NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1178/2011
ze dne 3. listopadu 2011,
kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se posádek v civilním letectví podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 ze dne 20. února 2008 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví, kterým se ruší směrnice Rady 91/670/EHS, nařízení (ES) č. 1592/2002 a směrnice 2004/36/ES (1), a zejména na čl. 7 odst. 6, čl. 8 odst. 5 a čl. 10 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem nařízení (ES) č. 216/2008 je stanovit a udržovat vysokou a jednotnou úroveň bezpečnosti civilního letectví v Evropě. Uvedené nařízení stanoví prostředky k dosažení tohoto cíle a dalších cílů v oblasti bezpečnosti civilního letectví.
(2)
Piloti zapojení do provozu některých letadel a zařízení pro výcvik pomocí letové simulace, osoby a organizace podílející se na výcviku, zkouškách a přezkušování těchto pilotů musí splňovat příslušné hlavní požadavky stanovené v příloze III nařízení (ES) č. 216/2008. Podle uvedeného nařízení by piloti, jakož i osoby a organizace, které se podílejí na jejich výcviku, měli získávat osvědčení, pokud splňují hlavní požadavky.
(3)
Podobně by pilotům mělo být vydáváno osvědčení zdravotní způsobilosti a letečtí lékaři odpovědní za posouzení zdravotní způsobilosti pilotů by měli mít osvědčení, pokud splňují příslušné hlavní požadavky. Nařízení (ES) č. 216/2008 však stanoví možnost, aby všeobecní lékaři za určitých podmínek zastávali funkci leteckých lékařů, pokud to dovoluje vnitrostátní právo.
(4)
Palubní průvodčí zapojení do provozu některých letadel musí splňovat příslušné hlavní požadavky stanovené v příloze IV nařízení (ES) č. 216/2008. Podle uvedeného nařízení by měli palubní průvodčí pravidelně absolvovat posouzení zdravotní způsobilosti pro bezpečné plnění jim přidělených bezpečnostních povinností. Splnění těchto požadavků musí být prokázáno na základě odpovídajícího posouzení založeného na osvědčených postupech leteckého lékařství.
(5)
Nařízení (ES) č. 216/2008 požaduje, aby Komise přijala nezbytná prováděcí pravidla pro stanovení podmínek pro vydávání osvědčení pilotům i osobám, které se podílejí na jejich výcviku, zkouškách a přezkušování, pro vydávání osvědčení palubním průvodčím a pro posouzení jejich zdravotní způsobilosti.
(6)
Měly by být stanoveny požadavky a postupy pro změnu vnitrostátních průkazů způsobilosti pilota a vnitrostátních průkazů způsobilosti palubního technika na průkaz způsobilosti pilota, aby bylo zajištěno, že mohou své činnosti vykonávat podle harmonizovaných podmínek; v souladu s tímto nařízením by měla být změněna i kvalifikace na zkušební lety.
(7)
Členské státy by měly mít možnost přijímat průkazy způsobilosti vydané třetími zeměmi, v nichž lze zaručit úroveň bezpečnosti rovnocennou úrovni stanovené nařízením (ES) č. 216/2008. Měly by být stanoveny podmínky pro přijímání průkazů způsobilosti vydaných třetími zeměmi.
(8)
Aby bylo zajištěno, že výcvik zahájený před datem použitelnosti tohoto nařízení může být zohledněn pro účely získávání průkazů způsobilosti pilotů, měly by být stanoveny podmínky pro uznávání již dokončeného výcviku; rovněž by měly být stanoveny podmínky pro uznávání vojenských průkazů způsobilosti.
(9)
Je nezbytné poskytnout dostatečnou dobu na to, aby se letecký průmysl i správní orgány členských států přizpůsobily novému regulačnímu rámci, aby členské státy mohly pilotům vydat zvláštní druhy průkazů způsobilosti a osvědčení zdravotní způsobilosti, které nejsou upraveny společnými leteckými předpisy a aby mohly za určitých podmínek uznat platnost průkazů způsobilosti a osvědčení vydaných před datem použitelnosti tohoto nařízení a uznat platnost lékařských prohlídek provedených rovněž před datem použitelnosti tohoto nařízení.
(10)
V souladu s čl. 69 odst. 2 nařízení (ES) č. 216/2008 se zrušuje směrnice Rady 91/670/EHS ze dne 16. prosince 1991 o vzájemném uznávání licencí pro výkon funkcí v civilním letectví (2). Za odpovídající opatření je třeba považovat opatření přijatá tímto nařízením.
(11)
Aby byl zajištěn hladký přechod a vysoká a jednotná úroveň bezpečnosti civilního letectví v Unii, měla by prováděcí opatření odrážet současný stav techniky, včetně osvědčených postupů, vědecký a technický pokrok v oblasti výcviku pilotů a zdravotní způsobilost posádky. Je tudíž třeba zvážit technické požadavky a správní postupy, na kterých se Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO) a Sdružené letecké úřady dohodly do 30. června 2009, jakož i stávající právní předpisy týkající se specifického vnitrostátního prostředí.
(12)
Agentura připravila návrh prováděcích pravidel a předložila je jako stanovisko Komisi v souladu s čl. 19 odst. 1 nařízení (ES) č. 216/2008.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 65 nařízení (ES) č. 216/2008,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla pro:
1)
různé kvalifikace pro průkazy způsobilosti pilotů, podmínky pro vydávání, zachování, změny, omezování, pozastavení nebo zrušení platnosti průkazů způsobilosti, výsadní práva a povinnosti držitelů průkazů způsobilosti, podmínky pro změnu stávajících vnitrostátních průkazů způsobilosti pilota a vnitrostátních průkazů způsobilosti palubního technika na průkaz způsobilosti pilota, jakož i podmínky pro přijímání průkazů způsobilosti ze třetích zemí;
2)
certifikaci osob odpovědných za poskytování leteckého výcviku či výcviku letové simulace nebo osob odpovědných za posuzování dovedností pilotů;
3)
různá osvědčení zdravotní způsobilosti pro piloty, podmínky pro vydávání, zachování, změny, omezování, pozastavení nebo zrušení osvědčení zdravotní způsobilosti, výsadní práva a povinnosti držitelů osvědčení zdravotní způsobilosti, jakož i podmínky pro změnu stávajících vnitrostátních osvědčení zdravotní způsobilosti na běžně uznávaná osvědčení zdravotní způsobilosti;
4)
certifikaci leteckých lékařů, jakož i podmínky, za nichž všeobecní lékaři mohou zastávat funkci leteckých lékařů;
5)
periodické lékařské prohlídky palubních průvodčích, jakož i kvalifikaci osob odpovědných za uvedené prohlídky.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení platí tyto definice:
1)
„průkazy způsobilosti podle části FCL“ se rozumí průkazy způsobilosti letové posádky, jež jsou v souladu s požadavky přílohy I;
2)
„JAR“ se rozumí společné letecké předpisy přijaté Sdruženými leteckými úřady a platné ke dni 30. června 2009;
3)
„průkazem způsobilosti pilota lehkých letadel (LAPL)“ se rozumí průkaz způsobilosti pilota pro rekreační létání podle článku 7 nařízení (ES) č. 216/2008;
4)
„průkazem způsobilosti podle společných leteckých předpisů“ se rozumí průkaz způsobilosti pilota a připojená zařazení, osvědčení, povolení a/nebo kvalifikace, jež v souladu s vnitrostátními právními předpisy zohledňujícími společné letecké předpisy a postupy vydal či uznal členský stát, který provedl příslušné společné letecké předpisy a který byl v souvislosti s uvedenými společnými leteckými předpisy doporučen k vzájemnému uznání v rámci Sdružených leteckých úřadů;
5)
„průkazem způsobilosti, který není v souladu se společnými leteckými předpisy“ se rozumí průkaz způsobilosti pilota, který v souladu s vnitrostátními právním předpisy vydal či uznal členský stát, jenž v souvislosti s uvedenými společnými leteckými předpisy nebyl doporučen k vzájemnému uznání;
6)
„zápočtem“ se rozumí uznání předcházející praxe či kvalifikace;
7)
„hlášením o zápočtu“ se rozumí hlášení, na jehož základě lze uznat předchozí praxi či kvalifikace;
8)
„hlášením o převodu“ se rozumí hlášení, na jehož základě lze převést průkaz způsobilosti na průkaz způsobilosti podle části FCL;
9)
„osvědčením zdravotní způsobilosti pilota a osvědčením leteckých lékařů vydaným podle společných leteckých předpisů“ se rozumí osvědčení, jež v souladu s vnitrostátními právními předpisy zohledňujícími společné letecké předpisy a postupy vydal či uznal členský stát, který provedl příslušné společné letecké předpisy a který byl v souvislosti s uvedenými společnými leteckými předpisy doporučen k vzájemnému uznání v rámci Sdružených leteckých úřadů;
10)
„osvědčením zdravotní způsobilosti pilota a osvědčením leteckých lékařů, které není v souladu se společnými leteckými předpisy“ se rozumí osvědčení, které v souladu s vnitrostátními právními předpisy vydal či uznal členský stát, jenž v souvislosti s uvedenými společnými leteckými předpisy nebyl doporučen k vzájemnému uznání.
Článek 3
Vydávání průkazů způsobilosti pilota a osvědčení zdravotní způsobilosti
Aniž je dotčen článek 7, splňují piloti letadel uvedených v čl. 4 odst. 1 písm. b) a c) a čl. 4 odst. 5 nařízení (ES) č. 216/2008 technické požadavky a správní postupy uvedené v příloze I a IV tohoto nařízení.
Článek 4
Stávající vnitrostátní průkazy způsobilosti pilotů
1. Průkazy způsobilosti podle společných leteckých předpisů vydané či uznané členským státem před 8. dubnem 2012 se považují za průkazy vydané v souladu s tímto nařízením. Nejpozději do 8. dubna 2017 nahradí členské státy tyto průkazy způsobilosti průkazy vydanými podle formátu stanoveného v části ARA.
2. Průkazy způsobilosti, které nejsou v souladu se společnými leteckými předpisy, včetně všech souvisejících zařazení, osvědčení, povolení a/nebo kvalifikace, které byly vydány či uznány členským státem před datem použitelnosti tohoto nařízení, budou změněny na průkazy způsobilosti podle části FCL členským státem, který průkaz způsobilosti vydal.
3. Průkazy způsobilosti, které nejsou v souladu se společnými leteckými předpisy, budou změněny na průkazy způsobilosti podle části FCL a související zařazení či osvědčení v souladu s:
a)
ustanoveními přílohy II nebo
b)
náležitostmi stanovenými v hlášení o převodu.
4. Hlášení o převodu:
a)
je vypracováno členským státem, který vydal průkaz způsobilosti pilota v konzultaci s Evropskou agenturou pro bezpečnost letectví (dále jen „agentura“);
b)
uvádí vnitrostátní požadavky, na jejichž základě byly vydány průkazy způsobilosti pilota;
c)
uvede rozsah působnosti výsadních práv, které byly pilotům uděleny;
d)
uvede, které požadavky přílohy I je třeba započíst;
e)
uvede všechna omezení, která je třeba zařadit do průkazů způsobilosti podle části FCL, a všechny požadavky, které musí pilot dodržet, aby tato omezení byla odstraněna.
5. Hlášení o převodu obsahuje kopie všech dokladů nezbytných k prokázání náležitostí stanovených v odst. 4 písm. a) až e), včetně kopií příslušných vnitrostátních požadavků a postupů. Při vypracování hlášení o převodu usilují členské státy o to, aby pilotům bylo co možná nejvíce umožněno zachovat si současný rozsah činností.
6. Bez ohledu na odstavce 1 a 3 se držitelům osvědčení instruktora pro třídní kvalifikaci či osvědčení examinátora, kteří mají výsadní práva pro jednopilotní složitá letadla s vysokým výkonem, tato výsadní práva změní na osvědčení instruktora pro typovou kvalifikaci či osvědčení examinátora pro jednopilotní letouny.
7. Členský stát může pilotu-žákovi povolit, aby požíval omezených výsadních práv bez dohledu do té doby, než splní všechny potřebné požadavky pro vydání průkazu LAPL, a to za těchto podmínek:
a)
výsadní práva jsou omezena na státní území členského státu či jeho část;
b)
výsadní práva jsou omezena na omezenou zeměpisnou oblast, jednomotorový pístový letoun s maximální vzletovou hmotností nepřesahující 2 000 kg a netýkají se přepravy cestujících;
c)
uvedená povolení se vydávají na základě individuálních posouzení bezpečnostního rizika vypracovaných instruktorem poté, co členský stát provedl koncepční posouzení bezpečnostního rizika;
d)
členský stát předkládá Komisi a agentuře každé tři roky periodické zprávy.
Článek 5
Stávající vnitrostátní osvědčení zdravotní způsobilosti pilota a osvědčení leteckých lékařů
1. Osvědčení zdravotní způsobilosti pilota a osvědčení leteckých lékařů vydaná podle společných leteckých předpisů, jež byla vydána či uznána členským státem před datem použitelnosti tohoto nařízení, se považují za osvědčení vydaná v souladu s tímto nařízením.
2. Nejpozději do 8. dubna 2017 nahradí členské státy osvědčení zdravotní způsobilosti pilota a osvědčení leteckých lékařů osvědčeními vydanými podle formátu stanoveného v části ARA.
3. Osvědčení zdravotní způsobilosti pilota a osvědčení leteckých lékařů, která nejsou v souladu se společnými leteckými předpisy, vydaná členským státem před datem použitelnosti tohoto nařízení zůstávají v platnosti až do data prodloužení jejich platnosti nebo do 8. dubna 2017, podle toho, které datum nastane první.
4. Prodloužení platnosti osvědčení uvedených v odstavci 1 a 2 je v souladu s ustanoveními přílohy IV.
Článek 6
Změna kvalifikace na zkušební lety
1. Pilotům, kteří před datem použitelnosti tohoto nařízení prováděli zkušební lety kategorií 1 a 2 podle přílohy nařízení Komise (ES) č. 1702/2003 (3) nebo kteří poskytovali výcvik pilotům zkušebních letů, se kvalifikace pro zkušební lety změní na kvalifikaci pro zkušební létání v souladu s přílohou I tohoto nařízení a případně na osvědčení instruktora pro zkušební lety, přičemž změnu provede členský stát, který kvalifikaci pro zkušební lety vydal.
2. Tato změna se provede v souladu s náležitostmi stanovenými v hlášení o převodu, které splňuje požadavky stanovené v čl. 4 odst. 4 a 5.
Článek 7
Stávající vnitrostátní průkazy způsobilosti palubních techniků
1. O změnu průkazů způsobilosti palubních techniků vydaných v souladu s přílohou 1 Chicagské úmluvy na průkazy způsobilosti podle části FCL požádají jejich držitelé členský stát, který průkaz způsobilosti vydal.
2. Průkazy způsobilosti palubních techniků se změní na průkazy způsobilosti podle části FCL v souladu s hlášením o převodu, které splňuje požadavky stanovené v čl. 4 odst. 4 a 5.
3. U žádosti o průkaz způsobilosti dopravního pilota (ATPL) pro letouny je třeba dodržet ustanovení o zápočtu v čl. FCL.510.A písm. c) odst. 2) přílohy I.
Článek 8
Podmínky pro přijímání průkazů ze třetích zemí
1. Aniž je dotčen článek 12 nařízení (ES) č. 216/2008 a pokud mezi Unií a třetí zemí nebyly uzavřeny žádné dohody o udělování průkazů způsobilosti pilotů, mohou v souladu s přílohou III tohoto nařízení členské státy přijmout průkazy způsobilosti třetích zemí a související osvědčení zdravotní způsobilosti vydaná třetími zeměmi nebo jejich jménem.
2. Žadatelé o průkazy způsobilosti podle části FCL, kteří jsou již držiteli alespoň rovnocenného průkazu způsobilosti, zařazení či osvědčení vydaného třetí zemí v souladu s přílohou 1 Chicagské úmluvy, splňují všechny požadavky přílohy I tohoto nařízení, přičemž požadavky na trvání kursu, počet hodin a hodiny zvláštního výcviku lze snížit.
3. Zápočet udělený žadateli určí členský stát, u nějž si pilot požádá, na základě doporučení schválené organizace pro výcvik.
4. Držitelům průkazů ATPL vydaných třetí zemí nebo jejím jménem v souladu s přílohou 1 Chicagské úmluvy, kteří splňují požadavky na praxi pro vydání průkazu ATPL v příslušné kategorii letadla podle hlavy F přílohy I tohoto nařízení, lze udělit plný zápočet v případě požadavku absolvovat před zkouškou z teoretických znalostí a zkouškou dovednosti výcvikový kurs za předpokladu, že průkaz způsobilosti třetí země obsahuje platnou typovou kvalifikaci pro letadlo, které se použije ve zkoušce dovednosti pro vydání průkazu ATPL.
5. Držitelům průkazů způsobilosti podle části FCL, kteří splňují požadavky na vydání typové kvalifikace pro letadla a vrtulníky stanovené třetí zemí, lze vydat typové kvalifikace pro letadla a vrtulníky. Takové kvalifikace budou omezeny na letadlo registrované v uvedené třetí zemi. Toto omezení lze odstranit, pokud pilot splňuje požadavky v bodu C.1 přílohy III.
Článek 9
Zápočet za výcvik zahájený před datem použitelnosti tohoto nařízení
1. Pokud jde o vydávání průkazů způsobilosti podle části FCL v souladu s přílohou I, udělí se za výcvik zahájený před datem použitelnosti tohoto nařízení v souladu s požadavky a postupy Sdružených leteckých úřadů pod regulačním dohledem členského státu doporučeného v souvislosti s příslušnými společnými leteckými předpisy k vzájemnému uznání v rámci Sdružených leteckých úřadů plný zápočet za předpokladu, že výcvik a zkoušení byly dokončeny nejpozději do 8. dubna 2016.
2. Výcvik zahájený před datem použitelnosti tohoto nařízení v souladu s přílohou 1 Chicagské úmluvy se započte pro účely vydání průkazu způsobilosti podle části FCL na základě hlášení o zápočtu vypracovaného členským státem v konzultaci s agenturou.
3. Hlášení o zápočtu popíše rozsah výcviku, uvede, které požadavky průkazů způsobilosti podle části FCL se započítávají a případně které požadavky musí žadatelé splňovat, aby jim byly vydány průkazy způsobilosti podle části FCL. Hlášení obsahuje kopie všech dokladů nezbytných k prokázání rozsahu výcviku a kopie všech vnitrostátních předpisů a postupů, podle nichž byl výcvik zahájen.
Článek 10
Zápočet za průkazy způsobilosti pilota získané ve vojenské službě
1. O získání průkazů způsobilosti podle části FCL si držitelé vojenských průkazů způsobilosti letové posádky žádají u členského státu, v němž konali vojenskou službu.
2. Znalosti, praxe a dovednosti získané ve vojenské službě se započítávají pro účely příslušných požadavků přílohy I v souladu s náležitostmi hlášení o zápočtu vypracovaného členským státem v konzultaci s agenturou.
3. Hlášení o zápočtu:
a)
uvede vnitrostátní požadavky, na jejichž základě byly vydány vojenské průkazy způsobilosti, zařazení, osvědčení, povolení a/nebo kvalifikace;
b)
uvede rozsah působnosti výsadních práv, která byla pilotům udělena;
c)
uvede, které požadavky přílohy I se započtou;
d)
uvede všechna omezení, která je třeba zařadit do průkazů způsobilosti podle části FCL, a všechny požadavky, které musí piloti dodržet, aby tato omezení byla odstraněna;
e)
zahrnuje kopie všech dokladů nezbytných k prokázání výše uvedených náležitostí i kopie příslušných vnitrostátních požadavků a postupů.
Článek 11
Zdravotní způsobilost palubních průvodčích
1. Palubní průvodčí zapojení do provozu letadel uvedených v čl. 4 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 216/2008 splňují technické požadavky a správní postupy uvedené v příloze IV.
2. Lékařské prohlídky nebo lékařská posouzení palubních průvodčích, které byly provedeny v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 3922/91 (4) a jsou ke dni použitelnosti tohoto nařízení stále platné, se považují za platné v souladu s tímto nařízením až do data, které nastane jako první:
a)
až do konce doby platnosti určené příslušným orgánem podle nařízení (EHS) č. 3922/91 nebo
b)
do konce doby platnosti stanovené v článku MED.C.005 přílohy IV.
Doba platnosti se počítá od data poslední lékařské prohlídky nebo lékařského posouzení.
Do konce doby platnosti se všechny následné lékařské prohlídky provádí v souladu s přílohou IV.
Článek 12
Vstup v platnost a použitelnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 8. dubna 2012.
2. Odchylně od odstavce 1 se členské státy mohou rozhodnout, že do 8. dubna 2015 nebudou uplatňovat následující ustanovení přílohy I:
a)
ustanovení týkající se průkazů způsobilosti pilota letadel s pohonem vztlaku, vzducholodí, balónů a kluzáků;
b)
ustanovení hlavy B;
c)
ustanovení článků FCL.800, FCL.805, FCL.815 a FCL.820;
d)
v případě vrtulníků ustanovení oddílu 8 hlavy J;
e)
ustanovení oddílů 10 a 11 hlavy J.
3. Odchylně o odstavce 1 se členské státy mohou rozhodnout, že nezmění průkazy způsobilosti pro letouny a vrtulníky, které nejsou v souladu se společnými leteckými předpisy, vydané před 8. dubnem 2014.
4. Odchylně od odstavce 1 se členské státy mohou rozhodnout, že až do 8. dubna 2014 nebudou uplatňovat ustanovení tohoto nařízení u pilotů, kteří jsou držiteli průkazu způsobilosti a souvisejícího osvědčení zdravotní způsobilosti vydaného třetí zemí a kteří se podílí na neobchodním provozu letadla uvedeného v čl. 4 odst. 1 písm. b) či c) nařízení (ES) č. 216/2008.
5. Odchylně od odstavce 1 se členské státy mohou rozhodnout, že až do 8. dubna 2015 nebudou uplatňovat ustanovení oddílu 3 hlavy B přílohy IV.
6. Odchylně od odstavce 1 se členské státy mohou rozhodnout, že až do 8. dubna 2014 nebudou uplatňovat ustanovení hlavy C přílohy IV.
7. Pokud členský stát použije odstavce 2 až 6, oznámí to Komisi a agentuře. V oznámení uvede důvody takové odchylky, jakož i program provádění obsahující plánované akce a jejich časový harmonogram.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. listopadu 2011.
REGOLAMENTO (UE) N. 1178/2011 DELLA COMMISSIONE
del 3 novembre 2011
che stabilisce i requisiti tecnici e le procedure amministrative relativamente agli equipaggi dell’aviazione civile ai sensi del regolamento (CE) n. 216/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 216/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 20 febbraio 2008, recante regole comuni nel settore dell’aviazione civile e che istituisce un’Agenzia europea per la sicurezza aerea, e che abroga la direttiva 91/670/CEE del Consiglio, il regolamento (CE) n. 1592/2002 e la direttiva 2004/36/CE (1), in particolare l’articolo 7, paragrafo 6, l’articolo 8, paragrafo 5, e l’articolo 10, paragrafo 5,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (CE) n. 216/2008 ha l’obiettivo di stabilire e mantenere un livello elevato ed uniforme di sicurezza dell’aviazione civile in Europa. Tale regolamento stabilisce le modalità per conseguire questo ed altri obiettivi nel settore dell’aviazione civile.
(2)
I piloti che svolgono attività di volo su determinati aeromobili, nonché su dispositivi di simulazione per addestramento, le persone e le organizzazioni che partecipano all’addestramento, alle prove e ai controlli eseguiti sui suddetti piloti, devono soddisfare i pertinenti requisiti essenziali di cui all’allegato III del regolamento (CE) n. 216/2008. A norma del suddetto regolamento i piloti nonché le persone e le organizzazioni che partecipano al loro addestramento possono ottenere i relativi certificati soltanto se soddisfano requisiti essenziali.
(3)
Analogamente, ai piloti può essere rilasciato un certificato medico mentre agli esaminatori aeromedici, responsabili della valutazione dell’idoneità dei piloti sotto il profilo medico, può essere rilasciato un certificato solo se vengono giudicati conformi ai pertinenti requisiti essenziali. Il regolamento (CE) n. 216/2008, tuttavia, prevede la possibilità che medici generalisti possano svolgere funzioni di esaminatori aeromedici a determinate condizioni e se la normativa nazionale lo permette.
(4)
Gli equipaggi di cabina responsabili dell’esercizio di determinati aeromobili devono soddisfare i pertinenti requisiti essenziali stabiliti all’allegato IV del regolamento (CE) n. 216/2008. A norma del suddetto regolamento, gli equipaggi di cabina devono essere periodicamente sottoposti a esami medici diretti a verificare l’idoneità a esercitare in sicurezza i compiti loro assegnati. La conformità è dimostrata tramite un’adeguata valutazione, basata sulle migliori pratiche di medicina aeronautica.
(5)
Il regolamento (CE) n. 216/2008 impone alla Commissione di adottare le necessarie norme di attuazione relative alla fissazione delle condizioni per il rilascio di certificati ai piloti nonché ai vari soggetti che partecipano all’addestramento, alle prove e ai controlli per il rilascio di attestati agli equipaggi di cabina e per la valutazione della loro idoneità sotto il profilo medico.
(6)
È necessario stabilire i requisiti e le procedure per la conversione delle licenze nazionali di piloti e ingegneri di volo in licenze di pilota, per garantire che l’autorizzazione a svolgere le loro attività avvenga alle stesse condizioni; anche le qualifiche per le prove in volo dovrebbero essere convertite in conformità al presente regolamento.
(7)
È necessario che gli Stati membri possano riconoscere licenze rilasciate da paesi terzi nei quali è garantito un livello di sicurezza equivalente a quello specificato dal regolamento (CE) n. 216/2008. È necessario stabilire le condizioni per il riconoscimento di licenze rilasciate da paesi terzi.
(8)
È necessario stabilire le condizioni per il riconoscimento dell’addestramento già completato al fine di garantire che si tenga conto dell’addestramento iniziato prima dell’applicazione del presente regolamento ai fini dell’ottenimento delle licenze di pilota; andrebbero stabilite anche le condizioni per il riconoscimento delle licenze militari.
(9)
È necessario che l’industria aeronautica e le amministrazioni degli Stati membri dispongano del tempo sufficiente per adeguarsi al nuovo quadro normativo, che gli Stati membri abbiano il tempo sufficiente per rilasciare tipologie specifiche di licenze di pilota e di certificati medici non coperte dalle «JAR» (norme aeronautiche comuni) e riconoscere, a determinate condizioni, la validità delle licenze e dei certificati rilasciati, nonché degli esami aeromedici effettuati, prima che si applichi il presente regolamento.
(10)
La direttiva 91/670/CEE del Consiglio, del 16 dicembre 1991, concernente l’accettazione reciproca delle licenze per l’esercizio di funzioni nel settore dell’aviazione civile (2) è abrogata a norma dell’articolo 69, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 216/2008. Le misure adottate dal presente regolamento devono essere considerate misure corrispondenti.
(11)
Allo scopo di garantire una transizione agevole e un livello elevato ed uniforme di sicurezza nell’aviazione civile dell’Unione, le misure attuative devono rispecchiare lo stato dell’arte, incluse le migliori pratiche, e il progresso tecnico e scientifico nel settore dell’addestramento dei piloti e dell’idoneità degli equipaggi sotto il profilo aeromedico. Di conseguenza, è necessario prendere in considerazione i requisiti tecnici e le procedure amministrative adottati dall’Organizzazione internazionale dell’aviazione civile (ICAO) e le Autorità aeronautiche comuni fino al 30 giugno 2009 nonché la legislazione in vigore relativa a un ambiente nazionale specifico.
(12)
L’Agenzia ha preparato delle proposte di norme attuative e le ha presentate, a titolo di parere, alla Commissione a norma dell’articolo 19, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 216/2008.
(13)
Le misure previste dal presente regolamento sono conformi al parere del comitato istituito dall’articolo 65 del regolamento (CE) n. 216/2008,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Oggetto
Il presente regolamento stabilisce norme dettagliate relative a:
1)
le diverse abilitazioni per licenze di piloti, le condizioni concernenti il rilascio, il mantenimento, la modifica, le limitazioni, la sospensione o la revoca delle licenze, i privilegi e le responsabilità dei titolari delle licenze, le condizioni per la conversione delle esistenti licenze nazionali di piloti e di ingegneri di volo in licenze di piloti, nonché le condizioni per il riconoscimento di licenze dei paesi terzi;
2)
la certificazione di persone responsabili dell’addestramento in volo o dell’addestramento con simulatori di volo e della valutazione della capacità dei piloti;
3)
i diversi certificati medici per piloti, le condizioni concernenti il rilascio, il mantenimento, la modifica, le limitazioni, la sospensione o la revoca di certificati medici, privilegi e responsabilità dei titolari di certificati medici nonché le condizioni per la conversione di certificati medici nazionali in certificati medici comunemente riconosciuti;
4)
la certificazione di esaminatori aeromedici, nonché le condizioni alle quali dei medici generalisti possono intervenire a titolo di esaminatori aeromedici;
5)
l’esame periodico aeromedico dei membri dell’equipaggio, nonché le qualifiche delle persone responsabili del suddetto esame.
Articolo 2
Definizioni
Ai fini del presente regolamento si intende per:
1) «licenza a norma della parte FCL»: licenza di personale di volo conforme ai requisiti di cui all’allegato I;
2) «JAR»: norme aeronautiche comuni adottate dalle Autorità aeronautiche comuni applicabili alla data del 30 giugno 2009;
3) «licenza di pilota di aeromobili leggeri (LAPL)»: licenza di pilota da diporto ai sensi dell’articolo 7 del regolamento (CE) n. 216/2008;
4) «licenza conforme alle JAR» (norme aeronautiche comuni): licenza di pilota e abilitazioni, certificati, autorizzazioni e/o qualifiche allegati, rilasciata o riconosciuta, a norma delle procedure e della legislazione nazionale conforme alle JAR, da uno Stato membro che ha attuato la JAR pertinente e che è stata raccomandata per il riconoscimento reciproco nell’ambito del sistema delle Autorità aeronautiche comuni in relazione alla suddetta JAR;
5) «licenza non conforme alle JAR»: licenza di pilota rilasciata o riconosciuta da uno Stato membro in conformità alla legislazione nazionale e che non è stata raccomandata per il riconoscimento reciproco in relazione alla JAR pertinente;
6) «credito»: il riconoscimento di esperienze o qualifiche precedenti;
7) «relazione relativa al credito»: una relazione in base alla quale possono essere riconosciute l’esperienza o le qualifiche precedenti;
8) «relazione relativa alla conversione»: una relazione in base alla quale una licenza può essere convertita in «licenza conforme alla parte-FCL»;
9) «certificato medico di pilota e certificato di esaminatore aeromedico conforme alle JAR» (norme aeronautiche comuni): certificato rilasciato o riconosciuto, a norma della legislazione nazionale e delle procedure conformi alle JAR, da uno Stato membro che ha attuato la JAR pertinente e che è stato raccomandato per il riconoscimento reciproco nell’ambito del sistema delle Autorità aeronautiche comuni in relazione alla suddetta JAR;
10) «certificato medico di pilota e certificato di esaminatore aeromedico non conforme alle JAR»: certificato rilasciato o riconosciuto da uno Stato membro in conformità alla legislazione nazionale e che non è stato raccomandato per il riconoscimento reciproco in relazione alla JAR pertinente.
Articolo 3
Rilascio di licenza di pilota e del certificato medico
Fatto salvo l’articolo 7, i piloti degli aeromobili di cui all’articolo 4, paragrafo 1, lettere b) e c), e all’articolo 4, paragrafo 5, del regolamento (CE) n. 216/2008 devono conformarsi ai requisiti tecnici e alle procedure amministrative di cui agli allegati I e IV del presente regolamento.
Articolo 4
Licenze nazionali di pilota esistenti
1. Le licenze conformi alle JAR rilasciate o riconosciute da uno Stato membro fino all’8 aprile 2012 si considerano rilasciate in conformità al presente regolamento. Gli Stati membri sostituiscono tali licenze con licenze conformi al formato stabilito nella parte ARA al più tardi entro l’8 aprile 2017.
2. Le licenze non conformi alle JAR, ivi compresi eventuali abilitazioni, certificati, autorizzazioni e/o qualifiche allegati, rilasciati o riconosciuti da uno Stato membro prima della data di applicazione del presente regolamento vengono convertite in licenze «conformi alla parte FCL» dallo Stato membro che ha rilasciato la licenza.
3. Le licenze non conformi alle JAR vengono convertite in licenze «conformi alla parte FCL» con abilitazioni o certificati allegati in conformità:
a)
alle disposizioni dell’allegato II; oppure
b)
agli elementi stabiliti in una relazione concernente la conversione.
4. La relazione di conversione deve:
a)
essere elaborata dallo Stato membro che ha rilasciato la licenza di pilota in consultazione con l’Agenzia europea per la sicurezza aerea («L’Agenzia»);
b)
descrivere i requisiti nazionali sulla cui base sono state rilasciate le licenze dei piloti;
c)
descrivere la portata dei privilegi attribuiti ai piloti;
d)
indicare per quali requisiti di cui all’allegato I deve essere concesso un credito;
e)
indicare eventuali limitazioni che devono essere incluse nelle licenze conformi alla parte FCL e eventuali requisiti che il pilota deve soddisfare per eliminare tali limitazioni.
5. La relazione di conversione include copie di tutti i documenti necessari per dimostrare gli elementi esposti alle lettere da a) a e) del paragrafo 4, tra cui copie dei requisiti e delle procedure nazionali pertinenti. Al momento di sviluppare la relazione di conversione, gli Stati membri mirano a permettere ai piloti, nella misura del possibile, di conservare la stessa portata di attività.
6. Indipendentemente dai paragrafi 1 e 3, i titolari di un certificato di istruttore o di un certificato di esaminatore di abilitazione per classe con privilegi previsti per pilotare aeromobili complessi ad alte prestazioni a pilota unico, vedono tali privilegi convertiti in un certificato di istruttore o di esaminatore di abilitazione per tipo per aeromobili a pilota unico.
7. Uno Stato membro può autorizzare un allievo pilota ad esercitare senza supervisione privilegi limitati prima di poter soddisfare tutti i requisiti necessari per il rilascio di una LAPL alle seguenti condizioni:
a)
i privilegi si limitano al suo territorio nazionale o a parte di esso;
b)
i privilegi sono ristretti a un’area geografica limitata e ad un velivolo monomotore a pistoni con una massa al decollo non superiore a 2 000 kg e non comprendono il trasporto di passeggeri;
c)
tali autorizzazioni vengono rilasciate sulla base di una singola valutazione di rischio di sicurezza eseguita da un istruttore successivamente ad una valutazione di rischio di sicurezza teorica eseguita dallo Stato membro;
d)
ogni tre anni lo Stato membro presenta relazioni periodiche alla Commissione e all’Agenzia.
Articolo 5
Certificati medici nazionali di pilota e di esaminatore aeromedico esistenti
1. I certificati medici di pilota e di esaminatore aeromedico conformi alle JAR rilasciati o riconosciuti da uno Stato membro prima dell’applicazione del presente regolamento si considerano rilasciati in conformità ad esso.
2. Gli Stati membri sostituiscono tali certificati medici di pilota e di esaminatore aeromedico con certificati conformi al formato stabilito nella parte ARA al più tardi entro l’8 aprile 2017.
3. I certificati medici di pilota e di esaminatore aeromedico rilasciati da uno Stato membro prima che si applichi il presente regolamento restano validi fino alla data del loro prossimo rinnovo o fino all’8 aprile 2017, secondo l’ordine cronologico.
4. Il rinnovo dei certificati di cui ai paragrafi 1 e 2 è conforme alle disposizioni dell’allegato IV.
Articolo 6
Conversione di qualifiche di prove in volo
1. I piloti che prima dell’applicazione del presente regolamento hanno effettuato prove in volo delle categorie 1 e 2, definite nell’allegato al regolamento (CE) n. 1702/2003 della Commissione (3), o hanno addestrato piloti in prove in volo, vedono le loro qualifiche di prove in volo convertite in abilitazioni di prove in volo in conformità all’allegato I del presente regolamento e, se del caso, in certificati di istruttore di prove in volo dallo Stato membro che ha rilasciato le qualifiche delle prove in volo.
2. Tale conversione viene effettuata in conformità agli elementi stabiliti in una relazione di conversione conforme ai requisiti di cui all’articolo 4, paragrafi 4 e 5.
Articolo 7
Licenze nazionali di ingegneri di volo esistenti
1. Per poter ottenere la conversione delle licenze di ingegnere di volo, rilasciate in conformità all’allegato I della convenzione di Chicago, in licenze conformi alla parte FCL, i titolari si rivolgono allo Stato membro che ha rilasciato le licenze.
2. Le licenze di ingegnere di volo vengono convertite in licenze conformi alla parte FCL in conformità a una relazione di conversione conforme ai requisiti di cui all’articolo 4, paragrafi 4 e 5.
3. Quando viene chiesta una licenza di pilota di linea («ATPL») per aeromobili, si applicano le disposizioni sul credito previste in FCL.510.A, lettera c), punto 2, dell’allegato I.
Articolo 8
Condizioni per il riconoscimento di licenze di paesi terzi
1. Fatto salvo l’articolo 12 del regolamento (CE) n. 216/2008 e quando non esistono accordi conclusi tra l’Unione e un paese terzo in materia di licenze di pilota, gli Stati membri possono riconoscere licenze di un paese terzo, e i relativi certificati medici rilasciati da o a nome di paesi terzi, in conformità alle disposizioni dell’allegato III del presente regolamento.
2. I richiedenti licenze conformi alla parte FCL che già detengono almeno una licenza equivalente, un’abilitazione o un certificato rilasciati in conformità all’allegato I della convenzione di Chicago da un paese terzo, si conformano a tutti i requisiti previsti dall’allegato I del presente regolamento, fatta salva la possibilità di ridurre i requisiti relativi alla durata del corso, al numero di lezioni e alle ore di addestramento specifico.
3. Il credito attribuito al richiedente viene determinato dallo Stato membro al quale il pilota si rivolge sulla base di una raccomandazione di un’organizzazione di addestramento riconosciuta.
4. I titolari di un’ATPL rilasciata da o a nome di un paese terzo in conformità all’allegato I della convenzione di Chicago che hanno raggiunto i requisiti di esperienza richiesti per il rilascio di una ATPL nella rispettiva categoria di aeromobile indicata nel capitolo F dell’allegato I del presente regolamento, possono ottenere un credito completo per quanto riguarda i requisiti necessari per frequentare un corso di addestramento prima di intraprendere gli esami di conoscenza teorica e il test di abilitazione, a condizione che la licenza del paese terzo contenga un’abilitazione per tipo valida per l’aeromobile da utilizzare per il test di abilitazione ai fini dell’ATPL.
5. Abilitazioni per tipo per velivolo o elicottero possono essere rilasciate a titolari di licenze conformi alla parte FCL che soddisfano i requisiti per il rilascio di tali abilitazioni stabilite da un paese terzo. Tali abilitazioni sono limitate agli aeromobili immatricolati nel paese terzo. La suddetta restrizione può essere rimossa quando il pilota soddisfa i requisiti di cui al punto C.1 dell’allegato III.
Articolo 9
Credito per addestramento iniziato precedentemente all’applicazione del presente regolamento
1. Rispetto al rilascio di licenze conformi alla parte FCL in conformità all’allegato I, l’addestramento iniziato prima che il presente regolamento divenga applicabile, in conformità ai requisiti e alle procedure stabiliti dalle Autorità aeronautiche comuni, sotto la sorveglianza regolamentare di uno Stato membro raccomandato per il riconoscimento reciproco nell’ambito del sistema delle Autorità aeronautiche comuni in relazione alla JAR pertinente, ottiene un credito pieno a condizione che l’addestramento e le prove siano stati completati entro e non oltre l’8 aprile 2016.
2. L’addestramento iniziato prima che il presente regolamento divenga applicabile in conformità all’allegato I della convenzione di Chicago, ottiene un credito pieno ai fini del rilascio di licenze conformi alla parte FCL, sulla base di una relazione di credito stabilita dallo Stato membro in consultazione con l’Agenzia.
3. La relazione di credito descrive la portata dell’addestramento, indica per quali requisiti delle licenze parte FCL il credito viene concesso e, se del caso, quali requisiti i richiedenti devono soddisfare per ottenere le licenze parte FCL. Essa contiene copie di tutti i documenti necessari per dimostrare la portata dell’addestramento nonché dei regolamenti e delle procedure nazionali in conformità ai quali l’addestramento è stato iniziato.
Articolo 10
Credito per licenze di pilota ottenute durante il servizio militare
1. Per ottenere licenze conformi alla parte FCL i titolari di licenze di volo militari devono rivolgersi allo Stato membro nel quale hanno servito.
2. La conoscenza, l’esperienza e la capacità acquisite durante il servizio militare ottengono credito ai fini dei pertinenti requisiti dell’allegato I in conformità al contenuto di una relazione di credito stabilita dallo Stato membro in consultazione con l’Agenzia.
3. La relazione di credito:
a)
descrive i requisiti nazionali sulla cui base sono state rilasciate le licenze, le abilitazioni, i certificati, le autorizzazioni e/o le qualifiche militari;
b)
descrive la portata dei privilegi attribuiti ai piloti;
c)
indica per quali requisiti di cui all’allegato I deve essere concesso il credito;
d)
indica eventuali limitazioni che devono essere incluse nelle licenze parte FCL e indica eventuali requisiti che il pilota deve soddisfare per eliminare tali limitazioni;
e)
include copie di tutti i documenti necessari per dimostrare gli elementi che precedono, accompagnati da copie dei relativi requisiti e procedure nazionali.
Articolo 11
Idoneità sotto il profilo medico dell’equipaggio di cabina
1. I membri dell’equipaggio di cabina responsabili dell’esercizio degli aeromobili di cui all’articolo 4, paragrafo 1, lettere b) e c), del regolamento (CE) n. 216/2008 si conformano ai requisiti tecnici e alle procedure amministrative di cui all’allegato IV.
2. Gli esami o le visite mediche dei membri dell’equipaggio di cabina che sono stati condotti a norma del regolamento (CEE) n. 3922/91 del Consiglio (4) e che sono ancora validi alla data di applicazione del presente regolamento si considerano validi a norma del presente regolamento fino al verificarsi per primo, secondo l’ordine cronologico, di uno di questi eventi:
a)
allo scadere del periodo di validità stabilito dall’autorità competente conformemente al regolamento (CEE) n. 3922/91; oppure
b)
allo scadere del periodo di validità previsto al punto MED.C.005 dell’allegato IV.
Il periodo di validità viene calcolato a partire dalla data dell’ultimo esame o visita medica.
Con la fine del periodo di validità i successivi esami aeromedici vengono condotti in conformità all’allegato IV.
Articolo 12
Entrata in vigore e applicazione
1. Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Esso si applica a decorrere dall’8 aprile 2012.
2. In deroga al paragrafo 1, gli Stati membri possono decidere di non applicare le seguenti disposizioni dell’allegato I fino all’8 aprile 2015:
a)
le disposizioni relative alle licenze di piloti di convertiplani, dirigibili, aerostati e alianti;
b)
le disposizioni del capitolo B;
c)
le disposizioni dei punti FCL.800, FCL.805, FCL.815 e FCL.820;
d)
nel caso di elicotteri, le disposizioni della sezione 8, del capitolo J;
e)
le disposizioni delle sezioni 10 e 11 del capitolo J.
3. In deroga al paragrafo 1, gli Stati membri possono decidere di non convertire licenze di aeromobili e elicotteri non conformi alle JAR da essi rilasciate fino all’8 aprile 2014.
4. In deroga al paragrafo 1, gli Stati membri possono decidere di non applicare le disposizioni del presente regolamento a piloti che detengono una licenza e il relativo certificato medico rilasciati da un paese terzo responsabile dell’utilizzo non commerciale di un aeromobile specificato all’articolo 4, paragrafo 1, lettera b) o c), del regolamento (CE) n. 216/2008 fino all’8 aprile 2014.
5. In deroga al paragrafo 1, gli Stati membri possono decidere di non applicare le disposizioni della sezione 3 (certificato medico ai fini della LAPL) del capitolo B dell’allegato IV fino all’8 aprile 2015.
6. In deroga al paragrafo 1, gli Stati membri possono decidere di non applicare le disposizioni del capitolo C dell’allegato IV fino all’8 aprile 2014.
7. Quando uno Stato membro si avvale delle disposizioni di cui ai paragrafi da 2 a 6, ne trasmette notifica sia alla Commissione che all’Agenzia. Tale notifica descrive le ragioni che giustificano la deroga in questione nonché il programma di attuazione con le azioni previste e il relativo calendario.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 3 novembre 2011