NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 407/2010
ze dne 11. května 2010
o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 122 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení čl. 122 odst. 2 Smlouvy stanoví možnost poskytnout finanční pomoc Unie členskému státu, u něhož z důvodu mimořádných událostí, které nemůže ovlivnit, nastanou obtíže nebo který je z téhož důvodu vážně ohrožen závažnými obtížemi.
(2)
Tyto obtíže mohou být způsobeny vážným zhoršením mezinárodního hospodářského a finančního prostředí.
(3)
Bezprecedentní celosvětová finanční krize a hospodářský útlum, které zasáhly svět během uplynulých dvou let, vážným způsobem poškodily hospodářský růst a finanční stabilitu a vyvolaly podstatné zhoršení schodků i zadlužení členských států.
(4)
V důsledku prohloubení finanční krize došlo u několika členských států k tomu, že se podmínky pro získávání půjček výrazně zhoršily, a to ve větší míře, než lze přičítat vývoji základních ekonomických veličin. Pokud by nyní stávající situace nebyla urychleně vyřešena, mohla by vážně ohrozit finanční stabilitu Evropské unie jako celku.
(5)
S cílem reagovat na tuto výjimečnou situaci, kterou členské státy nemohou ovlivnit, se zdá být nezbytné neprodleně zavést stabilizační mechanismus Unie na zachování finanční stability v Evropské unii. Takový mechanismus by měl Unii umožnit reagovat koordinovaným, rychlým a efektivním způsobem na náhlé obtíže v určitém členském státě. Bude spuštěn v rámci společné podpory EU/Mezinárodního měnového fondu.
(6)
Vzhledem ke specifickým finančním důsledkům vyžadují rozhodnutí o poskytnutí finanční pomoci Unie podle tohoto nařízení výkon prováděcích pravomocí, které by měly být svěřeny Radě.
(7)
V případě využití tohoto mechanismu by měly být uloženy přísné podmínky týkající se hospodářské politiky s cílem zachovat udržitelnost veřejných financí přijímajícího členského státu a obnovit jeho schopnost zajistit si financování na finančních trzích.
(8)
Komise by měla pravidelně ověřovat, zda výjimečné okolnosti ohrožující finanční stabilitu Evropské unie jako celku nadále přetrvávají.
(9)
Stávající systém střednědobé finanční pomoci zavedený nařízením Rady (ES) č. 332/2002 (1) pro členské státy, které nejsou členy eurozóny, by měl zůstat v platnosti,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Cíl a oblast působnosti
S cílem zachovat finanční stabilitu Evropské unie zavádí toto nařízení podmínky a postupy, jejichž prostřednictvím lze poskytnout finanční pomoc Unie členskému státu, který z důvodu mimořádných událostí, které nemůže ovlivnit, čelí vážným hospodářským nebo finančním obtížím nebo je z téhož důvodu takovými obtížemi vážně ohrožen, a to s přihlédnutím k možnému využití stávajícího systému střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států, které nejsou členy eurozóny, zavedenému nařízením (ES) č. 332/2002.
Článek 2
Podoba finanční pomoci Unie
1. Finanční pomoc Unie pro účely tohoto nařízení má podobu půjčky nebo úvěrové linky poskytnuté dotčenému členskému státu.
Za tímto účelem je Komise na základě rozhodnutí Rady podle článku 3 oprávněna sjednávat jménem Evropské unie výpůjčky na kapitálových trzích nebo u finančních institucí.
2. Celková výše půjček nebo úvěrových linek, jež mají být členským státům poskytnuty podle tohoto nařízení, je omezena rozpětím dostupným v rámci stropů vlastních zdrojů pro prostředky na platby.
Článek 3
Postup
1. Členský stát, který chce využít finanční pomoci Unie, projedná s Komisí, se zapojením Evropské centrální banky (ECB), posouzení svých finančních potřeb a předloží Komisi a Hospodářskému a finančnímu výboru návrh hospodářského a finančního ozdravného programu.
2. Finanční pomoc Unie se poskytne na základě rozhodnutí, které na návrh Komise přijme Rada kvalifikovanou většinou.
3. Rozhodnutí o poskytnutí půjčky obsahuje:
a)
výši částky, průměrnou splatnost, cenový vzorec, maximální počet tranší, dobu. po kterou je finanční pomoc Unie k dispozici, a další podrobná prováděcí pravidla nezbytná pro poskytnutí pomoci;
b)
obecné podmínky týkající se hospodářské politiky, spojené s finanční pomocí Unie, s cílem obnovit zdravou hospodářskou nebo finanční situaci v přijímajícím členském státě a jeho schopnost zajistit si financování na finančních trzích; tyto podmínky vymezí Komise po konzultaci s ECB; a
c)
schválení ozdravného programu připraveného přijímajícím členským státem ke splnění hospodářských podmínek spojených s finanční pomocí Unie.
4. Rozhodnutí o poskytnutí úvěrové linie obsahuje:
a)
výši částky, poplatek za dostupnost úvěrové linky, cenový vzorec pro uvolnění finančních prostředků, dobu, po kterou je finanční pomoc Unie k dispozici, a další podrobná prováděcí pravidla nezbytná pro poskytnutí pomoci;
b)
obecné podmínky týkající se hospodářské politiky, spojené s finanční pomocí Unie, s cílem obnovit zdravou hospodářskou nebo finanční situaci v přijímajícím členském státě; tyto podmínky vymezí Komise po konzultaci s ECB; a
c)
schválení ozdravného programu připraveného přijímajícím členským státem ke splnění hospodářských podmínek spojených s finanční pomocí Unie.
5. Komise a přijímající členský stát uzavřou memorandum o porozumění, v němž budou podrobně uvedeny obecné podmínky týkající se hospodářské politiky stanovené Radou. Komise sdělí toto memorandum o porozumění Evropskému parlamentu a Radě.
6. Komise alespoň jednou za šest měsíců přezkoumá, po konzultaci s ECB, obecné podmínky týkající se hospodářské politiky podle odst. 3 písm. b) a odst. 4 písm. b) a projedná s přijímajícím členským státem změny, které může být třeba v jeho ozdravném programu provést.
7. Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou rozhoduje o veškerých úpravách původně stanovených obecných podmínek týkající se hospodářské politiky a schvaluje revidovaný ozdravný program připravený přijímajícím členským státem.
8. Pokud se předpokládá financování mimo Unii, zejména ze strany MMF, které podléhá podmínkám týkající se hospodářské politiky, dotčený členský stát nejprve konzultuje Komisi. Komise prověří možnosti nabízející se v rámci systému finanční pomoci Unie a soulad předpokládaných hospodářsko-politických podmínek se závazky přijatými dotčeným členským státem pro provedení doporučení a rozhodnutí Rady přijatých podle článků 121, 126 a 136 Smlouvy o fungování EU. Komise informuje Hospodářský a finanční výbor.
Článek 4
Vyplácení půjčky
1. Půjčka se zpravidla vyplácí v tranších.
2. Komise pravidelně ověřuje, zda je hospodářská politika přijímajícího členského státu v souladu s jeho ozdravným programem a s podmínkami stanovenými Radou podle čl. 3 odst. 3 písm. b). K tomuto účelu poskytuje uvedený členský stát Komisi veškeré nezbytné informace a plně s ní spolupracuje.
3. Na základě výsledků tohoto ověření rozhodne Komise o uvolnění dalších tranší.
Článek 5
Uvolnění finančních prostředků
1. Přijímající členský stát informuje Komisi s předstihem o svém úmyslu čerpat finanční prostředky ze své úvěrové linky. Podrobná pravidla se stanoví v rozhodnutí uvedeném v čl. 3 odst. 4.
2. Komise pravidelně ověřuje, zda je hospodářská politika přijímajícího členského státu v souladu s jeho ozdravným programem a s podmínkami stanovenými Radou podle čl. 3 odst. 4 písm. b). K tomuto účelu poskytuje uvedený členský stát Komisi veškeré nezbytné informace a plně s ní spolupracuje.
3. Na základě výsledků tohoto ověření rozhodne Komise o uvolnění finančních prostředků.
Článek 6
Výpůjční a úvěrové operace
1. Výpůjční a úvěrové operace uvedené v článku 2 se provádějí v eurech.
2. Charakteristiky postupných tranší poskytovaných Unií v rámci systému finanční pomoci se dohodnou mezi přijímajícím členským státem a Komisí.
3. Jakmile Rada přijme rozhodnutí o půjčce, je Komise oprávněna půjčit si finanční prostředky na kapitálových trzích nebo u finančních institucí, a to v nejvhodnější dobu mezi plánovanými výplatami s cílem optimalizovat náklady financování a zachovat na trzích svou pověst jako emitenta Unie. Finanční prostředky, které byly získány, avšak dosud nebyly vyplaceny, jsou po celou dobu uchovávány na zvláštním peněžním účtu nebo na zvláštním účtu cenných papírů, s nimiž je nakládáno v souladu s pravidly pro mimorozpočtové operace a které nesmí být použity za jiným účelem, než je poskytnutí finanční podpory členským státům v rámci tohoto mechanismu.
4. Pokud členský stát obdrží půjčku s možností předčasného splacení a rozhodne se této možnosti využít, Komise podnikne nezbytné kroky.
5. Na žádost přijímajícího členského státu a v případě, že okolnosti umožňují zlepšení úrokové sazby z půjčky, může Komise provést refinancování všech svých původních výpůjček nebo jejich části či restrukturalizaci příslušných finančních podmínek.
6. Hospodářský a finanční výbor je průběžně informován o průběhu operací uvedených v odstavci 5.
Článek 7
Náklady
Náklady, které Unii vzniknou při sjednání a provádění každé operace, nese přijímající členský stát.
Článek 8
Správa půjček
1. Komise zavede nezbytná opatření pro správu půjček s ECB.
2. Přijímající členský stát otevře pro řízení obdržené finanční pomoci Unie zvláštní účet u své národní centrální banky. Splatné částky jistiny s úrokem z půjčky převádí na účet u ECB čtrnáct pracovních dní (podle systému TARGET2) před odpovídajícím dnem jejich splatnosti.
3. Aniž je dotčen článek 27 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, má Evropský účetní dvůr právo provádět v přijímajícím členském státě veškeré finanční kontroly nebo audity, jež považuje ve vztahu k řízení této pomoci za nezbytné. Komise, včetně Evropského úřadu pro boj proti podvodům, má zejména právo vyslat své úředníky nebo řádně zplnomocněné zástupce, aby v přijímajícím členském státě provedli jakékoliv technické či finanční kontroly nebo audity, které v souvislosti s touto pomocí považuje za nezbytné.
Článek 9
Přezkum a úprava
1. Komise zašle Hospodářskému a finančnímu výboru a Radě do šesti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost, a případně každých dalších šest měsíců poté, zprávu o uplatňování tohoto nařízení a o trvání mimořádných okolností, které odůvodňují přijetí tohoto nařízení.
2. Ke zprávě se případně přiloží návrh na změny tohoto nařízení za účelem úpravy možnosti poskytování finanční pomoci, aniž by byla dotčena platnost již přijatých rozhodnutí.
Článek 10
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. května 2010.
REGOLAMENTO (UE) N. 407/2010 DEL CONSIGLIO
dell’11 maggio 2010
che istituisce un meccanismo europeo di stabilizzazione finanziaria
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea (TFUE), in particolare l’articolo 122, paragrafo 2,
vista la proposta della Commissione europea,
considerando quanto segue:
(1)
L’articolo 122, paragrafo 2, del trattato prevede la possibilità di concedere un’assistenza finanziaria dell’Unione ad uno Stato membro che si trovi in difficoltà o sia seriamente minacciato da gravi difficoltà causate da circostanze eccezionali che sfuggono al suo controllo.
(2)
Tali difficoltà possono essere causate da un grave deterioramento del contesto economico e finanziario internazionale.
(3)
La crisi finanziaria mondiale senza precedenti e la recessione economica che hanno colpito il mondo nel corso degli ultimi due anni hanno compromesso seriamente la crescita economica e la stabilità finanziaria e hanno provocato un grave deterioramento delle posizioni del disavanzo e del debito degli Stati membri.
(4)
L’aggravarsi della crisi finanziaria ha causato un grave deterioramento delle condizioni di prestito di diversi Stati membri al di là di quanto giustificato dai fondamentali economici. A questo punto, se non affrontata con urgenza, tale situazione potrebbe rappresentare una seria minaccia per la stabilità finanziaria dell'Unione europea nel suo complesso.
(5)
Al fine di affrontare questa situazione eccezionale che sfugge al controllo degli Stati membri, appare opportuno istituire immediatamente un meccanismo di stabilizzazione dell’Unione per preservare la stabilità finanziaria nell'Unione europea. Tale meccanismo dovrebbe consentire all’Unione di rispondere in maniera coordinata, rapida ed efficace a difficoltà gravi in un determinato Stato membro. La sua attivazione avverrà nel contesto di un sostegno congiunto UE/Fondo monetario internazionale (FMI).
(6)
Date le particolari implicazioni finanziarie che ne derivano, le decisioni di concedere l’assistenza finanziaria dell’Unione conformemente al presente regolamento richiedono l'esercizio di competenze di esecuzione che dovrebbero essere conferite al Consiglio.
(7)
In caso di attivazione del meccanismo occorre imporre condizioni forti di politica economica al fine di preservare la sostenibilità delle finanze pubbliche dello Stato membro beneficiario e di ripristinarne la capacità di finanziarsi sui mercati finanziari.
(8)
Occorre che la Commissione esamini regolarmente se sussistano ancora le circostanze eccezionali che minacciano la stabilità finanziaria dell’Unione europea nel suo complesso.
(9)
Occorre che resti in vigore l'attuale meccanismo di sostegno finanziario a medio termine degli Stati membri che non fanno parte della zona euro, istituito dal regolamento (CE) n. 332/2002 del Consiglio (1),
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Obiettivo e ambito di applicazione
Al fine di preservare la stabilità finanziaria dell'Unione europea, il presente regolamento fissa le condizioni e la procedura per la concessione dell’assistenza finanziaria dell’Unione a uno Stato membro che subisca o rischi seriamente di subire gravi perturbazioni economiche o finanziarie causate da circostanze eccezionali che sfuggono al suo controllo, tenendo conto della possibilità di applicare l'attuale meccanismo di sostegno finanziario a medio termine delle bilance dei pagamenti degli Stati membri che non fanno parte della zona euro, istituito dal regolamento (CE) n. 332/2002.
Articolo 2
Forma dell’assistenza finanziaria dell’Unione
1. L’assistenza finanziaria dell’Unione ai fini del presente regolamento prende la forma di un prestito o di una linea di credito concessi allo Stato membro interessato.
A tal fine, conformemente a una decisione del Consiglio ai sensi dell’articolo 3, la Commissione è autorizzata a contrarre prestiti per conto dell’Unione europea sui mercati dei capitali o con le istituzioni finanziarie.
2. L'esposizione creditizia dei prestiti o delle linee di credito che si possono concedere agli Stati membri ai sensi del presente regolamento è limitata al margine disponibile sotto il massimale delle risorse proprie per gli stanziamenti di pagamento.
Articolo 3
Procedura
1. Lo Stato membro che richiede l’assistenza finanziaria dell’Unione discute con la Commissione, in collegamento con la Banca centrale europea (BCE), una valutazione del suo fabbisogno di finanziamento e trasmette alla Commissione e al comitato economico e finanziario un programma di aggiustamento economico e finanziario.
2. L’assistenza finanziaria dell’Unione è concessa mediante decisione adottata dal Consiglio, che delibera a maggioranza qualificata su proposta della Commissione.
3. La decisione di concedere un prestito contiene:
a)
l’importo, la scadenza media, la formula del prezzo, il numero massimo di rate, il periodo di disponibilità dell’assistenza finanziaria dell’Unione e le altre regole dettagliate necessarie per l'attuazione dell’assistenza;
b)
le condizioni generali di politica economica alle quali è subordinata l’assistenza finanziaria dell’Unione al fine di ristabilire una situazione economica o finanziaria sana nello Stato membro beneficiario e di ripristinarne la capacità di finanziarsi sui mercati finanziari; tali condizioni saranno definite dalla Commissione in consultazione con la BCE, e
c)
l’approvazione del programma di aggiustamento elaborato dallo Stato membro beneficiario per soddisfare le condizioni economiche alle quali è subordinata l’assistenza finanziaria dell’Unione.
4. La decisione di concedere una linea di credito contiene:
a)
l’importo, le commissioni per la messa a disposizione della linea di credito, la formula del prezzo applicabile per lo svincolo dei fondi e il periodo di disponibilità dell’assistenza finanziaria dell’Unione e le altre regole dettagliate necessarie per l'attuazione dell’assistenza;
b)
le condizioni generali di politica economica alle quali è subordinata l’assistenza finanziaria dell’Unione al fine di ristabilire una situazione economica o finanziaria sana nello Stato membro beneficiario; tali condizioni saranno definite dalla Commissione in consultazione con la BCE, e
c)
l’approvazione del programma di aggiustamento elaborato dallo Stato membro beneficiario per soddisfare le condizioni economiche alle quali è subordinata l’assistenza finanziaria dell’Unione.
5. La Commissione e lo Stato membro beneficiario concludono un memorandum di intesa nel quale sono specificate le condizioni generali di politica economica fissate dal Consiglio. La Commissione trasmette il memorandum di intesa al Parlamento europeo e al Consiglio.
6. La Commissione, in consultazione con la BCE, riesamina le condizioni generali di politica economica di cui al paragrafo 3, lettera b), e al paragrafo 4, lettera b), almeno ogni sei mesi e discute con lo Stato membro beneficiario le modifiche del suo programma di aggiustamento che possano essere necessarie.
7. Il Consiglio, deliberando a maggioranza qualificata su proposta della Commissione, decide su eventuali aggiustamenti delle condizioni generali di politica economica fissate inizialmente e approva il programma di aggiustamento rivisto elaborato dallo Stato membro beneficiario.
8. Qualora sia previsto un finanziamento esterno all’Unione subordinato a condizioni di politica economica, in particolare da parte dell'FMI, lo Stato membro interessato consulta in via preliminare la Commissione. La Commissione esamina le possibilità disponibili nell'ambito del meccanismo di assistenza finanziaria dell’Unione e la compatibilità delle condizioni di politica economica previste con gli impegni assunti dallo Stato membro interessato per l’attuazione delle raccomandazioni e delle decisioni del Consiglio adottate conformemente all’articolo 121, all’articolo 126 e all’articolo 136 TFUE. La Commissione informa il comitato economico e finanziario.
Articolo 4
Erogazione del prestito
1. Di regola il prestito è erogato in rate.
2. La Commissione verifica a scadenze regolari se la politica economica dello Stato membro beneficiario è conforme al suo programma di aggiustamento e alle condizioni fissate dal Consiglio conformemente all’articolo 3, paragrafo 3, lettera b). A tal fine, lo Stato membro fornisce alla Commissione tutte le informazioni necessarie e le presta la sua piena collaborazione.
3. Sulla base dei risultati di tale verifica, la Commissione decide sull’erogazione delle rate successive.
Articolo 5
Svincolo dei fondi
1. Lo Stato membro beneficiario informa in anticipo la Commissione della sua intenzione di ritirare fondi dalla sua linea di credito. Le regole dettagliate in materia sono stabilite nella decisione di cui all'articolo 3, paragrafo 4.
2. La Commissione verifica a scadenze regolari se la politica economica dello Stato membro beneficiario è conforme al suo programma di aggiustamento e alle condizioni fissate dal Consiglio conformemente all’articolo 3, paragrafo 4, lettera b). A tal fine, lo Stato membro fornisce alla Commissione tutte le informazioni necessarie e le presta la sua piena collaborazione.
3. Sulla base dei risultati di tale verifica, la Commissione decide sullo svincolo dei fondi.
Articolo 6
Operazioni di assunzione e di concessione di prestiti
1. Le operazioni di assunzione e di concessione dei prestiti di cui all’articolo 2 sono effettuate in euro.
2. Le caratteristiche delle rate successive erogate dall’Unione nell'ambito del meccanismo di assistenza finanziaria sono negoziate tra lo Stato membro beneficiario e la Commissione.
3. Dopo che il Consiglio ha deciso la concessione di un prestito, la Commissione è autorizzata a contrarre prestiti sui mercati dei capitali o con le istituzioni finanziarie nel momento più opportuno tra le erogazioni previste, in modo da ottimizzare i costi del finanziamento e salvaguardare la propria reputazione di emittente dell'Unione sui mercati. I fondi raccolti ma non ancora versati sono mantenuti permanentemente su appositi conti in contanti o depositi titoli, gestiti conformemente alle regole applicabili alle operazioni fuori bilancio, e non possono essere utilizzati per scopi diversi dalla concessione dell'assistenza finanziaria agli Stati membri nel quadro del presente meccanismo.
4. Se uno Stato membro che riceve un prestito che prevede una clausola di rimborso anticipato decide di esercitare tale opzione, la Commissione adotta le misure necessarie.
5. Su richiesta dello Stato membro beneficiario e se le circostanze consentono un miglioramento del tasso di interesse sul prestito, la Commissione può rifinanziare in toto o in parte il prestito da essa inizialmente assunto o ristrutturare le relative condizioni finanziarie.
6. Il comitato economico e finanziario è tenuto informato dell’andamento delle operazioni di cui al paragrafo 5.
Articolo 7
Costi
I costi sostenuti dall’Unione per la conclusione e l’esecuzione di ogni operazione sono a carico dello Stato membro beneficiario.
Articolo 8
Amministrazione dei prestiti
1. La Commissione prende le necessarie disposizioni per l’amministrazione dei prestiti con la BCE.
2. Lo Stato membro beneficiario apre un conto speciale presso la sua banca centrale nazionale per la gestione dell’assistenza finanziaria dell’Unione ricevuta. Esso trasferisce inoltre il capitale e gli interessi dovuti per il prestito in un conto presso la BCE quattordici giorni lavorativi TARGET2 prima della data di scadenza corrispondente.
3. Fatto salvo l’articolo 27 dello statuto del Sistema europeo di banche centrali e della Banca centrale europea, la Corte dei conti europea ha il diritto di effettuare nello Stato membro beneficiario i controlli o gli audit finanziari che ritiene necessari in relazione alla gestione dell’assistenza. La Commissione, ivi compreso l’Ufficio europeo per la lotta antifrode, ha in particolare il diritto di inviare i suoi funzionari o i suoi rappresentanti debitamente autorizzati per svolgere nello Stato membro beneficiario i controlli o gli audit tecnici o finanziari che ritiene necessari in relazione all’assistenza.
Articolo 9
Riesame e adeguamento
1. Entro sei mesi dall’entrata in vigore del presente regolamento, e se del caso successivamente ogni sei mesi, la Commissione trasmette al comitato economico e finanziario e al Consiglio una relazione sull’attuazione del presente regolamento e sulla persistenza delle condizioni eccezionali che ne hanno giustificato l’adozione.
2. Se del caso, la relazione è accompagnata da una proposta di modifica del presente regolamento volta ad adeguare la possibilità di concedere l’assistenza finanziaria senza incidere sulla validità di decisioni già adottate.
Articolo 10
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, addi 11 maggio 2010.