou úlohu při plnění regionálního cíle 200 MW z biomasy do roku 2013. Tento cíl je uveden v regionálním energeticko-environmentálním plánu (PEAR) z roku 2008.
(50)
Italské orgány ke svému dopisu ze dne 2. listopadu 2009 připojily také dopis Ministerstva pro hospodářský rozvoj ze dne 21. října 2009, který měl potvrdit příspěvek projektu k regionálnímu rozvoji. V tomto dopise ministerstvo potvrzuje, že:
-
programová dohoda ze dne 15. července 2005 se soustředila na: „vytvoření balíčku investic pro diverzifikaci průmyslových činností v dané oblasti […]; modernizaci hlavních pomocných infrastruktur (elektrárny a čistícího zařízení), i za účelem obnovení zaměstnanosti; souběh zdrojů centrální vlády a regionu Kampánie pro financování pobídek potřebných pro nové investice“;
-
měly být sledovány tři hospodářsko-výrobní cíle: a) zamezit uzavření novější části závodu SIMPE (dříve NGP); b) zahájit proces diverzifikace průmyslových činností v oblasti, která se historicky vyznačovala převažující přítomností jediné velké podnikatelské skupiny, a tím zmírnit hrozící rizika krize; c) zvýšit hodnotu průmyslové zóny, jako je ta v obci Acerra, zatížené zejména nezaměstnaností a sociálními problémy této oblasti;
-
velkým závazkem byla podpora nových investic do utváření „průmyslového parku“ Acerra, který region Kampánie navrhl na základě programové dohody.
(51)
Dopisem ze dne 2. listopadu 2009 italské orgány předaly připomínky k souladu provozu elektrárny s právními předpisy v oblasti obnovitelných zdrojů a k palivu pro elektrárnu a ukázaly, že kromě palmového oleje lze jako palivo s ohledem na vlastnosti použité technologie používat také kokosový nebo řepkový olej, olej z kopry nebo jiná obdobná rostlinná biopaliva, aniž by bylo ohroženo řádné fungování a produktivita elektrárny.
4.3. Další dokumenty příjemce poskytnuté členským státem
(52)
Dne 23. prosince 2009 útvary Komise pro úplné pochopení rozhodovacího procesu požádaly italské orgány, aby poskytly (případnou) další dokumentaci datovanou před zahájením investičního projektu společností Friel Acerra, která by odůvodňovala samotné rozhodnutí o investici.
(53)
Italské orgány odpověděly dne 1. února 2010 a trvaly na skutečnosti, že zápis ze zasedání ze dne 6. října 2005 jasně označuje skupinu Friel jako alternativního investora po odchodu společnosti Edison. V těchto zápisech zástupce společnosti NGP prohlašuje, že (skupina) Friel očekává regionální podporu.
(54)
Italské orgány k odpovědi připojily další dopis příjemce podpory, jehož součástí byly interní dokumenty skupiny Friel: dopis poradce uvádějící, že existuje možnost převzetí elektrárny společnosti NGP v obci Acerra po odchodu společnosti Edison; dvě po sobě jdoucí smlouvy s týmž poradcem a jedna interní zpráva ze dne 26. ledna 2006, která se zabývá finanční proveditelností projektu v případě poskytnutí i neposkytnutí regionální podpory.
5. POSOUZENÍ OPATŘENÍ PODPORY
5.1. Vyhodnocení jako státní podpora
(55)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouva jinak.
(56)
Podporu poskytují italské orgány ve formě přímého grantu. Lze mít tedy za to, že tato podpora je poskytována členským státem a ze státních prostředků podle čl. 107 odst. 1 SFEU.
(57)
Podpora je určena pro jediný podnik, společnost Friel Acerra, a je tedy selektivní.
(58)
Podpora je poskytnuta na investici týkající se výroby elektrické energie. Trh s elektřinou se postupně otevřel hospodářské soutěži, zejména směrnicí Evropského parlamentu a Rady 96/92/ES ze dne 19. prosince 1996 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou (Úř. věst. L 27, 1997, s. 20), a tento proces vyvrcholil úplnou liberalizací tohoto odvětví dne 1. července 2007 (19). V Itálii však určitá hospodářská soutěž v tomto odvětví existovala i před zásahem zákonodárce Společenství (20). Jelikož elektřina je předmětem obchodu mezi členskými státy, je opatření takové povahy, že ovlivňuje obchod mezi členskými státy.
(59)
Podpora poskytnutá společnosti Friel Acerra zbaví tento podnik nákladů, které by normálně musel vynaložit, kdyby instaloval obdobnou elektrárnu, což znamená, že podnik získává vůči svým konkurentům hospodářskou výhodu.
(60)
Zvýhodnit společnost Friel Acerra a její výrobu vůči konkurentům znamená, že hospodářská soutěž je nebo může být narušena.
(61)
Komise se proto domnívá, že oznámené opatření představuje státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU.
(62)
Jelikož bylo stanoveno, že oznámená podpora představuje státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU, je nezbytné prověřit, zda může být považována za slučitelnou s vnitřním trhem.
5.2. Oprávněnost opatření podpory
(63)
Oznámením podpory ve prospěch společnosti Friel Acerra před jejím provedením Itálie dodržela požadavek individuální oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 SFEU.
5.3. Právní základ posouzení
(64)
Jelikož bylo stanoveno, že výše uvedené opatření představuje státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU, je nezbytné prověřit, zda tato podpora může být považována za slučitelnou s vnitřním trhem na základě výjimek podle čl. 107 odst. 2 a 3 SFEU.
5.3.1. Čl. 107 odst. 2 SFEU
(65)
Výjimky podle čl. 107 odst. 2 SFEU týkající se podpor sociální povahy poskytovaných individuálním spotřebitelům, podpor určených k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi a podpor poskytovaných hospodářství určitých oblastí Spolkové republiky Německo se na tento případ nevztahují.
5.3.2. Čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU
(66)
Čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU stanoví, že povoleny jsou podpory, které mají napomáhat hospodářskému rozvoji oblastí s mimořádně nízkou životní úrovní nebo s vysokou nezaměstnaností. Jak je vysvětleno v části 2 tohoto rozhodnutí, region Kampánie je způsobilý pro podpory podle této výjimky.
(67)
Komise uvádí, že deklarovaným cílem podpory je podpořit regionální rozvoj, a opatření se týká projektu regionální investiční podpory ad hoc. Komise konstatuje, že investiční projekt, který italské orgány zamýšlí podpořit, byl zahájen v roce 2006. Je tedy nezbytné objasnit, zda musí být opatření posouzeno podle pokynů k vnitrostátní regionální podpoře na období 2000-2006 (dále jen „pokyny z roku 1998“) (21) nebo podle pokynů z roku 2007.
(68)
Odstavec 105 pokynů z roku 2007 stanoví normy týkající se uplatňování příslušných textů v čase. Uvádí, že pokyny z roku 2007 se uplatní na všechny regionální podpory poskytnuté po 31. prosinci 2006, zatímco pokyny z roku 1998 se uplatní na všechny regionální podpory poskytnuté nebo přiznané do roku 2007. V tomto případě podpora nebyla poskytnuta před rokem 2007, ačkoli projekt byl zahájen v roce 2006. Prvním aktem, který lze považovat za poskytnutí podpory příjemci, je rozhodnutí regionu Kampánie ze dne 26. října 2007 (viz část 5.4.1.5) (22). Základem pro posuzování slučitelnosti podpory s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU jsou tedy pokyny z roku 2007.
5.3.3. Čl. 107 odst. 3 písm. b), c) a d) SFEU
(69)
Opatření nemůže být považováno za významný projekt společného evropského zájmu nebo za podporu, která má napravit vážnou poruchu v hospodářství ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU. Jejím cílem není ani podpora kultury nebo zachování kulturního dědictví, jak stanoví čl. 107 odst. 3 písm. d) SFEU.
(70)
Pokud jde o výjimku podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU povolující podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem, Komise uvádí, že podpora na ochranu životního prostředí může být považována za slučitelnou na tomto základě pod podmínkou, že splňuje podmínky stanovené pokyny Společenství ke státní podpoře na ochranu životního prostředí (23) (dále jen „pokyny k podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2008“).
(71)
Italské orgány navíc nepředložily žádné další argumenty, které by naznačovaly, že daná podpora by mohla být slučitelná s ostatními ustanoveními Smlouvy, ostatními normami týkajícími se státních podpor nebo pokyny.
5.4. Slučitelnost podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU na základě ustanovení pokynů z roku 2007
(72)
Pokyny z roku 2007 stanoví v článku 2 (Oblast působnosti) a článku 4 (Regionální investiční podpora) podmínky pro schvalování regionálních investičních podpor. V tomto případě musí být dodržen odstavec 10 (příspěvek režimů ad hoc ke strategii regionální rozvoje) e části 4.1 (Forma a výše podpory) a 4.2 (Způsobilé výdaje), které stanoví tyto požadavky:
- Motivační účinek: Aby bylo zajištěno, že regionální podpora má skutečný motivační účinek k investování, k němuž by v podporovaných oblastech jinak nedošlo, odstavec 38 pokynů z roku 2007 stanoví: „V případě ad hoc podpory musí příslušný orgán ještě před zahájením prací na projektu vystavit dokument vyjadřující úmysl přiznat podporu pod podmínkou obdržení souhlasu Komise s takovým opatřením.“
- Příspěvek k jednotné strategii regionálního rozvoje: Odstavec 10 pokynů z roku 2007 uvádí: „Pokud se výjimečně předpokládá poskytnutí individuální ad hoc podpory jedinému podniku […], musí členský stát prokázat, že daný projekt přispívá k jednotné strategii regionálního rozvoje…“.
- Způsobilé náklady: Přesná definice způsobilých nákladů je uvedena v odstavcích 34, 35 a 36 a 50-56 pokynů z roku 2007.
- Vlastní příspěvek: Odstavec 39 pokynů z roku 2007 vyžaduje vlastní příspěvek ve výši 25 %.
- Udržení investice v regionu: Odstavec 40 pokynů z roku 2007 stanoví, že investice se musí v daném regionu udržet po dobu pěti let (tři roky v případě malých a středních podniků).
- Limity podpory: Odstavce 42-49 pokynů z roku 2007 definují limity podpory.
(73)
Komise již posoudila soulad opatření podpory navrhovaného v odstavci 34 části 3.3 rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení (24). Přesněji, jak již bylo vysvětleno v odstavci 34 bodě i) rozhodnutí, opatření podpory se týká počáteční investice, tj. založení nové provozovny. Na nabytí majetku přímo souvisejícího s provozovnou, v tomto případě nabytí uzavřené tepelné elektrárny a použitých nádrží, lze také pohlížet jako na počáteční investici, pokud byl majetek zakoupen nezávislým investorem (viz odstavce 34 a 35 pokynů z roku 2007): tento prvek bude posuzován v následující části 5.4.3; v bodě vi) se uvádí, že příjemce podpory se na investici finančně spolupodílí nejméně ve výši 25 % způsobilých nákladů formou, která není předmětem veřejné podpory (viz odstavec 39 pokynů z roku 2007); v bodě vii) že podpora je podmíněna požadavkem, aby předmětná investice zůstala v daném regionu nejméně pět let po její realizaci (viz odstavec 40 pokynů z roku 2007); v bodech ii) a iii) že míra oznámené podpory (viz odstavce 42-49 pokynů z roku 2007) je nižší než použitelný limit regionální podpory ve výši 30 % hrubého ekvivalentu podpory (HEP), upravený podle ustanovení odstavce 67 pokynů z roku 2007; v bodě iv) se uvádí, že podpory na náklady na přípravné studie a poradenství jsou nižší než 50 % limit schválený pro malé a střední podniky (viz odstavec 51 pokynů z roku 2007).
(74)
Komise v následujících částech posoudí dodržení podmínek týkajících se motivačního účinku, příspěvku k regionálnímu rozvoji a způsobilých investičních nákladů.
5.4.1. Motivační účinek (odstavec 38 pokynů z roku 2007)
(75)
Odstavec 38 pokynů z roku 2007 stanoví:
-
Je důležité zajistit, aby regionální podpora měla skutečný motivační účinek k investování, k němuž by v podporovaných oblastech jinak nedošlo. Podporu lze tedy na základě režimu podpory poskytnout pouze tehdy, jestliže příjemce podal žádost a orgán odpovědný za provádění režimu podpory následně písemně potvrdil, že projekt ještě před zahájením prací na projektu vyhověl podmínkám způsobilosti stanoveným v režimu podpory. Všechny režimy podpory musí obsahovat výslovnou zmínku o obou podmínkách. V případě podpory ad hoc musí příslušný orgán ještě před zahájením prací na projektu vystavit dokument vyjadřující úmysl přiznat podporu pod podmínkou obdržení souhlasu Komise s takovým opatřením. Pokud práce započnou před splněním podmínek uvedených v tomto odstavci, nebude celý projekt způsobilý pro přiznání podpory.
-
Poznámka 39 uvádí: „Pokud podpora podléhá individuální oznamovací povinnosti a schválení Komisí, musí se potvrzení způsobilosti podmínit rozhodnutím Komise, kterým dochází ke schválení podpory.“
-
Poznámka 40 uvádí: „‚Zahájení pracíznamená‘ buď zahájení stavebních prací nebo první závazný příslib objednávky zařízení; tento pojem však nezahrnuje předběžné studie proveditelnosti“.
-
Poznámka 41 uvádí: „Jedinou výjimkou je schválený režim daňové podpory, kdy se prominutí daní nebo úleva na daňové povinnosti poskytuje na způsobilé výdaje automaticky bez aplikace uvážení správních orgánů.“
(76)
Podle ustálené judikatury:
„… je třeba uvést, že Komise může podporu prohlásit za slučitelnou s čl. 87 odst. 3 ES, pouze pokud může konstatovat, že tato podpora přispívá k uskutečňování některého z uvedených cílů, kterých by podnik, jenž je příjemcem podpory, nemohl za obvyklých tržních podmínek dosáhnout vlastními prostředky. Jinými slovy, aby se na podporu mohly vztahovat výjimky podle čl. 87 odst. 3 ES, musí nejen splňovat jeden z cílů uvedených v čl. 87 odst. 3 písm. a), b), c) nebo d) ES, ale musí být také pro dosažení těchto cílů nezbytná (rozsudek Soudu ze dne 7. června 2001, věc T-187/99, Agrana Zucker und Stärke/Komise, Sb. rozh., s. II-1587, bod 74).
Podpora, která má za následek zlepšení finanční situace podniku, který je jejím příjemcem, aniž by byla nezbytná k dosažení cílů stanovených v čl. 87 odst. 3 ES, nemůže být považována za slučitelnou se společným trhem (rozsudek Soudního dvora ze dne 15. dubna 2008, věc C-390/06, Nuova Agricast, Sb. rozh., s. I-2577, bod 68; viz rovněž v tomto smyslu rozsudky Soudního dvora ze dne 24. února 1987, věc 310/85, Deufil/Komise, Sb. rozh., s. 901, bod 18, a ze dne 5. října 1994, věc C-400/92, Německo/Komise, Sb. rozh., s. I-4701, body 12, 20 a 21).“ (25)
Soud prvního stupně přijal tento postoj také ve věci (26), jejímž předmětem bylo opatření ad hoc podle předcházejících pokynů k vnitrostátní regionální podpoře (27), a vysvětlil, že ustanovení týkající se motivačních účinků se vztahují také na opatření ad hoc. Soud dále potvrzuje, že Komise může motivační účinek posuzovat s odvoláním na okolnost chronologického charakteru (28).
(77)
Ve své ustálené rozhodovací praxi v oblasti opatření podpory ad hoc (29) schválených podle pokynů z roku 2007 se Komise domnívá, že aby mohlo být písemné potvrzení příslušného orgánu považováno za důkaz motivačního účinku podle odstavce 38 pokynů z roku 2007, musí obsahovat minimum informací určujících alespoň investiční projekt, který má být podpořen, výši způsobilých nákladů, výši podpory a podmiňovací doložku.
(78)
Italské orgány a příjemce poskytly některé dokumenty, o kterých se domnívají, že představují písemné potvrzení podle odstavce 38 pokynů z roku 2007. Komise každý z nich přezkoumá, aby ověřila, zda splňují podmínky podle odstavce 38 pokynů z roku 2007. Dříve než Komise přistoupí k tomuto přezkumu, musí stanovit datum zahájení realizace projektu.
5.4.1.1. Datum zahájení realizace projektu
(79)
Italské orgány prohlásily, že realizace projektu byla zahájena v červenci 2007. Komise však uvádí, že odkup uzavřené tepelné elektrárny byl zahájen dne 9. února 2009 převodem části podniku společnosti NGP týkající se elektrárny na společnost Friel Acerra. Vzhledem k tomu, že na toto nabytí majetku (uzavřené elektrárny) přímo souvisejícího s provozovnou se pohlíží jako na počáteční investici, datum nabytí uzavřené tepelné elektrárny je datem zahájení realizace projektu. Komise se tedy domnívá, že datem zahájení realizace je 9. únor 2006. Uvádí však, že její závěry týkající se motivačního účinku by se nezměnily, ani kdyby se za datum zahájení realizace považoval 4. srpen 2006, kdy společnost Friel Acerra objednala dodávku nové elektrárny u společnosti Wärtsilä, nebo dokonce období 23-30. července 2007, kdy společnost Friel Acerra zahájila stavební práce na nové elektrárně na biopaliva.
5.4.1.2. Programová dohoda ze dne 15. července 2005
(80)
Komise se domnívá, že dokument popsaný ve 23. a 24. bodě odůvodnění nelze považovat za písemné potvrzení podle odstavce 38 pokynů z roku 2007, protože se vztahuje především k plánu záchrany a restrukturalizace společnosti NGP (30). Výstavba nové elektrárny je sice skutečně zmíněna, ale vztahuje se k jinému podniku (Edison), k jinému projektu (nové tepelné elektrárně o výkonu 400 MW) a nezmiňuje poskytnutí žádné podpory na tento projekt. Programová dohoda podepsaná dne 15. července 2005 pouze uvádí, že společnosti NGP a Edison a italské orgány budou muset uzavřít další dohodu ve lhůtě 60 dní (což se nestalo). Jak již bylo uvedeno ve 24. bodě odůvodnění, společnost Edison není nijak spojena se společností Friel Acerra.
(81)
Komise se domnívá, že argumentace italských orgánů, podle které pokyny z roku 2007 nestanoví přesnou formu písemného potvrzení, nepostačuje k tomu, aby byl jakýkoli dokument neurčitě odkazující na možný projekt podpory považován za dokument, který splňuje požadavky podle odstavce 38 pokynů z roku 2007. V této souvislosti Komise uvádí, že programová dohoda podepsaná dne 15. července 2005 nezmiňuje ani investiční projekt, který má být podpořen (elektrárna na biopaliva), ani výši způsobilých nákladů, ani výši podpory. Rovněž neuvádí, že na přeměnu uzavřené elektrárny se počítá s podporou. Podmínky týkající se prokázání motivačního účinku podle odstavce 38 pokynů z roku 2007 se jasně odvolávají na investiční projekt, podporu, příjemce a nezbytné schválení podpory ze strany Komise. Proto musí dokument, který takovýto motivační účinek odůvodňuje, tyto informace obsahovat.
(82)
Komise nemůže přijmout ani argumentaci italských orgánů, podle které vytvořila programová dohoda ze dne 15. července 2005 oprávněné očekávání podpory na jakýkoli projekt realizovaný v průmyslové zóně v obci Acerra ve vztahu k výrobě elektřiny, neboť tato dohoda neuvádí, že podpora by za tímto účelem byla poskytnuta.
(83)
Komise proto dospěla k závěru, že programová dohoda ze dne 15. července 2005 podmínky podle odstavce 38 pokynů z roku 2007 nesplňuje.
5.4.1.3. Změna programové dohody ze dne 6. dubna 2006
(84)
Programová dohoda byla změněna dne 6. dubna 2006 regionem Kampánie a společností NGP (viz 36. bod odůvodnění). Komise uvádí, že tato změna odkazuje na alternativní plán pro elektrárnu, tj. její přeměnu na elektrárnu na biopaliva, a počítá s poskytnutím podpory na projekt na základě systému blokových výjimek, tj. opatření 1.12 operačního programu pro region Kampánie (31).
(85)
Komise však uvádí, že toto opatření nemohlo pokrýt celou výši státní podpory plánované na projekt společnosti Friel Acerra, neboť vylučovalo podpory významné výše, tj. projekty se způsobilými náklady přesahujícími 25 milionů EUR a mírou podpory přesahující 17,5 % (čistý grantový ekvivalent) a projekty, u kterých celková výše podpory přesahovala 15 milionů EUR. Tento vyňatý režim vylučoval ze způsobilých nákladů také odkup použitých zařízení a strojů (32).
(86)
Komise proto uvádí, že i kdybychom chtěli změnu ze dne 6. dubna 2006 absurdně považovat za dopis vypracovaný při poskytnutí podpory, podmínky podle odstavce 38 pokynů z roku 2007 by stejně nebyly splněny: za prvé byla tato změna provedena po datu zahájení prací (9. února 2006); za druhé změna, stejně jako programová dohoda, neobsahuje všechny informace nezbytné k tomu, aby byla považována za dokument vyjadřující úmysl, zejména neuvádí výši způsobilých nákladů a výši podpory, která má být poskytnuta, ani neobsahuje podmiňovací doložku; za třetí se tento dopis o poskytnutí podpory výslovně odvolává na regionální režim, jehož platnost uplynula dne 31. prosince 2006 (33). Komise již rozhodla, že motivační účinek nemůže být převáděn z jednoho režimu podpory do druhého, protože každý režim je nezávislý a má své vlastní podmínky způsobilosti (34), tím spíše pokud vnitrostátní orgány odkázaly na možnost poskytnutí podpory v rámci určitého režimu, který nedovoluje poskytnutí podpory ve výši a na projekt takového rozsahu, jaké jsou plánované v tomto případě.
(87)
Komise proto dospěla k závěru, že změna programové dohody ze dne 15. července 2005 provedená dne 6. dubna 2006 rovněž nesplňuje podmínky podle odstavce 38 pokynů z roku 2007, a v každém případě je datována po datu zahájení realizace projektu.
(88)
Během roku 2006 (před uplynutím platnosti stávajících režimů podpory) žádala společnost Friel Acerra o státní podporu dvakrát: dne 7. června 2006 předložila žádost o 30 milionů EUR na základě opatření 1.12 operačního programu pro region Kampánie na období 2000-2006; dne 18. prosince 2006 předložila žádost o 43 396 000 EUR na základě vnitrostátního režimu č. 488/1992 ve znění pozdějších předpisů, který byl schválen jako opatření státní podpory N 715/99 (35). Komise nebyla informována o žádné kladné reakci italských orgánů na uvedené žádosti. Společnost Friel Acerra však zahájila práce převedením majetku ze společnosti NGP již v únoru 2006 a dne 4. srpna 2006 objednala dodávku nové elektrárny u společnosti Wärtsilä. Společnost nakonec zahájila stavební práce na nové elektrárně na biopaliva v období 23.-30. července 2007. Ani tyto žádosti proto nemohou být považovány za dokument vyjadřující úmysl podle odstavce 38 pokynů z roku 2007 a nemohou prokazovat, že podpora skutečně má motivační účinek.
5.4.1.4. Schválení regionu Kampánie ze dne 9. října 2006
(89)
Pokud je o další dokument citovaný italskými orgány v jejich připomínkách, tedy schválení regionu Kampánie ze dne 9. října 2006 (36), tento dokument se týká správních povolení technické přeměny stávající elektrárny, a nikoli podpory, kterou měly regionální orgány za tímto účelem poskytnout. Nemůže být tedy považován za dokument vyjadřující úmysl podle odstavce 38 pokynů z roku 2007 a je datován po datu zahájení realizace projektu.
5.4.1.5. Rozhodnutí regionu Kampánie ze dne 26. října 2007
(90)
Komise se domnívá, že usnesení Regionální rady regionu Kampánie č. 1857 ze dne 26. října 2007, již zmiňované ve 25., 26., 29. a 68. bodě odůvodnění, je prvním dokumentem vydaným italskými orgány v souladu s odstavcem 38 pokynů z roku 2007, který by byl právně závazný pro poskytnutí podpory společnosti Friel Acerra. Dokument jasně určuje investiční projekt (elektrárna na biopaliva) a výši podpory (nejvýše 19,5 milionu EUR) a před oznámením podléhá schválení Komisí.
(91)
Jelikož práce na projektu začaly v únoru 2006, tj. více než rok a půl před přijetím uvedeného dokumentu, Komise se domnívá, že oznámený projekt nesplňuje podmínky odstavce 38 pokynů z roku 2007 (37) a neprokazuje motivační účinek podpory. Oznámení bylo nicméně provedeno až 16. července 2008. Rozhodnutí regionu z října 2007 obsahující podmíněný závazek k poskytnutí podpory nelze považovat za rozhodující činitel, který by společnost Friel Acerra motivoval k realizaci investičního projektu ve skutečnosti zahájeného v únoru 2006 nabytím elektrárny. Regionální rozhodnutí z října 2007 nelze považovat za dostatečné k prokázání motivačního účinku podpory i s přihlédnutím k datu prvních stavebních prací, které společnost Friel Acerra provedla v červenci 2007, neboť i tyto práce předcházely uvedenému rozhodnutí.
5.4.1.6. Zápis ze zasedání výboru pověřeného prováděním programové dohody, které se konalo dne 6. října 2005
(92)
Italské orgány dále odkázaly na zápis ze zasedání výboru pověřeného prováděním programové dohody, které se konalo dne 6. října 2005, na důkaz motivačního účinku pro investiční projekt společnosti Friel Acerra. Podle zápisu byla skupina Friel na tomto zasedání poprvé zmíněna zástupcem společnosti NGP jako potenciální investor, který projevil zájem o převzetí uzavřené elektrárny. Tento zájem byl údajně motivován dostupností regionálních podpor pro toto odvětví, které by mohly snížit finanční náklady v oblasti, jež v té době nebyla příliš konkurenceschopná.
(93)
Komise se domnívá, že existence tohoto prohlášení v zápise nevyjadřuje pevný a závazný úmysl italských orgánů poskytnout podporu na investiční projekt pod podmínkou obdržení souhlasu Komise s takovým opatřením. Prohlášení činí osoba, která zastupuje podnik v obtížích NGP, který hledá kupce pro svou uzavřenou elektrárnu. Komise dále uvádí, že zápis neobsahuje žádné prohlášení italských orgánů potvrzující, že očekávání skupiny Friel ohledně regionální investiční podpory budou naplněna.
(94)
Komise zdůrazňuje skutečnost, že dokument vyjadřující úmysl musí jasně být písemný dokument vystavený orgánem, který je příslušný k poskytnutí podpory, a nikoli zástupcem podniku, který není příjemcem podpory a který má zájem o prodej daného majetku (tepelné elektrárny). Tento zápis navíc nesplňuje minimální požadavky na obsah dokumentu vyjadřujícího úmysl podle odstavce 38 pokynů z roku 2007.
5.4.1.7. Interní dokumenty podniku
(95)
Konečně, pokud jde o další dokumenty poskytnuté italskými orgány (viz 54. bod odůvodnění), Komise se domnívá, že vzhledem k jasnosti poslední věty odstavce 38 pokynů z roku 2007 a vzhledem ke skutečnosti, že dokument vyjadřující úmysl musí vystavit orgán příslušný v poskytnutí podpory, interní dokumenty podniku nemohou být stavěny na stejnou úroveň jako dokument vyjadřující úmysl, který prokazuje záměr veřejných orgánů poskytnout podporu na regionální investiční projekt.
(96)
V každém případě tyto dokumenty spíše potvrzují, že investiční rozhodnutí bylo učiněno, aniž by italské orgány vyjádřily rozhodný a závazný příslib poskytnutí podpory. Zejména v interní zprávě ze dne 26. ledna 2006 se posuzuje finanční proveditelnost projektu při poskytnutí i neposkytnutí regionální podpory. Prokazuje to, že byly zohledněny obě možnosti. Zpráva uzavírá, že pokud by společnost Friel Acerra podporu na regionální investici neobdržela, projekt by byl méně ziskový a více riskantní. Nejvýše o dva týdny později, dne 9. února 2006, společnost Friel Acerra zahájila investice nabytím uzavřené elektrárny společnosti NGP. Ani italské orgány, ani příjemce neuvedly, že by v období od 26. ledna 2006 do 9. února 2006 došlo k události, která by schválila nebo potvrdila úmysl italských orgánů poskytnout podporu.
5.4.1.8. Závěr: neexistuje motivační účinek
(97)
Komise se proto domnívá, že oznámený projekt nesplňuje podmínku motivačního účinku podpory ad hoc podle odstavce 38 pokynů z roku 2007, který stanoví, že ještě před zahájením prací na projektu musí být tento motivační účinek prokázán dokumentem vystaveným příslušnými orgány vyjadřujícím úmysl přiznat podporu, ve kterém se prohlásí, že daný investiční projekt je v zásadě způsobilý pro přiznání podpory (pod podmínkou obdržení souhlasu Komise).
5.4.2. Příspěvek k jednotné strategii regionálního rozvoje (odstavec 10 pokynů z roku 2007)
(98)
Komise zejména připomíná, v souladu s odstavcem 10 pokynů z roku 2007, že regionální podpory ad hoc jsou považovány za způsobilé pouze výjimečně. Je tedy na členském státu, aby prokázal, že regionální podpora ad hoc svými kladnými účinky přispívá k regionálnímu rozvoji, například z hlediska tvorby pracovních míst (počtu přímých a nepřímých míst vytvořených investicí), vzdělávání a přenosu technologií, účinku přelévání a multiplikačního účinku na další investice ze strany propojených poskytovatelů služeb a výrobců, a zároveň omezuje narušení hospodářské soutěže.
(99)
Komise přihlíží zejména ke skutečnosti, že vytvoření (nebo udržení) 25 přímých a 10 nepřímých pracovních míst skutečně představuje příspěvek k regionálnímu rozvoji. Domnívá se však, že existuje zjevný nepoměr mezi počtem vytvořených pracovních míst a výší podpory (19,5 milionu EUR s podporou ad hoc ve výši 780 000 EUR na jedno přímé pracovní místo), zejména v porovnání s mnoha dalšími opatřeními regionální podpory ad hoc schválenými Komisí v posledních letech (38), u kterých byla výše podpory na jedno pracovní místo (udržené nebo vytvořené) nižší než 70 000 EUR. Tento závěr platí, i když odhlédneme od skutečnosti, že náklady na vytvoření a udržení pracovního místa se mohou v různých členských státech lišit.
(100)
Komise se dále domnívá, že formální podmínky stanovené v různých dokumentech týkajících se programu a plánu regionálního rozvoje v oblasti výroby energie (39), zejména cíl dosáhnout instalovaného výkonu výroby elektřiny z biomasy ve výši 200 MW do roku 2013, který je stanoven v regionálním energeticko-environmentálním plánu z roku 2008, nepředstavují zásadní a významný důvod pro přiznání této podporyad hoc. Přínos elektrárny společnosti Friel Acerra (se svým výkonem 74,8 MW) odpovídající 600 GWh ročně je vzhledem k celkovému regionálnímu energetickému deficitu, který odpovídá 15 000 GWh ročně, minimální. Komise se domnívá, že existence fungujícího trhu s energií neodůvodňuje potřebnost této konkrétní investice. Pokud jde o další formální cíle stanovené v různých dokumentech týkajících se regionálních programů, Komise uznává, že investiční projekt může přispět k dosažení těchto cílů, ale zároveň se domnívá, že přínos z hlediska energie vyráběné z obnovitelných zdrojů stěží představuje dostatečné odůvodnění pro přiznání regionální podpory ad hoc jedinému podniku.
(101)
Dalším důvodem, který italské orgány opakovaně uváděly ve fázi oznámení, bylo, že elektrárna by měla vyrábět energii pro průmyslovou zónu v obci Acerra, a tím předcházet výpadkům energie v podnicích, které vzniknou v průmyslovém parku. Od tohoto odůvodnění se ustoupilo během formálního vyšetřování, protože Itálie potvrdila, že společnost Friel Acerra musí prodávat svou výrobu na trhu s energií, jelikož je napojena na vnitrostátní síť (40). Komise proto uvádí, že jedno z hlavních odůvodnění uvedených v oznámení již neplatí, protože energie vyráběná společností Friel Acerra se prodává na vnitrostátním trhu s energií a nová elektrárna na biopaliva je přímo napojená na vnitrostátní síť.
(102)
Na základě informací poskytnutých italskými orgány ve fázi formálního vyšetřování Komise bere na vědomí argumentaci, podle které by vývoj průmyslové zóny v obci Acerra mohl být v případě přerušení investičního projektu společnosti Friel Acerra ohrožen, protože by to znamenalo další negativní signál pro potenciální investory v této oblasti již tak těžce zasažené sociálními a hospodářskými obtížemi. Ostatní podniky, které projevily zájem usadit se v této zóně, by mohly od svého záměru ustoupit, což by mělo další negativní vliv na městskou oblast, která již tak upadla do krize. Je však třeba zdůraznit, že Komise prohlašuje podporu, která nemá žádný motivační účinek ex ante, za neslučitelnou, což nemůže ve svém důsledku bránit tomu, aby se ve stejné průmyslové zóně usadili další investoři, nebo připravit jiné podpory o příslušný motivační účinek.
(103)
Nakonec Komise uvádí, že italské orgány neposkytly konkrétní údaje týkající se jakéhokoli vzdělávání nebo předávání znalostí nebo jakéhokoli účinku přelévání nebo multiplikačního účinku investice, jako tomu bylo ve většině případů regionální podpory ad hoc, které byly schváleny Komisí v posledních letech (41).
(104)
Z výše uvedených důvodů a s přihlédnutím k předchozí praxi a všem možným aspektům (omezený počet přímých a nepřímých pracovních míst vytvořených na základě projektu, zanedbatelný příspěvek k regionální energetické politice, absence přímého energetického vstupu pro danou průmyslovou zónu, neexistence účinků přelévání a zejména jasně nepřiměřená výše podpory vzhledem k počtu vytvořených nebo udržených pracovních míst) Komise dospěla k závěru, že investice nepřispívá k jednotné strategii regionálního rozvoje, jak vyžaduje odstavec 10 pokynů z roku 2007).
5.4.3. Způsobilé náklady (odstavce 34, 35 a 36 a 50 až 56 pokynů z roku 2007)
(105)
Navzdory hospodářskému odůvodnění uvedenému italskými orgány neproběhl převod majetku (elektrárny) ze společnosti NGP na společnost Friel Acerra zcela v souladu s předpisy. Samotná společnost Friel Acerra jakožto nabyvatel potvrzuje, že v okamžiku převodu byla ovládána z 90,5 % společností NGP.
(106)
Dočasný podíl společnosti NGP ve společnosti Friel Acerra se však zdá být spojen se způsobem (vkladem části podniku) zvoleným pro převod stávající elektrárny mezi dvěma formálně nezávislými stranami. Po skončení operace (vkladu části podniku společností NGP do společného podniku a prodeji podílů skupině Friel) se oba podniky opět staly nezávislými. Navíc požadavek na ocenění uzavřené tepelné elektrárny nezávislým znalcem byl splněn v souladu se zásadami a účelem uvedenými v odstavci 35 pokynů z roku 2007.
(107)
Pokud jde tedy o převod uzavřené tepelné elektrárny, Komise dospěla k závěru, že ačkoli nebylo ustanovení odstavce 35 pokynů z roku 2007 - které stanoví, že provozovna musí být „zakoupena nezávislým investorem“ - z formálního hlediska zcela splněno, byla naplněna jeho podstata. Cena zaplacená společností Friel Acerra za uzavřenou tepelnou elektrárnu skutečně odpovídá hodnotě stanovené nezávislým znalcem a krátce po převodu majetku se nabyvatelská společnost stala na prodávající společnosti (NGP) nezávislou.
(108)
Pokud jde o další použitý majetek zahrnutý do způsobilých nákladů, Komise přijímá argumentaci předloženou italskými orgány a společností Friel Acerra, podle které převod použitých nádrží proběhl mezi dvěma nezávislými stranami za tržních podmínek, i když bez předchozího formálního posudku provedeného nezávislým znalcem. Cena zaplacená za tento majetek odpovídá tržní ceně, jak potvrzuje nový dokument vypracovaný týmž nezávislým znalcem, který již dříve ocenil uzavřenou elektrárnu.
(109)
Na nabytí majetku přímo souvisejícího s provozovnou, tj. uzavřené tepelné elektrárny a použitých nádrží, lze tedy také pohlížet jako na počáteční investici podle odstavce 35 pokynů z roku 2007.
5.4.4. Závěry týkající se slučitelnosti s pokyny z roku 2007
(110)
I když tedy některé požadavky týkající se regionální investiční podpory podle pokynů z roku 2007 byly dodrženy, dospěla Komise k závěru, že v souvislosti s regionální podporou ad hoc na investiční projekty nebyly splněny výše uvedené povinnosti (motivační účinek a příspěvek k regionálnímu rozvoji). Komise proto dospěla k závěru, že předmětné opatření nemůže být prohlášeno za slučitelné podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU a podle pokynů z roku 2007.
5.5. Slučitelnost s ustanoveními pokynů k podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2008
(111)
Ani ve fázi předběžného posouzení, ani ve fázi formálního vyšetřování italské orgány nereagovaly na připomínku Komise, podle které se na posuzování podpor tohoto druhu, které jsou charakteristické energetickými/environmentálními cíli a investicemi této povahy (elektrárna na biopaliva), spíše vztahují pokyny k podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2008.
(112)
Komise uvádí, že pokyny k podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2008 v části 1.3.4 vyžadují existenci motivačního účinku. Odstavec 27 stanoví, že je nutné ověřit, zda by k dané investici nedošlo i bez poskytnutí státní podpory.
(113)
Komise se domnívá, že v tomto případě byla investice z důvodů uvedených v části 5.4.1 zahájena dříve, než orgán příslušný k poskytnutí podpory vyjádřil pevný úmysl podporu na tento projekt skutečně poskytnout. Oznámená podpora proto nemůže mít žádný motivační účinek, a podmínky pokynů k podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2008 tedy nejsou splněny již z tohoto důvodu.
(114)
Komise dále uvádí, že Itálie ani přes výslovnou výzvu neposkytla informace nezbytné k tomu, aby prokázala splnění podmínek stanovených pokyny k podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2008 pro investice v odvětví obnovitelné energie (odstavce 102 až 106 pokynů k podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2008).
(115)
Komise uvádí, že je na členském státu, aby prokázal slučitelnost podpory (42). Jelikož Itálie v této věci žádné informace neposkytla, Komise nemá dostatečné informace, aby rozhodla o splnění dalších kritérií stanovených pokyny k podpoře na ochranu životního prostředí.
(116)
Komise proto dospěla k závěru, že předmětná podpora nemůže být prohlášena za slučitelnou s vnitřním trhem ani podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, ani podle pokynů k podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2008, ani podle žádné jiné výjimky obsažené v SFEU. Podpora tedy musí být zakázána.
6. ZÁVĚR
(117)
V rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení Komise uvedla důvody shrnuté v části 3 tohoto rozhodnutí, na jejichž základě zpochybnila, že by se na dané opatření mohla vztahovat výjimka podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU. Tyto pochybnosti nebyly zcela rozptýleny informacemi a argumenty obsaženými v připomínkách italských orgánů a příjemce podpory.
(118)
Komise dospěla k závěru, že regionální podpora ad hoc společnosti Friel Acerra oznámená italskými orgány popsaná v části 2 tohoto rozhodnutí nesplňuje všechny podmínky stanovené v pokynech z roku 2007, aby mohla být považována za slučitelnou s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU, ani nesplňuje všechny podmínky stanovené v pokynech k podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2008, aby mohla být považována za slučitelnou s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU. Podpora není slučitelná ani z žádného jiného důvodu.
(119)
Vzhledem k tomu, že podpora není slučitelná s žádnou další výjimkou obsaženou v SFEU, nemůže být provedena. Podle italských orgánů nebyla podpora dosud vyplacena, takže není třeba ji vracet,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora, kterou Italská republika hodlá poskytnout společnosti Fri-El Acerra S.r.l. ve výši 19,5 milionu EUR, je neslučitelná s vnitřním trhem.
Uvedená podpora tedy nemůže být provedena.
Článek 2
Italská republika bude informovat Komisi do dvou měsíců od data oznámení tohoto rozhodnutí o přijetí příslušných opatření.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Italské republice.
V Bruselu dne 15. září 2010.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE,
del 15 settembre 2010,
relativa all’aiuto di Stato C 8/09 (ex N 357/08) al quale l’Italia intende dare esecuzione in favore di Fri-El Acerra S.r.l.
[notificata con il numero C(2010) 6159]
(Il testo in lingua italiana è il solo facente fede)
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2011/110/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 108, paragrafo 2, primo comma,
visto l’accordo sullo Spazio economico europeo, in particolare l’articolo 62, paragrafo 1, lettera a),
dopo aver invitato gli interessati a presentare osservazioni conformemente ai detti articoli (1) e viste le osservazioni trasmesse,
considerando quanto segue:
1. PROCEDIMENTO
(1)
Il 22 maggio 2008 ha avuto luogo un incontro di prenotifica tra i servizi della Commissione e le autorità italiane.
(2)
Con comunicazione elettronica del 16 luglio 2008, protocollata presso la Commissione lo stesso giorno, le autorità italiane hanno notificato alla Commissione, a norma dell’articolo 108, paragrafo 3, TFUE, l’intenzione di concedere un aiuto ad hoc a Fri-El Acerra S.r.l.
(3)
Con lettere del 2 settembre 2008 (D/53398) e del 12 dicembre 2008 (D/54895), la Commissione ha chiesto ulteriori informazioni, che le autorità italiane hanno fornito con lettere del 1o ottobre 2008 (A/20101), del 22 ottobre 2008 (A/22018) e del 19 gennaio 2009, l’ultima protocollata presso la Commissione il 21 gennaio 2009 (A/1460).
(4)
Il 10 marzo 2009, la Commissione ha deciso di avviare il procedimento di cui all’articolo 108, paragrafo 2, TFUE riguardo all’aiuto in oggetto. La decisione di avviare il procedimento è stata pubblicata il 24 aprile 2009 nella Gazzetta ufficiale (2). La Commissione ha invitato gli interessati a presentare osservazioni in merito.
(5)
Il 15 maggio 2009 il beneficiario dell’aiuto, Fri-El Acerra S.r.l., ha presentato le proprie osservazioni in merito alla decisione di apertura del procedimento (A/11823). Il 9 giugno 2009 tali osservazioni sono state inviate all’Italia affinché potesse commentarle (D/52516). Il 7 luglio 2009 le autorità italiane hanno chiesto una proroga di tre mesi del termine per la presentazione dei propri commenti (A/16162). Il 20 agosto 2009 i servizi della Commissione hanno risposto (D/53581) fissando a riguardo una nuova scadenza di un mese. Il 10 settembre 2009 le autorità italiane hanno chiesto (A/19513) urgentemente una riunione con i servizi della Commissione per discutere il caso; il 18 settembre 2009 hanno presentato le osservazioni (A/20172) da discutere alla riunione, che ha avuto luogo a Bruxelles il 24 settembre 2009 in presenza dei legali in rappresentanza dell’ente concedente (Regione Campania) e del beneficiario (Fri-El Acerra S.r.l.).
(6)
Con lettera del 21 ottobre 2009 (D/54421) i servizi della Commissione hanno sollecitato le autorità italiane a presentare le informazioni e i documenti supplementari concordati alla riunione. Il 2 novembre 2009 le autorità italiane hanno infine fornito tali documenti ed informazioni, protocollati alla Commissione lo stesso giorno (A/23266). Con lettera del 23 dicembre 2009 (D/55541) i servizi della Commissione hanno chiesto alle autorità italiane di fornire, se disponibili, altri documenti. Con lettera del 1o febbraio 2010 (A/1892) le autorità italiane hanno presentato varia documentazione, principalmente del beneficiario dell’aiuto. L’Italia ha infine fornito ulteriori chiarimenti con un messaggio di posta elettronica del 5 maggio 2010.
2. DESCRIZIONE DETTAGLIATA DELLA MISURA D’AIUTO
(7)
Le autorità italiane hanno notificato l’intenzione di concedere, nell’ambito degli orientamenti in materia di aiuti di Stato a finalità regionale 2007-2013 (3) (in appresso «gli orientamenti 2007»), un aiuto ad hoc a finalità regionale a favore di Fri-El Acerra S.r.l. per la riconversione di una centrale termoelettrica dismessa in una centrale elettrica alimentata da olio vegetale (bioliquidi) ad Acerra (Campania). La Campania è una regione ammissibile agli aiuti a finalità regionale (NUTS II) ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera a), TFUE, con un massimale standard di aiuto regionale per le grandi imprese del 30 % equivalente sovvenzione lordo (ESL) conformemente alla Carta degli aiuti di Stato a finalità regionale per l’Italia 2007-2013 (4). Mediante l’aiuto le autorità italiane intendevano promuovere lo sviluppo regionale.
2.1. Il beneficiario dell’aiuto
(8)
Fri-El Acerra S.r.l (in appresso, «Friel Acerra») è il beneficiario dell’aiuto. Friel Acerra è stata costituita sotto forma di società a responsabilità limitata il 20 dicembre 2005, controllata al 95 % da Fri-El Acerra Holding S.r.l. e al 5 % da NGP SpA (in appresso, «NGP»), il proprietario della centrale termoelettrica dismessa. Il 9 febbraio 2006, NGP ha temporaneamente aumentato la sua partecipazione in Friel Acerra dal 5 % al 90,5 %, in cambio del conferimento a Friel Acerra del suo ramo di azienda relativo alla centrale elettrica. Alcuni giorni dopo, il 20 febbraio 2006, la partecipazione di NGP è stata ridotta al 49 % e alcuni mesi più tardi, il 10 ottobre 2006, è nuovamente scesa al 5 %.
(9)
Al momento della notifica della misura, Friel Acerra era controllata al 95 % da Fri-El Acerra Holding S.r.l. e, per il rimanente 5 %, da NGP. Nel gennaio 2009 le autorità italiane hanno informato la Commissione che, l’11 dicembre 2008, NGP aveva deciso di ritirarsi dalla proprietà di Friel Acerra. Attualmente, Friel Acerra è pertanto controllata al 100 % da Fri-El Acerra Holding S.r.l., una società controllata dal gruppo Fri-El Green Power SpA.
(10)
Il gruppo Fri-El Green Power SpA (in appresso, «gruppo Friel») è stato fondato nel 1994 nella provincia di Bolzano dai tre fratelli Gostner e opera nella produzione e vendita di elettricità da fonti rinnovabili. Più precisamente, il gruppo Friel opera nella produzione di energia da fonte eolica, producendo energia elettrica in 19 parchi eolici in Italia. Il progetto d’investimento di Acerra è il primo nel quale il gruppo cui appartiene il beneficiario produce energia da biomassa liquida, mentre altre centrali elettriche a biomassa e biogas sono in corso di sviluppo (5).
(11)
NGP è nata nel 2003 dalla scissione dell’attività, ad Acerra, di produzione di polimeri poliestere di Montefibre, un produttore di acrilico e di fibre di poliestere. NGP ha attraversato difficoltà finanziarie e ha beneficiato di un aiuto per la ristrutturazione, notificato alla Commissione (NN15/2007, C14/2007), dell’ammontare complessivo di 20,87 milioni di EUR. La Commissione ha approvato l’aiuto a favore di NGP il 16 luglio 2008 (6). La vendita della centrale termoelettrica dismessa era uno degli elementi del piano di ristrutturazione presentato dalle autorità italiane.
(12)
Le autorità italiane hanno fornito dati confermanti la qualifica di PMI, nel 2006, del beneficiario dell’aiuto e del gruppo Friel.
(13)
Nel corso della valutazione, le autorità italiane hanno fornito informazioni riguardo agli sviluppi dell’assetto proprietario del beneficiario dell’aiuto, da cui risulta che al momento del trasferimento della proprietà della centrale elettrica dismessa (febbraio 2006), NGP, precedente proprietario degli attivi, deteneva una partecipazione del 90,5 % in Friel Acerra. In seguito, nel corso del 2006, la partecipazione di NGP in Friel Acerra è scesa al 5 %.
2.2. Il progetto di investimento
(14)
Il progetto d’investimento notificato è realizzato nella regione Campania, nella zona industriale di Acerra. Il progetto riguarda l’acquisto della centrale termoelettrica dismessa di proprietà di NGP e la sua riconversione in una centrale elettrica alimentata da olio vegetale, principalmente olio di palma.
(15)
La nuova centrale elettrica è composta da quattro motori a combustione Wärtsilä, tipo 18V46, di potenza unitaria di 17,2 MW e da una turbina a vapore di 6 MW. La produzione complessiva della centrale, in termini di energia elettrica e di calore, è di 74,8 MW.
(16)
Le autorità italiane hanno dichiarato che la realizzazione del progetto è cominciata nel luglio 2007 e doveva essere completata nel 2009. Ciò nonostante, l’operazione di acquisto della vecchia centrale elettrica è stata avviata nel febbraio 2006. Stando a informazioni pubblicamente disponibili, la centrale elettrica a biocombustibile è operativa dal 2009 (7).
(17)
Si osserva che le autorità italiane hanno fornito alla Commissione autorizzazioni e licenze relative alla conformità del progetto di investimento con le normative ambientali nazionali ed europee.
2.3. Costi ammissibili del progetto
(18)
I costi d’investimento totali ammissibili del progetto ammontano a 80,635 milioni di EUR in valore nominale (8), di cui 3,3 milioni di EUR per progettazione e studi di fattibilità, 60,920 milioni di EUR per nuovi macchinari e impianti (la nuova centrale elettrica a biocombustibile), e l’importo restante per l’acquisto dell’infrastruttura esistente e di altre opere murarie e assimilate. I costi d’acquisto dell’infrastruttura esistente includono i costi per acquistare la centrale termoelettrica dismessa (8,296 milioni di EUR) e il parco serbatoi in acciaio (4,2 milioni di EUR) precedentemente appartenente a NGP.
(19)
L’Italia ha fornito alla Commissione i dettagli dell’acquisto, da parte di Friel Acerra, della centrale elettrica dismessa da NGP, spiegando che quest’ultima, contestualmente alla sottoscrizione di un aumento di capitale di Friel Acerra, le ha conferito il suo ramo di azienda relativo alla centrale elettrica per un valore complessivo di 8 296 520 EUR, di cui 3 771 043 EUR di debiti verso terzi, e imputando a riserve patrimoniali la differenza (arrotondata a 4,525 milioni di EUR). Le autorità italiane hanno fornito una perizia esterna a conferma del valore della centrale elettrica.
(20)
L’Italia ha inoltre fornito una copia dell’accordo riguardante la vendita del parco serbatoi, firmato fra Friel Acerra e NGP, al prezzo pattuito di 4,2 milioni di EUR. Malgrado la richiesta della Commissione, durante la fase della valutazione preliminare le autorità italiane non hanno presentato una valutazione esterna che comprovi tale valore.
(21)
Le autorità italiane dichiarano che i costi sostenuti dal beneficiario dell’aiuto sono stati di 35 milioni di EUR nel 2007 e di 45,635 milioni di EUR nel 2008.
2.4. Finanziamento dell’investimento
(22)
Le autorità italiane hanno notificato che 21 milioni di EUR, corrispondenti al 25 % dei costi totali dell’investimento, pari a 80,635 milioni di EUR (valore nominale), sarebbero stati finanziati tramite risorse proprie di Friel Acerra; 19,5 milioni di EUR avrebbero corrisposto all’importo dell’aiuto, mentre il resto sarebbe stato coperto da prestiti bancari a breve e medio/lungo termine.
2.5. Base giuridica dell’aiuto ad hoc
(23)
Le autorità italiane affermano che Friel Acerra ha avviato il progetto di investimento per la riconversione della centrale elettrica di Acerra nel 2006 (al momento dell’acquisto della centrale elettrica dismessa), sulla base dell’impegno da esse assunto in forza dell’Accordo di programma (Accordo di programma per l’attuazione coordinata dell’intervento nell’area di crisi industriale della NGP Spa di Acerra). Secondo le autorità italiane, l’effetto di incentivazione dovrebbe derivare dall’Accordo di programma, in considerazione del suo valore giuridico vincolante.
(24)
L’Accordo di programma è stato firmato il 15 luglio 2005 dalle autorità nazionali, regionali e locali con NGP, Montefibre ed Edison SpA e riguarda lo stabilimento di NGP, nonché altre attività nella zona di Acerra. Tuttavia, l’Accordo non menziona l’aiuto per la riconversione della centrale elettrica dismessa, ma elenca gli investimenti e le misure da realizzare per la ristrutturazione di NGP. La società per l’energia Edison SpA (non legata a Friel Acerra) figurava all’epoca come futuro investitore nella centrale elettrica esistente, ma si è infine ritirata dall’operazione. L’Accordo di programma è stato successivamente modificato da un protocollo del 6 aprile 2006 (9) e da un protocollo dell’8 aprile 2008.
(25)
La decisione della Regione Campania con l’impegno di accordare un aiuto ad hoc a finalità regionale a Friel Acerra per la riconversione della centrale elettrica di Acerra è stata emessa il 26 ottobre 2007.
(26)
Nella notifica iniziale, le autorità italiane hanno fornito un elenco cronologico degli eventi e hanno informato che i seguenti documenti dovevano essere considerati la base giuridica dell’aiuto, in particolare:
-
Protocollo dell’8 aprile 2008 che modifica l’Accordo di programma, e
-
Deliberazione della Giunta regionale della Regione Campania n. 1857 del 26 ottobre 2007 (10).
2.6. L’aiuto
(27)
La misura notificata riguarda un aiuto per la rilevazione e la riconversione di uno stabilimento esistente che è stato chiuso. Essa consiste in una sovvenzione diretta dell’importo totale di 19,5 milioni di EUR, in valore nominale.
3. MOTIVI DELL’AVVIO DEL PROCEDIMENTO D’INDAGINE FORMALE
(28)
Dopo una valutazione preliminare della misura, la Commissione ha espresso dubbi sulla compatibilità dell’aiuto notificato con il mercato interno ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera c), TFUE alla luce degli orientamenti 2007, e ha deciso di avviare il procedimento di cui all’articolo 108, paragrafo 2, TFUE. Nella sua decisione, la Commissione ha espresso i dubbi esposti in appresso.
(29)
La Commissione dubita che sia soddisfatta la condizione riguardante l’effetto di incentivazione di cui al punto 38 degli orientamenti 2007: «In caso di aiuti ad hoc, l’autorità competente deve aver rilasciato una dichiarazione di intenti circa la concessione degli aiuti prima dell’avvio dei lavori sul progetto, fatta salva l’approvazione della misura da parte della Commissione». Il documento menzionato dalle autorità italiane come dichiarazione di intenti (l’Accordo di programma del 15 luglio 2005) non sembrava soddisfare tali condizioni, poiché non concede aiuti per il progetto né menziona il beneficiario dell’aiuto, il progetto e l’importo dell’aiuto. Il beneficiario dell’aiuto è stato formalmente costituito solo in seguito, il 20 dicembre 2005. Stando alle informazioni a disposizione della Commissione, il progetto è cominciato nel febbraio 2006 con l’acquisto della centrale termoelettrica dismessa (primi costi ammissibili nell’ambito degli aiuti notificati), mentre il documento che può essere considerato come dichiarazione di intenti ai sensi del punto 38 degli orientamenti 2007 è stato emesso dalla Regione Campania molto più tardi, il 26 ottobre 2007.
(30)
La Commissione dubita altresì che parte degli attivi esistenti (la centrale termoelettrica dismessa) sia stata acquistata da un investitore indipendente a norma dei punti 34 e 35 degli orientamenti 2007, che indicano: «In caso di acquisizione di uno stabilimento, vanno presi in considerazione esclusivamente i costi di acquisto di attivi da terzi», e «Anche l’acquisizione degli attivi direttamente collegati ad uno stabilimento può essere considerata un investimento iniziale a condizione che lo stabilimento […] venga comperato da un investitore indipendente». Al momento dell’operazione, Friel Acerra, beneficiaria dell’aiuto, era controllata da NGP, proprietario degli attivi. Più precisamente, NGP deteneva una partecipazione del 90,5 % in Friel al momento del trasferimento degli attivi: il 9 febbraio 2006 il capitale di Friel Acerra è stato aumentato da 10 000 EUR a 100 000 EUR, e tale aumento di capitale è stato sottoscritto esclusivamente da NGP. Pertanto, NGP ha temporaneamente aumentato la sua partecipazione in Friel Acerra dal 5 % al 90,5 %. Dopo il trasferimento del 9 febbraio 2006, il processo che ha portato al ritiro di NGP come azionista di maggioranza in Friel Acerra è stato quasi immediato. Come già illustrato al considerando 8, solo pochi giorni dopo (20 febbraio 2006), la partecipazione di NGP era ridotta al 49 % e alcuni mesi dopo (10 ottobre 2006) al 5 %.
(31)
Non è chiaro se l’acquisizione successiva di altri attivi esistenti (serbatoi) da NGP abbia avuto luogo «a condizioni di mercato», come stabilito ai punti 34 e 52 degli orientamenti 2007. Le autorità italiane non hanno fornito alcuna perizia di un esperto indipendente che stabilisca chiaramente il prezzo di mercato dei serbatoi.
(32)
Il contributo a livello regionale dell’aiuto ad hoc a favore di Friel Acerra non è stato dimostrato come stabilito a norma del punto 10 degli orientamenti 2007: «Quando si prevede, a titolo eccezionale, di concedere aiuti individuali ad hoc ad una singola impresa […], spetta allo Stato membro dimostrare che il progetto contribuisce ad una strategia coerente di sviluppo regionale». La creazione (o il mantenimento) di 25 posti di lavoro a fronte di un aiuto di 19,5 milioni di EUR, e il contributo della centrale elettrica a biocombustibile con una capacità di 75 MW alla soluzione del deficit energetico della regione di 2 489 MW appaiono insufficienti, e l’aiuto sproporzionato all’impatto del progetto. Non è stato dimostrato chiaramente neanche il contributo del progetto al rilancio dell’area industriale di Acerra.
(33)
La Commissione ha chiesto alle autorità italiane e a terzi di commentare la questione dell’effettivo contributo della nuova centrale elettrica alimentata da olio di palma allo sviluppo dell’area di Acerra e della regione campana.
(34)
Nella decisione, la Commissione ha inoltre chiesto alle autorità italiane commenti in merito alle disposizioni della disciplina comunitaria degli aiuti di Stato per la tutela ambientale (11) (disciplina ambientale 2008).
4. OSSERVAZIONI RICEVUTE DA TERZI E COMMENTI DELLO STATO MEMBRO
(35)
Come precedentemente indicato, la Commissione ha ricevuto osservazioni dal beneficiario dell’aiuto, Friel Acerra, il 15 maggio 2009. Tali osservazioni sono state commentate dalle autorità italiane con lettere del 18 settembre 2009 e del 2 novembre 2009. In seguito a un’ulteriore richiesta della Commissione, il 1o febbraio 2010 le autorità italiane hanno fornito alla Commissione documenti del beneficiario dell’aiuto.
4.1. Sintesi delle osservazioni del beneficiario Friel Acerra
(36)
Per quanto riguarda l’effetto di incentivazione, Friel Acerra rimanda a vari documenti firmati dalle autorità italiane fra il 2004 e il 2008 per il rilancio del sito industriale di Acerra. Più specificamente, Friel Acerra menziona il Protocollo d’intesa del 12 maggio 2004 (12), l’Accordo di programma del 15 luglio 2005 (13), il Protocollo integrativo dell’Accordo di programma del 6 aprile 2006 (14), così come la Deliberazione della Giunta Regionale della Regione Campania n. 1857 (15) e il Protocollo integrativo dell’Accordo di programma dell’8 aprile 2008 (16). La principale argomentazione di Friel Acerra è che i dubbi espressi dalla Commissione nella decisione di avvio del procedimento non tengono del tutto conto di questi documenti, e in particolare dell’Accordo di programma firmato il 15 luglio 2005, che secondo Friel Acerra costituisce un atto giuridicamente vincolante per gli aiuti a favore di tutti i suoi interventi successivi.
(37)
Alla seconda delle due riunioni del comitato incaricato dell’attuazione dell’Accordo di programma, svoltesi rispettivamente il 29 settembre e il 6 ottobre 2005 (e di cui l’Italia ha fornito i verbali alla Commissione), il gruppo Friel era stato menzionato dal rappresentante di NGP come un potenziale investitore, con interesse nell’acquisto della vecchia centrale elettrica a condizione che il progetto di investimento beneficiasse di un aiuto regionale.
(38)
Friel Acerra ritiene che la legittima aspettativa sia stata rafforzata dalla prima modifica all’Accordo di programma, firmata il 6 aprile 2006 dalle autorità italiane, che menziona chiaramente, all’articolo 3, l’obbligo della Regione Campania di sostenere finanziariamente il progetto della nuova centrale elettrica a biocombustibile. Pertanto, Friel Acerra ritiene che la Regione Campania fosse giuridicamente vincolata a sostenere il suo investimento ben prima del 7 giugno 2006, quando l’impresa ha formalmente presentato la prima richiesta di aiuto. Gli atti successivi della Regione Campania, il 26 ottobre 2007 e l’8 aprile 2008, non hanno fatto che confermare tale obbligo.
(39)
Per quanto riguarda i costi ammissibili, Friel Acerra concorda con la Commissione sul fatto che, al momento del trasferimento degli attivi (la centrale elettrica dismessa) le due imprese NGP e Friel Acerra non erano indipendenti, poiché NGP controllava il 90,5 % di Friel Acerra. Tuttavia, Friel Acerra sottolinea che la transazione è avvenuta a condizioni di mercato, visto che il prezzo d’acquisto era stato fissato al valore stabilito da un esperto indipendente. Friel Acerra aggiunge che la partecipazione di NGP nell’impresa è scesa al 5 % già nel corso del 2006. Per eliminare tutti i possibili dubbi di un possibile vantaggio per NGP, il gruppo Friel ha rilevato da NGP anche il restante 5 % l’11 dicembre 2008. L’impresa ritiene quindi che il controllo temporaneo di NGP non rispecchi una logica economica a medio-lungo termine, ma sia dovuto a una specifica modalità scelta per il trasferimento degli attivi (la centrale elettrica dismessa).
(40)
Quanto al prezzo pagato per gli altri attivi acquistati da Friel Acerra a NGP (il parco serbatoi), come stabilito nel contratto di acquisto preliminare dell’8 marzo 2006, il beneficiario dell’aiuto conferma che esso rispecchia il valore di mercato degli attivi. Per dimostrarlo, il beneficiario dell’aiuto ha presentato un nuovo documento contenente una stima del valore del parco serbatoi, preparato dallo stesso esperto indipendente che ha stimato il valore della centrale elettrica dismessa. Questa nuova perizia, preparata ex post nel 2009 nella fase del procedimento d’indagine formale, si riferisce esplicitamente ai prezzi di mercato di questi attivi usati al novembre 2008 e conferma il prezzo pagato a NGP dal beneficiario dell’aiuto.
(41)
Per quanto riguarda il contributo del progetto allo sviluppo regionale, Friel Acerra menziona in primo luogo i 25 posti di lavoro creati. L’impresa sottolinea inoltre che la centrale elettrica a biocombustibile rientra nella nuova strategia di sviluppo del sito industriale di Acerra. Tale strategia di sviluppo tiene conto della necessità di nuovi investimenti a basso impatto ambientale (come, appunto, la centrale elettrica a biocombustibile di Friel Acerra). Inoltre, a parte l’area ex Montefibre, il Consorzio per l’Area di Sviluppo Industriale della Provincia di Napoli (17) intende trasformare la zona in un polo d’innovazione per l’industria aeronautica. Tutto ciò avrebbe un impatto significativo in termini di occupazione e di ambiente e sulle condizioni sociali ed economiche della regione, e la centrale elettrica a biocombustibile di Friel Acerra contribuisce positivamente a tale strategia.
(42)
Quanto agli aspetti ambientali, infine, Friel Acerra rinvia agli stessi documenti di programmazione della Regione Campania precedentemente menzionati dalle autorità italiane: le Linee guida in materia di sviluppo sostenibile nel settore energetico del 2002, che stabiliscono gli obiettivi della politica energetica regionale; il Piano d’azione per lo sviluppo economico regionale del 2006, e il Piano energetico ambientale del 2008. L’impresa ritiene che tutti questi documenti indichino chiaramente la necessità di una centrale elettrica alimentata da fonti rinnovabili nella Regione Campania.
4.2. Sintesi dei commenti dello Stato membro
(43)
Con lettera del 18 settembre 2009, le autorità italiane hanno presentato una dettagliata argomentazione riguardo al requisito dell’effetto di incentivazione stabilito al punto 38 degli orientamenti 2007. Più in particolare, le autorità italiane ritengono che gli orientamenti 2007 non specifichino chiaramente la forma della dichiarazione di intenti.
(44)
Le autorità italiane ribadiscono la natura vincolante dell’Accordo di programma firmato il 15 luglio 2005, e riaffermano che l’avvio del procedimento amministrativo è da far risalire almeno al Protocollo d’intesa del 2004, che comprendeva l’impegno, da parte delle istituzioni, di fornire incentivi per il rilancio del sito industriale di Acerra. Esse osservano inoltre che il primo Protocollo del 6 aprile 2006, che modifica l’Accordo di programma, contiene un riferimento implicito a Friel Acerra e dichiara che la Regione Campania intende fornire incentivi per l’investimento nella nuova centrale.
(45)
Le autorità italiane affermano inoltre che l’identità dei soggetti privati individuati come «attuatori» assume un rilievo del tutto marginale, nella misura in cui il progetto viene intrapreso nei termini della portata concordata e dei suoi obiettivi socioeconomici e industriali. Esse sottolineano infine che, in mancanza di tali incentivi, l’investitore non collocherebbe in quella zona le proprie attività, come risulterebbe dal verbale della riunione del comitato incaricato dell’attuazione dell’Accordo di programma, tenutasi il 6 ottobre 2005.
(46)
Per quanto riguarda l’indipendenza fra Friel Acerra e NGP, le autorità italiane hanno confermato la posizione di Friel Acerra e il fatto che il titolare del progetto e beneficiario dell’aiuto notificato sia solo ed esclusivamente tale società - soggetto del tutto indipendente da NGP. Le autorità italiane indicano che la presenza temporanea di NGP nel capitale sociale di Friel Acerra si è verificata solo per un breve arco temporale (18) in ragione della modalità prescelta dalle parti per il trasferimento della centrale. Nella lettera del 2 novembre 2009, le autorità italiane spiegano che il metodo adottato per il trasferimento della centrale elettrica da NGP a Friel Acerra, in un primo tempo col conferimento del ramo d’azienda a Friel Acerra e con la successiva cessione delle quote da NGP (al gruppo Friel), in alternativa ad una compravendita degli asset in questione, è da ricondurre sostanzialmente a: a) motivi di carattere fiscale; b) rateizzazione dei pagamenti; c) motivi autorizzativi.
(47)
Con riferimento alla determinazione del valore degli asset, le autorità italiane osservano che Friel Acerra, per la centrale elettrica dismessa, ha pagato l’equivalente del valore emerso dalle perizie di un esperto indipendente e che, a tale riguardo, non sembra potersi dubitare, da un lato, del fatto che il trasferimento della centrale sia avvenuto fra soggetti indipendenti, e dall’altro, ed in ogni caso, che l’operazione sia avvenuta a condizioni di mercato.
(48)
Anche per quanto riguarda l’acquisto del parco serbatoi, vale, naturalmente, quanto già rilevato in merito all’indipendenza fra NGP e Friel Acerra. Ne discende che anche la cessione del parco serbatoi è avvenuta «fra soggetti indipendenti». Peraltro, anche nel caso dell’acquisto del parco serbatoi, le parti hanno inteso attenersi strettamente ai valori di mercato ai fini della determinazione del valore da attribuire al bene, applicando i medesimi criteri e parametri utilizzati dall’esperto indipendente nella relazione di stima predisposta in relazione alla centrale.
(49)
Per quanto riguarda il contributo regionale, le autorità italiane, nei commenti forniti, hanno riaffermato che il progetto di investimento:
-
incrementerebbe l’occupazione, nella misura dei 25 posti di lavoro diretti creati;
-
avrebbe un effetto moltiplicatore, dovuto alla concentrazione di iniziative industriali rilevanti nel sito di Acerra, con almeno 10 unità lavorative ulteriori connesse alle attività di approvvigionamento e di stoccaggio dell’olio di palma ed assistenza al trasporto;
-
sarebbe rilevante nella strategia di sviluppo del polo industriale di Acerra, con il rilancio industriale, occupazionale e sociale dell’area industriale di Acerra, da un lato, e la realizzazione, nella medesima area, di una centrale termoelettrica a basso impatto ambientale;
-
contribuirebbe al superamento del deficit energetico nella regione in termini di qualità dell’energia, prodotta da fonti rinnovabili (bioliquidi). In quest’ottica la centrale, con i suoi 75 MW di potenza, assumerà un ruolo importante per raggiungere l’obiettivo regionale di 200 MW al 2013 per le biomasse. Questo obiettivo è menzionato nel Piano energetico ambientale regionale (PEAR) del 2008.
(50)
Le autorità italiane hanno anche allegato alla loro lettera del 2 novembre 2009 una nota del ministero dello Sviluppo economico, del 21 ottobre 2009, volta a confermare il contributo del progetto allo sviluppo regionale. In tale nota, il ministero conferma che:
-
l’Accordo di programma del 15 luglio 2005 si è incentrato su: «la costruzione di un insieme di investimenti per la diversificazione delle attività industriali localizzate […]; l’ammodernamento delle principali infrastrutture di supporto (centrale elettrica e impianto di depurazione), anche ai fini di rioccupazione dei lavoratori; la confluenza di risorse del governo centrale e della Regione Campania per il finanziamento delle incentivazioni necessarie ai nuovi investimenti»;
-
si sarebbero perseguiti tre obiettivi economico-produttivi: a) evitare la chiusura della parte più nuova dello stabilimento SIMPE (ex NGP); b) avviare un processo di diversificazione delle attività industriali in un sito contrassegnato per il passato dalla presenza egemone di un solo grande gruppo imprenditoriale, con conseguente attenuazione dei rischi di crisi ricorrenti; c) valorizzare un agglomerato industriale, come quello di Acerra, particolarmente gravato da problemi di disoccupazione e di disagio sociale dell’area;
-
di impegno a tutto campo è stata l’attività di promozione dei nuovi investimenti per configurare il «parco industriale» di Acerra che la Regione Campania ha proposto in sede di Accordo di programma.
(51)
Nella lettera del 2 novembre 2009 le autorità italiane hanno fornito commenti sulla conformità della centrale con la normativa in materia di fonti rinnovabili e sul combustibile per la sua alimentazione, dimostrando che, oltre all’olio di palma, l’alimentazione della centrale elettrica, in ragione delle caratteristiche della tecnologia utilizzata, può essere assicurata, senza pregiudizio per il suo regolare funzionamento o per la sua produttività, anche con olio di cocco, di copra, di colza, o altri biocarburanti vegetali assimilabili.
4.3. Altri documenti del beneficiario forniti dallo Stato membro
(52)
Il 23 dicembre 2009, allo scopo di avere una piena comprensione del processo decisionale, i servizi della Commissione hanno chiesto alle autorità italiane di fornire (se disponibile) ulteriore documentazione, precedente alla data di inizio del progetto di investimento da parte di Friel Acerra, per cui si giustificherebbe la stessa decisione di investire.
(53)
Le autorità italiane hanno risposto il 1o febbraio 2010, insistendo sul fatto che il verbale della riunione del 6 ottobre 2005 identifica chiaramente il gruppo Friel come investitore alternativo dopo il ritiro di Edison. In tali verbali l’aspettativa (del gruppo) di Friel per un sostegno regionale è affermata dalla persona rappresentante NGP.
(54)
Le autorità italiane hanno allegato alla risposta un’altra lettera del beneficiario dell’aiuto, con acclusi documenti interni del gruppo Friel: una nota di un consulente che menziona l’esistenza dell’opportunità di rilevare la centrale di NGP ad Acerra dopo il ritiro di Edison, due successivi contratti con lo stesso consulente e una relazione interna, del 26 gennaio 2006, che esamina la fattibilità finanziaria del progetto in presenza e in assenza di aiuto regionale.
5. VALUTAZIONE DELLA MISURA D’AIUTO
5.1. Configurazione di aiuto di Stato
(55)
Ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, TFUE, salvo deroghe contemplate dai trattati, sono incompatibili con il mercato interno, nella misura in cui incidano sugli scambi fra Stati membri, gli aiuti concessi dagli Stati, ovvero mediante risorse statali, sotto qualsiasi forma che, favorendo talune imprese o talune produzioni, falsino o minaccino di falsare la concorrenza.
(56)
L’aiuto è concesso dalle autorità italiane nella forma di una sovvenzione diretta. Si può quindi considerare che tale sostegno sia dato dallo Stato membro e mediante risorse statali ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, TFUE.
(57)
L’aiuto è destinato a una singola impresa, Friel Acerra, ed è quindi selettivo.
(58)
L’aiuto è concesso per un investimento relativo alla produzione di energia elettrica. Il mercato dell’elettricità è stato gradualmente aperto alla concorrenza, in particolare dalla direttiva 96/92/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 19 dicembre 1996, concernente norme comuni per il mercato interno dell’energia elettrica (GU L 27 del 1997, pag. 20), un processo culminato nella piena liberalizzazione del settore il 1o luglio 2007 (19). Inoltre, anche prima dell’intervento del legislatore comunitario, in Italia vi era una certa concorrenza nel settore (20). Poiché l’elettricità è oggetto di commercio fra gli Stati membri, la misura è di natura tale da incidere sugli scambi fra Stati membri.
(59)
L’aiuto concesso a Friel Acerra alleggerirà l’impresa dai costi che dovrebbe normalmente sostenere se dovesse installare una centrale analoga, il che significa che l’impresa beneficia di un vantaggio economico sui suoi concorrenti.
(60)
Favorire Friel Acerra e la sua produzione rispetto ai concorrenti significa che la concorrenza è falsata o rischia di essere falsata.
(61)
Di conseguenza, la Commissione ritiene che la misura notificata costituisca un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, TFUE.
(62)
Avendo stabilito che la misura notificata costituisce un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, TFUE, è necessario esaminare se può essere considerata compatibile col mercato interno.
5.2. Legittimità della misura d’aiuto
(63)
Notificando l’aiuto a favore di Friel Acerra prima di dargli esecuzione, l’Italia ha rispettato il requisito in materia di notifica individuale di cui all’articolo 108, paragrafo 3, TFUE.
5.3. Base giuridica della valutazione
(64)
Avendo stabilito che la suddetta misura comporta un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, TFUE, è necessario esaminare se essa può essere considerata compatibile col mercato interno alla luce delle deroghe previste all’articolo 107, paragrafi 2 e 3, TFUE.
5.3.1. Articolo 107, paragrafo 2, TFUE
(65)
Le deroghe di cui all’articolo 107, paragrafo 2, TFUE - che riguardano gli aiuti a carattere sociale concessi ai singoli consumatori, gli aiuti destinati a ovviare ai danni arrecati dalle calamità naturali oppure da altri eventi eccezionali, e gli aiuti concessi a determinate regioni della Repubblica federale di Germania - non si applicano nella fattispecie.
5.3.2. Articolo 107, paragrafo 3, lettera a), TFUE
(66)
L’articolo 107, paragrafo 3, lettera a), TFUE prevede che siano autorizzati gli aiuti destinati a favorire lo sviluppo economico delle regioni ove il tenore di vita sia anormalmente basso oppure si abbia una grave forma di sottoccupazione. Come spiegato nella sezione 2 della presente decisione, la Regione Campania è ammissibile agli aiuti ai sensi di questa deroga.
(67)
La Commissione osserva che l’obiettivo dichiarato dell’aiuto è promuovere lo sviluppo regionale, e la misura riguarda un progetto di aiuto regionale ad hoc all’investimento. Essa rileva che il progetto di investimento che le autorità italiane intendono sostenere è cominciato nel 2006. Risulta pertanto necessario chiarire se la misura debba essere valutata alla luce degli orientamenti in materia di aiuti di Stato a finalità regionale per il periodo 2000-2006 (in appresso «orientamenti 1998») (21) o degli orientamenti 2007.
(68)
Il punto 105 degli orientamenti 2007 stabilisce le norme relative all’applicazione nel tempo dei rispettivi testi. Esso sancisce che gli orientamenti 2007 si applicano a tutti gli aiuti a finalità regionale da concedere dopo il 31 dicembre 2006, mentre gli orientamenti 1998 si applicano a tutti gli aiuti a finalità regionale concessi o da concedere prima del 2007. Nella fattispecie, l’aiuto non è stato concesso prima del 2007, benché il progetto sia iniziato nel 2006. Il primo atto che può configurarsi come una concessione di aiuto al beneficiario è la decisione della Regione Campania del 26 ottobre 2007 (si veda la sezione 5.4.1.5) (22). Pertanto la base per la valutazione della compatibilità dell’aiuto col mercato interno a norma dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera a), TFUE è costituita dagli orientamenti 2007.
5.3.3. Articolo 107, paragrafo 3, lettere b), c) e d), TFUE
(69)
La misura non può essere considerata un importante progetto di comune interesse europeo oppure un aiuto destinato a porre rimedio a un grave turbamento dell’economia, come previsto dall’articolo 107, paragrafo 3, lettera b), TFUE. Essa non ha come obiettivo la promozione della cultura e della conservazione del patrimonio, come previsto dall’articolo 107, paragrafo 3, lettera d), TFUE.
(70)
Per quanto riguarda la deroga di cui all’articolo 107, paragrafo 3, lettera c), TFUE, che prevede l’autorizzazione degli aiuti destinati ad agevolare lo sviluppo di talune attività o di talune regioni economiche, sempre che non alterino le condizioni degli scambi in misura contraria al comune interesse, la Commissione osserva che l’aiuto per la tutela ambientale può essere dichiarato compatibile su tale base, a condizione che soddisfi le condizioni previste dalla disciplina comunitaria degli aiuti di Stato per la tutela ambientale (23) (in appresso «disciplina ambientale 2008»).
(71)
Inoltre, le autorità italiane non hanno avanzato altre argomentazioni che suggeriscano che l’aiuto in questione potrebbe essere compatibile con altre disposizioni del trattato, altre norme relative agli aiuti di Stato, discipline od orientamenti.
5.4. Compatibilità a norma dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera a), TFUE alla luce delle disposizioni degli orientamenti 2007
(72)
Gli orientamenti 2007 stabiliscono ai capi 2 (campo di applicazione) e 4 (aiuti a finalità regionale agli investimenti) le condizioni per l’approvazione degli aiuti a finalità regionale agli investimenti. In questo caso, vanno rispettati il punto 10 (contributo di regimi ad hoc a una strategia di sviluppo regionale) e le parti 4.1 (forma e massimali degli aiuti) e 4.2 (spese ammissibili), che stabiliscono i seguenti requisiti:
- Effetto di incentivazione: per garantire che gli aiuti a finalità regionale determinino un reale effetto di incentivazione a realizzare investimenti che non sarebbero altrimenti realizzati nelle zone assistite, il punto 38 degli orientamenti 2007 stabilisce: «In caso di aiuti ad hoc, l’autorità competente deve aver rilasciato una dichiarazione di intenti circa la concessione degli aiuti prima dell’avvio dei lavori sul progetto, fatta salva l’approvazione della misura da parte della Commissione».
- Contributo a una strategia di sviluppo regionale coerente: il punto 10 degli orientamenti 2007 recita: «Quando si prevede, a titolo eccezionale, di concedere aiuti individuali ad hoc ad una singola impresa […], spetta allo Stato membro dimostrare che il progetto contribuisce ad una strategia coerente di sviluppo regionale …».
- Costi ammissibili: la definizione precisa di costi ammissibili figura ai punti 34, 35 e 36 e 50-56 degli orientamenti 2007.
- Contributo proprio: il punto 39 degli orientamenti 2007 richiede un contributo proprio del 25 %.
- Mantenimento dell’investimento nella regione: il punto 40 degli orientamenti 2007 prevede che l’investimento sia mantenuto nella regione interessata per un periodo di cinque anni (3 anni nel caso delle PMI).
- Massimali degli aiuti: i punti 42-49 degli orientamenti 2007 definiscono i massimali degli aiuti.
(73)
La Commissione aveva già valutato la conformità della misura di aiuto proposta al punto 34 della sezione 3.3 della decisione di avviare il procedimento di indagine formale (24). Più precisamente, come già spiegato al punto 34 i) della decisione, la misura di aiuto riguarda un progetto di investimento iniziale, ossia la creazione di un nuovo stabilimento. Anche l’acquisizione degli attivi direttamente collegati ad uno stabilimento, in questo caso la centrale termoelettrica dismessa e il parco serbatoi usati, può essere considerata un investimento iniziale, purché gli attivi siano acquistati da un investitore indipendente (si vedano i punti 34 e 35 degli orientamenti 2007): tale elemento verrà valutato nella sezione 5.4.3 seguente; al punto vi) si afferma che il beneficiario dell’aiuto apporta un contributo finanziario pari almeno al 25 % dei costi ammissibili in una forma priva di qualsiasi sostegno pubblico (si veda il punto 39 degli orientamenti 2007); al punto vii) che l’aiuto è subordinato alla condizione che l’investimento sia mantenuto in essere per un periodo minimo di cinque anni dopo il suo completamento (si veda il punto 40 degli orientamenti 2007); ai punti ii) e iii) che l’intensità di aiuto notificata (si vedano i punti 42-49 degli orientamenti 2007) risulta inferiore al massimale di aiuto regionale applicabile del 30 % ESL, corretto secondo quanto dispone il punto 67 degli orientamenti 2007; al punto iv) si osserva che gli aiuti per i costi di studi preparatori e di consulenza risultano inferiori al massimale del 50 % autorizzato per le PMI (si veda il punto 51 degli orientamenti 2007).
(74)
La Commissione valuterà nelle sezioni seguenti il rispetto delle condizioni riguardanti l’effetto di incentivazione, il contributo allo sviluppo regionale e i costi d’investimento ammissibili.
5.4.1. Effetto di incentivazione (punto 38 degli orientamenti 2007)
(75)
Il punto 38 degli orientamenti prevede quanto segue.
-
È importante garantire che gli aiuti a finalità regionale determinino un reale effetto di incentivazione a realizzare investimenti che non sarebbero altrimenti realizzati nelle zone assistite. Gli aiuti possono pertanto essere concessi nell’ambito di regimi di aiuto, purché il beneficiario ne abbia fatto domanda e l’autorità responsabile della gestione del regime abbia successivamente confermato per iscritto che il progetto, sottoposto ad una verifica particolareggiata, soddisfa le condizioni di ammissibilità stabilite dal regime prima dell’avvio dei lavori del progetto. Un riferimento esplicito a queste due condizioni deve essere inserito in tutti i regimi di aiuto. In caso di aiuti ad hoc, l’autorità competente deve aver rilasciato una dichiarazione di intenti circa la concessione degli aiuti prima dell’avvio dei lavori sul progetto, fatta salva l’approvazione della misura da parte della Commissione. Se i lavori iniziano prima che siano soddisfatte le condizioni stabilite nel presente punto, l’intero progetto non sarà ammissibile ad aiuti.
-
La nota 39 recita: «Nel caso di aiuti soggetti a notifica individuale e all’approvazione da parte della Commissione, la conferma dell’ammissibilità deve essere subordinata alla decisione di approvazione dell’aiuto da parte della Commissione.»
-
La nota 40 recita: «Per «inizio dei lavori» si intende l’inizio dei lavori di costruzione o il primo fermo impegno ad ordinare attrezzature, esclusi gli studi preliminari di fattibilità.»
-
La nota 41 recita: «L’unica eccezione a queste regole è il caso di regimi di aiuti fiscali approvati nei quali un’esenzione o una riduzione fiscale sono concesse automaticamente per le spese ammissibili senza potere discrezionale da parte delle autorità.»
(76)
Conformemente alla giurisprudenza consolidata:
«… occorre rilevare che la Commissione può dichiarare un aiuto compatibile con l’articolo 87, n. 3, CE solo se può constatare che tale aiuto contribuisce alla realizzazione di uno degli obiettivi citati, obiettivi che l’impresa beneficiaria non potrebbe raggiungere con i propri mezzi in condizioni normali di mercato. In altri termini un aiuto, affinché possa beneficiare di una delle deroghe previste all’articolo 87, n. 3, CE, non solo deve essere conforme ad uno degli scopi previsti dall’articolo 87, n. 3, lett. a), b), c) o d), CE, ma deve altresì essere necessario per il conseguimento di tali scopi (sentenza del Tribunale 7 giugno 2001, causa T-187/99, Agrana Zucker und Stärke/Commissione, Racc. pag. II-1587, punto 74).
Infatti, un aiuto che apporti un miglioramento della situazione finanziaria dell’impresa beneficiaria senza essere necessario per il conseguimento degli scopi previsti dall’articolo 87, n. 3, CE non può essere considerato compatibile con il mercato comune (sentenza della Corte 15 aprile 2008, causa C-390/06, Nuova Agricast, Racc. pag. I-2577, punto 68; cfr. anche, in tal senso, sentenze della Corte 24 febbraio 1987, causa 310/85, Deufil/Commissione, Racc. pag. 901, punto 18, e 5 ottobre 1994, causa C-400/92, Germania/Commissione, Racc. pag. I-4701, punti 12, 20 e 21) (25).»
Il Tribunale di primo grado ha adottato questa impostazione anche in una causa (26) che comportava una misura ad hoc a norma dei precedenti orientamenti in materia di aiuti di Stato a finalità regionale (27), chiarendo che le disposizioni in materia di effetti di incentivazione si applicano anche a misure ad hoc. Il Tribunale conferma inoltre che la Commissione può fondare la sua valutazione dell’effetto di incentivazione con riferimento a una circostanza di ordine cronologico (28).
(77)
Nella sua costante prassi decisionale per le misure di aiuto ad hoc (29), approvate ai sensi degli orientamenti 2007, la Commissione ritiene che, per essere considerata come prova dell’effetto di incentivazione ai sensi del punto 38 degli orientamenti 2007, la conferma scritta dell’autorità competente deve contenere un minimo di elementi che identifichino almeno il progetto di investimento da sostenere, l’importo dei costi ammissibili, l’importo dell’aiuto e la clausola di condizionalità.
(78)
Le autorità italiane e il beneficiario hanno fornito alcuni documenti, che ritengono costituire conferma scritta ai sensi del punto 38 degli orientamenti 2007. La Commissione esaminerà ciascuno di essi per verificare se soddisfino le condizioni di cui al punto 38 degli orientamenti 2007. Prima di procedere a tale esame, la Commissione deve stabilire la data d’inizio della realizzazione del progetto.
5.4.1.1. Data d’inizio della realizzazione del progetto
(79)
Le autorità italiane hanno dichiarato che la realizzazione del progetto è cominciata nel luglio 2007. Tuttavia, la Commissione rileva che l’operazione di acquisto della centrale termoelettrica dismessa è stata avviata il 9 febbraio 2006 con il trasferimento a Friel Acerra del ramo di azienda della NGP relativo alla centrale elettrica. Dato che tale acquisizione degli attivi direttamente collegati ad uno stabilimento (la centrale dismessa) viene considerata un investimento iniziale, la data d’acquisto della centrale termoelettrica dismessa è la data d’inizio della realizzazione del progetto. Pertanto, la Commissione ritiene che la data d’inizio della realizzazione sia il 9 febbraio 2006. Essa osserva tuttavia che le sue conclusioni in merito all’effetto di incentivazione resterebbero immutate se si prendesse come data pertinente il 4 agosto 2006, giorno in cui Friel Acerra ha passato la commessa per la fornitura della nuova centrale elettrica a Wärtsilä, o addirittura i giorni 23-30 luglio 2007, quando Friel Acerra ha iniziato i lavori di costruzione della nuova centrale a biocombustibile.
5.4.1.2. L’Accordo di programma del 15 luglio 2005
(80)
La Commissione ritiene che tale documento, descritto nei considerando 23 e 24, non possa essere considerato una conferma scritta ai sensi del punto 38 degli orientamenti 2007, poiché si riferisce principalmente al piano di salvataggio e di ristrutturazione per NGP (30). La costruzione di una nuova centrale elettrica viene effettivamente menzionata, ma si riferisce a un’altra impresa (Edison), per un altro progetto (una nuova centrale termoelettrica di 400 MW), e non menziona alcuna concessione di aiuti per tale progetto. L’Accordo di programma firmato il 15 luglio 2005 indica solo che NGP, Edison e le autorità italiane avrebbero dovuto concludere un ulteriore accordo entro 60 giorni (cosa non avvenuta). Come già affermato al considerando 24, la società Edison non è assolutamente legata a Friel Acerra.
(81)
La Commissione reputa che l’argomentazione delle autorità italiane secondo la quale gli orientamenti 2007 non specificano la forma precisa della conferma scritta, non basti a far ritenere qualsiasi documento facente vagamente riferimento a un possibile progetto di aiuto come conforme ai requisiti di cui al punto 38 degli orientamenti 2007. A questo proposito, la Commissione osserva che l’Accordo di programma firmato il 15 luglio 2005 non menziona né il progetto di investimento da sostenere (centrale elettrica a biocombustibile), né l’importo dei costi ammissibili, né l’importo dell’aiuto. Non indica neanche che per la riconversione della centrale elettrica dismessa è previsto un aiuto. Le condizioni relative alla prova dell’effetto di incentivazione di cui al punto 38 degli orientamenti 2007 si riferiscono chiaramente a un progetto di investimento, a un aiuto, a un beneficiario e alla necessaria approvazione dell’aiuto da parte della Commissione. Pertanto, un documento che giustifichi tale effetto di incentivazione deve contenere tutti questi elementi.
(82)
La Commissione non può neppure accettare l’argomentazione delle autorità italiane secondo la quale l’Accordo di programma del 15 luglio 2005 ha creato una legittima aspettativa di sovvenzioni per qualsiasi progetto localizzato nella zona industriale di Acerra in relazione alla produzione di elettricità, dato che esso non afferma che la sovvenzione verrebbe concessa a tal fine.
(83)
La Commissione conclude pertanto che l’Accordo di programma del 15 luglio 2005 non soddisfa le condizioni di cui al punto 38 degli orientamenti 2007.
5.4.1.3. La modifica dell’Accordo di programma del 6 aprile 2006
(84)
L’Accordo di programma è stato modificato il 6 aprile 2006 dalla Regione Campania e NGP (si veda il considerando 36). La Commissione rileva che tale modifica contiene un riferimento a un piano alternativo per la centrale elettrica, ossia la sua riconversione in una centrale elettrica a biocombustibile, e prevede la concessione di aiuti al progetto secondo un regime di esenzione per categoria, ossia la misura 1.12 del programma operativo per la Regione Campania (31).
(85)
La Commissione osserva tuttavia che tale misura non poteva coprire tutto l’importo dell’aiuto di Stato previsto per il progetto Friel Acerra, poiché escludeva aiuti di importi considerevoli, cioè progetti con costi ammissibili di più di 25 milioni di EUR e con un’intensità d’aiuto superiore al 17,5 % (ESN), e progetti per i quali l’importo totale dell’aiuto era superiore ai 15 milioni di EUR. Tale regime esentato escludeva anche dai costi ammissibili l’acquisto di impianti e macchinari usati (32).
(86)
La Commissione osserva pertanto che, anche volendo considerare per assurdo la modifica del 6 aprile 2006 come una lettera finalizzata alla concessione di aiuti, ciò non soddisferebbe comunque le condizioni di cui al punto 38 degli orientamenti 2007: innanzitutto, tale modifica è posteriore alla data d’inizio dei lavori (9 febbraio 2006); in secondo luogo la modifica, come già l’Accordo di programma, non contiene tutti gli elementi necessari per essere considerata una dichiarazione di intenti, in particolare non indica l’importo dei costi ammissibili e l’importo dell’aiuto da concedere, né contiene una clausola di condizionalità; terzo, tale lettera di concessione di aiuti si riferisce esplicitamente a un regime regionale giunto a scadenza il 31 dicembre 2006 (33). La Commissione ha già deciso che l’effetto di incentivazione non può essere trasferito da un regime di aiuti ad un altro, poiché ciascun regime è indipendente e presenta le proprie condizioni di ammissibilità (34), a maggior ragione quando le autorità nazionali hanno fatto riferimento alla possibilità di accordare aiuti nell’ambito di un determinato regime che non permette la concessione di un aiuto per un importo e per un progetto di portata quali quelli previsti nel presente caso.
(87)
La Commissione conclude pertanto che anche la modifica apportata il 6 aprile 2006 all’Accordo di programma del 15 luglio 2005 non soddisfa le condizioni di cui al punto 38 degli orientamenti 2007 e, in ogni caso, la sua data è successiva alla data d’inizio della realizzazione del progetto.
(88)
Nel corso del 2006 (prima della scadenza dei regimi di aiuti esistenti) Friel Acerra ha chiesto aiuti di Stato due volte: il 7 giugno 2006 ha fatto domanda per 30 milioni di EUR ai sensi della misura 1.12 del Programma operativo per la Regione Campania 2000-2006; il 18 dicembre 2006 ha fatto domanda per 43 396 000 di euro ai sensi del regime nazionale N. 488/1992, quale modificato ed approvato come misura d’aiuto di Stato N 715/99 (35). La Commissione non è stata informata di alcuna reazione positiva delle autorità italiane a tali richieste. Friel Acerra, tuttavia, aveva già cominciato i lavori rilevando gli attivi da NGP nel febbraio 2006 e aveva passato la commessa per la fornitura della nuova centrale elettrica a Wärtsilä il 4 agosto 2006. L’impresa, infine, ha iniziato i lavori di costruzione della nuova centrale elettrica a biocombustibili nel periodo 23-30 luglio 2007. Pertanto, anche tali domande non possono essere considerate una dichiarazione di intenti ai sensi del punto 38 degli orientamenti 2007 e non possono dimostrare che l’aiuto ha realmente un effetto di incentivazione.
5.4.1.4. L’autorizzazione del 9 ottobre 2006 della Regione Campania
(89)
Per quanto riguarda un altro documento citato dalle autorità italiane nelle loro osservazioni, l’autorizzazione del 9 ottobre 2006 della Regione Campania (36), esso riguarda autorizzazioni amministrative alla trasformazione tecnica della centrale elettrica esistente, e non l’aiuto che le autorità regionali dovevano concedere a tal fine. Non può quindi essere considerato una dichiarazione di intenti ai sensi del punto 38 degli orientamenti 2007 e la sua data è successiva alla data d’inizio della realizzazione del progetto.
5.4.1.5. La decisione della Regione Campania del 26 ottobre 2007
(90)
La Commissione ritiene che la Deliberazione della Giunta Regionale della Regione Campania n. 1857 del 26 ottobre 2007, già citata nei considerando 25, 26, 29 e 68, sia il primo documento emesso dalle autorità italiane in linea col punto 38 degli orientamenti 2007 che sarebbe giuridicamente vincolante per la concessione dell’aiuto a Friel Acerra. Il documento identifica chiaramente il progetto di investimento (la centrale elettrica a biocombustibile) e l’importo dell’aiuto (massimo 19,5 milioni di EUR) ed è subordinato all’approvazione della Commissione previa notifica.
(91)
Poiché i lavori del progetto sono cominciati nel febbraio 2006, ossia oltre un anno e mezzo prima dell’adozione di tale documento, la Commissione ritiene che il progetto notificato non rispetti le condizioni del punto 38 degli orientamenti 2007 (37) e non dimostri l’effetto d’incentivazione dell’aiuto. La notificazione è stata fatta, tuttavia, solo il 16 luglio 2008. Una decisione della Regione dell’ottobre 2007 contenente un impegno condizionale a concedere aiuti non può essere considerata determinante per fornire a Friel Acerra un incentivo a realizzare un progetto di investimento iniziato in realtà nel febbraio 2006 con l’acquisto della centrale elettrica. La decisione regionale dell’ottobre 2007 non può essere ritenuta sufficiente per dimostrare l’effetto d’incentivazione dell’aiuto, anche prendendo in considerazione la data dei primi lavori di costruzione realizzati da Friel Acerra nel luglio 2007, dato che anche tali lavori sono precedenti a detta decisione.
5.4.1.6. Verbali di una riunione, tenutasi il 6 ottobre 2005, del comitato incaricato dell’attuazione dell’Accordo di programma
(92)
Le autorità italiane fanno inoltre riferimento al verbale di una riunione, tenutasi il 6 ottobre 2005, del comitato responsabile dell’attuazione dell’Accordo di programma, come prova dell’effetto di incentivazione per il progetto di investimento di Friel Acerra. In base al verbale, in questa riunione, il gruppo Friel è stato per la prima volta menzionato dal rappresentante di NGP come un potenziale investitore che aveva manifestato interesse per il rilevamento della centrale elettrica dismessa. Tale interesse sarebbe stato motivato dalla disponibilità di aiuti regionali al settore che potessero ridurre i costi finanziari del sito, che all’epoca non era molto competitivo.
(93)
La Commissione ritiene che la presenza di questa dichiarazione nei verbali non sia un segno dell’intenzione ferma e vincolante delle autorità italiane di concedere un aiuto al progetto di investimento, fatta salva l’approvazione della misura da parte della Commissione. La dichiarazione viene dalla persona che rappresenta NGP, l’impresa in difficoltà in cerca di un acquirente per la sua centrale elettrica dismessa. La Commissione osserva inoltre che i verbali non contengono alcuna dichiarazione delle autorità italiane confermante che le aspettative del gruppo Friel riguardo all’aiuto all’investimento regionale sarebbero state realizzate.
(94)
La Commissione sottolinea il fatto che una dichiarazione di intenti deve chiaramente essere un documento scritto proveniente dall’autorità competente a concedere l’aiuto e non dal rappresentante di un’impresa che non è la beneficiaria degli aiuti e che è interessata alla vendita dei beni in questione (la centrale termoelettrica). Inoltre, il verbale in questione non soddisfa i requisiti minimi relativi al contenuto della dichiarazione d’intenti, di cui al punto 38 degli orientamenti 2007.
5.4.1.7. Documenti interni dell’impresa
(95)
Infine, per quanto riguarda gli altri documenti forniti dalle autorità italiane (cfr. punto 54), la Commissione ritiene che, considerata la chiarezza dell’ultima frase del punto 38 degli orientamenti 2007 e considerato il fatto che la dichiarazione di intenti deve provenire dall’autorità competente a concedere gli aiuti, i documenti interni dell’impresa non possano essere equiparati a una dichiarazione di intenti che dimostri l’intenzione delle autorità pubbliche di concedere aiuti per un progetto di investimento regionale.
(96)
In ogni caso, tali documenti confermano piuttosto che la decisione di investimento è stata presa senza che le autorità italiane avessero espresso un impegno deciso e vincolante a concedere gli aiuti. In particolare, nella relazione interna del 26 gennaio 2006 si valuta la fattibilità finanziaria del progetto in presenza e in assenza di aiuti a finalità regionale. Ciò dimostra che erano state prese in considerazione entrambe le possibilità. La relazione conclude che qualora Friel Acerra non avesse ricevuto gli aiuti agli investimenti a finalità regionale, il progetto sarebbe risultato meno redditizio e più rischioso. Tuttavia, non più di due settimane dopo, il 9 febbraio 2006, Friel Acerra ha dato avvio all’investimento con l’acquisizione della centrale dismessa di NGP. Né le autorità italiane né il beneficiario hanno sostenuto che tra il 26 gennaio 2006 e il 9 febbraio 2006 si sia verificato un evento che abbia sancito o confermato l’intenzione delle autorità italiane di concedere l’aiuto.
5.4.1.8. Conclusione: nessun effetto di incentivazione
(97)
La Commissione ritiene pertanto che il progetto notificato non rispetti la condizione di cui al punto 38 degli orientamenti 2007 sull’effetto di incentivazione dell’aiuto ad hoc, che stabilisce che, prima dell’avvio dei lavori sul progetto, detto effetto di incentivazione debba essere dimostrato con una dichiarazione di intenti delle autorità competenti, in cui si affermi che il progetto di investimento in questione è in linea di principio ammissibile agli aiuti (fatta salva l’approvazione della Commissione).
5.4.2. Contributo ad una strategia coerente di sviluppo regionale (punto 10 degli orientamenti 2007)
(98)
La Commissione rammenta innanzitutto che, a norma del punto 10 degli orientamenti 2007, gli aiuti ad hoc a finalità regionale sono considerati ammissibili soltanto a titolo eccezionale. Spetta infatti allo Stato membro dimostrare che l’aiuto ad hoc a finalità regionale contribuisce allo sviluppo regionale attraverso effetti positivi, ad esempio in termini di creazione di posti di lavoro (numero di impieghi diretti e indiretti creati dall’investimento), formazione e trasferimento di tecnologia ed effetti di spillover e moltiplicatori per ulteriori investimenti da parte di servizi e produttori collegati, limitando al contempo la distorsione della concorrenza.
(99)
La Commissione tiene innanzitutto conto del fatto che la creazione (o il mantenimento) di 25 posti di lavoro diretti e la creazione di 10 posti di lavori indiretti rappresentano effettivamente un contributo allo sviluppo regionale. Essa ritiene però che vi sia una sproporzione evidente tra il numero di impieghi creati e l’importo dell’aiuto (19,5 milioni di EUR, con un aiuto ad hoc per posto di lavoro diretto di 780 000 EUR), specialmente facendo un raffronto con molte altre misure di aiuti regionali ad hoc approvate negli ultimi anni dalla Commissione (38), per le quali l’aiuto medio per posto di lavoro (mantenuto o creato) era inferiore ai 70 000 EUR. Tale conclusione risulta valida anche se non si tiene conto del fatto che il costo della creazione e del mantenimento di impieghi possa variare tra i diversi Stati membri.
(100)
La Commissione ritiene, in secondo luogo, che le condizioni formali stabilite nei vari documenti di programmazione e pianificazione dello sviluppo regionale relative alla produzione di energia (39), in particolare l’obiettivo di raggiungere una capacità di generazione di elettricità a partire dalla biomassa di 200 MW entro il 2013 stabilito nel piano energetico ambientale regionale 2008, non costituiscono una ragione sostanziale e significativa per questa misura di aiuti ad hoc. Il contributo della centrale Friel Acerra (con la sua capacità di 74,8 MW), pari a 600 GWh all’anno, è marginale rispetto al deficit energetico regionale complessivo, che corrisponde a 15 000 GWh all’anno. La Commissione ritiene che l’esistenza di un mercato dell’energia funzionante non giustifichi la necessità di questo investimento specifico. Quanto agli altri obiettivi formali fissati nei vari documenti di programmazione regionale, la Commissione riconosce che il progetto di investimento possa contribuire a raggiungere tali obiettivi, ma ritiene che il contributo in termini di energia prodotta da fonti rinnovabili rappresenti a stento una giustificazione sufficiente per un aiuto regionale ad hoc ad una singola impresa.
(101)
Un’altra ragione ripetutamente avanzata dalle autorità italiane nella fase della notificazione era che la centrale elettrica avrebbe prodotto energia per il sito industriale di Acerra, prevenendo rischi di black-out per le imprese che si sarebbero stabilite nel parco industriale. Questa giustificazione è stata abbandonata durante la fase d’indagine formale, poiché l’Italia ha confermato che Friel Acerra deve vendere la sua produzione sul mercato dell’energia connettendosi alla rete nazionale (40). La Commissione osserva pertanto che una delle principali giustificazioni addotte nella notificazione viene a mancare, poiché l’energia prodotta da Friel Acerra è venduta sul mercato nazionale dell’energia e la nuova centrale elettrica a bioliquidi è direttamente collegata alla rete nazionale.
(102)
Alla luce delle informazioni fornite dalle autorità italiane nella fase d’indagine formale, la Commissione prende atto dell’argomentazione secondo la quale lo sviluppo del sito industriale di Acerra potrebbe venire pregiudicato se il progetto di investimento di Friel Acerra fosse interrotto, poiché ciò darebbe un altro segnale negativo ai potenziali investitori in quest’area, già pesantemente colpita da disagi sociali ed economici. Le altre imprese che si sono mostrate interessate a stabilirsi sul sito potrebbero ritirarsi, con un ulteriore effetto negativo per un’area urbana degradata già in crisi. Va però sottolineato che se la Commissione dichiara incompatibile un aiuto che non ha alcun effetto d’incentivazione ex ante, ciò non può avere come effetto quello di impedire che altri investitori si stabiliscano nello stesso sito industriale o quello di privare le altre misure di aiuto dei rispettivi effetti d’incentivazione.
(103)
Infine, la Commissione osserva che le autorità italiane non hanno fornito dati concreti relativi ad alcuna azione di formazione o trasferimento di conoscenze o ad alcun effetto di spillover o moltiplicatore dell’investimento, come invece è avvenuto nella maggior parte dei casi di aiuti regionali ad hoc che sono stati approvati dalla Commissione negli ultimi anni (41).
(104)
Per le ragioni qui esposte e tenendo conto delle prassi seguite in passato e di tutti i possibili elementi (numero limitato di impieghi diretti ed indiretti creati dal progetto, contributo trascurabile alla politica energetica regionale, assenza di un apporto energetico diretto al sito industriale, mancanza di effetti di spillover e soprattutto l’importo di aiuto chiaramente eccessivo rispetto al numero di impieghi creati o mantenuti), la Commissione conclude che l’investimento non contribuisce ad una strategia coerente di sviluppo regionale, come richiede il punto 10 degli orientamenti 2007).
5.4.3. Costi ammissibili (punti 34, 35 e 36 e da 50 a 56 degli orientamenti 2007)
(105)
Nonostante la giustificazione economica addotta dalle autorità italiane, il trasferimento degli attivi (la centrale elettrica) da NGP a Friel Acerra non è avvenuto nel pieno rispetto delle norme. La stessa Friel Acerra, l’acquirente, conferma che al momento del trasferimento era controllata al 90,5 % da NGP.
(106)
Tuttavia, la presenza temporanea di NGP in Friel Acerra sembra legata al metodo scelto (conferimento del ramo d’azienda) per il trasferimento della centrale esistente fra due parti formalmente indipendenti. Alla fine dell’operazione (conferimento del ramo d’azienda da NGP all’impresa comune e cessione delle quote al gruppo Friel), le due imprese sono tornate ad essere indipendenti. Inoltre, il requisito di una valutazione del prezzo della centrale termoelettrica dismessa da parte di un esperto indipendente è stato rispettato, in linea con i principi e le finalità del punto 35 degli orientamenti 2007.
(107)
Per quanto riguarda il trasferimento della centrale termoelettrica dismessa, la Commissione conclude pertanto che nonostante il disposto del punto 35 degli orientamenti 2007 - che prevede che uno stabilimento debba essere «comperato da un investitore indipendente» - non sia stato integralmente rispettato dal punto di vista formale, ne sia stata comunque rispettata la sostanza. In effetti, il prezzo pagato da Friel Acerra per la centrale termoelettrica dismessa corrisponde al valore accertato dall’esperto indipendente e poco dopo il trasferimento degli attivi la società acquirente si è resa indipendente dalla società venditrice (NGP).
(108)
Quanto agli altri attivi usati inclusi nei costi ammissibili, la Commissione accetta l’argomentazione avanzata dalle autorità italiane e da Friel Acerra, secondo la quale il trasferimento del parco serbatoi usati è avvenuto fra due parti indipendenti a condizioni di mercato, anche senza una perizia formale ex ante da parte di un esperto indipendente. Il prezzo pagato per tali attivi corrisponde al prezzo di mercato, come conferma il nuovo documento stilato dallo stesso esperto indipendente che aveva già stimato il valore della centrale elettrica dismessa.
(109)
Pertanto, l’acquisizione di tali attivi direttamente collegati allo stabilimento, ovverossia la centrale termoelettrica dismessa e il parco serbatoi usati, può essere considerata un investimento iniziale ai sensi del punto 35 degli orientamenti 2007.
5.4.4. Conclusioni sulla compatibilità con gli orientamenti 2007
(110)
Pertanto, anche se alcuni requisiti relativi agli aiuti agli investimenti a finalità regionale ai sensi degli orientamenti 2007 risultano rispettati, la Commissione conclude che non si sia adempiuto agli obblighi sopra menzionati (sull’effetto di incentivazione e sul contributo regionale) per gli aiuti ad hoc a finalità regionale per progetti di investimenti. La Commissione conclude pertanto che la misura in oggetto non possa essere dichiarata compatibile, conformemente all’articolo 107, paragrafo 3, lettera a), TFUE e agli orientamenti 2007.
5.5. Compatibilità con le disposizioni della disciplina ambientale 2008
(111)
Né durante la fase della valutazione preliminare, né durante la fase dell’indagine formale, le autorità italiane hanno reagito all’osservazione della Commissione, secondo cui la disciplina ambientale 2008 sembra più pertinente per le valutazioni di misure di questo tipo, caratterizzate da obiettivi energetici/ambientali e da investimenti di questa natura (centrale a biocombustibile).
(112)
La Commissione osserva che la disciplina ambientale 2008 richiede, al punto 1.3.4, la presenza di un effetto di incentivazione. Il punto 27 prevede che si debba verificare se l’investimento in questione non sarebbe stato realizzato in assenza di aiuti di Stato.
(113)
La Commissione ritiene che, nella fattispecie, per le ragioni già esposte nella sezione 5.4.1, l’investimento sia stato intrapreso prima che l’autorità competente per la concessione dell’aiuto avesse espresso la ferma intenzione di concedere effettivamente l’aiuto per il progetto. L’aiuto notificato non può pertanto avere alcun effetto di incentivazione; non fosse quindi che per questo solo motivo, le condizioni di cui alla disciplina ambientale 2008 non risultano soddisfatte.
(114)
Inoltre, la Commissione osserva che l’Italia, nonostante l’invito esplicito a farlo, non ha fornito le informazioni necessarie a dimostrare il rispetto delle condizioni previste dalla disciplina ambientale 2008 in materia di aiuti agli investimenti nel settore delle energie rinnovabili (punti da 102 a 106 della disciplina ambientale 2008).
(115)
La Commissione osserva che spetta allo Stato membro dimostrare che gli aiuti sono compatibili (42). Poiché l’Italia non ha fornito informazioni in materia, la Commissione non possiede informazioni sufficienti per concludere in merito al rispetto degli altri criteri previsti dalla disciplina ambientale.
(116)
La Commissione conclude pertanto che la misura di aiuto in causa non può essere dichiarata compatibile con il mercato interno né a norma dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera c), TFUE, né della disciplina ambientale 2008, né di alcuna altra deroga figurante nel TFUE. Essa deve pertanto essere vietata.
6. CONCLUSIONI
(117)
Nella decisione di avviare il procedimento di indagine formale, la Commissione ha esposto i motivi, sintetizzati nella sezione 3 della presente decisione, per cui dubitava che la misura in esame potesse rientrare nel campo d’applicazione della deroga di cui all’articolo 107, paragrafo 3, lettera a), TFUE. Questi dubbi non sono stati interamente fugati dalle informazioni e dalle argomentazioni contenute nelle osservazioni delle autorità italiane e del beneficiario dell’aiuto.
(118)
La Commissione conclude che l’aiuto ad hoc a finalità regionale notificato dalle autorità italiane a favore di Friel Acerra, esposto nella sezione 2 della presente decisione, non rispetta tutte le condizioni stabilite negli orientamenti 2007 per poter essere considerato compatibile col mercato interno ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera a), TFUE, né rispetta tutte le condizioni stabilite nella disciplina ambientale 2008 per poter essere considerato compatibile col mercato interno ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera c), TFUE. Non si applica alcuna altra motivazione di compatibilità.
(119)
Non essendo compatibile con nessuna altra deroga figurante nel TFUE, all’aiuto non può essere data esecuzione. Stando alle autorità italiane, l’aiuto non è stato ancora versato e quindi non vi è necessità di recuperarlo.
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
L’aiuto di Stato al quale la Repubblica italiana intende dare esecuzione in favore di Fri-El Acerra S.r.l., per un importo di 19,5 milioni di EUR, è incompatibile con il mercato interno.
A detto aiuto non può pertanto essere data esecuzione.
Articolo 2
Entro due mesi dalla notificazione della presente decisione, la Repubblica italiana informa la Commissione circa i provvedimenti presi per conformarvisi.
Articolo 3
La Repubblica italiana è destinataria della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 15 settembre 2010.