NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 150/2011
ze dne 18. února 2011,
kterým se mění příloha III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004, pokud jde o volně žijící zvěř a farmovou zvěř a maso z volně žijící nebo farmové zvěře
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (1), a zejména na čl. 10 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu. Stanoví mimo jiné požadavky vztahující se na výrobu masa z farmové a volně žijící zvěře a jeho uvádění na trh. Provozovatelé potravinářských podniků musí zajistit, aby toto maso bylo uváděno na trh, pouze pokud bylo vyrobeno v souladu s přílohou III oddíly III a IV uvedeného nařízení.
(2)
Příloha III oddíl III nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví, že provozovatelé potravinářských podniků mohou s povolením příslušného orgánu porážet farmové běžce a kopytníky v místě původu za předpokladu, že jsou splněny určité podmínky. Mezi tyto podmínky patří zejména, že k poraženým zvířatům musí být při dodání na jatky přiloženo prohlášení provozovatele potravinářského podniku, který zvířata choval, a osvědčení vydané a podepsané úředním nebo schváleným veterinářem.
(3)
Osvědčení vydané úředním nebo schváleným veterinářem musí potvrzovat příznivý výsledek prohlídky před porážkou, správně provedenou porážku a vykrvení a datum a čas porážky.
(4)
Nařízení Rady (ES) č. 1099/2009 ze dne 24. září 2009 o ochraně zvířat při usmrcování (2) stanoví pravidla pro usmrcování zvířat chovaných nebo držených pro produkci potravin, vlny, kůže, kožešin nebo jiných produktů. Uvedené nařízení stanoví, že provozovatelé potravinářských podniků musí zajistit, aby některé úkony spojené s porážkou prováděly pouze osoby, které mají pro takové úkony osvědčení o způsobilosti prokazující jejich schopnost tyto úkony vykonávat v souladu s pravidly stanovenými v uvedeném nařízení.
(5)
Přítomnost úředního nebo schváleného veterináře během celé porážky a vykrvení na farmě by nemusela být nutná, pokud by provozovatelé potravinářských podniků, kteří úkony spojené s porážkou provádějí, měli odpovídající způsobilost a osvědčení o způsobilosti pro tyto úkony podle nařízení (ES) č. 1099/2009. V těchto případech by mělo být povoleno, aby správně provedenou porážku a vykrvení a datum a čas porážky místo úředního nebo schváleného veterináře potvrzovali provozovatelé potravinářských podniků.
(6)
Příloha III oddíl IV kapitola II nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví, že u velké volně žijící zvěře musí proškolená osoba co nejdříve po usmrcení provést vyšetření těla a veškerých vyjmutých vnitřností s cílem nalézt znaky, které by mohly znamenat, že maso představuje zdravotní riziko. Pokud při tomto vyšetření nebyly nalezeny žádné neobvyklé znaky, které by mohly znamenat, že maso představuje zdravotní riziko, nebylo pozorováno žádné neobvyklé chování před usmrcením a není podezření na znečištění životního prostředí, musí proškolená osoba přiložit k tělu zvířete číslované prohlášení, ve kterém tyto skutečnosti uvádí.
(7)
Zkušenosti s uplatňováním těchto předpisů ukazují, že by bylo vhodné stanovit, aby zmíněné prohlášení nemuselo být přiloženo k tělu zvířete, a také umožnit, aby se prohlášení vztahovalo na více než jedno tělo za předpokladu, že se prohlášení zaručeně vztahuje na příslušná těla zvířat.
(8)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 ze dne 3. října 2002 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu (3), stanoví veterinární a hygienické předpisy pro sběr, přepravu a uskladnění vedlejších produktů živočišného původu, manipulaci s nimi, jejich zpracování a využití nebo neškodné odstranění tak, aby se zabránilo tomu, že tyto produkty budou rizikem pro zdraví zvířat nebo lidí. Příloha VIII kapitola VII uvedeného nařízení stanoví požadavky na lovecké trofeje.
(9)
Uvedené nařízení také stanoví, že technická zařízení schvaluje příslušný orgán za předpokladu splnění určitých podmínek. Mezi tyto podmínky patří, že technické zařízení musí dodržovat zvláštní výrobní požadavky stanovené v uvedeném nařízení.
(10)
Příloha III oddíl IV kapitola II nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví, že u velké volně žijící zvěře nemusí hlava a vnitřnosti doprovázet tělo do zařízení zpracovávajícího zvěřinu, kromě druhů s podezřením na výskyt trichinelózy, jejichž hlava (kromě klů) a bránice musí být k tělu přiloženy.
(11)
V některých členských státech s dlouhou tradicí lovu je zvykem ponechávat si celé hlavy zvířat, včetně druhů vnímavých k trichinelóze, jako lovecké trofeje. Zmíněný požadavek stanovený v příloze III oddíle IV kapitole II nařízení (ES) č. 853/2004 působí problémy lovcům a technickým zařízením, pokud jde o výrobu loveckých trofejí v případě druhů vnímavých k trichinelózové nákaze.
(12)
Mělo by být proto umožněno, aby příslušný orgán povoloval posílání hlav zvířat vnímavých k trichinelózové nákaze do technického zařízení schváleného pro výrobu loveckých trofejí ještě před tím, než je k dispozici výsledek vyšetření na trichinelózu. Ve všech těchto případech by měla být dostatečným způsobem zaručena zpětná vysledovatelnost.
(13)
Nařízení (ES) č. 853/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(14)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha III nařízení (ES) č. 853/2004 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. února 2011.
REGOLAMENTO (UE) N. 150/2011 DELLA COMMISSIONE
del 18 febbraio 2011
recante modifica dell’allegato III del regolamento (CE) n. 853/2004 del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto riguarda la selvaggina d’allevamento e selvatica e le carni di selvaggina d’allevamento e selvatica
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 853/2004 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 29 aprile 2004, che stabilisce norme specifiche in materia di igiene per gli alimenti di origine animale (1), in particolare l’articolo 10, paragrafo 1,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (CE) n. 853/2004 stabilisce norme specifiche in materia di igiene per gli alimenti di origine animale. Esso disciplina, fra l’altro, la produzione e l’immissione sul mercato delle carni di selvaggina d’allevamento e selvatica. Gli operatori del settore alimentare devono garantire che tali carni siano immesse sul mercato soltanto se prodotte in conformità dell’allegato III, sezioni III e IV, di tale regolamento.
(2)
L’allegato III, sezione III, del regolamento (CE) n. 853/2004 stabilisce che gli operatori del settore alimentare possono macellare determinati ratiti e ungulati d’allevamento nel luogo di origine, con l’autorizzazione dell’autorità competente, a determinate condizioni. Tali condizioni prevedono in particolare che gli animali macellati siano accompagnati da una dichiarazione dell’operatore del settore alimentare che ha allevato gli animali e da un certificato rilasciato e firmato dal veterinario ufficiale o veterinario riconosciuto.
(3)
Tale certificato rilasciato e firmato dal veterinario ufficiale o veterinario riconosciuto deve attestare, fra l’altro, il risultato positivo dell’ispezione ante mortem, la corretta esecuzione della macellazione e del dissanguamento e la data e l’ora della macellazione.
(4)
Il regolamento (CE) n. 1099/2009 del Consiglio, del 24 settembre 2009, relativo alla protezione degli animali durante l’abbattimento (2) disciplina l’abbattimento di animali allevati o detenuti per la produzione di alimenti, lana, pelli, pellicce o altri prodotti. Il regolamento dispone che gli operatori provvedano affinché determinate operazioni di macellazione siano eseguite esclusivamente da persone che dispongono del relativo certificato di idoneità, che ne attesti la capacità di eseguirle conformemente alle norme stabilite da tale regolamento.
(5)
La presenza del veterinario ufficiale o del veterinario riconosciuto in tutte le fasi di macellazione e dissanguamento nell’azienda può ritenersi superflua se l’operatore del settore alimentare che effettua la macellazione è in possesso di un livello adeguato di competenza e di un certificato di idoneità per l’esecuzione di tali operazioni secondo quanto disposto dal regolamento (CE) n. 1099/2009. In tali casi è opportuno che la corretta esecuzione della macellazione e del dissanguamento nonché la data e l’ora della macellazione possano essere certificate dall’operatore del settore alimentare anziché dal veterinario ufficiale o dal veterinario riconosciuto.
(6)
L’allegato III, sezione IV, capitolo II, del regolamento (CE) n. 853/2004 dispone che, per quanto riguarda la selvaggina selvatica grossa, la persona formata debba effettuare al più presto dopo l’abbattimento un esame della carcassa e dei visceri asportati volto a individuare eventuali caratteristiche indicanti che la carne presenta un rischio per la salute. Se durante l’esame non è stata riscontrata alcuna caratteristica anomala indicante che la carne presenta un rischio per la salute né sono stati rilevati comportamenti anomali prima dell’abbattimento e non vi è un sospetto di contaminazione ambientale, la persona formata deve allegare alla carcassa un’apposita dichiarazione con numero di serie.
(7)
L’esperienza derivante dall’applicazione di tali disposizioni mostra che è ragionevole prevedere che sia possibile non allegare tale dichiarazione alla carcassa dell’animale ed includervi, inoltre, più carcasse, purché sia stabilito e garantito un chiaro nesso fra queste ultime e la dichiarazione che le concerne.
(8)
Il regolamento (CE) n. 1774/2002 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 3 ottobre 2002, recante norme sanitarie relative ai sottoprodotti di origine animale non destinati al consumo umano (3) stabilisce norme sanitarie e di polizia sanitaria relative alla raccolta, al trasporto, al magazzinaggio, alla manipolazione, alla trasformazione e all’uso o all’eliminazione di tutti i sottoprodotti di origine animale al fine di prevenire i rischi che questi possono comportare per la salute pubblica e degli animali. L’allegato VIII, capitolo VII, di tale regolamento stabilisce i requisiti applicabili ai trofei di caccia.
(9)
A norma di tale regolamento, inoltre, gli impianti tecnici sono riconosciuti dall’autorità competente, purché siano rispettate determinate condizioni. Tali condizioni includono, fra l’altro, l’obbligo per gli impianti tecnici di rispettare le condizioni di produzione specifiche fissate da tale regolamento.
(10)
L’allegato III, sezione IV, capitolo II, del regolamento (CE) n. 853/2004 stabilisce che, per quanto riguarda la selvaggina selvatica grossa non è necessario che la testa e i visceri accompagnino la carcassa al centro di lavorazione della selvaggina, salvo si tratti di specie che possono essere soggette a Trichinosi, la cui testa (eccetto le zanne) e diaframma devono accompagnare la carcassa.
(11)
In alcuni Stati membri, in cui la caccia vanta una lunga tradizione, si è soliti utilizzare come trofeo la testa della selvaggina, anche nel caso di animali a rischio di contaminazione da Trichine. Le disposizioni di cui all’allegato III, sezione IV, capitolo II, del regolamento (CE) n. 853/2004 comportano difficoltà per i cacciatori e gli impianti tecnici per quanto riguarda la produzione di trofei di caccia nel caso di specie a rischio di contaminazione da Trichine.
(12)
Occorre di conseguenza prevedere la possibilità che l’autorità competente autorizzi la spedizione di teste di animali a rischio di contaminazione da Trichine a un centro tecnico riconosciuto per la produzione di trofei di caccia, prima ancora che siano resi disponibili i risultati delle prove per accertare la presenza di Trichine. In tutti i casi è necessario che vi siano garanzie sufficienti di rintracciabilità.
(13)
Il regolamento (CE) n. 853/2004 deve essere pertanto modificato di conseguenza.
(14)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
L’allegato III del regolamento (CE) n. 853/2004 è modificato in conformità all’allegato del presente regolamento.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 18 febbraio 2011.