NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1103/2010
ze dne 29. listopadu 2010,
kterým se stanoví pravidla podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/66/ES týkající se označování kapacity přenosných sekundárních (schopných opětovného nabití) a automobilových baterií a akumulátorů
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici 2006/66/ES Evropského parlamentu a Rady ze dne 6. září 2006 o bateriích a akumulátorech a odpadních bateriích a akumulátorech a o zrušení směrnice 91/157/EHS (1), a zejména na čl. 21 odst. 2 a 7 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Množství odpadů by mohlo být sníženo zvýšením průměrné životnosti sekundárních (schopných opětovného nabití) baterií. Zvolením vhodného typu baterie pro dané zařízení by se snížilo množství odpadních baterií a akumulátorů.
(2)
Za účelem zajištění spravedlivé hospodářské soutěže a hodnot trvalé kvality výrobcům je nezbytné, aby údaje o kapacitě na označení byly poskytovány prostřednictvím harmonizovaných metod, které umožňují zpětnou kontrolu a které se dají opakovaně použít.
(3)
Směrnice 2006/66/ES vyžaduje, aby veškeré přenosné a automobilové baterie a akumulátory byly opatřeny štítkem s označením kapacity. Cílem tohoto označení kapacity je poskytnout konečným uživatelům při koupi přenosných a automobilových baterií potřebné, snadno srozumitelné a srovnatelné informace.
(4)
Podle čl. 21 odst. 7 směrnice 2006/66/ES je možné udělit výjimky z požadavků na označování kapacity stanovených v uvedeném článku.
(5)
Takové výjimky by se měly udělovat v případě baterií a akumulátorů, které jsou prodávány již zabudované v zařízeních a u kterých se nepředpokládá jejich vyjímání konečným uživatelem z bezpečnostních důvodů, důvodů spojených s výkonností baterie, zajištěním chodu lékařských přístrojů nebo z důvodu uchování údajů a nepřetržitého napájení. Tyto baterie a akumulátory nejsou konečným uživatelům přístupné, a ti se tedy nemusejí o jejich koupi rozhodovat.
(6)
Je žádoucí zakládat informace na stávajících mezinárodních a evropských normách za účelem poskytnutí dostatečného vědeckého a technického základu k zajištění přesnosti informací poskytovaných konečným uživatelům.
(7)
Stávající pravidla pro označování kapacity přenosných sekundárních (schopných opětovného nabití) a automobilových baterií a akumulátorů je třeba zharmonizovat. Případná harmonizace pravidel pro označování kapacity přenosných primárních (neschopných opětovného nabití) baterií by rovněž měla být posouzena.
(8)
Výrobci baterií a akumulátorů potřebují alespoň 18 měsíců k tomu, aby přizpůsobili své technologické postupy novým požadavkům na označování kapacity.
(9)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 18 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/12/ES ze dne 5. dubna 2006 o odpadech (2),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na přenosné sekundární (schopné opětovného nabití) a automobilové baterie a akumulátory s prvním uvedením na trh po uplynutí 18 měsíců ode dne stanoveného v článku 5.
2. Toto nařízení se nevztahuje na přenosné sekundární (schopné opětovného nabití) baterie a akumulátory uvedené v příloze I.
Článek 2
Určování kapacity
1. Za kapacitu baterie nebo akumulátoru se bude považovat hodnota elektrického náboje, kterou je baterie nebo akumulátor za specifických podmínek schopen dodat.
2. Kapacita přenosných sekundárních (schopných opětovného nabití) baterií a akumulátorů se stanovuje na základě norem IEC/EN 61951-1, IEC/EN 61951-2, IEC/EN 60622, IEC/EN 61960 a IEC/EN 61056-1 v závislosti na chemických látkách v nich obsažených, jak je uvedeno v části A přílohy II.
3. Kapacita automobilových baterií a akumulátorů se stanoví na základě normy IEC 60095-1/EN 50342-1 v závislosti na chemických látkách v nich obsažených, jak je uvedeno v části B přílohy II.
Článek 3
Měrná jednotka kapacity
1. Kapacita přenosných sekundárních (schopných opětovného nabití) baterií a akumulátorů se udává v „miliampérhodinách“ nebo „ampérhodinách“, přičemž se používají zkratky mAh nebo Ah.
2. Kapacita automobilových baterií a akumulátorů se udává v „ampérhodinách“ (Ah) a v „ampérech udávajících kapacitu za nízkých teplot“ (A), přičemž se používají obě tyto zkratky.
Článek 4
Podoba štítku s označením kapacity
1. Přenosné sekundární (schopné opětovného nabití) baterie a akumulátory se opatří štítkem obsahujícím informace stanovené v části A přílohy III. Minimální velikost štítku je určena podle typu baterie a akumulátoru, jak je uvedeno v části A přílohy IV.
2. Veškeré automobilové baterie a akumulátory se opatří štítkem udávajícím informace stanovené v části B přílohy III. Minimální velikost štítku je určena podle typu baterie a akumulátoru, jak se uvedeno v části B přílohy IV.
Článek 5
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. listopadu 2010.
REGOLAMENTO (UE) N. 1103/2010 DELLA COMMISSIONE
del 29 novembre 2010
che stabilisce, ai sensi della direttiva 2006/66/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, norme relative all'etichettatura indicante la capacità di pile e accumulatori portatili secondari (ricaricabili) e per autoveicoli
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
vista la direttiva 2006/66/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 6 settembre 2006, relativa a pile e accumulatori e ai rifiuti di pile e accumulatori e che abroga la direttiva 91/157/CEE (1), in particolare l'articolo 21, paragrafi 2 e 7,
considerando quanto segue:
(1)
Aumentando la durata di vita media delle pile secondarie (ricaricabili) si può ridurre la quantità di rifiuti. Scegliere le pile adatte per un'apparecchiatura ridurrebbe la quantità di rifiuti di pile e accumulatori.
(2)
Al fine di assicurare ai produttori una concorrenza leale e valori di qualità coerenti, è fondamentale che le informazioni riguardanti la capacità contenute nelle etichette siano il risultato di metodi armonizzati, controllabili e ripetibili.
(3)
La direttiva 2006/66/CE prescrive che tutte le pile e gli accumulatori portatili e per autoveicoli rechino un'etichetta indicante la capacità, che fornisca informazioni utili, facilmente comprensibili e confrontabili agli utilizzatori finali quando acquistano pile e accumulatori portatili e per autoveicoli.
(4)
A norma dell'articolo 21, paragrafo 7, della direttiva 2006/66/CE possono essere concesse deroghe all'obbligo di etichettatura indicante la capacità.
(5)
È opportuno concedere tali deroghe alle pile e agli accumulatori che sono venduti incorporati in apparecchiature e che non sono destinati ad essere rimossi dagli utilizzatori finali per motivi di sicurezza, prestazione, protezione medica o integrità dei dati e continuità dell'alimentazione. Queste pile e accumulatori non sono accessibili agli utilizzatori finali che non possono pertanto scegliere il loro acquisto.
(6)
È auspicabile che le informazioni si basino su norme europee e internazionali esistenti in modo da fornire agli utilizzatori finali informazioni corrette fondate su una solida base scientifica e tecnica.
(7)
Occorre armonizzare le norme esistenti in materia di etichettatura indicante la capacità relative a pile e accumulatori portatili secondari (ricaricabili) e per autoveicoli. È opportuno valutare anche l'eventuale armonizzazione delle norme relative all'etichettatura indicante la capacità per pile portatili primarie (non ricaricabili).
(8)
I produttori di pile e accumulatori necessitano almeno di 18 mesi per adeguare i loro processi tecnologici ai nuovi obblighi di etichettatura indicante la capacità.
(9)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato istituito dall'articolo 18 della direttiva 2006/12/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 5 aprile 2006, relativa ai rifiuti (2),
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Ambito di applicazione
1. Il presente regolamento si applica a pile e accumulatori portatili secondari (ricaricabili) e per autoveicoli immessi sul mercato per la prima volta diciotto mesi dopo la data di cui all'articolo 5.
2. Il presente regolamento non si applica alle pile e agli accumulatori portatili secondari (ricaricabili) elencati nell'allegato I.
Articolo 2
Determinazione della capacità
1. La capacità di una pila o di un accumulatore corrisponde alla carica elettrica che questi possono erogare a determinate condizioni.
2. La capacità di pile e accumulatori portatili secondari (ricaricabili) è determinata in base alle norme CEI/EN 61951-1, CEI/EN 61951-2, CEI/EN 60622, CEI/EN 61960 e CEI/EN 61056-1, in funzione delle sostanze chimiche che contengono come indicato nell'allegato II, parte A.
3. La capacità delle batterie e degli accumulatori per autoveicoli è determinata in base alla norma CEI 60095-1/EN 50342-1 in funzione delle sostanze chimiche che contengono come indicato nell'allegato II, parte B.
Articolo 3
Unità di misura della capacità
1. La capacità delle pile e degli accumulatori portatili secondari (ricaricabili) è espressa in «milliamperora» o in «amperora», usando le abbreviazioni (mAh) o (Ah), rispettivamente.
2. La capacità delle batterie e degli accumulatori per autoveicoli è espressa in «amperora» (Ah) e «corrente di avviamento a freddo» (A), usando entrambe le abbreviazioni.
Articolo 4
Aspetti formali dell'etichetta indicante la capacità
1. Tutte le pile e gli accumulatori portatili secondari (ricaricabili) sono muniti di un'etichetta contenente le informazioni di cui all'allegato III, parte A. La dimensione minima dell'etichetta dipende dal tipo di pila e di accumulatore, come indicato nell'allegato IV, parte A.
2. Tutte le batterie e gli accumulatori per autoveicoli sono muniti di un'etichetta contenente le informazioni di cui all'allegato III, parte B. La dimensione minima dell'etichetta dipende dal tipo di batteria e di accumulatore come indicato nell'allegato IV, parte B.
Articolo 5
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 29 novembre 2010.