PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 744/2011
ze dne 28. července 2011
o zapsání názvu do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení (Karlovarské oplatky (CHZO))
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 7 odst. 5 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 6 odst. 2 a čl. 17 odst. 2 nařízení (ES) č. 510/2006 byla v Úředním věstníku Evropské unie (2) zveřejněna žádost České republiky ze dne 20. října 2004 o zapsání názvu „Karlovarské oplatky“.
(2)
Rakousko a Německo vznesly v souladu s čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 510/2006 proti zápisu námitku. Námitky byly podle čl. 7 odst. 3 prvního pododstavce písm. a), b), c) a d) uvedeného nařízení shledány přípustnými.
(3)
Dopisy ze dne 21. ledna 2008 vyzvala Komise dotčené členské státy k hledání vzájemné dohody v souladu s jejich vnitřními postupy.
(4)
Vzhledem k tomu, že Česká republika a Rakousko ani Česká republika a Německo ve stanovené lhůtě dohody nedosáhly, je třeba, aby Komise postupem podle čl. 15 odst. 2 nařízení (ES) č. 510/2006 přijala rozhodnutí.
(5)
Pokud jde o námitku týkající se nedodržení ustanovení článku 2 s ohledem na vymezení zeměpisné oblasti a produkce v ní, použití a charakteristické znaky vřídelní vody a uvedení grafického motivu na oplatkách, příslušné vnitrostátní orgány potvrdily, že tyto prvky jsou správné a navíc nebyla zjištěna žádná zjevná chyba. Vnitrostátní orgány dále poskytly důkazy, že název „Karlovarské oplatky“ je používán ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 510/2006 a byl navržen konkrétním seskupením producentů.
(6)
Bylo zjištěno, že výrazy „Karlsbader Oblaten“ a „Karlovarské oplatky“ jsou překladem stejného významu v německém a českém jazyce. Z námitky vznesené Německem je patrné, že ochranné známky obsahující výraz „Karlsbader Oblaten“ byly zapsány před podáním žádosti o zápis názvu „Karlovarské oplatky“ jako chráněného zeměpisného označení. Byly předloženy důkazy, z nichž vyplývá, že název případně mohl získat status ochranné známky zavedené používáním. Byly rovněž poskytnuty důkazy, že spotřebitelé v Německu spojují označení „Karlsbader Oblaten“ s určitým druhem oplatky. Námitka však neobsahovala žádný důkaz, že spotřebitelé výrazně spojují oplatky se všemi nebo některými ochrannými známkami, které se liší od popisného označení „Karlsbader Oblaten“, ani že by spotřebitelé mohli být uvedeni v omyl ohledně skutečné identity produktu uváděného na trh pod názvem „Karlovarské oplatky“. Komise proto nemůže učinit závěr, že by zápis názvu „Karlovarské oplatky“ byl v rozporu s čl. 3 odst. 4 nařízení (ES) č. 510/2006.
(7)
Protože nejvýznamnější část názvů „Karlsbader Oblaten“ a „Karlovarské oplatky“ je totožná, lze logicky vyvodit, že pro účely čl. 7 odst. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 510/2006 jsou oba názvy zčásti totožné. Stejně tak i s ohledem na skutečnost, že se jedná o vzájemný překlad stejného významu a oba produkty se vyznačují podobnými fonetickými a vizuálními znaky a mají společný původ, by použití ustanovení o ochraně uvedeného v článku 13 nařízení (ES) č. 510/2006, a zejména v odst. 1 písm. b), mohlo vést příslušný soud k závěru, že název „Karlovarské oplatky“, pokud by byl zapsán, je chráněn proti použití názvu „Karlsbader Oblaten“ na daných oplatkách. Z důkazů proto vyplývá, že ve smyslu čl. 7 odst. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 510/2006 by další existence názvu „Karlsbader Oblaten“ byla zapsáním názvu „Karlovarské oplatky“ ohrožena.
(8)
Námitky byly prohlášeny za přípustné mimo jiné proto, že zapsání navrhovaného názvu by ohrozilo existenci částečně totožného názvu, tj. „Karlsbader Oblaten“, pokud se tohoto názvu používá pro výrobek a není-li chráněn právními předpisy pro ochranné známky. Dále z důkazů vyplývá, že název „Karlsbader Oblaten“ dali produktu výrobci ve městě dříve známém jako Karlsbad a že výroba takto označených oplatek probíhala po značně dlouhou dobu. Existují rovněž důkazy, že používání názvu „Karlsbader Oblaten“ se vztahovalo na produkt stejného původu jako „Karlovarské oplatky“, aniž by obecně bylo záměrem využívat pověsti označení „Karlovarské oplatky“. Z těchto důvodů a v zájmu spravedlnosti a tradičních zvyklostí je třeba stanovit maximální přechodné období uvedené v čl. 13 odst. 3 nařízení (ES) č. 510/2006.
(9)
Pokud jde o ochranné známky obsahující výraz „Karlsbader Oblaten“, které byly chráněny zapsáním nebo získány používáním před podáním žádosti o zapsání názvu „Karlovarské oplatky“, jelikož nejsou splněny podmínky stanovené v čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 510/2006, nelze uvedené ochranné známky zrušit ani bránit jejich dalšímu používání zapsáním názvu „Karlovarské oplatky“ jako chráněného zeměpisného označení, jestliže jsou jinak splněny obecné požadavky stanovené právními předpisy pro ochranné známky.
(10)
Pokud jde o druhový charakter, důkazy předložené v námitce se týkaly údajného obecného používání výrazu „Karlsbader Oblaten“ v Německu a v Rakousku, a nikoliv výrazu „Karlovarské oplatky“. Zatímco jsou v námitkách uvedeny důkazy dokládající časté používání výrazu jako obecného popisného označení, včetně německého „Karlsbader Oblaten“, nebyl předložen žádný důkaz, že názvu „Karlovarské oplatky“ se používá k označení kategorie produktů, které nevznikají v karlovarském kraji. Název „Karlovarské oplatky“ byl v roce 1967 zapsán jako chráněné zeměpisné označení v České republice. Situaci v České republice námitka nebere v úvahu. Z těchto důvodů nelze na základě předložených informací považovat název „Karlovarské oplatky“ za druhové označení, a nejedná se tedy o nedodržení ustanovení čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 510/2006.
(11)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti by název „Karlovarské oplatky“ měl být zapsán do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení s výhradou přechodného období pěti let, během něhož je možné dále používat výraz „Karlsbader Oblaten“ za okolností, které by bez tohoto přechodného období mohly být v rozporu s ochranou stanovenou v čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 510/2006.
(12)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro chráněná zeměpisná označení a chráněná označení původu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Označení uvedené v příloze tohoto nařízení se zapisuje do rejstříku.
Článek 2
1. Výraz „Karlsbader Oblaten“ může být používán k označení oplatek, které neodpovídají specifikaci uvedené pro „Karlovarské oplatky“, po dobu pěti let ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. Ochranné známky obsahující výraz „Karlsbader Oblaten“, které byly chráněny zapsáním nebo získány používáním přede dnem 20. října 2004, nelze zrušit ani bránit jejich dalšímu používání zapsáním názvu „Karlovarské oplatky“ jako chráněného zeměpisného označení, pokud jsou jinak splněny obecné požadavky stanovené právními předpisy pro ochranné známky.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 28. července 2011.
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 744/2011 DELLA COMMISSIONE
del 28 luglio 2011
recante iscrizione di una denominazione nel registro delle denominazioni di origine protette e delle indicazioni geografiche protette [Karlovarské oplatky (IGP)]
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 510/2006 del Consiglio, del 20 marzo 2006, relativo alla protezione delle indicazioni geografiche e delle denominazioni d’origine dei prodotti agricoli e alimentari (1), in particolare l’articolo 7, paragrafo 5, terzo comma,
considerando quanto segue:
(1)
A norma dell’articolo 6, paragrafo 2, e in applicazione dell’articolo 17, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 510/2006, la domanda di registrazione della denominazione «Karlovarské oplatky», presentata dalla Repubblica ceca il 20 ottobre 2004, è stata pubblicata nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (2).
(2)
L’Austria e la Germania hanno dichiarato la propria opposizione a norma dell’articolo 7, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 510/2006. Le opposizioni sono state ritenute ricevibili a norma dell’articolo 7, paragrafo 3, primo comma, lettere da a) a d), del suddetto regolamento.
(3)
Con lettere in data 21 gennaio 2008, la Commissione ha invitato gli Stati membri interessati a raggiungere un accordo in conformità alle rispettive procedure interne.
(4)
Poiché nel termine previsto non è stato raggiunto alcun accordo, né tra la Repubblica ceca e l’Austria né tra la Repubblica ceca e la Germania, la Commissione deve adottare una decisione secondo la procedura di cui all’articolo 15, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 510/2006.
(5)
In merito alla presunta inosservanza delle disposizioni di cui all’articolo 2 rispetto alla delimitazione della zona geografica e alla produzione al suo interno, all’uso e alle caratteristiche dell’acqua termale nonché alla presenza di un motivo grafico sulle cialde, le autorità nazionali responsabili hanno confermato che tali elementi erano corretti e, inoltre, che non è stato individuato alcun errore manifesto. Le autorità nazionali hanno inoltre dimostrato che il nome «Karlovarské oplatky» è stato utilizzato ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera b), del regolamento (CE) n. 510/2006 ed è stato proposto dal gruppo di produttori identificato.
(6)
I termini «Karlsbader Oblaten» e «Karlovarské oplatky» sono stati ritenuti essere l’uno la traduzione dell’altro in tedesco e in ceco. Le dichiarazioni di opposizione della Germania facevano valere che marchi contenenti i termini «Karlsbader Oblaten» erano stati registrati prima che venisse presentata la domanda di registrazione della denominazione «Karlovarské oplatky» come indicazione geografica protetta. Sono state addotte alcune prove per dimostrare che in altri casi una denominazione può aver acquisito lo status di marchio grazie all’uso. Sono state inoltre prodotte prove per dimostrare che i consumatori in Germania associavano la denominazione «Karlsbader Oblaten» con un determinato tipo di cialda. Nelle dichiarazioni di opposizione, tuttavia, non è stata prodotta alcuna prova che dimostri che i consumatori associno fortemente le cialde con tutti o alcuni marchi diversi dal termine descrittivo «Karlsbader Oblaten», e neanche che i consumatori possano essere indotti in errore circa la vera identità di un prodotto commercializzato con la denominazione «Karlovarské oplatky». Pertanto, la Commissione non può concludere che la registrazione della denominazione «Karlovarské oplatky» sarebbe contraria all’articolo 3, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 510/2006.
(7)
Dato che le denominazioni «Karlsbader Oblaten» e «Karlovarské oplatky» sono in gran parte identiche, è ragionevole concludere che, ai fini dell’articolo 7, paragrafo 3, lettera c) del regolamento (CE) n. 510/2006, le denominazioni sono «parzialmente omonime». Inoltre, essendo l’uno la traduzione dell’altro, e in considerazione delle somiglianze fonetiche e visive tra i prodotti nonché delle loro origini comuni, l’applicazione della protezione di cui all’articolo 13 del regolamento (CE) n. 510/2006, in particolare al paragrafo 1, lettera b), potrebbe comportare che la denominazione «Karlovarské oplatky», se registrata, sia considerata da un tribunale competente tutelata contro l’uso della denominazione «Karlsbader Oblaten». Ne consegue pertanto che l’esistenza della denominazione «Karlsbader Oblaten» risulterebbe danneggiata dalla registrazione di «Karlovarské oplatky», come previsto all’articolo 7, paragrafo 3, lettera c), del regolamento (CE) n. 510/2006.
(8)
Le dichiarazioni di opposizione sono state dichiarate ammissibili sulla base del fatto che, tra l’altro, la registrazione della denominazione proposta rischierebbe di nuocere all’esistenza di una denominazione parzialmente omonima, cioè «Karlsbader Oblaten», nella misura in cui questa denominazione viene usata per un prodotto e non è protetta dalla normativa in materia di marchi. È inoltre provato che la denominazione «Karlsbader Oblaten» risale a produttori attivi nella città già nota come Karlsbad, e che la produzione delle cialde così chiamate è continuata per un lungo periodo di tempo. È inoltre provato che l’uso della denominazione «Karlsbader Oblaten», pur riferendosi a un prodotto autentico e tradizionale che ha un’origine comune con «Karlovarské oplatky», non è in genere inteso a sfruttare la reputazione di quest’ultima denominazione. Per tali motivi e in base a considerazioni di equità e di uso tradizionale, è opportuno prevedere il periodo transitorio massimo stabilito all’articolo 13, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 510/2006.
(9)
Quanto ai marchi contenenti il termine «Karlsbader Oblaten» tutelati da una registrazione o acquisiti con l’uso prima della presentazione della domanda di registrazione della denominazione «Karlovarské oplatky», poiché le condizioni di cui all’articolo 14, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 510/2006 non sono soddisfatte, essi non possono essere invalidati e la loro esistenza non può essere ostacolata in virtù della registrazione della denominazione «Karlovarské oplatky» come indicazione geografica protetta, a condizione che siano peraltro soddisfatte le prescrizioni generali previste dalla normativa in materia di marchi.
(10)
Quanto alla genericità, le prove addotte nelle dichiarazioni di opposizione riguardano il presunto uso corrente di «Karlsbader Oblaten» in Germania e in Austria, non quello di «Karlovarské oplatky». Benché le opposizioni abbiano addotto prove intese a dimostrare l’esistenza di diversi usi dei termini descrittivi generali, compresa la menzione tedesca di «Karlsbader Oblaten», non è stata fornita alcuna prova del fatto che la denominazione «Karlovarské oplatky» si utilizzi per designare una categoria di prodotti non originari della regione di Karlovy Vary. La denominazione «Karlovarské oplatky» era protetta come indicazione geografica nella Repubblica ceca nel 1967. L’opposizione non tiene conto della situazione nella Repubblica ceca. Pertanto, sulla base delle informazioni fornite, la denominazione «Karlovarské oplatky» non può essere ritenuta generica, e non sussiste inosservanza dell’articolo 3, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 510/2006.
(11)
Ne consegue pertanto che la denominazione «Karlovarské oplatky» può essere iscritta nel registro delle denominazioni di origine protette e delle indicazioni geografiche protette, a condizione di prevedere un periodo transitorio di cinque anni nel corso del quale il termine «Karlsbader Oblaten» può continuare a essere utilizzato in circostanze che, in assenza di tale periodo transitorio, potrebbero essere in contrasto con la protezione di cui all’articolo 13, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 510/2006.
(12)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato permanente per le indicazioni geografiche protette e le denominazioni d’origine protette,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
La denominazione che figura nell’allegato del presente regolamento è registrata.
Articolo 2
1. Per un periodo di cinque anni a decorrere dalla data di entrata in vigore del presente regolamento, il termine «Karlsbader Oblaten» può essere utilizzato per designare cialde che non rispettano il disciplinare previsto per la denominazione «Karlovarské oplatky».
2. I marchi contenenti il termine «Karlsbader Oblaten» tutelati da una registrazione o acquisiti con l’uso prima del 20 ottobre 2004 non possono essere invalidati e la loro esistenza non può essere ostacolata in virtù della registrazione della denominazione «Karlovarské oplatky» come indicazione geografica protetta, a condizione che siano peraltro soddisfatte le prescrizioni generali previste dalla normativa in materia di marchi.
Articolo 3
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 28 luglio 2011.