NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 531/2012
ze dne 13. června 2012
o roamingu ve veřejných mobilních komunikačních sítích v Unii
(přepracované znění)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 717/2007 ze dne 27. června 2007 o roamingu ve veřejných mobilních komunikačních sítích ve Společenství (3) bylo podstatně změněno (4). Vzhledem k tomu, že je třeba přijmout další změny, by uvedené nařízení mělo být z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti přepracováno.
(2)
Cíl snížení rozdílu mezi vnitrostátními a roamingovými tarify, který je obsažen ve srovnávacím rámci Komise na roky 2011-2015, schváleném skupinou na vysoké úrovni i2010 v listopadu roku 2009 a obsaženém ve sdělení Komise nazvaném „Digitální agenda pro Evropu“, by měl zůstat cílem i tohoto nařízení. Zamýšlený oddělený prodej roamingových služeb a vnitrostátních služeb by měl posílit hospodářskou soutěž, a snížit tak ceny pro zákazníky a vytvořit vnitřní trh roamingových služeb v Unii, v jehož rámci nebudou existovat podstatné rozdíly mezi vnitrostátními a roamingovými tarify. Roamingové služby na území Unie mohou stimulovat rozvoj vnitřního trhu telekomunikačních služeb v Unii.
(3)
Nelze hovořit o vnitřním trhu telekomunikačních služeb, jestliže existují výrazné rozdíly mezi vnitrostátními cenami a cenami za roaming. Konečným cílem by proto mělo být odstranění rozdílu mezi vnitrostátními cenami a cenami za roaming, a tím vytvoření vnitřního trhu mobilních komunikačních služeb.
(4)
Vysoká úroveň cen roamingových hlasových, SMS a datových služeb, které platí uživatelé veřejných mobilních komunikačních sítí, jako jsou studenti, osoby na služebních cestách a turisté, je překážkou pro používání jejich mobilních zařízení při cestování v zahraničí v rámci Unie, a pro spotřebitele, vnitrostátní regulační orgány a orgány Unie je tato vysoká úroveň cen znepokojující otázkou představující významnou překážku pro vnitřní trh. Přemrštěně vysoké maloobchodní ceny vznikají v důsledku vysokých velkoobchodních cen účtovaných operátorem hostitelské zahraniční sítě a v mnoha případech rovněž v důsledku vysokých maloobchodních přirážek účtovaných operátorem domovské sítě zákazníka. V důsledku nedostatečné hospodářské soutěže se snižování velkoobchodních cen často nepromítá do cen účtovaných maloobchodnímu zákazníkovi. Ačkoli někteří operátoři nedávno zavedli tarifní programy, které zákazníkům nabízejí příznivější podmínky a o něco málo nižší ceny, stále existují důkazy, že mezi náklady a cenami není zdaleka takový vztah, jaký by převládal na trzích s rozvinutou hospodářskou soutěží.
(5)
Vysoké ceny za roaming představují překážku pro úsilí Unie rozvinout se ve znalostní ekonomiku a pro uskutečnění vnitřního trhu čítajícího 500 milionů spotřebitelů. Mobilní přenos dat je usnadněn přidělením dostatečného rádiového spektra, aby spotřebitelé a podniky mohly využívat hlasových, SMS a datových služeb kdekoli v Unii. Včasným zajištěním přidělení dostatečného a vhodného spektra na podporu cílů politiky Unie a co nejlepšího uspokojení rostoucí poptávky po bezdrátovém přenosu dat položí první víceletý program politiky rádiového spektra, který byl zaveden rozhodnutím č. 243/2012/EU (5), základy pro rozvoj, který Unii umožní zaujmout celosvětově vedoucí postavení, pokud jde o rychlost širokopásmového připojení, mobilitu, pokrytí a kapacitu, a usnadnit tak vznik nových obchodních modelů a technologií a přispět k omezení strukturálních problémů v oblasti roamingu na velkoobchodní úrovni.
(6)
Rozšířené používání mobilních zařízení s internetem znamená, že roaming v oblasti datových služeb má velký hospodářský význam. Je rozhodujícím kritériem jak pro uživatele, tak pro poskytovatele aplikací a obsahu. Aby bylo možné stimulovat rozvoj tohoto odvětví trhu, ceny za přenos dat by neměly bránit růstu.
(7)
Ve svém sdělení s názvem „Průběžná zpráva o stavu vývoje roamingových služeb v Evropské unii“ Komise uvedla, že technologický rozvoj nebo alternativy roamingových služeb, jako např. dostupnost služeb internetového hlasového protokolu (VoIP) nebo WiFi, mohou přispět k větší konkurenceschopnosti vnitřního trhu roamingových služeb Unie. Ačkoli se tyto alternativní služby, zejména služby VoIP, využívají na vnitrostátní úrovni stále více, v jejich užívání při roamingu nebyly zaznamenány žádné významné změny.
(8)
Vzhledem k rychlému rozvoji mobilního přenosu dat a rostoucímu počtu zákazníků využívajících roamingových hlasových, SMS a datových služeb v zahraničí je třeba zvýšit konkurenční tlak na rozvoj nových obchodních modelů a technologií. Regulace cen za roaming by měla být koncipována tak, aby neodrazovala od hospodářské soutěže k ještě nižším cenovým úrovním.
(9)
Vytvořením evropského sociálního, vzdělávacího, kulturního a podnikatelského prostoru na základě mobility jednotlivců a digitálních dat by měla být usnadněna komunikace mezi lidmi, a potažmo vybudována skutečná „Evropa pro občany“.
(10)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení (přístupová směrnice) (6), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice) (7), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) (8), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) (9) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (směrnice o soukromí a elektronických komunikacích) (10) (společně dále jen „předpisový rámec pro elektronické komunikace z roku 2002“) mají za cíl vytvoření vnitřního trhu pro elektronické komunikace v rámci Unie při zajištění vysoké úrovně ochrany spotřebitele prostřednictvím rozvinuté hospodářské soutěže.
(11)
Nařízení (ES) č. 717/2007 není ojedinělým opatřením, nýbrž, pokud jde o roaming na území Unie, doplňuje a podporuje pravidla stanovená předpisovým rámcem pro elektronické komunikace z roku 2002. Tento předpisový rámec totiž neposkytl vnitrostátním regulačním orgánům dostatek prostředků, aby mohly rozhodně a účinně zakročit v otázce cen roamingových služeb v rámci Unie, a není tedy s to zajistit řádné fungování vnitřního trhu roamingových služeb. Nařízení (ES) č. 717/2007 bylo vhodným prostředkem k nápravě tohoto stavu.
(12)
Předpisový rámec pro elektronické komunikace z roku 2002 je postaven na zásadě, že regulační povinnosti ex ante by měly být ukládány pouze v případech, kdy neexistuje účinná hospodářská soutěž, a stanoví postup zahrnující pravidelnou analýzu trhů a přezkum povinností vnitrostátními regulačními orgány, což vede k ukládání povinností ex ante operátorům označeným jako podniky s významnou tržní silou. Mezi prvky tohoto postupu patří vymezení relevantních trhů v souladu s doporučením Komise o relevantních trzích produktů a služeb v odvětví elektronických komunikací, které připadají v úvahu pro regulaci ex ante podle směrnice 2002/21/ES (11) (dále jen „doporučení“), analýza vymezených trhů v souladu s pokyny Komise pro analýzu trhu a posuzování významné tržní síly podle předpisového rámce Unie pro sítě a služby elektronických komunikací (12), označení operátorů s významnou tržní silou a uložení povinností ex ante takto označeným operátorům.
(13)
Jako relevantní trh, který připadá v úvahu pro regulaci ex ante, uvedlo doporučení velkoobchodní vnitrostátní trh pro mezinárodní roaming ve veřejných mobilních sítích. Avšak práce vnitrostátních regulačních orgánů, prováděná jak jednotlivě, tak v rámci skupiny evropských regulačních orgánů (ERG) a jejího nástupce Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (BEREC) zřízeného podle nařízení (ES) č. 1211/2009 (13) v oblasti analýzy velkoobchodních vnitrostátních trhů pro mezinárodní roaming dokládá, že kvůli obtížím při určování podniků s významnou tržní silou - vzhledem ke zvláštním vlastnostem mezinárodního roamingu včetně jeho přeshraniční povahy - nemohou dosud vnitrostátní regulační orgány účinně řešit vysokou úroveň velkoobchodních cen za roaming na území Unie. Po vstupu nařízení (ES) č. 717/2007 v platnost byl trh s roamingem z revidovaného doporučení (14) odstraněn.
(14)
Vnitrostátní regulační orgány odpovídající za ochranu a prosazování zájmů uživatelů mobilních telefonů, kteří mají obvyklé bydliště na jejich území, navíc nemohou mít kontrolu nad chováním operátorů navštívené sítě sídlících v jiných členských státech, na kterých jsou tito uživatelé při využívání mezinárodních roamingových služeb závislí. Uvedená překážka by rovněž mohla snižovat účinnost opatření přijatých členskými státy na základě zbytkové pravomoci přijímat předpisy na ochranu spotřebitele.
(15)
Na členské státy je tedy vyvíjen tlak, aby přijaly opatření upravující výši cen za mezinárodní roaming, ale mechanismus pro regulační zásah ex ante ze strany vnitrostátních regulačních orgánů, stanovený v předpisovém rámci pro elektronické komunikace z roku 2002, se neukázal být dostatečný, aby vnitrostátním regulačním orgánům umožnil v této konkrétní oblasti rozhodným způsobem jednat v zájmu spotřebitelů.
(16)
Kromě toho ve svém usnesení o regulaci a elektronických komunikačních trzích v Evropě (15) vyzval Evropský parlament Komisi k vyvinutí nových iniciativ směřujících ke snížení vysokých nákladů na přeshraniční provoz mobilních telefonů a Evropská rada na zasedání ve dnech 23. a 24. března 2006 dospěla k závěru, že cílené, účinné a integrované politiky v oblasti informačních a komunikačních technologií na unijní i vnitrostátní úrovni jsou nezbytné pro dosažení cílů hospodářského růstu a produktivity, a v této souvislosti uvedla, že snížení cen za roaming je důležité pro konkurenceschopnost.
(17)
Na základě tehdejších úvah bylo cílem předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002 odstranit všechny překážky obchodu mezi členskými státy v oblasti, kterou tento předpisový rámec harmonizoval, mimo jiné v oblasti opatření, jež mají vliv na ceny za roaming. Tato skutečnost by však neměla bránit přizpůsobení harmonizovaných pravidel jiným úvahám s cílem nalézt nejúčinnější prostředky pro posílení hospodářské soutěže na vnitřním trhu roamingových služeb a dosažení vysoké úrovně ochrany spotřebitele.
(18)
Toto nařízení by proto mělo umožnit odchýlení se od jinak použitelných pravidel předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002, a především rámcové směrnice, zejména od pravidla, že cena za nabízené služby by měla být v nepřítomnosti významné tržní síly stanovena obchodní dohodou, a umožnit tak zavedení doplňkových regulačních povinností, které by odrážely zvláštní vlastnosti roamingových služeb na území Unie.
(19)
Maloobchodní a velkoobchodní trh s roamingem vykazují jedinečné vlastnosti, které odůvodňují výjimečná opatření, jež jdou nad rámec mechanismů, které jsou jinak dostupné podle předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002.
(20)
Měl by se zavést společný harmonizovaný přístup, který zajistí, že uživatelé veřejných pozemních mobilních komunikačních sítí nebudou při cestování v rámci Unie za roamingové služby na území Unie platit přemrštěné ceny, čímž se posílí hospodářská soutěž v oblasti roamingových služeb mezi poskytovateli roamingu, dosáhne se vysoké úrovně ochrany spotřebitele a současně se zachovají podněty k inovační činnosti a možnost volby pro spotřebitele. S ohledem na přeshraniční povahu dotčených služeb je tento společný přístup potřebný k tomu, aby poskytovatelé roamingu mohli působit v rámci jediného soudržného předpisového rámce založeného na objektivně stanovených kritériích.
(21)
Platnost nařízení (ES) č. 717/2007 má skončit ke dni 30. června 2012. Komise před skončením jeho platnosti provedla přezkum v souladu s jeho článkem 11, podle kterého je třeba posoudit, zda bylo dosaženo cílů uvedeného nařízení, a přezkoumat vývoj velkoobchodních a maloobchodních cen za poskytování hlasových, SMS a datových komunikačních služeb roamingovým zákazníkům. Ve své zprávě Evropskému parlamentu a Radě ze dne 6. července 2011 o výsledcích přezkumu fungování nařízení (ES) č. 717/2007 dospěla Komise k závěru, že by bylo vhodné, aby použitelnost nařízení (ES) č. 717/2007 byla prodloužena i na období po 30. červnu 2012.
(22)
Údaje o vývoji cen za roamingové hlasové, SMS a datové služby na území Unie od vstupu nařízení (ES) č. 717/2007 v platnost, včetně zejména údajů, které byly čtvrtletně sbírány vnitrostátními regulačními orgány a hlášeny prostřednictvím sdružení BEREC, neposkytují důkaz, že hospodářská soutěž na maloobchodní nebo velkoobchodní úrovni se přiměřeně rozvinula a bude pravděpodobně udržitelná i po červnu 2012 při neexistenci regulačních opatření. Tyto údaje naznačují, že maloobchodní a velkoobchodní ceny za roaming jsou stále mnohem vyšší než vnitrostátní ceny a nadále se drží na limitech stanovených nařízením (ES) č. 717/2007 nebo v jejich blízkosti s tím, že pod úrovní těchto limitů existuje pouze omezená hospodářská soutěž.
(23)
Pokud by regulační ochranná opatření týkající se roamingových služeb na velkoobchodní a maloobchodní úrovni na území Unie na základě nařízení (ES) č. 717/2007 pozbyla platnosti dnem 30. června 2012, znamenalo by to vážné nebezpečí, že by související nedostatek konkurenčních tlaků na vnitřním trhu roamingových služeb a snaha poskytovatelů roamingu maximalizovat své příjmy z roamingu způsobily návrat k maloobchodním a velkoobchodním cenám za roaming na území Unie, které přiměřeně neodrážejí náklady na poskytování této služby, čímž by byly ohroženy cíle uvedeného nařízení. Regulační zásah na trhu mobilních roamingových služeb by proto měl zůstat v platnosti i po 30. červnu 2012, aby se zajistilo řádné fungování vnitřního trhu tím, že se umožní rozvoj hospodářské soutěže a zároveň bude ve prospěch spotřebitelů nadále zaručeno, že jim nebude účtována přemrštěná cena ve srovnání s konkurenčními vnitrostátními cenami.
(24)
Cíl politiky stanovený v článku 8 rámcové směrnice, který se týká možnosti přístupu koncových uživatelů k informacím nebo jejich šíření stejně jako používání aplikací a služeb dle vlastní volby, by měl být prosazován vnitrostátními regulačními orgány.
(25)
Aby byl umožněn rozvoj efektivnějšího, jednotnějšího a konkurenceschopnějšího trhu roamingových služeb, neměla by existovat omezení, která podnikům brání účinně vyjednávat o velkoobchodním přístupu za účelem poskytování roamingových služeb. Měly by být odstraněny překážky v přístupu k těmto velkoobchodním roamingovým službám, způsobené rozdíly ve vyjednávacích pozicích a v rozsahu infrastruktury vlastněné jednotlivými podniky. Operátoři virtuálních mobilních sítí a druhotní prodejci mobilních komunikačních služeb, kteří nedisponují vlastní síťovou infrastrukturou, zpravidla poskytují roamingové služby na základě velkoobchodních dohod o roamingu uzavřených s provozovateli jejich hostitelské mobilní sítě v témže členském státě. Obchodní jednání ovšem operátorům virtuálních mobilních sítí a druhotným prodejcům nemusí ponechávat dostatečné ziskové rozpětí, jež by stimulovalo hospodářskou soutěž na základě nízkých cen. Odstraněním těchto překážek a vyrovnáním vyjednávací pozice mezi operátory virtuálních mobilních sítí či druhotnými prodejci a operátory mobilních sítí prostřednictvím povinnosti poskytnout přístup a velkoobchodních stropů by měl být usnadněn rozvoj alternativních a inovativních roamingových služeb a nabídek uživatelům na území Unie. Pravidla předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002, zejména rámcové směrnice a přístupové směrnice, neumožňují řešit tento problém uložením povinností operátorům s významnou tržní silou.
(26)
Měla by proto být zavedena pravidla, která stanoví povinnost vyhovět přiměřeným žádostem o velkoobchodní přístup k veřejným mobilním komunikačním sítím za účelem poskytování roamingových služeb. Tento přístup by měl být v souladu s potřebami subjektů žádajících o přístup. Přístup by měl být zamítán pouze na základě objektivních kritérií, jako je technická proveditelnost a potřeba zachovat integritu sítě. V případě zamítnutí přístupu by měla mít dotčená strana možnost předložit případ v rámci postupu pro řešení sporů stanoveného v tomto nařízení. K zajištění rovných podmínek by velkoobchodní přístup za účelem poskytování roamingových služeb měl být udělen v souladu s regulačními povinnostmi stanovenými v tomto nařízení platnými na velkoobchodní úrovni a měl by zohlednit různé složky nákladů nezbytné pro poskytování tohoto přístupu. Jednotné regulační pojetí velkoobchodního přístupu za účelem poskytování roamingových služeb by mělo přispět k zamezení vzniku nesrovnalostí mezi členskými státy. Sdružení BEREC by v součinnosti s Komisí a ve spolupráci s příslušnými zúčastněnými stranami mělo vydat pokyny pro velkoobchodní přístup za účelem poskytování roamingových služeb.
(27)
Povinnost poskytnout velkoobchodní roamingový přístup by měla zahrnovat poskytování přímých velkoobchodních roamingových služeb, jakož i poskytování roamingových služeb na velkoobchodním základě za účelem jejich dalšího prodeje třetími osobami. Povinnost poskytnout velkoobchodní roamingový přístup by rovněž měla zahrnovat povinnost operátora mobilní sítě umožnit operátorům virtuálních mobilních sítí a druhotným prodejcům nákup regulovaných velkoobchodních roamingových služeb od agregátních velkoobchodních operátorů, kteří poskytují jediné přístupové místo a standardizovanou platformu pro roamingové dohody na území celé Unie. K zajištění toho, že operátoři budou poskytovatelům roamingu poskytovat přístup ke všem zařízením, která jsou nezbytná pro přímý velkoobchodní roamingový přístup a velkoobchodní roamingový přístup za účelem dalšího prodeje v přiměřené lhůtě, měla by být zveřejněna referenční nabídka obsahující standardní podmínky pro přímý velkoobchodní roamingový přístup a velkoobchodní roamingový přístup za účelem dalšího prodeje. Zveřejnění referenční nabídky by nemělo bránit obchodním jednáním mezi žadatelem o přístup a poskytovatelem přístupu týkajícím se úrovně ceny konečné velkoobchodní dohody či dodatečných služeb velkoobchodního přístupu, které jdou nad rámec služeb nezbytných pro přímý velkoobchodní roamingový přístup a velkoobchodní roamingový přístup za účelem dalšího prodeje.
(28)
Povinnost poskytnout velkoobchodní roamingový přístup by měla zahrnovat přístup ke všem součástem nezbytným pro poskytování roamingových služeb, jako jsou: síťové prvky a přiřazená zařízení; příslušné softwarové systémy včetně systémů podpory provozu; informační systémy nebo databáze pro předběžné objednávání, zajišťování, objednávání, žádosti o údržbu a opravy a fakturaci; převod čísel nebo systémy nabízející funkci na stejné úrovni; mobilní sítě a služby virtuálních sítí.
(29)
V případě, že žadatelé o velkoobchodní roamingový přístup za účelem dalšího prodeje žádají o přístup k zařízením či službám nad rámec toho, co je nezbytné pro poskytování maloobchodních roamingových služeb, operátoři mobilních sítí jim za tato zařízení či služby mohou účtovat spravedlivé a přiměřené ceny. Těmito dodatečnými zařízeními či službami by mohly být mimo jiné služby s přidanou hodnotou, dodatečné softwarové a informační systémy nebo ujednání týkající se fakturace.
(30)
Mobilní komunikační služby jsou prodávány v balíčcích zahrnujících vnitrostátní i roamingové služby, čímž se pro zákazníky výběr roamingových služeb omezuje. Tyto balíčky snižují transparentnost roamingových služeb, protože je obtížné jednotlivé položky v balíčcích porovnat. V důsledku toho není hospodářská soutěž mezi operátory na základě roamingového prvku v balíčku mobilních služeb dosud zjevná. Usnadnění dostupnosti roamingu jako samostatné služby by řešilo strukturální problémy, jelikož by zvýšilo povědomí spotřebitelů o cenách roamingu a umožnilo by jim jasný výběr roamingových služeb, a tím by zvýšilo konkurenční tlak na straně poptávky. Přispěje to tedy k hladkému fungování vnitřního trhu roamingových služeb.
(31)
Poptávka po mobilních datových službách ze strany spotřebitelů i podniků se v posledních letech výrazně zvýšila. Z důvodu vysokých cen za roamingové datové služby je však využívání těchto služeb spotřebiteli a podniky působícími přeshraničně v rámci Unie výrazně omezeno. Vzhledem k nezralosti trhu a k rychle rostoucí poptávce spotřebitelů po roamingových datových službách by regulované maloobchodní ceny mohly pouze udržovat ceny v blízkosti navrhovaných maximálních cen, místo aby je dále stlačovaly, k čemuž došlo v případě nařízení (ES) č. 717/2007, což ještě více potvrzuje potřebu dalších strukturálních opatření.
(32)
Zákazníci by měli mít možnost snadno, v co nejkratší lhůtě, kterou umožňuje technické řešení, bez postihu a bezplatně přejít k jinému poskytovateli roamingových služeb nebo různé alternativní poskytovatele měnit. O této možnosti by zákazníci měli být informováni jasnou, srozumitelnou a snadno dostupnou formou.
(33)
Spotřebitelé by měli mít právo zvolit si způsobem, který zohledňuje jejich potřeby, prodej roamingových služeb oddělený od vnitrostátního balíčku mobilních služeb. V současnosti existuje několik různých způsobů, jak lze technicky realizovat oddělený prodej roamingových služeb, mimo jiné prostřednictvím duálního kódu mezinárodní identifikace mobilního účastníka (IMSI) (dvou oddělených kódů IMSI na téže SIM kartě), jednoho kódu IMSI (sdílení jednoho kódu IMSI mezi domovským poskytovatelem a poskytovatelem roamingu) a kombinací duálního či jednoho kódu IMSI s technickým řešením, jež zákazníkovi nebrání v přístupu k regulovaným roamingovým datovým službám přímo v navštívené síti, prostřednictvím ujednání mezi operátorem domovské sítě a operátorem navštívené sítě.
(34)
Vysoké ceny za datový roaming odrazují zákazníky od využívání mobilních datových služeb při cestování na území Unie. Vzhledem k rostoucí poptávce po roamingových datových službách a významu těchto služeb by neměly existovat žádné překážky bránící dočasnému či trvalému využívání alternativních datových roamingových služeb poskytovaných přímo v navštívené síti, a to bez ohledu na stávající smlouvy či ujednání o roamingu s domovskými poskytovateli a aniž by tito poskytovatelé účtovali jakékoli další poplatky. Domovští poskytovatelé a poskytovatelé roamingových datových služeb by při žádosti o nabídku roamingových datových služeb poskytovaných přímo v navštívené síti měli spolupracovat, aby zákazníkům nebránili v přístupu k těmto službám a v jejich využívání a aby zajistili nepřetržité poskytování ostatních roamingových služeb.
(35)
Vzhledem k tomu, že toto nařízení by nemělo stanovit žádná zvláštní technická řešení pro oddělený prodej roamingových služeb, nýbrž pouze vytvořit podmínky pro řešení, které bude nejúčelnější a nejúčinnější, včetně kombinovaného řešení, na jehož vývoji bude pracovat Komise na základě podnětů od sdružení BEREC, měla by být kritéria stanovena s ohledem na technické vlastnosti, které by mělo splňovat technické řešení pro oddělený prodej roamingových služeb. Tato kritéria by mimo jiné měla zahrnovat zavedení tohoto řešení koordinovaným a harmonizovaným způsobem v celé Unii a měla by zajišťovat, že si spotřebitelé mohou rychle a snadno zvolit jiného poskytovatele roamingových služeb beze změny telefonního čísla. Kromě toho by neměly být kladeny překážky využívání roamingu mimo území Unie ani zákazníky ze třetích zemí uvnitř Unie.
(36)
Za účelem technického zajištění koordinovaného a řádného technického vývoje poskytování oddělených roamingových služeb, aniž by přitom bylo bráněno v přístupu k datovým roamingovým službám poskytovaným přímo v navštívené síti, by měla být zavedena intenzivnější spolupráce a koordinace mezi operátory mobilních sítí. Proto by měly být vypracovány příslušné základní zásady a metody umožňující rychle se přizpůsobovat změněným okolnostem a technologickému pokroku. Sdružení BEREC by v součinnosti s příslušnými zúčastněnými stranami mělo napomáhat Komisi při vývoji technických prvků, aby byl umožněn oddělený prodej roamingových služeb a nebránilo se v přístupu ke službám datového roamingu poskytovaným přímo v navštívené síti. Komise by měla v případě nutnosti udělit zmocnění evropskému normalizačnímu orgánu, aby přizpůsobil příslušné normy, jež jsou pro harmonizované zavedení odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb nezbytné.
(37)
Za účelem zajištění jednotných podmínek provádění tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o podrobná pravidla týkající se povinnosti domovských poskytovatelů poskytovat informace a o technické řešení odděleného prodeje roamingových služeb. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (16).
(38)
Sdružení BEREC by mělo mít možnost, s ohledem na toto nařízení a prováděcí akty přijaté na jeho základě, poskytovat ze svého vlastního podnětu zvláštní technické pokyny týkající se odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb nebo dalších otázek, které upravuje toto nařízení.
(39)
Obecně převažuje názor, že k tomu, aby byl oddělený prodej regulovaných maloobchodních roamingových služeb plně efektivní, je třeba jej doplnit povinností poskytnout velkoobchodní přístup pro poskytování roamingových služeb, čímž by se usnadnil vstup na trh novým nebo stávajícím poskytovatelům, včetně přeshraničních poskytovatelů roamingových služeb. Toto řešení by zabránilo nesrovnalostem mezi členskými státy tím, že by zajistilo jednotný regulační přístup a přispělo tak k rozvoji vnitřního trhu. Zavedení odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb si však vyžádá, aby byla operátorům udělena přiměřená lhůta na přizpůsobení se z technického hlediska, a z toho důvodu tato strukturální opatření povedou k dosažení opravdového vnitřního trhu s dostatečnou hospodářskou soutěží až po určité době. Z toho důvodu by maximální velkoobchodní ceny za roamingové hlasové, SMS a datové služby, jakož i ochranné stropy pro tyto služby na maloobchodní úrovni měly být dočasně zachovány na přiměřené úrovni, aby byly spotřebitelům během přechodného období zavádění těchto strukturálních opatření zajištěny stávající výhody.
(40)
Vzhledem k pokračující dočasné regulaci cen by regulační povinnosti, jejichž cílem je chránit zájmy roamingových zákazníků, měly být uloženy na maloobchodní i velkoobchodní úrovni, neboť zkušenosti ukazují, že snížení velkoobchodních cen roamingových služeb na území Unie se nemusí promítnout do nižších maloobchodních cen za roaming, jelikož k tomu chybí pobídky. Na druhé straně by opatření ke snížení úrovně maloobchodních cen, která by neupravovala úroveň velkoobchodních nákladů spojených s poskytováním těchto služeb, mohla vést k riziku narušení řádného fungování vnitřního trhu roamingových služeb na území Unie a neumožnila by vyšší stupeň hospodářské soutěže.
(41)
Dokud strukturální opatření nezajistí na vnitřním trhu roamingových služeb dostatečnou hospodářskou soutěž, jež by vedla ke snižování velkoobchodních nákladů, jež by bylo dále přeneseno na spotřebitele, je nejúčinnější a nejpřiměřenější metodou regulace úrovně cen za uskutečňování a příjem roamingových volání v rámci Unie stanovení maximálních průměrných cen za minutu volání na velkoobchodní úrovni pro celou Unii a omezení cen na maloobchodní úrovni prostřednictvím eurotarifu zavedeného nařízením (ES) č. 717/2007, jenž byl rozšířen o euro-SMS tarif stanovený v nařízení (ES) č. 544/2009 (17) a měl by být rozšířen o datový eurotarif stanovený tímto nařízením. Průměrná velkoobchodní cena by měla platit pro jakoukoli dvojici mobilních operátorů v rámci Unie v průběhu stanoveného období.
(42)
Přechodný hlasový, SMS a datový eurotarif by měly být stanoveny na ochranné úrovni, jež zajistí, že spotřebitelské výhody budou během přechodného období zavádění těchto strukturálních opatření nejen zachovány, ale dokonce zvýšeny, a zaručí poskytovatelům roamingu dostatečnou marži a podnítí konkurenční roamingové nabídky za nižší ceny. Během dotčeného období by poskytovatelé roamingu o eurotarifech měli aktivně zákazníky informovat a všem svým roamingovým zákazníkům by je měli nabízet bezplatně a jasnou a transparentní formou.
(43)
Přechodný hlasový, SMS a datový eurotarif, který má být nabízen roamingovým zákazníkům, by měl odrážet přiměřenou marži účtovanou k velkoobchodním nákladům na poskytování roamingových služeb, ale přitom by měl poskytovatelům roamingu ponechat volnost soutěžit mezi sebou diferenciací svých nabídek a přizpůsobením svých cenových struktur tržním podmínkám a preferencím spotřebitelů. Ochranné stropy by měly být stanoveny na úrovních, které nenarušují konkurenční výhody strukturálních opatření, a mohly by být odstraněny, jakmile bude možné pomocí strukturálních opatření poskytnout zákazníkům konkrétní přínosy. Tento regulační přístup by se neměl vztahovat na tu část tarifu, která je účtována za poskytování služeb s přidanou hodnotou, ale pouze na tarify za připojení k těmto službám.
(44)
Tento regulační přístup by měl být snadno proveditelný a sledovatelný, aby se minimalizovala administrativní zátěž operátorů a poskytovatelů roamingu, na něž se její požadavky vztahují, jakož i vnitrostátních regulačních orgánů, které jsou pověřeny dohledem a jejich prosazováním. Měl by být rovněž transparentní a bezprostředně srozumitelný všem uživatelům mobilních telefonů v Unii. Operátorům, kteří poskytují velkoobchodní a maloobchodní roamingové služby, by měl dále přinášet jistotu a předvídatelnost. Proto je vhodné, aby byla maximální výše cen za minutu na velkoobchodní i maloobchodní úrovni stanovena v tomto nařízení, a to v konkrétních částkách.
(45)
Při stanovení této maximální výše průměrných cen za minutu na velkoobchodní úrovni je třeba vzít v úvahu různé prvky, které tvoří roamingové volání na území Unie, zejména náklady na zahájení a ukončení volání v mobilní síti včetně režijních nákladů, signalizace a tranzitu. Nejvhodnějším měřítkem pro zahájení a ukončení volání je průměrná sazba za ukončení volání pro operátory mobilních sítí v Unii, stanovená na základě informací, jež poskytly vnitrostátní regulační orgány a které zveřejnila Komise. Při stanovení maximálních průměrných cen za minutu podle tohoto nařízení by proto mělo být přihlédnuto k průměrným sazbám za ukončení volání v mobilní síti, které mohou být použity jako měřítko pro stanovení souvisejících nákladů. Maximální průměrné ceny za minutu na velkoobchodní úrovni by měly být každoročně snižovány s ohledem na snižování sazeb za ukončení volání v mobilní síti, které občas předepisují vnitrostátní regulační orgány.
(46)
Stanovením přechodného hlasového eurotarifu na maloobchodní úrovni by mělo být roamingovým zákazníkům zaručeno, že jim nebude účtována přemrštěná cena za uskutečnění nebo příjem regulovaného roamingového volání, ale přitom se poskytovatelům roamingu ponechá dostatečná marže pro diferenciaci produktů nabízených zákazníkům.
(47)
Během přechodného období ochranných stropů by všichni zákazníci měli mít možnost zvolit si bez dodatečných plateb a podmínek jednoduchý roamingový tarif, který nepřesáhne maximální ceny, a měli by být o této možnosti informováni. Přiměřené rozpětí mezi velkoobchodními a maloobchodními cenami by mělo zajistit, že poskytovatelé roamingu budou moci pokrýt všechny své specifické roamingové náklady na maloobchodní úrovni, včetně odpovídajícího podílu na marketingových nákladech a nákladech na dotované telefonní sady, a zbude jim odpovídající zůstatek, který jim poskytne přiměřený zisk. Přechodný hlasový, SMS a datový eurotarif jsou vhodným prostředkem pro to, aby poskytly ochranu spotřebitelům a současně pružnost poskytovatelům roamingu. V souladu se snižováním cen na velkoobchodní úrovni by se každoročně měla snižovat i maximální výše hlasového, SMS a datového eurotarifu.
(48)
Noví roamingoví zákazníci by během přechodného období ochranných stropů měli být úplným, jasným a srozumitelným způsobem informováni o rozsahu roamingových tarifů v Unii, a to včetně tarifů, které odpovídají přechodnému hlasovému, SMS a datovému eurotarifu. Stávající roamingoví zákazníci by měli mít během určitého období možnost si zvolit nový tarif, který je v souladu s přechodným hlasovým, SMS a datovým eurotarifem, nebo jiné roamingové tarify. U stávajících roamingových zákazníků, kteří se v tomto období nerozhodli, je vhodné rozlišovat mezi zákazníky, kteří si zvolili konkrétní roamingový tarif nebo balíček již před vstupem tohoto nařízení v platnost, a těmi, kteří tak neučinili. Zákazníkům spadajícím do druhé kategorie by měl být automaticky přidělen tarif, který je v souladu s tímto nařízením. Roamingoví zákazníci využívající specifické roamingové tarify nebo balíčky, jež vyhovují jejich osobním požadavkům a jež si zvolili na základě těchto požadavků, by měli dříve zvolené tarify nebo balíčky nadále využívat, pokud poté, co byli upozorněni na jejich současné tarifní podmínky a platné eurotarify, oznámí svému poskytovateli roamingu, že si přejí svůj tarif zachovat. Tyto specifické roamingové tarify nebo balíčky by mohly zahrnovat například roamingové paušální tarify, neveřejné tarify, tarify s dodatečnými pevnými platbami za roaming, tarify s cenami za minutu, které jsou nižší než nejvyšší hlasový, SMS a datový eurotarif, nebo tarify s cenami za sestavení spojení.
(49)
Jelikož by toto nařízení mělo představovat zvláštní opatření ve smyslu čl. 1 odst. 5 rámcové směrnice a jelikož se po poskytovatelích roamingových služeb na území Unie může tímto nařízením požadovat, aby změnili své maloobchodní roamingové tarify v souladu s požadavky tohoto nařízení, nemělo by těmito změnami vznikat uživatelům mobilních telefonů právo odstoupit od smluv na základě vnitrostátních právních předpisů provádějících předpisový rámec pro elektronické komunikace z roku 2002.
(50)
Tímto nařízením by neměly být dotčeny inovativní nabídky pro zákazníky, které jsou výhodnější než přechodný hlasový, SMS a datový eurotarif ve smyslu tohoto nařízení, ale naopak by jím měly být podněcovány inovativní nabídky roamingovým zákazníkům v nižších cenových hladinách, zejména v reakci na dodatečný konkurenční tlak vytvořený strukturálními opatřeními tohoto nařízení. Toto nařízení nevyžaduje opětovné zavedení plateb za roaming tam, kde už byly jednou zcela zrušeny, ani zvýšení stávajících cen za roaming na úroveň přechodných ochranných limitů stanovených tímto nařízením.
(51)
Nejsou-li maximální ceny vyjádřeny v eurech, měly by být použitelné počáteční limity a upravené hodnoty těchto limitů stanoveny v příslušné měně za použití referenčního směnného kurzu zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie v den stanovený tímto nařízením. Jestliže není ke stanovenému dni zveřejněn žádný kurz, měl by být použitelným referenčním směnným kurzem kurz zveřejněný v prvním Úředním věstníku Evropské unie po tomto dni, který takový referenční směnný kurz obsahuje. K ochraně spotřebitelů před zvyšováním maloobchodních cen za regulované roamingové služby (regulované hlasové, SMS nebo datové roamingové služby) v důsledku fluktuací referenčního směnného kurzu měn jiných než euro by členský stát, jehož měnou není euro, měl používat při stanovování maximálních maloobchodních cen ve své měně průměrnou hodnotu několika referenčních směnných kurzů za určité období.
(52)
Obvyklý postup některých operátorů mobilních sítí účtovat ceny za zprostředkování velkoobchodních roamingových volání na základě minimálních účtovacích jednotek v délce až 60 sekund na rozdíl od účtování po sekundách běžného pro většinu velkoobchodních propojovacích cen způsobuje narušení hospodářské soutěže mezi těmito operátory a operátory s jinou metodou účtování a narušuje jednotné uplatňování maximálních velkoobchodních cen zavedených tímto nařízením. Navíc to představuje příplatek, který má v důsledku zvýšení velkoobchodních nákladů negativní dopad na cenu za roamingové hlasové služby na maloobchodní úrovni. Od operátorů mobilních sítí by se proto mělo požadovat, aby účtovali poplatky za velkoobchodní zprostředkování regulovaných roamingových volání po sekundách.
(53)
Skupina ERG, předchůdce sdružení BEREC, odhadla, že obvyklý postup mobilních operátorů účtovat v intervalech delších než jedna sekunda za roamingové služby na maloobchodní úrovni představuje zvýšení typického účtu hlasového eurotarifu o 24 % za uskutečněné hovory a o 19 % za přijaté hovory. Skupina také uvedla, že toto zvýšení představuje formu skrytého příplatku, protože pro většinu zákazníků není transparentní. Z tohoto důvodu skupina ERG doporučila neprodleně přijmout opatření k řešení odlišných postupů účtování hlasového eurotarifu na maloobchodní úrovni.
(54)
Nařízení (ES) č. 717/2007 sice stanovením eurotarifu v rámci Unie zavedlo společný přístup k zajištění, aby roamingovým zákazníkům nebyly účtovány přemrštěné ceny za regulovaná roamingová volání, rozdílné stanovování fakturačních jednotek užívané mobilními operátory však závažně narušuje jeho jednotné uplatňování. To rovněž znamená, že navzdory přeshraniční povaze roamingových služeb v rámci Unie existují odlišné přístupy k účtování regulovaných roamingových volání, což vede k narušení podmínek hospodářské soutěže na vnitřním trhu.
(55)
Proto je potřeba zavést společný soubor pravidel týkajících se stanovování fakturačních jednotek hlasového eurotarifu na maloobchodní úrovni s cílem dále posílit vnitřní trh a zajistit stejně vysokou úroveň ochrany uživatelů roamingových služeb na území Unie.
(56)
Poskytovatelé regulovaných roamingových volání na maloobchodní úrovni by proto měli mít povinnost svým zákazníkům účtovat volání v rámci hlasového eurotarifu po sekundách, kromě možnosti uplatnění minimální počáteční účtované doby v délce nejvýše 30 sekund u uskutečněných volání. Tím poskytovatelé roamingu získají možnost pokrýt přiměřené náklady za sestavení spojení a pružně konkurovat nabídkou kratších minimálních účtovaných dob. U příchozích volání v rámci hlasového eurotarifu není odůvodněná žádná minimální počáteční účtovaná doba, protože vzniklé velkoobchodní náklady jsou účtovány po sekundách a případné specifické náklady za sestavení spojení jsou již pokryty sazbami za ukončení volání v mobilní síti.
(57)
Zákazníci by neměli být nuceni platit za příjem hlasových zpráv v navštívené síti, neboť nemohou ovlivnit délku těchto zpráv. Tím by neměly být dotčeny ostatní platné ceny za hlasové zprávy, například ceny za poslech těchto zpráv.
(58)
Zákazníci, kteří žijí v příhraničních regionech, by neměli dostávat neodůvodněně vysoké účty v důsledku nevyžádaného roamingu. Poskytovatelé roamingu by proto měli přijmout přiměřená opatření, aby ochránili zákazníky před tím, aby byli postiženi poplatky za roaming v době, kdy se nacházejí na území svého členského státu. To by mělo zahrnovat přiměřená informační opatření, jež by zákazníkům umožnila aktivně se vyvarovat těchto případů nevyžádaného roamingu. Vnitrostátní regulační orgány by měly pozorně sledovat situace, v nichž se zákazníci potýkají s problémy placení poplatků za roaming v době, kdy se stále ještě nacházejí na území svého členského státu, a měly by přijmout vhodná opatření k omezení tohoto problému.
(59)
Pokud jde o roamingové SMS služby, jako v případě roamingových hlasových volání, existuje i zde značné riziko, že samotné uložení povinností v oblasti velkoobchodních cen by nemuselo automaticky znamenat nižší sazby pro maloobchodní zákazníky. Na druhé straně by opatření pro snížení úrovně maloobchodních cen, která by neupravovala úroveň velkoobchodních nákladů spojených s poskytováním těchto služeb, mohla zvýšením rizika stlačení cen poškodit postavení některých poskytovatelů roamingu, zejména těch menších.
(60)
Navíc kvůli zvláštní struktuře trhu roamingových služeb a jeho přeshraniční povaze neposkytl předpisový rámec pro elektronické komunikace z roku 2002 vnitrostátním regulačním orgánům vhodné nástroje pro účinné vyřešení problémů konkurence, které jsou příčinou vysoké úrovně velkoobchodních a maloobchodních cen za regulované roamingové SMS služby. V důsledku toho není zajištěno řádné fungování vnitřního trhu, což by mělo být napraveno.
(61)
Regulační povinnosti týkající se regulovaných roamingových SMS služeb by měly být uloženy na velkoobchodní úrovni, aby vznikl přiměřenější vztah mezi velkoobchodními cenami a vzniklými náklady na poskytování služby, a na maloobchodní úrovni po přechodné období na ochranu zájmů roamingových zákazníků, dokud strukturální opatření nenabudou účinku.
(62)
Dokud strukturální opatření nepřinesou na trhu roamingových služeb dostatečnou hospodářskou soutěž, nejúčinnější a nejpřiměřenější metodou regulace úrovně cen za regulované roamingové SMS služby na velkoobchodní úrovni je stanovení maximální průměrné ceny, platné na úrovni Unie, za SMS zprávu odeslanou z navštívené sítě. Průměrná velkoobchodní cena by měla platit pro jakoukoli dvojici operátorů v rámci Unie v průběhu stanoveného období.
(63)
Maximální velkoobchodní ceny za regulované roamingové SMS služby by měly zahrnovat všechny náklady vzniklé poskytovateli této velkoobchodní služby, včetně mimo jiné nákladů na původ, na tranzit a nepokrytých nákladů na ukončení roamingových SMS zpráv v navštívené síti. Velkoobchodním poskytovatelům regulovaných roamingových SMS služeb by proto mělo být zakázáno účtovat si zvláštní poplatek za ukončení roamingových SMS zpráv v jejich síti, aby bylo zajištěno jednotné uplatňování pravidel stanovených tímto nařízením.
(64)
Aby bylo zajištěno, že maximální ceny za velkoobchodní roamingové SMS služby lépe odpovídají úrovním, které odrážejí vzniklé náklady na poskytování služby, a že se na maloobchodní úrovni může rozvíjet hospodářská soutěž, měly by maximální velkoobchodní ceny za regulované SMS služby být postupně snižovány.
(65)
V nařízení (ES) č. 544/2009 se při neexistenci strukturálních prvků zavádějících na trh roamingových služeb hospodářskou soutěž za nejúčinnější a nejpřiměřenější metodu regulace úrovně cen za roamingové SMS zprávy na území Unie na maloobchodní úrovni považovalo zavedení povinnosti mobilních operátorů nabízet svým roamingovým zákazníkům SMS eurotarif, který nepřekračuje stanovenou maximální cenu.
(66)
Dokud strukturální opatření nenabudou účinku, přechodný SMS eurotarif by měl být ponechán na ochranné úrovni, která zajistí, že budou zachovány stávající spotřebitelské výhody, poskytovatelům roamingu zaručuje dostatečnou marži a současně přiměřeněji odráží vzniklé náklady na poskytování služby.
(67)
Přechodný SMS eurotarif, který může být nabízen roamingovým zákazníkům, by proto měl odrážet přiměřenou marži účtovanou k nákladům na poskytování regulovaných roamingových SMS služeb, ale přitom by měl poskytovatelům roamingu ponechat volnost soutěžit mezi sebou diferenciací svých nabídek a přizpůsobením cenových struktur tržním podmínkám a preferencím spotřebitelů. Ochranné stropy by měly být stanoveny na úrovních, které nenarušují konkurenční výhody strukturálních opatření, a mohly by být odstraněny, jakmile strukturální opatření nabudou účinku. Tento regulační přístup by se neměl vztahovat na SMS služby s přidanou hodnotou.
(68)
Roamingoví zákazníci by neměli být nuceni platit žádné příplatky za příjem regulovaných roamingových SMS zpráv nebo hlasových zpráv při roamingu v navštívené síti, protože náklady na ukončení jsou již kompenzovány v maloobchodní ceně účtované za odeslání roamingové SMS zprávy nebo hlasové zprávy.
(69)
SMS eurotarif by měl automaticky platit pro každého nového či stávajícího roamingového zákazníka, který si dobrovolně nevybral nebo dobrovolně nevybere zvláštní roamingový tarif pro SMS služby nebo balíček roamingových služeb zahrnující regulované roamingové SMS služby.
(70)
SMS zpráva je služba krátkých textových zpráv, která je jednoznačně rozeznatelná od jiných zpráv, jako jsou MMS zprávy nebo e-maily. Aby si toto nařízení zachovalo svou účinnost a jeho cíle byly zcela splněny, je třeba zakázat veškeré změny technických parametrů roamingových SMS zpráv, které by je odlišovaly od vnitrostátních SMS zpráv.
(71)
Údaje shromážděné vnitrostátními regulačními orgány ukazují, že vysoké průměrné velkoobchodní ceny za roamingové datové služby, které operátoři navštívené sítě účtují poskytovatelům roamingu roamingových zákazníků, přetrvávají. I když se zdá, že tyto velkoobchodní ceny mají klesající tendenci, přesto jsou ve vztahu k příslušným nákladům nadále velmi vysoké.
(72)
Přetrvávání vysokých velkoobchodních cen za roamingové datové služby lze přičítat především vysokým velkoobchodním cenám, které si účtují operátoři neupřednostňovaných sítí. Příčinou těchto cen jsou omezení řízení provozu v sítích, která operátory nemotivují k jednostrannému snižování standardních velkoobchodních cen, neboť provoz se uskuteční bez ohledu na účtovanou cenu. Důsledkem je mimořádná rozdílnost velkoobchodních nákladů. V některých případech jsou velkoobchodní ceny za datový roaming v neupřednostňovaných sítích šestkrát vyšší než ceny v sítích upřednostňovaných. Přemrštěné velkoobchodní ceny za roamingové datové služby vedou ke značným narušením podmínek hospodářské soutěže mezi mobilními operátory v Unii, což narušuje řádné fungování vnitřního trhu. Znesnadňují rovněž poskytovatelům roamingu předvídat velkoobchodní náklady, v důsledku čehož nejsou schopni poskytnout zákazníkům transparentní a konkurenceschopné maloobchodní cenové balíčky. Vzhledem k omezeným možnostem vnitrostátních regulačních orgánů vyřešit tyto problémy účinně na vnitrostátní úrovni by měla být uplatňována maximální velkoobchodní cena za roamingové datové služby. Regulační povinnosti týkající se regulovaných roamingových datových služeb by měly být uloženy na velkoobchodní úrovni, aby vznikl přiměřenější vztah mezi velkoobchodními cenami a vzniklými náklady na poskytování služby, a na maloobchodní úrovni na ochranu zájmů roamingových zákazníků.
(73)
Poskytovatelé roamingu by neměli roamingovým zákazníkům účtovat žádný poplatek za jakoukoli regulovanou roamingovou datovou službu, pokud a dokud roamingový zákazník poskytování této služby nepřijme.
(74)
Působnost tohoto nařízení by měla zahrnovat poskytování maloobchodních roamingových datových služeb na území Unie. Zvláštní charakteristické rysy trhů roamingových služeb, které odůvodňovaly přijetí nařízení (ES) č. 717/2007 a uložení povinností mobilním operátorům, pokud jde o poskytování hlasových roamingových volání a SMS zpráv na území Unie, platí stejnou měrou i pro poskytování maloobchodních roamingových datových služeb na území Unie. Obdobně jako roamingové hlasové a SMS služby se roamingové datové služby na vnitrostátní úrovni nenakupují samostatně, nýbrž představují pouze součást většího maloobchodního balíčku, který si zákazníci kupují od svého poskytovatele roamingu, čímž jsou omezeny konkurenční síly. Obdobně kvůli přeshraniční povaze dotyčných služeb nemohou vnitrostátní regulační orgány odpovídající za ochranu a prosazování zájmů uživatelů mobilních telefonů, kteří mají bydliště na jejich území, vykonávat kontrolu nad chováním operátorů navštívené sítě, kteří sídlí v jiných členských státech.
(75)
Dokud strukturální opatření nezajistí dostatečnou hospodářskou soutěž, obdobně jako u platných regulačních opatření pro hlasové a SMS služby, je nejúčinnější a nejpřiměřenější metodou regulace úrovně cen za maloobchodní roamingové datové služby na území Unie po přechodnou dobu zavedení povinnosti poskytovatelů roamingu nabízet svým roamingovým zákazníkům přechodný datový eurotarif, který nepřekračuje stanovenou maximální cenu. Datový eurotarif by měl být nastaven na ochrannou úroveň, která zajistí ochranu spotřebitelů, dokud strukturální opatření nenabudou účinku, a poskytovatelům roamingu zaručuje dostatečnou marži a současně přiměřeněji odráží vzniklé náklady na poskytování služby.
(76)
Přechodný datový eurotarif, který může být nabízen roamingovým zákazníkům, by proto měl odrážet přiměřenou marži účtovanou k nákladům na poskytování regulovaných roamingových datových služeb, ale přitom by měl poskytovatelům roamingu ponechat volnost soutěžit mezi sebou diferenciací svých nabídek a přizpůsobením cenových struktur tržním podmínkám a preferencím spotřebitelů. Ochranné stropy by měly být stanoveny na úrovni, která nenarušuje konkurenční výhody strukturálních opatření, a mohly by být odstraněny, jakmile bude pomocí strukturálních opatření možné přinést zákazníkům konkrétní a trvalé přínosy. Obdobně jako v případě roamingových hlasových a SMS služeb by se vzhledem k předpokládanému snížení vzniklých nákladů na poskytování maloobchodních roamingových datových služeb měly nejvyšší regulované ceny za přechodný datový eurotarif postupně snižovat.
(77)
Přechodný datový eurotarif by měl automaticky platit pro každého nového či stávajícího roamingového zákazníka, který si dobrovolně nevybral nebo dobrovolně nevybere zvláštní roamingový datový tarif nebo balíček roamingových služeb zahrnující regulované roamingové datové služby.
(78)
Aby bylo zajištěno, že spotřebitelé platí za datové služby, které skutečně využili, a aby nedošlo k problémům, jaké se po zavedení nařízení (ES) č. 717/2007 vyskytly u hlasových služeb, totiž že v důsledku mechanismů stanovování poplatků využívaných operátory jsou ceny spotřebitelům skryty, by měl být přechodný datový eurotarif účtován po jednom kilobytu. Tento způsob účtování je v souladu s mechanismem stanovování poplatků platným na velkoobchodní úrovni.
(79)
Poskytovatelé roamingu mohou nabízet přiměřený souhrnný paušální měsíční tarif, na který se nevztahují žádné maximální ceny a který by mohl zahrnovat všechny roamingové služby na území Unie.
(80)
V zájmu zajištění toho, aby z tohoto nařízení měli prospěch všichni uživatelé mobilní hlasové telefonie, by se přechodné maloobchodní cenové požadavky měly použít bez ohledu na to, zda má roamingový zákazník se svým poskytovatelem roamingu uzavřenu smlouvu o využívání předplacených služeb či zda je jeho tarifním zákazníkem, a nezávisle na tom, zda poskytovatel roamingu provozuje svou vlastní síť, je operátorem virtuální mobilní sítě či druhotným prodejcem služeb mobilní hlasové telefonie.
(81)
Pokud poskytovatelé mobilních telefonních služeb z Unie dospějí k závěru, že ukončením platnosti nebo hrozbou ukončení platnosti jejich roamingových ujednání s operátory mobilních sítí v jiných členských státech budou ohroženy výhody interoperability a spojení od koncového bodu ke koncovému bodu, kterých požívají jejich zákazníci, nebo pokud nemohou svým zákazníkům poskytnout službu v jiném členském státě, protože neuzavřeli dohodu s jedním nebo více operátory sítí na velkoobchodní úrovni, měly by vnitrostátní regulační orgány v případě nutnosti využít pravomocí, které jim jsou svěřeny článkem 5 přístupové směrnice, a zajistit přiměřený přístup a propojení, aby bylo zaručeno takové spojení od koncového bodu ke koncovému bodu a interoperabilita služeb s ohledem na cíle uvedené v článku 8 rámcové směrnice, zejména s ohledem na cíl vytvoření plně funkčního vnitřního trhu elektronických komunikačních služeb.
(82)
Poskytovatelé mobilních komunikačních služeb by za účelem zlepšení transparentnosti maloobchodních cen za roamingové služby a pomoci uživatelům roamingu při rozhodování o použití jejich mobilního zařízení při pobytu v zahraničí měli svým roamingovým zákazníkům bezplatně poskytovat informace o cenách za roaming, které jsou v jejich případě použitelné při využívání roamingových služeb v navštíveném členském státě. Jelikož určité skupiny zákazníků mohou být o cenách za roaming již dobře informovány, poskytovatelé roamingu by jim měli dát možnost jednoduše tuto službu zasílání automatických zpráv zrušit. Poskytovatelé by měli kromě toho svým zákazníkům, za předpokladu, že se nacházejí na území Unie, na požádání aktivně a bezplatně poskytovat další informace o cenách za minutu, za SMS zprávu nebo za megabyte dat (včetně DPH), za uskutečnění nebo přijetí volání a rovněž za odeslání nebo přijetí SMS, MMS a jiných datových komunikačních služeb v navštíveném členském státě.
(83)
Z důvodu transparentnosti je rovněž nutné, aby poskytovatelé informovali o cenách za roaming, zejména o hlasovém, SMS a datovém eurotarifu a o souhrnném paušálním tarifu, pokud jej nabízejí, při uzavírání účastnických smluv a rovněž pokaždé, když dojde ke změně cen za roaming. Informace o cenách za roaming by měli poskytovatelé roamingu poskytovat přiměřenou formou, například na fakturách, na internetu, prostřednictvím televizní reklamy nebo hromadnými dopisy zákazníkům. Veškeré informace a nabídky by měly být jednoznačné, srozumitelné, porovnatelné a transparentní s ohledem na ceny a vlastnosti služeb. Zveřejňování roamingových nabídek prostřednictvím reklamy a jejich uvádění na trh ke spotřebiteli by mělo být plně v souladu s právními předpisy v oblasti ochrany spotřebitele, zejména se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu (směrnice o nekalých obchodních praktikách) (18). Poskytovatelé roamingu by měli zajistit, aby všichni jejich roamingoví zákazníci byli informováni o tom, že v dotčeném období mají k dispozici regulované tarify, a měli by zákazníky srozumitelnou a jednoznačnou formou písemně informovat o podmínkách hlasového, SMS a datového eurotarifu a o jejich právu přejít na tento tarif nebo z něho přejít na jiný.
(84)
Nadto by měla být zavedena opatření ke zlepšení transparentnosti maloobchodních cen za veškeré roamingové datové služby, která by zabránila především „šokům z vyúčtování“ jakožto jevu, který brání řádnému fungování vnitřního trhu, a poskytla roamingovým zákazníkům nástroje potřebné ke sledování a kontrole jejich výdajů za roamingové datové služby. Rovněž by se neměly klást žádné překážky zavádění aplikací nebo technologií, které mohou být náhradou či alternativou roamingových služeb, např. WiFi.
(85)
Zejména by poskytovatelé roamingu měli svým roamingovým zákazníkům bezplatně poskytovat personalizované tarifní informace o cenách platných pro roamingové datové služby, a to pokaždé, když použijí roamingovou datovou službu po vstupu do jiné země. Tyto informace by měly být doručeny na jejich mobilní zařízení způsobem, který nejlépe zajistí snadné přijetí a porozumění, a takovým způsobem, aby měli možnost pozdějšího snadného opětovného přístupu k nim.
(86)
Poskytovatelé roamingu by měli zajistit, aby jejich zákazníci byli před uzavřením i po uzavření smlouvy náležitě informováni o cenách za regulované roamingové datové služby, aby zákazníkům usnadnili pochopení finančních důsledků používání roamingových datových služeb a umožnili jim sledovat a kontrolovat své výdaje za ně. Tyto informace by mohly zahrnovat příklady přibližného objemu dat využitého například pro odeslání e-mailu, odeslání obrázku, prohlížení internetu a využívání mobilních aplikací.
(87)
Aby nedocházelo k „šokům z vyúčtování“, poskytovatelé roamingu by měli stanovit jeden či více maximálních finančních nebo objemových limitů pro splatné datové roamingové služby (uváděných v měně, ve které jsou roamingovému zákazníkovi služby účtovány), které by měli bezplatně nabízet všem svým roamingovým zákazníkům a jejichž součástí by bylo příslušné upozornění, když se tomuto limitu přiblíží, a to formou sdělení, které je možné později znovu zobrazit. Po dosažení tohoto maximálního limitu by zákazníci již neměli tyto služby přijímat, ani by jim neměly být účtovány, pokud si výslovně nevyžádají, aby jim byly tyto služby i nadále poskytovány za podmínek uvedených v upozornění. V takovém případě by měli bezplatně obdržet potvrzení, a to formou sdělení, které je možné později znovu zobrazit. Roamingoví zákazníci by měli dostat příležitost vybrat si v přiměřené lhůtě jakýkoli z těchto maximálních finančních nebo objemových limitů nebo možnost nezvolit si žádný limit. Pokud se zákazníci nerozhodnou jinak, měl by jim být přidělen výchozí limit.
(88)
Tato opatření ke zvýšení transparentnosti je třeba chápat jako minimální ochranu roamingových zákazníků a neměla by znemožňovat poskytovatelům roamingu nabízet svým zákazníkům řadu jiných prostředků, které jim pomohou předvídat a kontrolovat výdaje za roamingové datové služby. Mnoho poskytovatelů roamingu například vytváří nové maloobchodní paušální roamingové nabídky, které povolují datový roaming za určitou cenu na určitou dobu až do vyčerpání stanoveného objemového limitu („fair use policy“). Obdobně poskytovatelé roamingu vyvíjejí systémy, které jejich roamingovým zákazníkům umožní přijímat v reálném čase aktualizované informace o celkových splatných roamingových datových službách. Tento vývoj na vnitrostátních trzích by měl být zohledněn v harmonizovaných pravidlech, aby bylo zajištěno řádné fungování vnitřního trhu.
(89)
„Šoky z vyúčtování“ za používání roamingových datových služeb se rovněž mohou dotknout zákazníků s předplacenými tarify. Z toho důvodu by se ustanovení o mezním limitu mělo vztahovat i na tyto zákazníky.
(90)
Mezi regulovanými roamingovými tarify, které platí v rámci Unie, a roamingovými tarify účtovanými zákazníkům, kteří cestují mimo území Unie, jsou značné rozdíly a ve srovnání s cenami v Unii jsou tyto tarify velmi vysoké. V důsledku toho, že se k otázce transparentnosti a ochranných opatření v oblasti roamingu využívaného mimo území Unie neuplatňuje žádný jednotný přístup, spotřebitelé si nejsou jisti svými právy, což je často odrazuje od využívání mobilních služeb při pobytu v zahraničí. Transparentní poskytování informací zákazníkům by jim proto nepomáhalo jen při rozhodování o tom, jak používat svá mobilní zařízení při cestování v zahraničí (a to jak v rámci Unie, tak mimo ni), ale mohlo by jim pomáhat i při volbě poskytovatele roamingu. Proto je nezbytné, aby problém nedostatečné transparentnosti a ochrany spotřebitele byl řešen prostřednictvím uplatnění některých opatření v oblasti transparentnosti a ochranných opatření rovněž na roamingové služby poskytované mimo území Unie. Tato opatření by usnadnila hospodářskou soutěž a zlepšila fungování vnitřního trhu.
(91)
Pokud operátor navštívené sítě mimo území Unie neumožní poskytovateli roamingu sledovat v reálném čase její využívání zákazníkem, poskytovatel roamingu by neměl mít povinnost poskytovat maximální finanční nebo objemové limity na ochranu zákazníků.
(92)
Vnitrostátní regulační orgány, které odpovídají za provádění úkolů podle předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002, by na svém území měly mít pravomoci potřebné k dohledu nad povinnostmi stanovenými tímto nařízením a k jejich prosazování. Rovněž by měly sledovat vývoj cen hlasových a datových služeb poskytovaných roamingovým zákazníkům v rámci Unie, případně včetně zvláštních nákladů souvisejících s roamingovými voláními uskutečněnými a přijatými v nejvzdálenějších regionech Unie, a nutnost zajistit, aby tyto náklady měly na velkoobchodním trhu přiměřenou návratnost a aby řízení provozu v sítích nebylo využíváno k omezování možností volby v neprospěch zákazníka. Měly by zajistit, aby dotčené strany měly přístup k aktuálním informacím o používání tohoto nařízení, a každých šest měsíců zveřejňovat výsledky tohoto sledování. Informace o firemních zákaznících, o tarifních zákaznících a o zákaznících využívajících předplacených služeb by se měly poskytovat odděleně.
(93)
Roaming v rámci jedné země v nejvzdálenějších regionech Unie, v nichž jsou uděleny jiné licence na provozování mobilních telefonních sítí než na ostatním území státu, by mohl být zvýhodněn sníženými sazbami srovnatelnými se sníženými sazbami na vnitřním trhu roamingových služeb. V důsledku provádění tohoto nařízení by neměli být zákazníci využívající roamingové služby v rámci jedné země cenově znevýhodněni vůči zákazníkům využívajícím roamingové služby na území Unie. Vnitrostátní orgány mohou za tímto účelem přijmout další opatření slučitelná s právem Unie.
(94)
Při stanovování pravidel týkajících se sankcí za porušení tohoto nařízení by členské státy měly mimo jiné zohlednit možnost, zda poskytovatelé roamingu mohou odškodnit zákazníky za opoždění nebo bránění v přechodu k alternativnímu poskytovateli roamingu v souladu s jejich vnitrostátními právními předpisy.
(95)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž zavedení společného přístupu pro zajištění toho, aby uživatelé veřejných mobilních komunikačních sítí na cestách v rámci Unie neplatili přemrštěné ceny za roamingové služby na území Unie, čímž se dosáhne vysoké úrovně ochrany spotřebitele posílením hospodářské soutěže mezi poskytovateli roamingu, nemůže být uspokojivě a bezpečně, včas a harmonizovaným způsobem dosaženo na úrovni členských států, a lze jich proto lépe dosáhnout na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedených cílů.
(96)
Regulační povinnosti ohledně velkoobchodních cen za roamingové hlasové, SMS a datové služby by měly být zachovány, dokud strukturální opatření nenabudou účinku a na velkoobchodních trzích se dostatečně nerozvine hospodářská soutěž. Kromě toho tendence na trhu v současnosti ukazují, že datové služby se postupně stanou nejdůležitějším typem mobilních služeb, přičemž velkoobchodní roamingové datové služby v současnosti vykazují nejdynamičtější úroveň rozvoje a ceny jsou přiměřeně nižší než současné regulované ceny.
(97)
Maloobchodní ochranné stropy by měly být stanoveny na dostatečně vysokých úrovních, které nenarušují možné konkurenční výhody strukturálních opatření, a mohly by být zcela odstraněny, jakmile strukturální řešení nabudou účinku a umožní rozvoj skutečného vnitřního trhu. Maloobchodní ochranné stropy by se tedy měly postupně snižovat a následně zcela pozbýt platnosti.
(98)
Komise by měla přezkoumat účinnost tohoto nařízení s ohledem na jeho cíle a jeho příspěvek k provádění předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002 a k řádnému fungování vnitřního trhu. V této souvislosti by měla Komise zvážit dopad na konkurenční postavení poskytovatelů mobilních komunikačních služeb různých velikostí a z různých částí Unie, vývoj, trendy a transparentnost maloobchodních i velkoobchodních cen, jejich vztah ke skutečným nákladům, míru potvrzení předpokladů posouzení dopadů, jež doprovázelo toto nařízení, náklady na dodržování povinností a dopad na investice. Komise by s ohledem na technologický vývoj měla rovněž zvážit dostupnost a kvalitu služeb, které představují alternativu roamingu (např. přístup prostřednictvím WiFi).
(99)
Regulační povinnosti týkající se velkoobchodních a maloobchodních cen za hlasové, SMS a datové roamingové služby by z důvodu ochrany spotřebitele měly být zachovány tak dlouho, dokud nedojde k plnému rozvoji hospodářské soutěže na maloobchodní nebo velkoobchodní úrovni. Za tímto účelem by Komise do 30. června 2016 měla posoudit, zda bylo dosaženo cílů tohoto nařízení včetně toho, zda byla plně provedena strukturální opatření a zda se na vnitřním trhu roamingových služeb dostatečně rozvinula hospodářská soutěž. Dojde-li Komise k závěru, že se hospodářská soutěž dostatečně nerozvinula, měla by následně Evropskému parlamentu a Radě předložit vhodné návrhy k zajištění toho, aby byli spotřebitelé od roku 2017 dostatečně chráněni.
(100)
Po provedení výše uvedeného přezkumu by měla Komise v zájmu zajištění průběžného sledování roamingových služeb v Unii připravit každé dva roky zprávu pro Evropský parlament a Radu, která bude obsahovat obecné shrnutí informací o nejnovějších trendech v oblasti roamingových služeb, průběžné posouzení pokroku dosaženého při plnění cílů tohoto nařízení a průběžné posouzení možných alternativních způsobů plnění těchto cílů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení zavádí společný přístup pro zajištění toho, aby uživatelé veřejných mobilních komunikačních sítí na cestách v rámci Unie neplatili ve srovnání s konkurenčními vnitrostátními cenami přemrštěné ceny za roamingové služby na území Unie při uskutečňování volání nebo příjmu volání, odesílání a příjmu SMS zpráv a používání paketově komutovaných datových komunikačních služeb, čímž se přispěje k řádnému fungování vnitřního trhu za současného dosažení vysoké úrovně ochrany spotřebitele, podpoří se hospodářská soutěž a transparentnost na trhu, podnítí se inovační činnost a rozšíří se možnost volby pro spotřebitele.
Stanoví pravidla, která umožní prodej regulovaných roamingových služeb oddělený od prodeje vnitrostátních mobilních komunikačních služeb a stanoví podmínky pro velkoobchodní přístup k veřejným mobilním komunikačním sítím za účelem poskytování regulovaných roamingových služeb. Stanoví také přechodná pravidla pro ceny, které si mohou poskytovatelé roamingu účtovat za poskytování regulovaných roamingových služeb za hlasová volání a SMS zprávy zahájené a ukončené v Unii a za paketově komutované datové komunikační služby používané roamingovými zákazníky při roamingu v mobilní komunikační síti v rámci Unie. To platí jak pro ceny účtované operátory sítí na velkoobchodní úrovni, tak pro ceny účtované poskytovateli roamingu na maloobchodní úrovni.
2. Oddělený prodej regulovaných roamingových služeb a vnitrostátních mobilních komunikačních služeb je nezbytným dílčím krokem na cestě k posílení hospodářské soutěže s cílem snížit roamingové tarify pro zákazníky v zájmu dosažení vnitřního trhu mobilních komunikačních služeb a v konečném důsledku bez rozlišování mezi vnitrostátními a roamingovými tarify.
3. Toto nařízení rovněž stanoví pravidla, jejichž cílem je zvýšit transparentnost cen a zlepšit poskytování informací o cenách uživatelům roamingových služeb.
4. Toto nařízení představuje zvláštní opatření ve smyslu čl. 1 odst. 5 rámcové směrnice.
5. Maximální ceny stanovené tímto nařízením jsou uvedeny v eurech.
6. Pokud jsou maximální ceny podle článků 7, 9 a 12 vyjádřeny v jiných měnách než v euru, stanoví se počáteční limity ve smyslu uvedených článků v těchto měnách za použití referenčních směnných kurzů zveřejněných dne 1. května 2012 Evropskou centrální bankou v Úředním věstníku Evropské unie.
Pro účely následných limitů podle čl. 7 odst. 2, čl. 9 odst. 1 a čl. 12 odst. 1 se upravené ceny určují za použití referenčního směnného kurzu zveřejněného dne 1. května daného kalendářního roku. Pro maximální ceny podle čl. 7 odst. 2, čl. 9 odst. 1 a čl. 12 odst. 1 se limity vyjádřené v jiných měnách než v euru po roce 2015 každoročně upravují. Každoročně upravené limity v těchto měnách se uplatňují od 1. července za použití referenčního směnného kurzu zveřejněného dne 1. května daného roku.
7. Pokud jsou maximální ceny podle článků 8, 10 a 13 vyjádřeny v jiných měnách než v euru, stanoví se počáteční limity ve smyslu uvedených článků v těchto měnách za použití průměru referenčních směnných kurzů zveřejněných dne 1. března, 1. dubna a 1. května 2012 Evropskou centrální bankou v Úředním věstníku Evropské unie.
Pro účely následných limitů podle čl. 8 odst. 2, čl. 10 odst. 2 a čl. 13 odst. 2 se upravené ceny určují za použití průměru referenčních směnných kurzů zveřejněných dne 1. března, 1. dubna a 1. května daného kalendářního roku. Pro maximální ceny podle čl. 8 odst. 2, čl. 10 odst. 2 a čl. 13 odst. 2 se limity vyjádřené v jiných měnách než v euru po roce 2015 každoročně upravují. Každoročně upravené limity v těchto měnách se uplatňují od 1. července za použití průměru referenčních směnných kurzů zveřejněných dne 1. března, 1. dubna a 1. května daného roku.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se použijí definice stanovené v článku 2 přístupové směrnice, v článku 2 rámcové směrnice a v článku 2 směrnice o univerzální službě.
2. Kromě definic uvedených v odstavci 1 se použijí tyto definice:
a)
„poskytovatelem roamingu“ se rozumí podnik, který poskytuje roamingovému zákazníkovi regulované maloobchodní roamingové služby;
b)
„domovským poskytovatelem“ se rozumí podnik, který poskytuje roamingovému zákazníkovi vnitrostátní mobilní komunikační služby;
c)
„alternativním poskytovatelem roamingu“ se rozumí poskytovatel roamingu odlišný od domovského poskytovatele;
d)
„domovskou sítí“ se rozumí veřejná komunikační síť nacházející se na území členského státu a využívaná poskytovatelem roamingu k poskytování regulovaných maloobchodních roamingových služeb roamingovým zákazníkům;
e)
„navštívenou sítí“ se rozumí veřejná pozemní mobilní komunikační síť nacházející se na území jiného členského státu, než je členský stát, v němž se nachází domovský poskytovatel roamingového zákazníka, která umožňuje roamingovým zákazníkům uskutečňovat nebo přijímat volání, odesílat nebo přijímat SMS zprávy nebo využívat paketově komutované datové komunikace na základě ujednání s operátorem domovské sítě;
f)
„roamingem na území Unie“ se rozumí využívání mobilního zařízení roamingovým zákazníkem k uskutečňování nebo příjmu volání v rámci Unie, k odesílání či příjmu SMS zpráv v rámci Unie nebo k využívání paketově komutovaných datových komunikací na území jiného členského státu, než je členský stát, v němž se nachází síť domovského poskytovatele, a to na základě ujednání mezi operátorem domovské sítě a operátorem navštívené sítě;
g)
„roamingovým zákazníkem“ se rozumí zákazník poskytovatele regulovaných roamingových služeb prostřednictvím veřejné pozemní mobilní komunikační sítě nacházející se na území Unie, jehož smlouva nebo ujednání s tímto poskytovatelem roamingu umožňuje roaming na území Unie;
h)
„regulovaným roamingovým voláním“ se rozumí mobilní hlasové telefonní volání uskutečněné roamingovým zákazníkem, které má původ v navštívené síti a končí ve veřejné komunikační síti v rámci Unie, nebo mobilní hlasové telefonní volání přijaté roamingovým zákazníkem, které má původ ve veřejné komunikační síti v rámci Unie a končí v navštívené síti;
i)
„hlasovým eurotarifem“ se rozumí jakýkoli tarif, který nepřesahuje maximální cenu uvedenou v článku 8, který může poskytovatel roamingu v souladu s uvedeným článkem účtovat za poskytování regulovaných roamingových volání;
j)
„SMS zprávou“ se rozumí textová zpráva služby krátkých textových zpráv, která je složena především z abecedních nebo numerických znaků a kterou lze odesílat mezi mobilními nebo pevnými čísly přidělenými podle národních číslovacích plánů;
k)
„regulovanou roamingovou SMS zprávou“ se rozumí SMS zpráva odeslaná roamingovým zákazníkem, která má původ v navštívené síti a končí ve veřejné komunikační síti v rámci Unie, nebo SMS zpráva přijatá roamingovým zákazníkem, která má původ ve veřejné komunikační síti v rámci Unie a končí v navštívené síti;
l)
„SMS eurotarifem“ se rozumí jakýkoli tarif, který nepřesahuje maximální ceny uvedené v článku 10, který může poskytovatel roamingu v souladu s uvedeným článkem účtovat za poskytování regulovaných roamingových SMS zpráv;
m)
„regulovanou roamingovou datovou službou“ se rozumí roamingová služba umožňující využívání paketově komutovaných datových komunikací roamingovým zákazníkem pomocí jeho mobilního zařízení tehdy, když je připojen k navštívené síti. Regulovaná roamingová datová služba nezahrnuje přenos nebo příjem regulovaných roamingových volání nebo SMS zpráv, ale zahrnuje přenos a příjem MMS zpráv;
n)
„datovým eurotarifem“ se rozumí jakýkoli tarif, který nepřesahuje maximální ceny uvedené v článku 13, které může poskytovatel roamingu v souladu s uvedeným článkem účtovat za poskytování regulovaných roamingových datových služeb;
o)
„velkoobchodním roamingovým přístupem“ se rozumí přímý velkoobchodní roamingový přístup nebo velkoobchodní roamingového přístup za účelem dalšího prodeje;
p)
„přímým velkoobchodním roamingovým přístupem“ se rozumí zpřístupnění zařízení nebo služeb operátorem mobilní sítě jinému podniku za stanovených podmínek tak, aby tento jiný podnik poskytoval regulované roamingové služby roamingovým zákazníkům;
q)
„velkoobchodním roamingovým přístupem za účelem dalšího prodeje“ se rozumí poskytování roamingových služeb na velkoobchodním základě operátorem mobilní sítě jiným, než je operátor navštívené sítě, jinému podniku tak, aby tento jiný podnik poskytoval regulované roamingové služby roamingovým zákazníkům.
Článek 3
Velkoobchodní roamingový přístup
1. Operátoři mobilních sítí vyhoví všem oprávněným žádostem o velkoobchodní roamingový přístup.
2. Operátoři mobilních sítí mohou zamítnout žádosti o velkoobchodní roamingový přístup pouze na základě objektivních kritérií.
3. Velkoobchodní roamingový přístup zahrnuje přístup ke všem síťovým prvkům a přiřazeným zařízením, příslušným službám a softwarovým a informačním systémům nezbytným pro poskytování regulovaných roamingových služeb zákazníkům.
4. Pravidla pro regulované velkoobchodní roamingové ceny stanovená v článcích 7, 9 a 12 se použijí na poskytování přístupu ke všem součástem velkoobchodního roamingového přístupu uvedeným v odstavci 3.
Aniž je dotčen první pododstavec, mohou operátoři mobilních sítí v případě velkoobchodního roamingového přístupu za účelem dalšího prodeje účtovat spravedlivé a přiměřené ceny za součásti, které v odstavci 3 uvedeny nejsou.
5. Operátoři mobilních sítí zveřejní referenční nabídku s přihlédnutím k pokynům sdružení BEREC uvedeným v odstavci 8 a zpřístupní ji podniku požadujícímu velkoobchodní roamingový přístup. Operátoři mobilních sítí poskytnou podniku požadujícímu přístup návrh smlouvy, který splňuje podmínky tohoto článku, pro takovýto přístup, a to nejpozději do jednoho měsíce od původního obdržení žádosti operátorem mobilní sítě. Velkoobchodní roamingový přístup je udělen v přiměřené časové lhůtě, která nepřesáhne tři měsíce od uzavření smlouvy. Operátoři mobilních sítí, kteří obdrželi žádost o velkoobchodní roamingový přístup a podniky požadující přístup jednají v dobré víře.
6. Referenční nabídka uvedená v odstavci 5 je dostatečně podrobná a zahrnuje všechny nezbytné součásti velkoobchodního roamingového přístupu uvedené v odstavci 3, a zároveň poskytuje popis nabídek týkajících se přímého velkoobchodního roamingového přístupu a velkoobchodního roamingového přístupu za účelem dalšího prodeje a souvisejících podmínek. Vnitrostátní regulační orgány nařídí v případě potřeby změny referenčních nabídek, aby byly splněny povinnosti stanovené v tomto článku.
7. Pokud si podnik požadující přístup přeje zahájit obchodní jednání s cílem zahrnout rovněž součásti, které nejsou zahrnuty v referenční nabídce, operátoři mobilních sítí na takovou žádost odpoví v přiměřené lhůtě, která nepřesáhne dva měsíce od jejího původního obdržení. Pro účely tohoto odstavce se odstavce 2 a 5 nepoužijí.
8. Do 30. září 2012 a s cílem přispět k důslednému používání tohoto článku stanoví sdružení BEREC po konzultaci zúčastněných stran a v úzké spolupráci s Komisí pokyny pro velkoobchodní roamingový přístup.
9. Odstavce 5 až 7 se použijí ode dne 1. ledna 2013.
Článek 4
Oddělený prodej regulovaných maloobchodních roamingových služeb
1. Domovští poskytovatelé umožní svým zákazníkům přístup k regulovaným roamingovým hlasovým, SMS a datovým službám poskytovaným (jako balíček) kterýmkoli alternativním poskytovatelem roamingu.
Domovský poskytovatel ani poskytovatel roamingu nebrání zákazníkům v přístupu k regulovaným roamingovým datovým službám poskytovaným alternativním poskytovatelem roamingu přímo v navštívené síti.
2. Roamingoví zákazníci mají mít právo kdykoli změnit poskytovatele roamingu. Pokud se roamingový zákazník rozhodne přejít k jinému poskytovateli roamingu, převedení se provede bez zbytečného odkladu a v každém případě v nejkratší možné lhůtě v závislosti na zvoleném technickém řešení pro zavádění odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb, ale v každém případě nejdéle do tří pracovních dnů od uzavření dohody s novým poskytovatelem roamingu.
3. Převedení na alternativního poskytovatele roamingu nebo mezi poskytovateli roamingu je zákazníkům poskytováno bezplatně a lze jej provést v rámci každého tarifního plánu. Nevyžaduje uzavření související účastnické smlouvy ani nevyžaduje dodatečné pevné nebo pravidelné platby týkající se jiných prvků účastnické smlouvy než roamingu v porovnání s podmínkami platnými před převedením.
4. Domovští poskytovatelé informují všechny své roamingové zákazníky jasným, srozumitelným a snadno dostupným způsobem o možnosti zvolit si služby uvedené v prvním pododstavci odstavce 1.
Zejména při uzavírání nebo obnovování smlouvy o mobilních komunikačních službách poskytnou domovští poskytovatelé všem svým zákazníkům jednotlivě úplné informace o možnosti zvolit si alternativního poskytovatele roamingu a nebrání jim v uzavření smlouvy s alternativním poskytovatelem roamingu. Zákazníci uzavírající s domovským poskytovatelem smlouvu o regulovaných roamingových službách výslovně potvrdí, že byli o této možnosti informováni. Domovský poskytovatel nebrání maloobchodníkům, kteří slouží jako místa prodeje domovského poskytovatele, v nabízení smluv pro oddělené roamingové služby s alternativními poskytovateli roamingu, ani je od toho neodrazuje nebo nedemotivuje.
5. Technické vlastnosti regulovaných roamingových služeb nesmí být změněny způsobem, který by je odlišoval od technických vlastností regulovaných roamingových služeb, včetně parametrů kvality, poskytovaných zákazníkovi před převedením. Pokud se převedení netýká všech regulovaných roamingových služeb, ty regulované roamingové služby, které nejsou předmětem převedení, se i nadále poskytují za stejnou cenu, v co nejúplnějším rozsahu a se stejnými technickými vlastnostmi, včetně parametrů kvality.
6. Tento článek se použije ode dne 1. července 2014.
Článek 5
Provádění odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb
1. Domovští poskytovatelé zavedou oddělený prodej regulovaných maloobchodních roamingových služeb podle článku 4, aby zákazníci mohli využívat vnitrostátní mobilní komunikační služby a oddělené regulované roamingové služby. Domovští poskytovatelé splní všechny oprávněné žádosti o přístup k zařízením a souvisejícím podpůrným službám významným pro oddělený prodej regulovaných maloobchodních roamingových služeb. Přístup k těmto zařízením a podpůrným službám, které jsou nezbytné k tomu, aby byl umožněn oddělený prodej regulovaných roamingových služeb, včetně služeb ověření uživatele, je poskytován bezplatně a zákazníkům za něj nejsou účtovány žádné přímé poplatky.
2. Aby se zajistilo důsledné a souběžné provádění odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb v celé Unii, Komise prostřednictvím prováděcích aktů a po konzultaci sdružení BEREC přijme do 31. prosince 2012 podrobná pravidla týkající se povinnosti poskytovat informace stanovené v čl. 4 odst. 4 a o technickém řešení pro zavedení odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 6 odst. 2 a použijí se ode dne 1. července 2014.
3. Technické řešení pro zavedení odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb splňuje tato kritéria:
a)
vstřícnost vůči spotřebitelům, zejména v tom smyslu, že spotřebitelům umožňuje snadno a rychle přecházet k alternativnímu poskytovateli roamingu při zachování dosavadního mobilního telefonního čísla a používání stejného mobilního zařízení;
b)
schopnost splnit všechny kategorie požadavků zákazníků konkurenceschopným způsobem, včetně intenzivního využívání datových služeb;
c)
schopnost účinně podporovat hospodářskou soutěž rovněž při zohlednění možnosti operátorů využívat infrastrukturu v jejich vlastnictví nebo svá obchodní ujednání;
d)
nákladová efektivnost při zohlednění rozdělení nákladů mezi domovskými poskytovateli a alternativními poskytovateli roamingu;
e)
schopnost efektivně plnit povinnosti uvedené v čl. 4 odst. 1;
f)
umožňuje maximální stupeň interoperability;
g)
vstřícnost vůči zákazníkům, zejména pokud jde o technickou manipulaci s mobilním zařízením prováděnou zákazníky při změně sítí;
h)
zajišťuje, že není bráněno využívání roamingových služeb zákazníky Unie ve třetích zemích nebo zákazníky třetích zemí v Unii;
i)
zajištění dodržování pravidel na ochranu soukromí, osobních údajů, bezpečnosti a integrity sítí a transparentnosti požadovaných rámcovou směrnicí a zvláštními směrnicemi;
j)
zohlednění skutečnosti, že vnitrostátní regulační orgány prosazují možnost koncových uživatelů mít přístup k informacím a šířit je nebo využívat aplikace a služby, které si zvolí, v souladu s čl. 8 odst. 4 písm. g) rámcové směrnice;
k)
zajištění toho, že poskytovatelé uplatňují rovnocenné podmínky za rovnocenných okolností.
4. Za účelem splnění kritérií uvedených v odstavci 3 může technické řešení kombinovat jednu nebo více technických možností.
5. Komise v případě nutnosti udělí zmocnění evropskému normalizačnímu orgánu, aby přizpůsobil příslušné normy, jež jsou pro harmonizované zavedení odděleného prodeje regulovaných maloobchodních roamingových služeb nezbytné.
6. Odstavce 1, 3, 4 a 5 tohoto článku se použijí ode dne 1. července 2014.
Článek 6
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Komunikační výbor, zřízený článkem 22 rámcové směrnice. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 7
Velkoobchodní ceny za regulovaná roamingová volání
1. Průměrná velkoobchodní cena, kterou smí operátor navštívené sítě účtovat zákazníkovu poskytovateli roamingu za poskytnutí regulovaného roamingového volání, které má původ v této navštívené síti, včetně nákladů na původ, tranzit a ukončení volání, nesmí od 1. července 2012 překročit 0,14 EUR za minutu.
2. Tato průměrná velkoobchodní cena uvedená v odstavci 1 platí pro jakoukoli dvojici operátorů a vypočítává se za dvanáctiměsíční období, popřípadě za kratší období, které zbývá do pozbytí platnosti maximální průměrné velkoobchodní ceny stanovené v tomto odstavci nebo do 30. června 2022. Maximální průměrná velkoobchodní cena se dne 1. července 2013 sníží na 0,10 EUR a dne 1. července 2014 na 0,05 EUR a aniž je dotčen článek 19, zůstane až do 30. června 2022 ve výši 0,05 EUR.
3. Průměrná velkoobchodní cena uvedená v odstavci 1 se vypočítá vydělením celkových obdržených velkoobchodních příjmů z roamingu celkovým počtem minut velkoobchodního roamingu skutečně využitých k poskytnutí velkoobchodních roamingových volání v rámci Unie dotyčným operátorem za dané období, sčítaných po sekundách takovým způsobem, aby operátor navštívené sítě mohl uplatnit počáteční minimální účtovanou dobu, která nepřesahuje 30 sekund.
Článek 8
Maloobchodní ceny za regulovaná roamingová volání
1. Poskytovatelé roamingu zpřístupní a jasnou a transparentní formou aktivně nabízejí hlasový eurotarif uvedený v odstavci 2 všem svým roamingovým zákazníkům. Tento tarif nevyžaduje uzavření související účastnické smlouvy ani nezahrnuje další pevné nebo pravidelné platby a může být kombinován s jakýmkoli jiným maloobchodním tarifem.
Při nabízení hlasového eurotarifu poskytovatelé roamingu upozorní své roamingové zákazníky, kteří si zvolili zvláštní roamingový tarif nebo balíček, na podmínky tohoto tarifu nebo balíčku.
2. S účinkem ode dne 1. července 2012 se maloobchodní cena hlasového eurotarifu (bez DPH), kterou smí poskytovatel roamingu účtovat svému roamingovému zákazníkovi za zprostředkování regulovaného roamingového volání, může u roamingových volání lišit, avšak nesmí překročit 0,29 EUR za minutu za uskutečněná volání a 0,08 EUR za minutu za přijatá volání. Maximální maloobchodní cena za uskutečněná volání se ode dne 1. července 2013 sníží na 0,24 EUR a ode dne 1. července 2014 na 0,19 EUR a maximální maloobchodní cena za přijatá volání se ode dne 1. července 2013 sníží na 0,07 EUR a dne 1. července 2014 na 0,05 EUR. Aniž je dotčen článek 19, zůstanou tyto maximální maloobchodní ceny v rámci hlasového eurotarifu v platnosti až do 30. června 2017.
Poskytovatelé roamingu neúčtují svým roamingovým zákazníkům příjem roamingové hlasové zprávy. Tím nejsou dotčeny ostatní platné ceny, např. ceny za poslech těchto zpráv.
Každý poskytovatel roamingu účtuje svým roamingovým zákazníkům za poskytování regulovaného roamingového volání, pro které platí hlasový eurotarif, ať už uskutečněného nebo přijatého, v tarifikaci po sekundách.
Poskytovatel roamingu může na uskutečněná volání podléhající hlasovému eurotarifu použít minimální počáteční účtovací dobu nepřesahující 30 sekund.
3. Poskytovatelé roamingu použijí hlasový eurotarif pro všechny stávající roamingové zákazníky automaticky, s výjimkou roamingových zákazníků, kteří si již záměrně zvolili zvláštní roamingový tarif nebo balíček, díky němuž využívají pro regulovaná roamingová volání výhody jiného tarifu, než který by jim byl přidělen v případě, že by tento výběr neuskutečnili.
4. Poskytovatelé roamingu použijí hlasový eurotarif pro všechny nové roamingové zákazníky, kteří si dobrovolně nevybrali jiný roamingový tarif nebo tarifní balíček roamingových služeb obsahující jiný tarif pro regulovaná roamingová volání.
5. Každý roamingový zákazník může kdykoli požádat o převedení na hlasový eurotarif nebo z hlasového eurotarifu na jiný tarif. Toto převedení proběhne do jednoho pracovního dne od přijetí žádosti, je bezplatné a nesmí zahrnovat žádné podmínky ani omezení týkající se jiných prvků účastnické smlouvy, s výjimkou případů, kdy si roamingový zákazník, který si objednal zvláštní roamingový balíček zahrnující více než jednu regulovanou roamingovou službu, přeje převedení na hlasový eurotarif a kdy poskytovatel roamingu může požadovat, aby se tento zákazník vzdal výhod ostatních prvků tohoto balíčku. Poskytovatel roamingu může lhůtu pro převedení prodloužit až do okamžiku, kdy skončí minimální stanovené období, po něž musí být využíván předchozí roamingový tarif a které nesmí přesáhnout dva měsíce. Hlasový eurotarif lze vždy kombinovat s SMS eurotarifem a datovým eurotarifem.
Článek 9
Velkoobchodní ceny za regulované roamingové SMS zprávy
1. S účinkem ode dne 1. července 2012 nesmí průměrná velkoobchodní cena, kterou smí operátor navštívené sítě účtovat za zprostředkování regulované roamingové SMS zprávy, která má původ v této navštívené síti, překročit 0,03 EUR za SMS zprávu. Maximální průměrná velkoobchodní cena se ode dne 1. července 2013 sníží na 0,02 EUR a aniž je dotčen článek 19, zůstane až do 30. června 2022 ve výši 0,02 EUR.
2. Průměrná velkoobchodní cena uvedená v odstavci 1 platí pro jakoukoli dvojici operátorů a vypočítává se za dvanáctiměsíční období, popřípadě za kratší období, které zbývá do 30. června 2022.
3. Průměrná velkoobchodní cena uvedená v odstavci 1 se vypočítá vydělením celkových velkoobchodních příjmů obdržených operátorem navštívené sítě nebo operátorem domovské sítě za originaci a přenos regulovaných roamingových SMS zpráv v Unii za dané období celkovým počtem regulovaných roamingových SMS zpráv originovaných a přenesených jménem příslušného poskytovatele roamingu nebo operátora domovské sítě za toto období.
4. Operátor navštívené sítě neúčtuje poskytovateli roamingu nebo operátorovi domovské sítě roamingového zákazníka žádnou cenu za ukončení regulované roamingové SMS zprávy odeslané roamingovému zákazníkovi při roamingu v jím navštívené síti, s výjimkou ceny uvedené v odstavci 1.
Článek 10
Maloobchodní ceny za regulované roamingové SMS zprávy
1. Poskytovatelé roamingu jasnou a transparentní formou zpřístupní a aktivně nabízejí SMS eurotarif uvedený v odstavci 2 všem svým roamingovým zákazníkům. SMS eurotarif nevyžaduje uzavření žádné související účastnické smlouvy ani nezahrnuje další pevné nebo pravidelné platby a může být kombinován s jakýmkoli jiným maloobchodním tarifem, s výhradou dalších ustanovení tohoto článku.
2. S účinkem ode dne 1. července 2012 se může maloobchodní cena (bez DPH) SMS eurotarifu, kterou smí poskytovatel roamingu účtovat svému roamingovému zákazníkovi za regulovanou roamingovou SMS zprávu odeslanou tímto roamingovým zákazníkem, u regulovaných roamingových SMS zpráv lišit, avšak nesmí překročit 0,09 EUR. Tato maximální cena se sníží ode dne 1. července 2013 na 0,08 EUR a ode dne 1. července 2014 na 0,06 EUR a aniž je dotčen článek 19, zůstane až do 30. června 2017 ve výši 0,06 EUR.
3. Poskytovatelé roamingu neúčtují svým roamingovým zákazníkům příjem regulované roamingové SMS zprávy.
4. Poskytovatelé roamingu automaticky použijí SMS eurotarif pro všechny stávající roamingové zákazníky, kromě roamingových zákazníků, kteří si již dobrovolně zvolili zvláštní roamingový tarif nebo balíček, díky němuž využívají výhody jiného tarifu pro regulované roamingové SMS zprávy, než který by jim byl přidělen, pokud by tento výběr neuskutečnili.
5. Poskytovatelé roamingu použijí SMS eurotarif pro všechny nové roamingové zákazníky, kteří si dobrovolně nevybrali jiný roamingový SMS tarif nebo tarifní balíček roamingových služeb obsahující jiný tarif pro regulované roamingové SMS zprávy.
6. Každý roamingový zákazník může kdykoli požádat o převedení na SMS eurotarif nebo z SMS eurotarifu na jiný tarif. Toto převedení proběhne do jednoho pracovního dne od obdržení žádosti, je bezplatné a nesmí zahrnovat žádné podmínky ani omezení týkající se jiných než roamingových prvků účastnické smlouvy. Poskytovatel roamingu může lhůtu pro převedení prodloužit až do okamžiku, kdy skončí minimální stanovené období, po něž musí být využíván předchozí roamingový tarif a které nesmí přesáhnout dva měsíce. SMS eurotarif lze vždy kombinovat s hlasovým eurotarifem a datovým eurotarifem.
Článek 11
Technické vlastnosti regulovaných roamingových SMS zpráv
Žádný poskytovatel roamingu, domovský poskytovatel, operátor domovské sítě nebo operátor navštívené sítě nesmí měnit technické vlastnosti regulovaných roamingových SMS zpráv způsobem, který by je odlišoval od technických vlastností SMS zpráv poskytovaných na vnitrostátním trhu.
Článek 12
Velkoobchodní ceny za regulované roamingové datové služby
1. S účinkem ode dne 1. července 2012 nesmí průměrná velkoobchodní cena, kterou smí operátor navštívené sítě účtovat domovskému poskytovateli roamingového zákazníka za poskytování regulovaných roamingových datových služeb prostřednictvím této navštívené sítě, překročit ochranný limit 0,25 EUR za megabyte přenesených dat. Ochranný limit se ode dne 1. července 2013 sníží na 0,15 EUR za megabyte přenesených dat a ode dne 1. července 2014 na 0,05 EUR za megabyte přenesených dat a aniž je dotčen článek 19, zůstane až do 30. června 2022 ve výši 0,05 EUR za megabyte přenesených dat.
2. Průměrná velkoobchodní cena uvedená v odstavci 1 platí pro jakoukoli dvojici operátorů a vypočítává se za dvanáctiměsíční období, popřípadě za kratší období, které zbývá do 30. června 2022.
3. Průměrná velkoobchodní cena uvedená v odstavci 1 se vypočítá vydělením celkových velkoobchodních příjmů obdržených operátorem navštívené sítě nebo operátorem domovské sítě za poskytování regulovaných roamingových datových služeb za stanovené období celkovým počtem megabytů dat skutečně spotřebovaných při poskytování těchto služeb za toto období, sčítaných na základě tarifikace po kilobytech jménem příslušného poskytovatele roamingu nebo operátora domovské sítě v uvedeném období.
Článek 13
Maloobchodní ceny za regulované roamingové datové služby
1. Poskytovatelé roamingu jasnou a transparentní formou zpřístupní a aktivně nabízejí datový eurotarif uvedený v odstavci 2 všem svým roamingovým zákazníkům. Tento datový eurotarif nevyžaduje uzavření žádné související účastnické smlouvy ani nezahrnuje další pevné nebo pravidelné platby a může být kombinován s jakýmkoli jiným maloobchodním tarifem.
Při nabízení eurotarifu poskytovatelé roamingu upozorní roamingové zákazníky, kteří si již zvolili zvláštní roamingový tarif nebo balíček, na podmínky takového tarifu nebo balíčku.
2. S účinkem ode dne 1. července 2012 nesmí maloobchodní cena v rámci datového eurotarifu (bez DPH), kterou smí poskytovatel roamingu účtovat svému roamingovému zákazníkovi za poskytování regulované datové roamingové služby, překročit 0,70 EUR za využitý megabyte. Maximální maloobchodní cena za využitá data se ode dne 1. července 2013 sníží na 0,45 EUR za využitý megabyte a od 1. července 2014 na 0,20 EUR za využitý megabyte a aniž je dotčen článek 19, zůstane až do 30. června 2017 ve výši 0,20 EUR za využitý megabyte.
Každý poskytovatel roamingu účtuje svým roamingovým zákazníkům za poskytování regulovaných roamingových datových služeb, pro které platí datový eurotarif, v tarifikaci po kilobytech, s výjimkou multimediálních zpráv (MMS), za které může být účtována cena za jednotku. V takovém případě maloobchodní cena, kterou smí poskytovatel roamingu účtovat svému roamingovému zákazníkovi za přenos či obdržení roamingové MMS zprávy, nepřekročí maximální maloobchodní cenu stanovenou v prvním pododstavci.
3. Od 1. července 2012 poskytovatelé roamingu automaticky použijí datový eurotarif pro všechny stávající roamingové zákazníky, kromě roamingových zákazníků, kteří si již zvolili zvláštní roamingový tarif nebo kteří již využívají tarifu, který je zjevně levnější než datový eurotarif, nebo kteří si již zvolili balíček, díky němuž využívají výhody jiného tarifu pro regulované roamingové datové služby, než který by jim byl přidělen, pokud by tento výběr neuskutečnili.
4. Od 1. července 2012 poskytovatelé roamingu použijí datový eurotarif pro všechny nové roamingové zákazníky, kteří si dobrovolně nezvolili jiný roamingový datový tarif nebo tarifní balíček roamingových služeb obsahující jiný tarif pro regulované roamingové datové služby.
5. Každý roamingový zákazník může při dodržení smluvních podmínek kdykoli požádat o převedení na datový eurotarif nebo z datového eurotarifu na jiný tarif. Toto převedení proběhne do jednoho pracovního dne od obdržení žádosti, je bezplatné a nesmí zahrnovat žádné podmínky ani omezení týkající se jiných prvků účastnické smlouvy, než je roaming na území Unie. Poskytovatel roamingu může lhůtu pro převedení prodloužit až do okamžiku, kdy skončí minimální stanovené období, po něž musí být využíván předchozí roamingový tarif a které nesmí přesáhnout dva měsíce. Datový eurotarif lze vždy kombinovat s SMS eurotarifem a hlasovým eurotarifem.
6. Poskytovatelé roamingu do 30. června 2012 jasným a srozumitelným způsobem a na trvalém nosiči jednotlivě informují všechny své roamingové zákazníky o datovém eurotarifu, o skutečnosti, že tento tarif bude platit nejpozději od 1. července 2012 pro všechny roamingové zákazníky, kteří si dobrovolně nezvolili zvláštní tarif nebo balíček vztahující se na regulované roamingové datové služby, a o jejich právu na převedení na datový eurotarif a z datového eurotarifu na jiný tarif podle odstavce 5.
Článek 14
Transparentnost maloobchodních cen za roamingová volání a SMS zprávy
1. Každý poskytovatel roamingu poskytne roamingovému zákazníkovi po jeho vstupu na území jiného členského státu, než je členský stát jeho domovského poskytovatele, bezplatně, bez zbytečného prodlení a automaticky prostřednictvím zprávy zaslané na mobilní telefon základní personalizované informace o cenách za roaming (včetně DPH), které platí pro uskutečňování a příjem volání a odesílání SMS zpráv dotyčným zákazníkem v navštíveném členském státě, aby roamingové zákazníky upozornil na skutečnost, že jim budou při uskutečňování nebo příjmu volání a při odesílání SMS zpráv účtovány ceny za roaming, ledaže zákazník poskytovateli roamingu oznámí, že takové upozornění nepožaduje.
Tyto základní personalizované informace o cenách zahrnují nejvyšší ceny (v měně, ve které je vystavováno domovské vyúčtování domovským poskytovatelem zákazníka), které mohou být zákazníkovi účtovány v rámci jeho tarifního programu za:
a)
uskutečňování regulovaných roamingových volání v rámci navštíveného členského státu a z navštíveného členského státu zpět do členského státu jeho domovského poskytovatele, jakož i za příjem regulovaných roamingových volání, a
b)
odesílání regulovaných roamingových SMS zpráv na území navštíveného členského státu.
Rovněž obsahují číslo bezplatné telefonní linky uvedené v odstavci 2, na níž lze získat podrobnější informace a informace o možnosti přístupu ke službám tísňového volání bezplatným vytočením evropského čísla tísňového volání 112.
Při každé zprávě má zákazník příležitost uvědomit bezplatně a jednoduše poskytovatele roamingu o tom, že toto automatické zasílání zpráv nepožaduje. Zákazník, který oznámil, že nepožaduje automatické zasílání zpráv, má právo kdykoli bezplatně požádat poskytovatele roamingu, aby mu tuto službu opět začal poskytovat.
Nevidomým osobám a osobám se zbytky zraku poskytují poskytovatelé roamingu na základě žádosti základní personalizované informace o cenách podle prvního pododstavce automaticky hlasovým voláním a bezplatně.
První, druhý, čtvrtý a pátý pododstavec se rovněž použije na hlasové a SMS roamingové služby využívané roamingovými zákazníky cestujícími mimo území Unie a poskytované poskytovatelem roamingu.
2. Kromě možností uvedených v odstavci 1 mají zákazníci kdekoli v Unii právo požadovat a bezplatně obdržet podrobnější personalizované informace o cenách za roaming platných v navštívené síti pro hlasová volání a SMS, jakož i informace o opatřeních v oblasti transparentnosti platných na základě tohoto nařízení, a to formou hlasového volání do mobilní sítě nebo prostřednictvím SMS. Tato žádost je podávána prostřednictvím bezplatné telefonní linky určené k tomuto účelu poskytovatelem roamingu. Povinnosti stanovené v odstavci 1 se nevztahují na zařízení, která nepodporují funkci SMS.
3. Při uzavření účastnické smlouvy poskytují poskytovatelé roamingu všem uživatelům úplné informace o platných cenách za roaming, zejména o hlasovém eurotarifu a SMS eurotarifu. Bez zbytečného prodlení rovněž poskytují svým roamingovým zákazníkům aktuální informace o platných cenách za roaming pokaždé, kdy dojde ke změně těchto cen.
Poskytovatelé roamingu přijmou přiměřená opatření k zajištění informovanosti všech svých roamingových zákazníků o možnosti zvolit si hlasový eurotarif a SMS eurotarif. Zejména informují všechny roamingové zákazníky o podmínkách hlasového eurotarifu a o podmínkách SMS eurotarifu, a to jasnou a nestrannou formou. Všem zákazníkům, kteří si zvolili jiný tarif, poté v přiměřených intervalech tuto skutečnost připomínají.
Poskytnuté informace jsou dostatečně podrobné, aby zákazníci mohli posoudit, zda je pro ně přechod na eurotarif přínosem či nikoli.
4. Poskytovatelé roamingu zpřístupní svým zákazníkům informace o tom, jak se vyhnout nevyžádanému roamingu v příhraničních regionech. Poskytovatelé roamingu přijmou přiměřená opatření na ochranu svých zákazníků před placením roamingových cen za nevyžádané roamingové služby, když se nacházejí ve svém domovském členském státě.
Článek 15
Transparentnost a ochranný mechanismus pro maloobchodní roamingové datové služby
1. Poskytovatelé roamingu v souladu s odstavci 2 a 3 zajistí, aby roamingoví zákazníci byli před uzavřením i po uzavření smlouvy náležitě informováni o cenách platných pro používání regulovaných roamingových datových služeb, a to způsobem, který zákazníkům usnadní porozumět finančním důsledkům používání těchto služeb a umožní jim sledovat a kontrolovat své výdaje za ně.
Před uzavřením smlouvy a pravidelně po uzavření smlouvy informují poskytovatelé roamingu případně své zákazníky o riziku automatického a nekontrolovaného připojení a stahování dat prostřednictvím datového roamingu. Poskytovatelé roamingu dále své zákazníky bezplatně a jasným a dobře srozumitelným způsobem informují o tom, jak mohou toto automatické připojení prostřednictvím datového roamingu vypnout, a tím zabránit nekontrolované spotřebě roamingových datových služeb.
2. Poskytovatel roamingu pomocí automatické zprávy informuje roamingového zákazníka o tom, že používá roamingovou službu, a poskytne mu základní personalizované tarifní informace o cenách (v měně domovského vyúčtování poskytovaného domovským poskytovatelem zákazníka), vyjádřené v ceně za megabyte, za poskytování regulovaných roamingových datových služeb platných pro tohoto roamingového zákazníka v dotyčném členském státě, ledaže zákazník poskytovateli roamingu oznámí, že tyto informace nepožaduje.
Tyto základní personalizované tarifní informace jsou doručeny na mobilní zařízení roamingového zákazníka, např. prostřednictvím SMS zprávy, e-mailu či vyskakovacího okna na mobilním zařízení, pokaždé když roamingový zákazník vstoupí do jiného členského státu, než je stát jeho domovského poskytovatele, a poprvé v tomto členském státě spustí roamingovou datovou službu. Tyto informace jsou poskytovány bezplatně v okamžiku, kdy roamingový zákazník spustí roamingovou datovou službu, a to vhodnými prostředky přizpůsobenými ke snadnému příjmu a porozumění.
Zákazník, který svému poskytovateli roamingu oznámil, že nepožaduje automatické zasílání tarifních informací, má právo kdykoli bezplatně požádat poskytovatele roamingu, aby mu tuto službu opět začal poskytovat.
3. Každý poskytovatel roamingu poskytne všem svým roamingovým zákazníkům možnost zvolit si dobrovolně a bez poplatku funkci, která poskytuje informace o celkové spotřebě vyjádřené v objemu nebo v měně, ve které jsou roamingovému zákazníkovi účtovány regulované roamingové datové služby, a která zaručuje, že celkové výdaje za regulované roamingové datové služby nepřekročí bez výslovného souhlasu zákazníka ve stanoveném období, s výjimkou MMS účtovaných za jednotku, určený finanční limit.
Je-li zákazník předem informován o odpovídajících objemech, poskytovatel roamingu za tímto účelem nabídne jeden či více maximálních finančních limitů pro stanovenou dobu užívání. Jeden z těchto limitů (výchozí finanční limit) se musí blížit částce 50 EUR za splatné služby za měsíční zúčtovací období (bez DPH), ale nesmí ji překročit.
Pokud je zákazník předem informován o odpovídajících finančních částkách, poskytovatel roamingu může zavést jako alternativu objemové limity. Jeden z těchto limitů (výchozí objemový limit) musí odpovídat částce vyjádřené v penězích, která nesmí překročit částku 50 EUR za splatné služby za měsíční zúčtovací období (bez DPH).
Poskytovatel roamingu může kromě toho svým roamingovým zákazníkům nabídnout další limity s odlišnými, tj. vyššími nebo nižšími, maximálními měsíčními finančními limity.
Výchozí limity uvedené ve druhém a třetím pododstavci jsou uplatňovány na všechny zákazníky, kteří si nezvolili jiný limit.
Každý poskytovatel roamingu dále zajistí, aby v případě, že roamingové datové služby dosáhnou 80 % dohodnutého finančního nebo objemového limitu, bylo na mobilní zařízení roamingového zákazníka odesláno příslušné upozornění, a to např. prostřednictvím SMS zprávy, e-mailu či vyskakovacího okna na počítači. Každý zákazník má právo požádat svého poskytovatele roamingu, aby odesílání těchto upozornění ukončil, a má právo kdykoliv a bezplatně požádat poskytovatele, aby mu tuto službu opět začal poskytovat.
Pokud by byl jinak tento finanční nebo objemový limit překročen, musí být na mobilní zařízení roamingového zákazníka zasláno upozornění. Toto upozornění uvádí postup, kterým se má roamingový zákazník řídit, přeje-li si, aby mu byly tyto služby dále poskytovány, a náklady spojené se spotřebováním každé další jednotky. Pokud roamingový zákazník nereaguje způsobem uvedeným v obdrženém upozornění, poskytovatel roamingu okamžitě přeruší poskytování a účtování regulovaných roamingových datových služeb roamingovému zákazníkovi, pokud a dokud roamingový zákazník nepožádá o pokračování nebo obnovení poskytování těchto služeb.
Kdykoli roamingový zákazník požádá o zavedení nebo zrušení funkce finančního nebo objemového limitu, proběhne tato změna do jednoho pracovního dne od doručení žádosti, bezplatně a nesmí zahrnovat žádné podmínky ani omezení týkající se jiných prvků účastnické smlouvy.
4. Odstavce 2 a 3 se nevztahují na zařízení pro komunikaci mezi stroji, která využívají mobilní datové komunikace.
5. Poskytovatelé roamingu přijmou přiměřená opatření na ochranu svých zákazníků před placením roamingových cen za nevyžádané roamingové služby v době, kdy se nacházejí ve svém domovském členském státě. To zahrnuje informování zákazníků o tom, jak se vyhnout nevyžádanému roamingu v příhraničních regionech.
6. Tento článek se s výjimkou odstavce 5 a s výhradou druhého a třetího pododstavce tohoto odstavce použije rovněž na roamingové datové služby využívané roamingovými zákazníky cestujícími mimo území Unie a poskytované poskytovatelem roamingu.
Pokud si zákazník zvolí funkci uvedenou v prvním pododstavci odstavce 3, neuplatní se požadavky stanovené v odstavci 3, pokud operátor navštívené sítě mimo Unii neumožní poskytovateli roamingu sledovat v reálném čase její využívání zákazníkem.
V takovém případě je zákazník při vstupu do dané země bez zbytečného odkladu a bezplatně informován prostřednictvím SMS zprávy, že informace o celkové spotřebě a záruka nepřekročení určeného finančního limitu nejsou dostupné.
Článek 16
Dohled a prosazování
1. Vnitrostátní regulační orgány na svém území vykonávají sledování a dohled, pokud jde o dodržování tohoto nařízení.
2. Vnitrostátní regulační orgány zveřejňují aktuální informace o uplatňování tohoto nařízení, zejména článků 7, 8, 9, 10, 12 a 13, a to způsobem, který dotčeným stranám umožňuje k těmto informacím snadný přístup.
3. V rámci přípravy přezkumu podle článku 19 vnitrostátní regulační orgány sledují vývoj velkoobchodních a maloobchodních cen za poskytování hlasových a datových komunikačních služeb včetně SMS a MMS roamingovým zákazníkům, a to včetně nejvzdálenějších regionů uvedených v článku 349 Smlouvy o fungování Evropské unie. Vnitrostátní regulační orgány rovněž pozorně sledují případy nevyžádaného roamingu v příhraničních regionech sousedících členských států a sledují, zda není řízení provozu v sítích využíváno v neprospěch zákazníků.
Vnitrostátní regulační orgány sledují a sbírají informace o nevyžádaném roamingu a přijímají vhodná opatření.
4. Vnitrostátní regulační orgány mají pravomoc požadovat od podniků, na něž se vztahují povinnosti podle tohoto nařízení, aby jim poskytly veškeré informace významné pro provádění a prosazování tohoto nařízení. Uvedené podniky poskytují tyto informace neprodleně na žádost vnitrostátního regulačního orgánu a v časových lhůtách a s úrovní podrobnosti údajů, jaké tento orgán požaduje.
5. Vnitrostátní regulační orgány mohou z vlastního podnětu zasáhnout s cílem zajistit dodržování tohoto nařízení. V případě nutnosti využívají zejména pravomocí podle článku 5 přístupové směrnice s cílem zajistit přiměřený přístup a vzájemné propojení, aby bylo zabezpečeno spojení od koncového bodu ke koncovému bodu sítě a zaručena interoperabilita roamingových služeb, například v případech, kdy si zákazníci nemohou vyměňovat regulované roamingové SMS zprávy se zákazníky veřejné pozemní mobilní komunikační sítě v jiném členském státě z důvodu neuzavření dohody umožňující doručování těchto zpráv.
6. Pokud vnitrostátní regulační orgán shledá, že došlo k porušení povinností stanovených tímto nařízením, má pravomoc požadovat okamžité ukončení takového porušování.
Článek 17
Řešení sporů
1. V případě sporů týkajících se povinností stanovených tímto nařízením mezi podniky, které zajišťují sítě nebo poskytují služby elektronických komunikací v členském státě, se použijí postupy pro řešení sporů stanovené v článcích 20 a 21 rámcové směrnice.
2. V případě nevyřešených sporů, jejichž účastníky jsou spotřebitelé nebo koncoví uživatelé a které se týkají určité otázky v oblasti působnosti tohoto nařízení, zajistí členské státy dostupnost postupů pro mimosoudní řešení sporů stanovených v článku 34 směrnice o univerzální službě.
Článek 18
Sankce
Členské státy stanoví sankce za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná pro zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí uvedená ustanovení Komisi do 30. června 2013 a neprodleně Komisi oznámí veškeré následné změny, které se uvedených ustanovení týkají.
Článek 19
Přezkum
1. Komise přezkoumá fungování tohoto nařízení a po veřejné konzultaci podá do 30. června 2016 zprávu Evropskému parlamentu a Radě. Komise zejména posoudí, zda bylo dosaženo cílů nařízení. Komise přitom přezkoumá mimo jiné:
a)
zda se dostatečně rozvinula hospodářská soutěž, čímž by bylo odůvodněno ukončení maximálních maloobchodních cen;
b)
zda bude existovat dostatečná hospodářská soutěž pro odstranění maximálních velkoobchodních cen;
c)
vývoj a předpokládané budoucí trendy velkoobchodních a maloobchodních cen za poskytování hlasových, SMS a datových komunikačních služeb roamingovým zákazníkům ve srovnání s cenami za mobilní komunikační služby na vnitrostátní úrovni v jednotlivých členských státech, a to zvlášť v případě zákazníků využívajících předplacené služby a zvlášť v případě tarifních zákazníků, jakož i vývoj a předpokládané budoucí trendy ohledně kvality a rychlosti těchto služeb;
d)
dostupnost a kvalitu služeb včetně služeb, které představují alternativu hlasových, SMS a datových roamingových služeb, zejména s ohledem na technologický vývoj;
e)
do jaké míry měli spotřebitelé prospěch z reálného snížení cen roamingových služeb, rozmanitosti tarifů a produktů dostupných pro spotřebitele s různými zvyklostmi při využívání hovorů a z rozdílu mezi roamingovými a vnitrostátními tarify, včetně dostupnosti nabídek poskytujících jednotný tarif pro vnitrostátní a roamingové služby;
f)
míru hospodářské soutěže na maloobchodním i velkoobchodním trhu, zejména pak konkurenční postavení malých, nezávislých nebo začínajících operátorů, včetně konkurenčních účinků obchodních dohod a míry vzájemného propojení operátorů;
g)
rozsah, v jakém provedení strukturálních opatření uvedených v článcích 3 a 4 přineslo výsledky v rozvoji hospodářské soutěže na vnitřním trhu roamingových služeb, pokud jde o míru, v jaké se rozdíl mezi roamingovým a vnitrostátním tarifem přiblížil nule;
h)
do jaké míry úroveň velkoobchodních a maloobchodních maximálních cen poskytuje odpovídající ochranu před přemrštěnými cenami pro spotřebitele a současně umožňuje rozvoj hospodářské soutěže na vnitřním trhu roamingových služeb.
2. Pokud ze zprávy vyplyne, že strukturální opatření stanovená tímto nařízením nejsou dostatečná k podpoře hospodářské soutěže na vnitřním trhu roamingových služeb ve prospěch všech evropských spotřebitelů nebo že se rozdíly mezi roamingovými tarify a vnitrostátními tarify neblíží nule, Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě vhodné návrhy k řešení této situace, a tím k dosažení vnitřního trhu mobilních komunikačních služeb, kde v konečném důsledku nebude rozdíl mezi vnitrostátními a roamingovými tarify. Komise zejména přezkoumá, zda je nutné:
a)
stanovit dodatečná technická a strukturální opatření;
b)
pozměnit strukturální opatření;
c)
prodloužit platnost a případně přezkoumat úroveň maximálních maloobchodních cen stanovených v článcích 8, 10 a 13;
d)
změnit dobu platnosti nebo přezkoumat úroveň maximálních velkoobchodních cen stanovených v článcích 7, 9 a 12;
e)
zavést jakékoli jiné nezbytné požadavky, včetně nerozlišování roamingových a vnitrostátních tarifů.
3. Komise dále předkládá Evropskému parlamentu a Radě zprávu, a to každé dva roky od podání zprávy uvedené v odstavci 1. Každá zpráva obsahuje shrnutí výsledků sledování poskytování roamingových služeb v Unii a posouzení pokroku dosaženého při plnění cílů tohoto nařízení, a to i s ohledem na záležitosti uvedené v odstavcích 1 a 2.
4. Aby bylo možné posoudit vývoj hospodářské soutěže na trzích s roamingovými službami v celé Unii, sdružení BEREC pravidelně shromažďuje údaje od vnitrostátních regulačních orgánů o vývoji maloobchodních a velkoobchodních cen za roamingové hlasové, SMS a datové služby. Tyto údaje jsou nejméně dvakrát ročně předávány Komisi. Komise je zveřejní.
Sdružení BEREC rovněž každoročně sbírá informace od vnitrostátních regulačních orgánů týkající se transparentnosti a srovnatelnosti různých tarifů nabízených operátory jejich zákazníkům. Komise tyto údaje a tato zjištění zveřejní.
Článek 20
Oznamovací povinnost
Členské státy oznámí Komisi vnitrostátní regulační orgány, které odpovídají za plnění úkolů podle tohoto nařízení.
Článek 21
Zrušení
Nařízení (ES) č. 717/2007 se zrušuje v souladu s přílohou I s účinkem ode dne 1. července 2012.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
Článek 22
Vstup v platnost a pozbytí platnosti
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie a jeho ustanovení se použijí od uvedeného dne, ledaže je v konkrétních článcích stanoveno jinak.
Pozbývá platnosti dnem 30. června 2022.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 13. června 2012.
REGOLAMENTO (UE) N. 531/2012 DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
del 13 giugno 2012
relativo al roaming sulle reti pubbliche di comunicazioni mobili all’interno dell’Unione
(rifusione)
(Testo rilevante ai fini del SEE)
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 114,
vista la proposta della Commissione europea,
previa trasmissione del progetto di atto legislativo ai parlamenti nazionali,
visto il parere del Comitato economico e sociale europeo (1),
previa consultazione del Comitato delle regioni,
deliberando secondo la procedura legislativa ordinaria (2),
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (CE) n. 717/2007 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 27 giugno 2007, relativo al roaming sulle reti pubbliche di comunicazioni mobili all’interno della Comunità (3), ha subito modificazioni sostanziali (4). Esso dovrebbe essere ora nuovamente modificato ed è quindi opportuno provvedere, per ragioni di chiarezza, alla sua rifusione.
(2)
L’obiettivo di ridurre la differenza tra le tariffe nazionali e quelle di roaming, che era previsto dal quadro di valutazione comparativa 2011-2015 della Commissione, approvato dal gruppo di esperti di alto livello i2010 nel novembre 2009 e incluso nella comunicazione della Commissione dal titolo «Un’agenda digitale europea», dovrebbe continuare ad essere perseguito anche dal presente regolamento. La prevista vendita separata di servizi di roaming e di servizi nazionali dovrebbe accrescere la concorrenza e, conseguentemente, ridurre i prezzi per i clienti nonché creare un mercato interno per i servizi di roaming nell’Unione senza distinzioni significative tra tariffe nazionali e tariffe di roaming. I servizi di roaming all’interno dell’Unione possono favorire lo sviluppo di un mercato interno delle telecomunicazioni nell’Unione.
(3)
Non si può sostenere l’esistenza di un mercato interno delle telecomunicazioni se sussistono notevoli differenze tra i prezzi nazionali e i prezzi di roaming. Pertanto, l’obiettivo ultimo dovrebbe essere l’eliminazione della distinzione tra le tariffe nazionali e le tariffe di roaming e la conseguente istituzione di un mercato interno per i servizi di comunicazioni mobili.
(4)
I prezzi elevati del roaming per chiamate vocali, SMS e dati che devono pagare gli utenti delle reti pubbliche di comunicazioni mobili, ad esempio studenti, uomini d’affari e turisti, costituiscono un ostacolo all’uso delle loro apparecchiature mobili quando viaggiano in altri paesi dell’Unione e costituiscono una fonte di preoccupazione per i consumatori, le autorità nazionali di regolamentazione e le istituzioni dell’Unione, in quanto rappresentano un ostacolo considerevole al mercato interno. I prezzi al dettaglio eccessivi sono imputabili ai prezzi elevati praticati all’ingrosso dall’operatore straniero della rete ospitante nonché, in numerosi casi, ai forti ricarichi applicati al dettaglio dall’operatore di rete dell’utente. Spesso, per mancanza di concorrenza, le riduzioni nei prezzi all’ingrosso non sono trasferite al cliente al dettaglio. Sebbene alcuni operatori abbiano recentemente introdotto sistemi tariffari che offrono ai clienti condizioni più favorevoli e prezzi leggermente più bassi, è evidente che il rapporto tra costi e prezzi è ben diverso da quello che prevarrebbe in mercati competitivi.
(5)
Tariffe di roaming elevate rappresentano un freno agli sforzi dell’Unione per puntare a un’economia basata sulla conoscenza e alla realizzazione di un mercato interno di 500 milioni di consumatori. Il traffico mobile di dati è agevolato dall’attribuzione di uno spettro radio sufficiente, di modo che i consumatori e le imprese possano utilizzare servizi di chiamata vocale, di SMS e di dati in qualsiasi parte dell’Unione. Provvedendo tempestivamente all’attribuzione di uno spettro radio sufficiente ed adeguato per sostenere gli obiettivi di politica generale dell’Unione e rispondere al meglio alla domanda crescente di traffico di dati senza fili, il programma pluriennale relativo alla politica in materia di spettro radio istituito dalla decisione n. 243/2012/UE (5) aprirà la strada a uno sviluppo che consentirà all’Unione di mettersi all’avanguardia mondiale in termini di velocità della banda larga, mobilità, copertura e capacità, favorendo l’affermazione di nuovi modelli imprenditoriali e di nuove tecnologie e contribuendo così a ridurre i problemi strutturali del roaming all’ingrosso.
(6)
Data la notevole diffusione delle apparecchiature mobili idonee al collegamento a Internet, i servizi di dati in roaming acquistano una significativa rilevanza economica. Tale criterio è determinante sia per gli utenti che per gli offerenti di applicazioni e contenuti. Per promuovere lo sviluppo di detto mercato le tariffe del traffico di dati non dovrebbero ostacolare la crescita.
(7)
Nella comunicazione relativa alla relazione intermedia sull’evoluzione dei servizi di roaming nell’Unione europea, la Commissione ha notato che l’evoluzione tecnologica e/o le alternative ai servizi di roaming, come la disponibilità di servizi vocali su protocollo Internet (Voice over Internet Protocol - VoIP) o del Wi-Fi (wireless fidelity), può rendere il mercato interno dei servizi di roaming nell’Unione più competitivo. Mentre queste alternative, in particolare i servizi VoIP, sono utilizzate sempre più frequentemente in ambito nazionale, non ci sono stati sviluppi significativi quanto al loro utilizzo in roaming.
(8)
Visto il rapido sviluppo del traffico mobile di dati e il crescente volume di clienti che utilizzano all’estero servizi di chiamata vocale, di SMS e di dati in roaming, emerge l’esigenza di potenziare la pressione competitiva e di sviluppare nuovi modelli imprenditoriali e tecnologie. La regolamentazione delle tariffe di roaming dovrebbe essere articolata in modo tale da non scoraggiare la concorrenza verso livelli decrescenti di prezzo.
(9)
La creazione di uno spazio sociale, dell’istruzione, culturale e imprenditoriale europeo basato sulla mobilità delle persone e dei flussi di dati digitali dovrebbe agevolare la comunicazione tra le persone al fine di costituire una vera e propria «Europa per i cittadini».
(10)
La direttiva 2002/19/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 7 marzo 2002, relativa all’accesso alle reti di comunicazione elettronica e alle risorse correlate, e all’interconnessione delle medesime (direttiva accesso) (6), la direttiva 2002/20/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 7 marzo 2002, relativa alle autorizzazioni per le reti e i servizi di comunicazione elettronica (direttiva autorizzazioni) (7), la direttiva 2002/21/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 7 marzo 2002, che istituisce un quadro normativo comune per le reti ed i servizi di comunicazione elettronica (direttiva quadro) (8), la direttiva 2002/22/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 7 marzo 2002, relativa al servizio universale e ai diritti degli utenti in materia di reti e di servizi di comunicazione elettronica (direttiva servizio universale) (9), e la direttiva 2002/58/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 12 luglio 2002, relativa al trattamento dei dati personali e alla tutela della vita privata nel settore delle comunicazioni elettroniche (direttiva relativa alla vita privata e alle comunicazioni elettroniche) (10), (complessivamente «quadro normativo del 2002 per le comunicazioni elettroniche»), perseguono l’obiettivo di creare un mercato unico delle comunicazioni elettroniche all’interno dell’Unione, garantendo al contempo un elevato livello di tutela dei consumatori attraverso una concorrenza più intensa.
(11)
Il regolamento (CE) n. 717/2007 non è un provvedimento isolato, ma integra e rafforza le disposizioni previste dal quadro normativo del 2002 per le comunicazioni elettroniche per quanto concerne il roaming all’interno dell’Unione. Tale quadro non ha dotato le autorità nazionali di regolamentazione di strumenti sufficienti per adottare un’azione efficace e decisiva per quanto riguarda i prezzi dei servizi di roaming all’interno dell’Unione e non assicura pertanto il corretto funzionamento del mercato interno dei servizi di roaming. Il regolamento (CE) n. 717/2007 costituiva uno strumento idoneo a correggere tale situazione.
(12)
Il quadro normativo del 2002 per le comunicazioni elettroniche è basato sul principio secondo cui si dovrebbero imporre obblighi di regolamentazione ex ante solo nei casi in cui non esista un’effettiva concorrenza. Esso contempla una procedura per l’esecuzione di analisi periodiche dei mercati e il riesame degli obblighi da parte delle autorità nazionali di regolamentazione, che sfocia nell’imposizione di obblighi ex ante agli operatori designati come detentori di un significativo potere di mercato. Gli elementi costitutivi di tale procedura comprendono la definizione dei mercati rilevanti in conformità della raccomandazione della Commissione relativa ai mercati rilevanti di prodotti e servizi del settore delle comunicazioni elettroniche suscettibili di una regolamentazione ex ante ai sensi della direttiva 2002/21/CE (11) («raccomandazione»), l’analisi dei mercati definiti in conformità delle linee direttrici della Commissione per l’analisi del mercato e la valutazione del significativo potere di mercato a norma del quadro normativo dell’Unione per le reti e i servizi di comunicazione elettronica (12), la designazione di operatori che detengono un significativo potere di mercato e l’imposizione di obblighi ex ante agli operatori così designati.
(13)
La raccomandazione individuava nel mercato nazionale all’ingrosso dei servizi di roaming internazionale per le reti pubbliche di telefonia mobile un mercato rilevante suscettibile di una regolamentazione ex ante. Il lavoro intrapreso dalle autorità nazionali di regolamentazione, sia singolarmente sia con il gruppo dei regolatori europei e con il suo successore, l’Organismo dei regolatori europei delle comunicazioni elettroniche (BEREC), istituito dal regolamento (CE) n. 1211/2009 (13), per analizzare i mercati nazionali all’ingrosso dei servizi di roaming internazionale ha dimostrato che un’autorità nazionale di regolamentazione non è finora riuscita a rimediare efficacemente al livello elevato dei prezzi all’ingrosso dei servizi di roaming all’interno dell’Unione a causa della difficoltà di individuare le imprese dotate di un significativo potere di mercato, viste le caratteristiche specifiche del roaming internazionale e in particolare la sua natura transfrontaliera. A seguito dell’entrata in vigore del regolamento (CE) n. 717/2007, il mercato del roaming è stato ritirato dall’ambito di applicazione della raccomandazione riveduta (14).
(14)
Inoltre, le autorità nazionali di regolamentazione responsabili della tutela e della promozione degli interessi dei clienti delle reti mobili che risiedono abitualmente all’interno del loro territorio non sono in grado di controllare il comportamento degli operatori della rete ospitante situata in altri Stati membri, da cui dipendono gli stessi clienti quando utilizzano i servizi di roaming internazionale. Tale ostacolo potrebbe ridurre inoltre l’efficacia delle misure che gli Stati membri potrebbero adottare in base alla loro competenza residua in materia di adozione di norme a tutela dei consumatori.
(15)
Di conseguenza, gli Stati membri sono sollecitati ad adottare misure per far diminuire i prezzi dei servizi di roaming internazionale, ma il meccanismo di intervento normativo ex ante da parte delle autorità nazionali di regolamentazione, previsto dal quadro normativo del 2002 per le comunicazioni elettroniche, si è dimostrato insufficiente poiché non permette a tali autorità di tutelare efficacemente l’interesse dei consumatori in questo settore specifico.
(16)
Inoltre, la risoluzione del Parlamento europeo relativa alla regolamentazione e ai mercati europei delle comunicazioni elettroniche (15) invitava la Commissione a studiare nuove iniziative per ridurre i costi del traffico telefonico mobile transfrontaliero; parallelamente, il Consiglio europeo del 23 e 24 marzo 2006 ha concluso che per conseguire gli obiettivi di crescita economica e produttività è necessario portare avanti politiche mirate, efficaci e integrate sulle tecnologie dell’informazione e delle comunicazioni (TIC) a livello sia unionale sia nazionale, e ha sottolineato, in tale contesto, l’importanza di ridurre i costi del roaming per promuovere la competitività.
(17)
Il quadro normativo del 2002 per le comunicazioni elettroniche, sulla base di valutazioni evidenti in quel momento, si prefiggeva la rimozione di tutte le barriere al commercio tra gli Stati membri nel settore che armonizzava, anche per quanto attiene alle misure che riguardano le tariffe di roaming. Tuttavia, ciò non dovrebbe escludere l’adeguamento di norme armonizzate tenendo conto di altre considerazioni, al fine di trovare i mezzi più efficaci per promuovere la concorrenza nel mercato interno dei servizi di roaming e di conseguire un elevato livello di protezione dei consumatori.
(18)
È pertanto opportuno che il presente regolamento permetta di derogare alle norme altrimenti applicabili a norma del quadro normativo del 2002 per le comunicazioni elettroniche, in particolare la direttiva quadro, segnatamente al principio secondo cui i prezzi praticati per le offerte di servizi dovrebbero essere determinati da accordi commerciali in assenza di significativo potere di mercato, e consentire in tal modo l’introduzione di obblighi normativi complementari che riflettano le caratteristiche peculiari dei servizi di roaming all’interno dell’Unione.
(19)
I mercati del roaming all’ingrosso e al dettaglio presentano caratteristiche uniche che giustificano l’adozione di misure eccezionali che vanno al di là dei meccanismi previsti dal quadro normativo del 2002 per le comunicazioni elettroniche.
(20)
È opportuno utilizzare un approccio armonizzato comune per garantire che gli utenti delle reti pubbliche di comunicazioni mobili terrestri che viaggiano all’interno dell’Unione non debbano pagare prezzi eccessivi per i servizi di roaming all’interno dell’Unione; ciò consentirebbe di promuovere la concorrenza dei servizi di roaming tra i fornitori di roaming, di conseguire un elevato livello di tutela dei consumatori nonché di preservare gli incentivi all’innovazione e la scelta per il consumatore. Tenuto conto della natura transfrontaliera dei servizi in esame, è necessario il suddetto approccio comune in modo che i fornitori di roaming possano operare in un unico quadro normativo coerente, basato su criteri fissati in modo obiettivo.
(21)
Il regolamento (CE) n. 717/2007 cesserà di produrre effetti il 30 giugno 2012. Prima della sua scadenza, come previsto dall’articolo 11 del regolamento, la Commissione ha svolto un’analisi per valutare se gli obiettivi di tale regolamento fossero stati raggiunti ed esaminare l’evoluzione dei prezzi all’ingrosso e al dettaglio per la fornitura ai clienti in roaming di servizi di chiamate vocali, di SMS e di trasmissione di dati. Nella relazione al Parlamento europeo e al Consiglio, del 6 luglio 2011, sull’esito della verifica del funzionamento del regolamento (CE) n. 717/2007, la Commissione ha ritenuto conveniente prorogare l’applicabilità del regolamento (CE) n. 717/2007 oltre il 30 giugno 2012.
(22)
I dati relativi all’evoluzione delle tariffe per i servizi di chiamata vocale, di SMS e di dati roaming all’interno dell’Unione dall’entrata in vigore del regolamento (CE) n. 717/2007, compresi in particolare i dati raccolti su base trimestrale dalle autorità nazionali di regolamentazione e comunicati tramite il BEREC, non fanno prevedere che a partire da giugno 2012, in assenza di regolamentazione, la concorrenza nel mercato al dettaglio e all’ingrosso si sia ragionevolmente sviluppata e possa essere sostenibile. Tali dati indicano che le tariffe del roaming al dettaglio e all’ingrosso si mantengono a un livello molto più elevato delle tariffe nazionali e quasi non si discostano dai limiti fissati dal regolamento (CE) n. 717/2007, al di sotto dei quali la concorrenza è minima.
(23)
Vi sono rischi notevoli che il 30 giugno 2012, con il venire meno delle garanzie regolamentari applicate ai servizi di roaming all’interno dell’Unione, all’ingrosso e al dettaglio, ai sensi del regolamento (CE) n. 717/2007, in mancanza di pressione concorrenziale nel mercato interno dei servizi di roaming e dato l’interesse dei fornitori di roaming a massimizzare gli introiti derivanti da questi servizi, le tariffe del roaming all’interno dell’Unione all’ingrosso e al dettaglio tornino a livelli che non riflettono realisticamente i costi effettivi connessi alla fornitura del servizio, compromettendo gli obiettivi di tale regolamento. Pertanto, è opportuno prorogare l’intervento regolamentare sul mercato dei servizi mobili in roaming oltre il 30 giugno 2012, onde garantire il buon funzionamento del mercato interno consentendo lo sviluppo della concorrenza e, nel contempo, continuando a far sì che ai consumatori non siano imposte tariffe eccessive rispetto a quelle competitive nazionali.
(24)
L’obiettivo di politica generale di cui all’articolo 8 della direttiva quadro relativo alla capacità degli utenti finali di consultare e diffondere informazioni o di utilizzare applicazioni e servizi di propria scelta dovrebbe essere promosso dalle autorità nazionali di regolamentazione.
(25)
Per consentire lo sviluppo di un mercato dei servizi di roaming più efficiente, integrato e competitivo non dovrebbero esistere restrizioni che impediscano alle imprese di negoziare in modo efficace l’accesso all’ingrosso al fine di fornire servizi di roaming. Gli ostacoli all’accesso a tali servizi di roaming all’ingrosso, dovuti alle differenze nel potere negoziale e nel grado di proprietà dell’infrastruttura da parte delle imprese, dovrebbero essere eliminati. Gli operatori di reti mobili virtuali (mobile virtual network operators - MVNO) e i rivenditori di servizi di comunicazioni mobili che non dispongono di un’infrastruttura di rete propria forniscono tipicamente servizi di roaming sulla base di accordi commerciali di roaming all’ingrosso conclusi con i rispettivi operatori di reti mobili ospitanti nello stesso Stato membro. Tuttavia, le trattative commerciali potrebbero non lasciare agli MVNO e ai rivenditori margine sufficiente per stimolare la concorrenza attraverso tariffe più basse. L’eliminazione di tali ostacoli e il riequilibrio del potere negoziale tra gli MVNO/rivenditori e gli operatori di reti mobili grazie a un obbligo di accesso e limiti tariffari all’ingrosso dovrebbe agevolare lo sviluppo di servizi e di offerte di roaming all’interno dell’Unione alternativi e innovativi a favore dei clienti. Le norme del quadro normativo del 2012 per le comunicazioni elettroniche, in particolare della direttiva quadro e della direttiva accesso, non permettono di affrontare il problema imponendo obblighi agli operatori che dispongono di rilevanti poteri di mercato.
(26)
È pertanto opportuno introdurre norme che stabiliscano l’obbligo di soddisfare richieste ragionevoli di accesso all’ingrosso alle reti pubbliche di comunicazioni mobili al fine di fornire servizi di roaming. Tale accesso dovrebbe corrispondere alle esigenze dei soggetti che richiedono l’accesso. L’accesso dovrebbe essere rifiutato soltanto in base a criteri obiettivi, quali la fattibilità tecnica o la necessità di preservare l’integrità della rete. In caso di rifiuto dell’accesso la parte lesa dovrebbe poter ricorrere alla procedura per la risoluzione delle controversie di cui al presente regolamento. Per garantire condizioni eque è necessario che l’accesso all’ingrosso per la fornitura di servizi di roaming sia concesso in conformità degli obblighi regolamentari stabiliti nel presente regolamento applicabili all’ingrosso e tenga conto dei diversi elementi di costo necessari per la fornitura di tale accesso. Un approccio regolamentare coerente all’accesso all’ingrosso per la fornitura di servizi di roaming dovrebbe contribuire ad evitare distorsioni tra gli Stati membri. È opportuno che il BEREC, in coordinamento con la Commissione e in collaborazione con le parti interessate, metta a punto orientamenti relativi all’accesso all’ingrosso per la fornitura di servizi di roaming.
(27)
Un obbligo di accesso all’ingrosso al roaming dovrebbe comprendere la fornitura di servizi diretti all’ingrosso al roaming nonché la fornitura di servizi di roaming all’ingrosso destinati alla rivendita da parte di terzi. L’obbligo di accesso all’ingrosso al roaming dovrebbe comprendere anche l’obbligo per gli operatori di reti mobili di permettere agli MVNO di reti mobili virtuali e ai rivenditori l’acquisto di servizi di roaming all’ingrosso regolamentati da aggregatori all’ingrosso che offrono un punto di accesso unico e una piattaforma standard per gli accordi relativi al roaming in tutta l’Unione. Per garantire che gli operatori forniscano ai fornitori di roaming l’accesso a tutte le infrastrutture necessarie per l’accesso diretto all’ingrosso al roaming nonché per l’accesso alla rivendita all’ingrosso di servizi di roaming entro un termine ragionevole, è opportuno pubblicare un’offerta di riferimento contenente le condizioni generali per l’accesso diretto all’ingrosso al roaming e l’accesso alla rivendita all’ingrosso di servizi di roaming. La pubblicazione dell’offerta di riferimento non dovrebbe impedire trattative commerciali tra il soggetto che richiede l’accesso e il fornitore di accesso per la definizione del livello di prezzo dell’accordo finale di fornitura all’ingrosso oppure di servizi supplementari di accesso all’ingrosso che vanno al di là di quelli necessari per l’accesso diretto all’ingrosso al roaming e l’accesso alla rivendita all’ingrosso di servizi di roaming.
(28)
Un obbligo di accesso all’ingrosso al roaming dovrebbe comprendere tutti gli elementi necessari per consentire la fornitura di servizi di roaming, ovvero: elementi della rete e infrastrutture correlate; pertinenti sistemi di software, tra cui i sistemi di supporto operativo; sistemi informativi o banche dati per la preparazione degli ordinativi, la fornitura, l’ordinazione, la manutenzione, le richieste di riparazione e la fatturazione; servizi di conversione del numero o sistemi che svolgono funzioni analoghe; reti mobili e servizi di rete virtuale.
(29)
Se i soggetti che richiedono l’accesso alla rivendita all’ingrosso di servizi di roaming richiedono l’accesso a infrastrutture o servizi in aggiunta a quanto necessario per la fornitura di servizi di roaming al dettaglio, gli operatori di reti mobili possono applicare tariffe eque e ragionevoli per tali infrastrutture o servizi. Tali infrastrutture o servizi supplementari potrebbero essere, tra l’altro, servizi a valore aggiunto, software e sistemi di informazione supplementari o modalità di fatturazione.
(30)
I servizi di comunicazioni mobili sono venduti in pacchetti che comprendono servizi nazionali e di roaming, limitando la scelta dei clienti sui servizi di roaming. Tali pacchetti riducono la trasparenza per quanto riguarda i servizi di roaming in quanto è difficile paragonare i singoli elementi inclusi nei pacchetti. Di conseguenza, la concorrenza fra gli operatori sulla base del servizio di roaming incluso nel pacchetto di comunicazioni mobili non è ancora evidente. Agevolare la disponibilità del roaming come servizio a se stante rappresenterebbe una soluzione ai problemi strutturali in quanto sensibilizzerebbe i consumatori sui prezzi del roaming e consentirebbe loro di effettuare una scelta distinta dei servizi di roaming, facendo in tal modo aumentare la pressione concorrenziale a livello della domanda. Si contribuirà così al buon funzionamento del mercato interno dei servizi di roaming.
(31)
Negli ultimi anni è cresciuta considerevolmente la domanda di servizi di dati mobili da parte dei consumatori e delle imprese. Tuttavia, a causa delle tariffe elevate dei servizi di dati in roaming, il ricorso a detti servizi è pesantemente ristretto per i consumatori e le imprese che operano a livello transfrontaliero nell’Unione. Dato che il mercato è ai primi passi e la domanda di servizi di dati in roaming da parte dei consumatori è in rapida crescita, tariffe al dettaglio regolamentate potrebbero solo mantenere i prezzi intorno alle stesse tariffe massime proposte, come si è verificato in relazione al regolamento (CE) n. 717/2007, invece di farli ulteriormente diminuire, ciò che conferma pertanto la necessità di ulteriori misure strutturali.
(32)
I clienti dovrebbero essere in grado, nel minor tempo possibile in funzione della soluzione tecnica, e senza penali né costi, di passare facilmente a un fornitore alternativo di roaming o da un fornitore alternativo di roaming all’altro. I clienti dovrebbero essere informati in forma chiara, comprensibile e facilmente accessibile di questa possibilità.
(33)
I consumatori dovrebbero avere il diritto di optare, secondo modalità di semplice applicazione, per la vendita di servizi di roaming separata dal loro pacchetto di comunicazioni mobili nazionali. Attualmente esistono diverse modalità con cui la vendita separata di servizi di roaming al dettaglio regolamentati può essere tecnicamente realizzata, ivi incluse l’identità doppia utente mobile internazionale (International Mobile Subscriber Identity - IMSI), due distinte IMSI facenti capo a un’unica carta SIM, l’IMSI unica (una sola IMSI condivisa tra fornitore nazionale e fornitore di roaming) e combinazioni dell’IMSI doppia o unica assieme alla modalità tecnica che non impedisce al cliente di avere accesso a servizi di dati in roaming regolamentati forniti direttamente su una rete ospitante in virtù di accordi tra l’operatore della rete d’origine e l’operatore del paese visitato.
(34)
I prezzi elevati dei servizi di dati in roaming dissuadono i clienti dall’uso di servizi di dati mobili quando sono in viaggio nell’Unione. Considerate la domanda e l’importanza crescenti dei servizi di dati in roaming, non dovrebbero sussistere ostacoli all’uso di servizi alternativi di dati in roaming, forniti direttamente su una rete ospitante, in maniera temporanea o definitiva, indipendentemente dai contratti o dagli accordi di roaming in vigore con i fornitori nazionali e senza oneri addizionali addebitati da questi ultimi. Ove venga richiesto, al fine di offrire servizi di dati in roaming, forniti direttamente su una rete ospitante, i fornitori nazionali e i fornitori di servizi di dati in roaming dovrebbero collaborare per non precludere ai clienti l’accesso e l’uso di tali servizi e per assicurare continuità ad altri servizi di roaming.
(35)
Poiché il presente regolamento non dovrebbe stabilire modalità tecniche specifiche per la vendita separata di servizi di roaming, ma piuttosto aprire la strada allo sviluppo, da parte della Commissione sulla base di un contributo del BEREC, della soluzione, ivi inclusa una combinazione di soluzioni, più efficiente ed efficace, è opportuno fissare criteri relativi alle caratteristiche tecniche che dovrebbe rispettare la soluzione tecnica per la vendita separata di servizi di roaming. Tali criteri dovrebbero comprendere fra l’altro l’introduzione di tale soluzione in modo coordinato e armonizzato in tutta l’Unione e dovrebbero garantire che i consumatori siano in grado di scegliere, rapidamente e senza difficoltà, un fornitore di servizi di roaming diverso senza dover cambiare il proprio numero. Inoltre, non dovrebbero essere preclusi il roaming al di fuori dell’Unione ovvero quello all’interno dell’Unione per i clienti di paesi terzi.
(36)
È necessario prevedere una maggiore cooperazione e un maggiore coordinamento tra gli operatori di reti mobili per rendere tecnicamente possibile un’evoluzione tecnica coordinata e adeguata della fornitura di servizi di roaming separati, senza impedire l’accesso a servizi di dati in roaming forniti direttamente su una rete ospitante. È opportuno pertanto elaborare i principi di base e le metodologie pertinenti al fine di consentire un rapido adattamento al mutare delle situazioni e all’evoluzione tecnologica. È opportuno che il BEREC, in collaborazione con le parti interessate, assista la Commissione nel definire gli elementi tecnici al fine di consentire la vendita separata dei servizi di roaming e al fine di non impedire l’accesso a servizi di dati in roaming forniti direttamente su una rete ospitante. Se necessario, la Commissione dovrebbe affidare ad un organismo di normazione europeo il mandato di modificare le norme pertinenti necessarie per l’attuazione armonizzata della vendita separata dei servizi di roaming al dettaglio regolamentati.
(37)
Al fine di garantire condizioni uniformi di esecuzione delle disposizioni del presente regolamento, dovrebbero essere attribuite alla Commissione competenze di esecuzione riguardo le modalità relative agli obblighi di informazione dei fornitori nazionali e ad una soluzione tecnica per la vendita separata di servizi di roaming. Tali competenze dovrebbero essere esercitate conformemente al regolamento (UE) n. 182/2011 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 16 febbraio 2011, che stabilisce le regole e i principi generali relativi alle modalità di controllo da parte degli Stati membri dell’esercizio delle competenze di esecuzione attribuite alla Commissione (16).
(38)
Il BEREC dovrebbe poter fornire di propria iniziativa, tenendo conto del presente regolamento e degli atti di esecuzione adottati in applicazione dello stesso, orientamenti tecnici specifici sulla vendita separata di servizi di roaming al dettaglio regolamentati o su altre questioni disciplinate dal presente regolamento.
(39)
Affinché sia pienamente efficace, si ritiene che la vendita separata dei servizi di roaming al dettaglio regolamentati debba essere combinata con l’obbligo di accesso all’ingrosso per la fornitura dei servizi di roaming, allo scopo di facilitare l’ingresso sul mercato di operatori nuovi o esistenti, tra cui i fornitori di servizi di roaming transfrontalieri. Tale soluzione eviterebbe distorsioni tra gli Stati membri garantendo un approccio regolamentare coerente e contribuendo così allo sviluppo del mercato interno. Tuttavia, l’attuazione della vendita separata di servizi di roaming al dettaglio regolamentati richiederà un periodo di tempo ragionevole per consentire l’adeguamento tecnico degli operatori e le misure strutturali daranno pertanto luogo ad un autentico mercato interno con sufficiente concorrenza solo dopo un certo lasso di tempo. Per questo motivo dovrebbero essere mantenuti temporaneamente e a un livello adeguato le tariffe massime all’ingrosso dei servizi di chiamata vocale, di SMS e di dati in roaming nonché i limiti di salvaguardia per tali servizi al dettaglio allo scopo di assicurare che i benefici esistenti per i consumatori siano conservati durante un periodo transitorio di attuazione di tali misure strutturali.
(40)
Con riguardo al proseguimento della regolamentazione temporanea dei prezzi, per tutelare gli interessi dei clienti in roaming è opportuno imporre obblighi di regolamentazione sia all’ingrosso sia al dettaglio, in quanto l’esperienza ha dimostrato che le riduzioni dei prezzi all’ingrosso dei servizi di roaming all’interno dell’Unione non si traducono necessariamente in prezzi al dettaglio più bassi in quanto mancano incentivi in tal senso. D’altra parte, un’azione volta a ridurre il livello dei prezzi al dettaglio non affiancata da una parallela riduzione dei costi all’ingrosso della fornitura di questi servizi rischierebbe di perturbare il corretto funzionamento del mercato interno dei servizi di roaming e non permetterebbe un rafforzamento della concorrenza.
(41)
Fino a quando le misure strutturali non avranno portato a un livello sufficiente la concorrenza sul mercato interno dei servizi di roaming, che comporterebbe riduzioni dei costi all’ingrosso i quali a loro volta si ripercuoterebbero sui consumatori, l’approccio più efficace e proporzionato per regolamentare il livello dei prezzi per l’effettuazione e la ricezione di chiamate in roaming intraunionali consiste nello stabilire, a livello di Unione, tariffe medie massime all’ingrosso per minuto e nel limitare le tariffe al dettaglio mediante l’eurotariffa introdotta dal regolamento (CE) n. 717/2007, che era stata estesa attraverso l’eurotariffa SMS prevista dal regolamento (CE) n. 544/2009 (17) e che dovrebbe essere estesa attraverso l’eurotariffa per i dati prevista nel presente regolamento. La tariffa media all’ingrosso dovrebbe applicarsi tra due operatori mobili all’interno dell’Unione per un periodo di tempo determinato.
(42)
Le eurotariffe transitorie per chiamate vocali, SMS e per i dati dovrebbero essere fissate a un livello di salvaguardia che, mentre assicura che i benefici per i consumatori siano non solo mantenuti, ma addirittura aumentati durante un periodo transitorio di attuazione delle misure strutturali, garantisca un margine sufficiente ai fornitori di roaming e incoraggi offerte di roaming competitive a tariffe inferiori. Durante tale periodo i fornitori di roaming dovrebbero portare attivamente all’attenzione dei clienti le informazioni sulle eurotariffe e offrirle a tutti i loro clienti in roaming, gratuitamente e in modo chiaro e trasparente.
(43)
Le eurotariffe transitorie per chiamate vocali, SMS e per i dati che devono essere offerte ai clienti in roaming dovrebbero comportare un margine ragionevole rispetto ai costi all’ingrosso sostenuti per la fornitura di un servizio di roaming, garantendo al tempo stesso ai fornitori di roaming la libertà di competere, differenziando le loro offerte e adattando le loro strutture tariffarie alle condizioni di mercato e alle preferenze dei consumatori. Tali limiti di salvaguardia dovrebbero essere fissati a livelli tali da non distorcere i benefici concorrenziali delle misure strutturali e potrebbero essere eliminati una volta che le misure strutturali abbiano comportato vantaggi effettivi per i clienti. Questo approccio regolamentare non dovrebbe applicarsi alla quota tariffaria addebitata per la fornitura di servizi a valore aggiunto, ma unicamente alle tariffe per collegarsi a detti servizi.
(44)
Detto approccio regolamentare dovrebbe essere di facile attuazione e controllo per ridurre al minimo gli oneri amministrativi a carico sia dei fornitori di roaming, che ne devono rispettare le prescrizioni, sia delle autorità nazionali di regolamentazione, che devono controllarlo ed applicarlo. Esso dovrebbe inoltre essere trasparente e immediatamente comprensibile per tutti gli utenti di telefonia mobile all’interno dell’Unione. Inoltre dovrebbe assicurare certezza e prevedibilità agli operatori che forniscono servizi di roaming all’ingrosso e al dettaglio. È pertanto opportuno specificare nel presente regolamento il livello in termini monetari delle tariffe massime al minuto all’ingrosso e al dettaglio.
(45)
È opportuno che la tariffa media massima all’ingrosso al minuto così specificata tenga conto dei vari elementi che entrano in gioco nell’effettuazione di una chiamata in roaming all’interno dell’Unione, in particolare il costo dell’effettuazione di chiamate da e verso reti mobili, inclusi costi generali, segnalazione e transito. Il parametro più adeguato per la raccolta e la terminazione delle chiamate è la tariffa media di terminazione delle chiamate mobili per gli operatori di reti mobili nell’Unione, basata sulle informazioni fornite dalle autorità nazionali di regolamentazione e pubblicate dalla Commissione. Le tariffe medie massime al minuto fissate dal presente regolamento dovrebbero pertanto essere determinate tenendo conto della tariffa media di terminazione delle chiamate mobili, che costituisce un parametro per i relativi costi. La tariffa media massima all’ingrosso al minuto dovrebbe diminuire annualmente per tener conto delle riduzioni delle tariffe di terminazione delle chiamate mobili imposte periodicamente dalle autorità nazionali di regolamentazione.
(46)
L’eurotariffa per chiamate vocali transitoria applicabile al dettaglio dovrebbe garantire ai clienti in roaming che non sarà loro praticata una tariffa eccessiva all’atto di effettuare o ricevere una chiamata in roaming regolamentata, assicurando al fornitore di roaming un margine sufficiente per differenziare i prodotti offerti ai consumatori.
(47)
Nel periodo transitorio di imposizione di limiti di salvaguardia tutti i consumatori dovrebbero essere informati in materia e avere la possibilità di scegliere una tariffa di roaming semplice che non superi le tariffe massime, senza oneri supplementari o precondizioni. Un margine ragionevole tra i costi all’ingrosso e i prezzi al dettaglio dovrebbe garantire ai fornitori di roaming la copertura di tutti i loro costi di roaming specifici al dettaglio, incluse debite quote dei costi di commercializzazione e delle sovvenzioni per i telefoni cellulari, lasciando loro un margine sufficiente per produrre un profitto ragionevole. Le eurotariffe transitorie per chiamate vocali, SMS e per i dati costituiscono uno strumento adeguato per garantire protezione al consumatore e flessibilità al fornitore di roaming. Conformemente al livello all’ingrosso, i livelli massimi delle eurotariffe per chiamate vocali, SMS e per i dati dovrebbero essere diminuiti annualmente.
(48)
Nel periodo transitorio di imposizione di limiti di salvaguardia, i nuovi clienti in roaming dovrebbero essere informati in maniera esaustiva e in modo chiaro e comprensibile sulla gamma di tariffe di roaming esistenti all’interno dell’Unione, incluse quelle conformi alle eurotariffe transitorie per chiamate vocali, SMS e per i dati. I clienti in roaming esistenti dovrebbero avere l’opportunità di scegliere una nuova tariffa conforme alle eurotariffe transitorie per chiamate vocali, SMS e per i dati, o qualsiasi altra tariffa di roaming entro un determinato periodo di tempo. Per quanto riguarda i clienti in roaming esistenti che non hanno effettuato una scelta entro il periodo di tempo previsto, è opportuno distinguere tra coloro i quali avevano già optato per una specifica tariffa o pacchetto tariffario di roaming prima dell’entrata in vigore del presente regolamento e coloro i quali non avevano effettuato tale scelta. A questi ultimi dovrebbe essere automaticamente concessa una tariffa conforme al presente regolamento. I clienti in roaming che beneficiano già di specifiche tariffe o pacchetti tariffari di roaming che soddisfano le loro esigenze individuali e che hanno scelto su tale base dovrebbero mantenere la tariffa o il pacchetto tariffario scelti in precedenza se, dopo essere stati nuovamente informati sulle loro attuali condizioni tariffarie e sulle eurotariffe in vigore, indicano al proprio fornitore di roaming la scelta di mantenere detta tariffa. Tali tariffe o pacchetti tariffari di roaming specifici potrebbero includere, ad esempio, tariffe di roaming forfettarie, tariffe non pubbliche, tariffe di roaming con costi fissi supplementari, tariffe con tariffazione al minuto inferiore alle eurotariffe per chiamate vocali, SMS e per i dati massime o tariffe con scatto alla risposta.
(49)
Poiché il presente regolamento dovrebbe costituire una misura speciale ai sensi dell’articolo 1, paragrafo 5, della direttiva quadro, e poiché i fornitori di servizi di roaming possono essere tenuti, in virtù del presente regolamento, ad apportare modifiche alle tariffe di roaming al dettaglio per conformarsi ai requisiti del presente regolamento, tali modifiche non dovrebbero creare un diritto di recesso dal contratto per i clienti delle reti mobili nell’ambito delle leggi nazionali di recepimento del quadro normativo del 2002 per le comunicazioni elettroniche.
(50)
Il presente regolamento non dovrebbe pregiudicare la possibilità di proporre ai consumatori offerte innovative più vantaggiose delle eurotariffe transitorie per chiamate vocali, SMS e per i dati, quali definite dal medesimo, ma dovrebbe anzi incoraggiare offerte innovative ai clienti in roaming a tariffe inferiori, in particolare in risposta alla pressione concorrenziale supplementare creata dalle disposizioni strutturali del presente regolamento. Il presente regolamento non prevede la reintroduzione delle tariffe di roaming nei casi in cui esse siano state abolite completamente, né esige l’aumento delle tariffe di roaming esistenti al livello dei limiti transitori di salvaguardia ivi fissati.
(51)
Ove le tariffe massime non siano espresse in euro, i limiti iniziali applicabili e i loro valori rivisti dovrebbero essere determinati nella pertinente valuta, applicando i tassi di cambio di riferimento pubblicati nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea alla data precisata nel presente regolamento. Ove non vi sia alcuna pubblicazione alla data precisata, i tassi di cambio di riferimento applicabili dovrebbero essere quelli pubblicati nella prima Gazzetta ufficiale dell’Unione europea successiva a tale data e contenente i suddetti tassi di cambio di riferimento. Per proteggere i consumatori dall’aumento dei prezzi al dettaglio per i servizi di roaming regolamentati (servizi di chiamata vocale, di SMS o di dati in roaming regolamentati) dovuto alle fluttuazioni del tasso di cambio di riferimento di valute diverse dall’euro, uno Stato membro la cui moneta non è l’euro dovrebbe utilizzare una media nel tempo di vari tassi di cambio di riferimento per fissare le tariffe massime al dettaglio nella propria valuta.
(52)
Il fatto che alcuni operatori di reti mobili fatturino le chiamate in roaming all’ingrosso sulla base di intervalli minimi di durata che vanno fino a 60 secondi, e non al secondo, come normalmente avviene per altre interconnessioni all’ingrosso, crea una distorsione della concorrenza tra tali operatori e gli operatori che applicano metodi di fatturazione diversi e pregiudica l’applicazione coerente delle tariffe massime all’ingrosso introdotte dal presente regolamento. Ciò comporta inoltre spese supplementari che, incidendo sui costi all’ingrosso, influiscono negativamente sulle tariffe per i servizi di chiamata vocale in roaming al dettaglio. È quindi opportuno esigere che gli operatori di reti mobili applichino le tariffe per i servizi di chiamata vocale in roaming all’ingrosso regolamentati secondo una fatturazione al secondo.
(53)
Il GRE, predecessore del BEREC, ha riscontrato che l’adozione da parte degli operatori mobili di intervalli di fatturazione superiori al secondo per i servizi di roaming al dettaglio ha causato l’aumento di una fattura tipo in eurotariffa per chiamate vocali del 24 % circa per le chiamate effettuate e del 19 % circa per le chiamate ricevute. Il GRE ha affermato inoltre che questi aumenti costituiscono un costo occulto perché non sono trasparenti per la maggior parte dei consumatori. Per questo motivo, il GRE ha raccomandato di agire tempestivamente per tenere conto delle diverse prassi di fatturazione al dettaglio applicate all’eurotariffa per chiamate vocali.
(54)
Sebbene il regolamento (CE) n. 717/2007, introducendo un’eurotariffa nell’Unione, abbia istituito un approccio comune per assicurare che ai clienti in roaming non siano imposte tariffe eccessive per le chiamate in roaming regolamentate, le diverse unità di fatturazione utilizzate dagli operatori mobili pregiudicano gravemente la sua applicazione uniforme. Inoltre ne consegue che, nonostante la natura transfrontaliera dei servizi di roaming all’interno dell’Unione, la fatturazione delle chiamate in roaming regolamentate avviene secondo modalità divergenti che distorcono le condizioni della concorrenza nel mercato interno.
(55)
È quindi opportuno introdurre una serie di norme comuni relative alle unità di fatturazione dell’eurotariffa per chiamate vocali al dettaglio, al fine di rafforzare ulteriormente il mercato interno ed offrire in tutta l’Unione lo stesso elevato livello di protezione ai consumatori dei servizi di roaming all’interno dell’Unione.
(56)
I fornitori di chiamate in roaming al dettaglio regolamentate dovrebbero pertanto essere tenuti a fatturare le chiamate in eurotariffa per chiamate vocali al secondo, con l’unica possibilità di fatturare un periodo iniziale minimo pari a non oltre 30 secondi per chiamata effettuata. In questo modo i fornitori di roaming copriranno eventuali costi ragionevolmente sostenuti per la connessione e potranno essere flessibili e più concorrenziali offrendo ai clienti costi minimi inferiori. Non è giustificata la fatturazione di un periodo iniziale minimo per le chiamate in eurotariffa per chiamate vocali ricevute, poiché il costo effettivo all’ingrosso è fatturato al secondo ed eventuali costi di connessione sono già inclusi nelle tariffe di terminazione delle chiamate mobili.
(57)
Ai clienti non dovrebbero essere addebitati costi per la ricezione di messaggi vocali in una rete ospitante, dato che essi non hanno la possibilità di controllare la durata di tali messaggi. Ciò non dovrebbe però impedire l’applicabilità di altri addebiti per la messaggeria vocale, ad esempio l’addebito dei costi per l’ascolto di tali messaggi.
(58)
I clienti che vivono in zone frontaliere non dovrebbero ricevere fatture inutilmente elevate a causa di un roaming involontario. I fornitori di roaming dovrebbero pertanto adottare provvedimenti ragionevoli per tutelare i propri clienti dal rischio di incorrere in spese di roaming mentre si trovano nel loro Stato membro. Ciò dovrebbe includere misure di informazione adeguate per dare la possibilità ai clienti di impedire attivamente tali casi di roaming involontario. È opportuno che le autorità nazionali di regolamentazione vigilino sulle situazioni in cui i clienti sono confrontati a problemi di pagamento delle tariffe di roaming mentre si trovano ancora nel loro Stato membro e che adottino gli opportuni provvedimenti per attenuare il problema.
(59)
Quanto ai servizi di SMS in roaming, così come per le chiamate vocali in roaming, vi è un notevole rischio che regolamentando unicamente le tariffe all’ingrosso non si otterrebbero automaticamente riduzioni delle tariffe per i clienti al dettaglio. D’altra parte, un’azione volta a ridurre il livello dei prezzi al dettaglio che non fosse accompagnata da una parallela riduzione dei costi all’ingrosso potrebbe compromettere la situazione di taluni fornitori di roaming, in particolare quelli più piccoli, aumentando il rischio di una compressione dei prezzi.
(60)
Inoltre, per via della particolare struttura del mercato dei servizi di roaming e della sua natura transfrontaliera, il quadro normativo del 2002 per le comunicazioni elettroniche non ha fornito alle autorità nazionali di regolamentazione gli strumenti adeguati ad affrontare efficacemente i problemi della concorrenza da cui derivano i prezzi elevati, all’ingrosso come al dettaglio, per i servizi di SMS in roaming regolamentati. Questa situazione non garantisce il buon funzionamento del mercato interno ed è opportuno perciò modificarla.
(61)
È opportuno pertanto imporre obblighi relativi ai servizi di SMS in roaming regolamentati all’ingrosso affinché le tariffe all’ingrosso riflettano in modo più realistico i costi effettivi di fornitura del servizio e, a livello delle tariffe al dettaglio, per un periodo transitorio, per proteggere gli interessi dei clienti in roaming fino a quando le misure strutturali producano effetti.
(62)
Fino a quando le misure strutturali abbiano portato a un livello sufficiente la concorrenza sul mercato dei servizi di roaming, l’approccio più efficace e proporzionato per regolare il livello dei prezzi per gli SMS in roaming regolamentati all’ingrosso consiste nello stabilire, a livello di Unione, tariffe medie massime per ogni SMS inviato da una rete ospitante. La tariffa media all’ingrosso dovrebbe applicarsi tra due operatori all’interno dell’Unione per un periodo di tempo determinato.
(63)
Le tariffe massime all’ingrosso per i servizi di SMS in roaming regolamentati dovrebbe comprendere tutti i costi sostenuti dal fornitore del servizio all’ingrosso, compresi, tra l’altro, i costi per la raccolta, il transito e il costo di terminazione non recuperato per gli SMS in roaming sulla rete ospitante. È opportuno pertanto proibire ai fornitori di servizi di SMS in roaming regolamentati all’ingrosso di introdurre tariffe separate per la terminazione degli SMS in roaming sulla loro rete, per assicurare un’applicazione coerente delle misure previste dal presente regolamento.
(64)
Per garantire che le tariffe massime regolamentate dei servizi di SMS in roaming all’ingrosso si avvicinino maggiormente ai livelli che riflettono i costi effettivi della fornitura del servizio e che la concorrenza possa svilupparsi al dettaglio, le tariffe massime all’ingrosso per gli SMS regolamentati dovrebbero essere oggetto di riduzioni successive.
(65)
Secondo il regolamento (CE) n. 544/2009, in assenza di elementi strutturali che introducano la concorrenza nel mercato dei servizi di roaming, l’approccio più efficace e proporzionato per regolamentare il livello delle tariffe al dettaglio per gli SMS in roaming all’interno dell’Unione era prevedere l’obbligo, per gli operatori mobili, di offrire ai clienti in roaming un’eurotariffa SMS che non superasse una tariffa massima determinata.
(66)
Fino a quando le misure strutturali producano effetti, l’eurotariffa SMS transitoria dovrebbe essere mantenuta ad un livello di salvaguardia tale da assicurare che i benefici esistenti per i consumatori siano conservati e da garantire ai fornitori di roaming un margine sufficiente, rispecchiando nel contempo in misura più realistica i costi connessi alla fornitura.
(67)
L’eurotariffa SMS transitoria che può essere offerta ai clienti in roaming dovrebbe quindi consentire un margine ragionevole rispetto ai costi sostenuti per la fornitura di SMS in roaming regolamentati, stimolando al tempo stesso la concorrenza tra i fornitori di roaming che potrebbero differenziare le offerte e adattare le loro strutture tariffarie alle condizioni di mercato e alle preferenze dei consumatori. Tale limite di salvaguardia dovrebbe essere fissato ad un livello tale da non distorcere i benefici concorrenziali delle misure strutturali e potrebbe essere eliminato una volta che le misure strutturali abbiano prodotto effetti. Questo approccio regolamentare non si dovrebbe applicare ai servizi di SMS a valore aggiunto.
(68)
I clienti in roaming non dovrebbero essere tenuti a pagare costi supplementari per la ricezione di un SMS o di un messaggio vocale in roaming regolamentato mentre si collegano in roaming ad una rete ospitante, perché i costi di terminazione sono già compensati dalla tariffa al dettaglio applicata all’invio di un SMS o di un messaggio vocale in roaming.
(69)
Un’eurotariffa SMS dovrebbe applicarsi automaticamente ad ogni cliente in roaming, nuovo o esistente, che non abbia scelto o non scelga deliberatamente una tariffa di SMS in roaming speciale o un pacchetto di servizi di roaming comprendente servizi di SMS in roaming regolamentati.
(70)
Un SMS è un breve messaggio di testo (Short Message Service) e si differenzia chiaramente da messaggi di altro tipo, come MMS o messaggi di posta elettronica. Per garantire che non venga meno l’efficacia del presente regolamento e che gli obiettivi siano pienamente raggiunti, è necessario vietare modifiche ai parametri tecnici degli SMS in roaming che li differenzino dagli SMS nazionali.
(71)
I dati raccolti dalle autorità nazionali di regolamentazione indicano che le tariffe medie all’ingrosso per i servizi di dati in roaming imposte dagli operatori sulla rete ospitante ai fornitori di roaming dei clienti in roaming si mantengono su livelli elevati. Anche se tali tariffe all’ingrosso sembrano diminuire progressivamente, esse sono ancora molto elevate rispetto ai costi connessi.
(72)
Il persistere di tariffe elevate all’ingrosso per i servizi di dati in roaming è imputabile in primo luogo alle tariffe elevate applicate all’ingrosso dagli operatori delle reti non preferite. Esse dipendono a loro volta dalle limitazioni alla direzione del traffico, che non incentivano gli operatori a diminuire unilateralmente i prezzi standard all’ingrosso perché il traffico sarà ricevuto indipendentemente dalla tariffa applicata. Ne risulta una grande variabilità dei costi all’ingrosso. In alcuni casi le tariffe dei dati in roaming all’ingrosso applicabili alle reti non preferite sono sei volte superiori rispetto a quelle applicate alla rete preferita. Queste eccessive tariffe all’ingrosso per i servizi di dati in roaming comportano una notevole distorsione della concorrenza tra operatori di reti mobili all’interno dell’Unione, che pregiudica il buon funzionamento del mercato interno. Esse impediscono inoltre ai fornitori di roaming di prevedere i propri costi all’ingrosso e di offrire quindi ai propri clienti pacchetti con prezzi al dettaglio trasparenti e competitivi. Poiché le autorità nazionali di regolamentazione non sono in grado di affrontare questi problemi in modo efficace a livello nazionale, è opportuno applicare una tariffa massima all’ingrosso ai servizi di dati in roaming. È pertanto necessario imporre obblighi regolamentari relativi ai servizi di dati in roaming regolamentati, sia all’ingrosso, per far sì che le tariffe all’ingrosso riflettano in modo più realistico i costi effettivi di fornitura del servizio, sia al dettaglio, per proteggere gli interessi dei clienti in roaming.
(73)
I fornitori di roaming non dovrebbero addebitare al cliente in roaming i servizi di dati in roaming regolamentati, a meno che e fino a quando detto cliente accetti l’erogazione del servizio.
(74)
L’ambito di applicazione del presente regolamento dovrebbe includere la fornitura di servizi di dati in roaming al dettaglio all’interno dell’Unione. Le caratteristiche specifiche che presentano i mercati dei servizi di roaming, che hanno reso necessaria l’adozione del regolamento (CE) n. 717/2007 e l’imposizione di obblighi agli operatori mobili relativamente alla fornitura di chiamate vocali e di SMS in roaming all’interno dell’Unione, valgono anche per la fornitura di servizi di dati in roaming all’interno dell’Unione al dettaglio. Come per i servizi di chiamata vocale e di SMS in roaming, i servizi di dati in roaming non sono acquistati separatamente a livello nazionale, ma fanno solo parte di pacchetti al dettaglio più ampi acquistati dai consumatori presso il proprio fornitore di roaming, il che limita il gioco della concorrenza. Similmente, data la natura transfrontaliera dei servizi interessati, le autorità nazionali di regolamentazione responsabili della tutela e della promozione degli interessi dei clienti di servizi mobili residenti nel loro territorio non sono in grado di controllare il comportamento degli operatori della rete ospitante situati in altri Stati membri.
(75)
Come con le misure regolamentari già attuate per i servizi di chiamata vocale e di SMS, fino a quando le misure strutturali portino la concorrenza a un livello sufficiente, l’approccio più efficace e proporzionato per regolamentare, durante un periodo transitorio, il livello delle tariffe per i servizi di dati in roaming al dettaglio all’interno dell’Unione è prevedere l’obbligo, per i fornitori di roaming, di offrire ai propri clienti in roaming un’eurotariffa per i dati transitoria che non superi una tariffa massima determinata. L’eurotariffa per i dati dovrebbe essere fissata ad un livello di salvaguardia tale da assicurare la protezione dei consumatori fino a quando le misure strutturali producano effetti e da garantire ai fornitori di roaming un margine sufficiente, rispecchiando nel contempo in misura più realistica i costi connessi alla fornitura.
(76)
L’eurotariffa per i dati transitoria che può essere offerta ai clienti in roaming dovrebbe quindi consentire un margine ragionevole rispetto ai costi sostenuti per la fornitura di un servizio di dati in roaming regolamentato, stimolando al tempo stesso la concorrenza tra i fornitori di roaming, che potrebbero differenziare le offerte e adattare le loro strutture tariffarie alle condizioni di mercato e alle preferenze dei consumatori. Tale limite di salvaguardia dovrebbe essere fissato ad un livello tale da non distorcere i benefici concorrenziali delle misure strutturali e potrebbe essere eliminato una volta che le misure strutturali abbiano apportato benefici concreti e duraturi per i clienti. Analogamente all’approccio seguito per i servizi di chiamata vocale e di SMS in roaming, considerate le riduzioni previste dei costi effettivi di fornitura dei servizi di dati in roaming al dettaglio, i limiti regolamentati dell’eurotariffa per i dati transitoria dovrebbero ridursi gradualmente.
(77)
È opportuno che l’eurotariffa per i dati transitoria si applichi automaticamente ad ogni cliente in roaming, nuovo o esistente, che non abbia scelto o non scelga deliberatamente una tariffa di dati in roaming speciale o un pacchetto di servizi di roaming comprendente servizi di dati in roaming regolamentati.
(78)
Per garantire che i consumatori paghino per i servizi di dati effettivamente consumati e per evitare i problemi, osservati con i servizi di chiamata vocale dopo l’introduzione del regolamento (CE) n. 717/2007, dei costi occulti addebitati ai consumatori attraverso i meccanismi di tariffazione applicati dagli operatori, è opportuno che l’eurotariffa per i dati transitoria sia fatturata al kylobite. Tale tariffazione è coerente con il meccanismo di tariffazione già applicato all’ingrosso.
(79)
I fornitori di roaming possono offrire un’equa tariffa forfettaria mensile tutto compreso, senza l’applicazione di tariffe massime, che potrebbe coprire tutti i servizi di roaming all’interno dell’Unione.
(80)
Per garantire che tutti gli utenti della telefonia vocale mobile possano beneficiare delle disposizioni del presente regolamento, le prescrizioni transitorie in materia di prezzi al dettaglio dovrebbero essere applicate indipendentemente dal fatto che i clienti in roaming usino una scheda ricaricabile o un abbonamento presso il loro fornitore di roaming e a prescindere dal fatto che il fornitore di roaming disponga di una rete propria, sia un operatore di rete mobile virtuale oppure un rivenditore di servizi di telefonia vocale mobile.
(81)
Qualora gli operatori di servizi di telefonia mobile dell’Unione ritengano che i vantaggi dell’interoperabilità e dell’interconnettibilità da punto a punto per i loro clienti siano pregiudicati dall’interruzione, o dal rischio di interruzione, degli accordi di roaming stipulati con operatori di reti mobili in altri Stati membri, o non siano in grado di fornire ai loro clienti servizi in un altro Stato membro a causa della mancanza di un accordo con almeno un operatore di rete all’ingrosso, le autorità nazionali di regolamentazione dovrebbero avvalersi, se del caso, dei poteri di cui all’articolo 5 della direttiva accesso per assicurare un accesso e un’interconnessione adeguati, al fine di garantire l’interconnettibilità da punto a punto e l’interoperabilità dei servizi, tenendo conto degli obiettivi dell’articolo 8 della direttiva quadro, in particolare la creazione di un mercato interno pienamente funzionante per i servizi di comunicazione elettronica.
(82)
Per migliorare la trasparenza delle tariffe al dettaglio dei servizi di roaming e per aiutare i clienti in roaming a decidere come usare le loro apparecchiature mobili mentre si trovano all’estero, è opportuno che i fornitori di servizi di comunicazioni mobili forniscano ai propri clienti in roaming informazioni gratuite sulle tariffe di roaming loro applicabili quando utilizzano servizi di roaming in uno Stato membro visitato. Dato che alcuni gruppi di clienti potrebbero essere ben informati sulle tariffe di roaming, i fornitori di roaming dovrebbero prevedere la possibilità di rinunciare facilmente a questo servizio automatico di messaggeria. Inoltre, gli operatori dovrebbero fornire attivamente ai propri clienti, a condizione che questi ultimi si trovino nell’Unione, su richiesta e gratuitamente, informazioni supplementari sulle tariffe al minuto, per SMS o per megabyte (IVA inclusa) per effettuare o ricevere chiamate vocali, nonché per inviare e ricevere SMS, MMS e per altri servizi di trasmissione di dati nello Stato membro visitato.
(83)
Ai fini della trasparenza è inoltre necessario che gli operatori forniscano informazioni sulle tariffe di roaming, in particolare sulle eurotariffe per chiamate vocali, SMS e per i dati, e sulla tariffa forfettaria tutto compreso, qualora offrano una tariffa di questo tipo, al momento della sottoscrizione dei contratti di abbonamento e in caso di variazione delle tariffe di roaming. I fornitori di roaming dovrebbero fornire informazioni sulle tariffe di roaming attraverso mezzi appropriati quali fatture, Internet, pubblicità televisiva o pubblicità diretta per corrispondenza. Tutte le informazioni e le offerte dovrebbero essere chiare, comprensibili, comparabili e trasparenti quanto alle tariffe e alle caratteristiche del servizio. La pubblicità delle offerte di roaming e l’attività promozionale rivolta ai consumatori dovrebbe rispettare appieno la normativa in materia di protezione dei consumatori, in particolare la direttiva 2005/29/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, dell’11 maggio 2005, relativa alle pratiche commerciali sleali tra imprese e consumatori nel mercato interno («direttiva sulle pratiche commerciali sleali») (18). I fornitori di roaming dovrebbero assicurare che tutti i loro clienti in roaming siano a conoscenza della disponibilità di tariffe regolamentate per il periodo interessato e dovrebbero inviare a tali clienti una comunicazione scritta chiara e imparziale che illustri le condizioni delle eurotariffe per chiamate vocali, SMS e per i dati, e il diritto di passare o di rinunciare a tali tariffe.
(84)
È inoltre opportuno introdurre misure volte a migliorare la trasparenza delle tariffe al dettaglio per tutti i servizi di dati in roaming, in particolare per eliminare il problema delle fatture esorbitanti, che costituisce un ostacolo al buon funzionamento del mercato interno, e per offrire ai clienti in roaming gli strumenti necessari a controllare e contenere la spesa sostenuta per tali servizi. Analogamente, non dovrebbero esservi ostacoli allo sviluppo di applicazioni o tecnologie suscettibili di sostituire o di costituire un’alternativa ai servizi di roaming, quali la tecnologia Wi-Fi.
(85)
In particolare, è opportuno che i fornitori di roaming offrano gratuitamente ai clienti in roaming informazioni personalizzate in merito alle tariffe loro applicate per servizi di dati in roaming ogni volta che essi avviano un servizio di questo tipo all’ingresso in un altro paese. Tali informazioni dovrebbero essere inviate all’apparecchiatura mobile del cliente nella maniera ritenuta più facilmente ricevibile e comprensibile e che gli consenta di accedervi facilmente in un momento successivo.
(86)
Onde aiutare i clienti a comprendere le conseguenze finanziarie dell’uso di servizi di dati in roaming, consentendo loro di controllare e contenere la spesa ad esso connessa, i fornitori di roaming, sia prima che dopo la conclusione di un contratto, dovrebbero tenere i propri clienti adeguatamente informati delle tariffe applicate ai servizi di dati in roaming regolamentati. Tali informazioni potrebbero includere esempi del volume approssimativo di dati utilizzati, ad esempio, mediante l’invio di un messaggio di posta elettronica, la trasmissione di un’immagine, la navigazione in rete e l’utilizzo di applicazioni mobili.
(87)
Inoltre, per evitare fatture esorbitanti i fornitori di roaming dovrebbero definire uno o più limiti finanziari e/o di volume per le spese da pagare per i servizi di dati in roaming, espressi nella valuta in cui il cliente in roaming paga le tariffe, che dovrebbero proporre gratuitamente a tutti i propri clienti in roaming, tramite apposita notifica in un formato mediatico che può essere nuovamente consultato in un momento successivo, quando stanno per raggiungere tale limite. Una volta raggiunto il limite prefissato tali servizi non dovrebbero essere più forniti o addebitati ai clienti, a meno che essi non richiedano esplicitamente la continuazione di tali servizi conformemente alle modalità e alle condizioni indicate nella notifica. In tal caso, i clienti dovrebbero ricevere gratuitamente una conferma in un formato mediatico che può essere nuovamente consultato in un momento successivo. Ai clienti in roaming dovrebbe essere offerta la possibilità di optare per uno qualsiasi dei precitati limiti finanziari o di volume entro un ragionevole periodo di tempo o di scegliere di non averne nessuno. Salvo altrimenti indicato dai clienti, dovrebbe essere applicato loro un regime standard di limite massimo.
(88)
Queste misure mirate alla trasparenza dovrebbero essere considerate la tutela minima per i clienti in roaming e non dovrebbero precludere ai fornitori di roaming di offrire una vasta gamma di altri strumenti per aiutare i clienti a prevedere e controllare la spesa per i servizi di dati in roaming. Numerosi fornitori di roaming, ad esempio, hanno cominciato a proporre nuovi piani tariffari al dettaglio forfettari che consentono di utilizzare servizi di dati in roaming ad un prezzo specifico e per un dato periodo di tempo fino ad un limite equo in termini di volume. Similmente, altri fornitori di roaming stanno sviluppando sistemi che consentono ai clienti di ricevere in tempo reale aggiornamenti sulla spesa accumulata per i dati in roaming. Per garantire il corretto funzionamento del mercato interno, le norme armonizzate dovrebbero rispecchiare questi sviluppi sui mercati nazionali.
(89)
Anche i clienti con schede ricaricabili possono ricevere fatture esorbitanti per l’utilizzo di servizi di dati in roaming. Per tale motivo, le disposizioni relative al limite d’interruzione del servizio dovrebbero applicarsi anche a tali clienti.
(90)
Esistono disparità considerevoli tra le tariffe di roaming regolamentate all’interno dell’Unione e le tariffe di roaming in cui incorrono i consumatori quando si recano al di fuori dell’Unione, che sono significativamente più elevate dei prezzi all’interno dell’Unione. In assenza di un approccio coerente in materia di misure di trasparenza e di salvaguardia per quanto concerne il roaming al di fuori dell’Unione, i consumatori non sono certi dei propri diritti e sono quindi spesso disincentivati a utilizzare i servizi mobili quando si trovano all’estero. La comunicazione di informazioni trasparenti ai consumatori potrebbe non soltanto aiutarli a decidere in che modo utilizzare le loro apparecchiature mobili quando viaggiano all’estero (sia all’interno che all’esterno dell’Unione), ma potrebbe altresì aiutarli nella scelta tra i fornitori di roaming. È pertanto necessario affrontare il problema dell’assenza di trasparenza e della protezione dei consumatori applicando misure di trasparenza e di salvaguardia anche ai servizi di roaming forniti al di fuori dell’Unione. Tali misure renderebbero più agevole la concorrenza e migliorerebbero il funzionamento del mercato interno.
(91)
Se l’operatore della rete ospitante nel paese visitato al di fuori dell’Unione non consente al fornitore di roaming di monitorare in tempo reale l’utilizzo dei suoi clienti, il fornitore di roaming non dovrebbe essere tenuto a indicare i limiti massimi finanziari o di volume per tutelare i clienti.
(92)
È opportuno che le autorità nazionali di regolamentazione a cui sono affidati i compiti previsti dal quadro normativo del 2002 per le comunicazioni elettroniche dispongano dei poteri necessari per sorvegliare e far rispettare nel proprio territorio gli obblighi previsti dal presente regolamento. Esse dovrebbero altresì monitorare l’evoluzione dei prezzi dei servizi di chiamata vocale e di dati per i clienti in roaming all’interno dell’Unione, inclusi, se del caso, i costi specifici connessi alle chiamate in roaming effettuate e ricevute nelle regioni ultraperiferiche dell’Unione e la necessità di garantire che tali costi possano essere adeguatamente recuperati a livello del mercato all’ingrosso e che le tecniche di direzione del traffico non siano utilizzate per limitare la scelta a svantaggio degli utenti. Tali autorità dovrebbero anche garantire che le parti interessate dispongano di informazioni aggiornate sull’applicazione del presente regolamento e pubblicare i risultati di tale monitoraggio ogni sei mesi. Le informazioni dovrebbero essere fornite separatamente per quanto riguarda i clienti con contratto aziendale, i clienti con abbonamento e i clienti con schede ricaricabili.
(93)
Il roaming all’interno di un paese nelle regioni ultraperiferiche dell’Unione, in cui le licenze di telefonia mobile sono distinte da quelle rilasciate sul resto del territorio nazionale, potrebbe beneficiare di riduzioni tariffarie equivalenti a quelle praticate sul mercato interno dei servizi di roaming. L’attuazione del presente regolamento non dovrebbe dare luogo a un trattamento meno favorevole, in termini di prezzo, per i clienti che utilizzano servizi di roaming all’interno di un paese rispetto a quelli che utilizzano servizi di roaming all’interno dell’Unione. A tal fine, le autorità nazionali possono adottare misure supplementari coerenti con il diritto dell’Unione.
(94)
Nello stabilire le sanzioni da applicare in caso di violazione del presente regolamento gli Stati membri dovrebbero, tra l’altro, tenere conto della possibilità per i fornitori di roaming di compensare i clienti per eventuali ritardi o ostacoli riscontrati nel passaggio ad un fornitore alternativo di roaming in conformità del loro diritto nazionale.
(95)
Poiché gli obiettivi del presente regolamento, vale a dire l’istituzione di un approccio comune che assicuri che gli utenti delle reti pubbliche di comunicazioni mobili in viaggio all’interno dell’Unione non debbano pagare prezzi eccessivi per i servizi di roaming all’interno dell’Unione, conseguendo in tal modo un elevato livello di tutela dei consumatori tramite la promozione della concorrenza tra i fornitori di roaming, non possono essere conseguiti in misura sufficiente dagli Stati membri in modo sicuro, armonizzato e tempestivo e possono dunque essere conseguiti meglio a livello di Unione, quest’ultima può intervenire in base al principio di sussidiarietà sancito dall’articolo 5 del trattato sull’Unione europea. Il presente regolamento si limita a quanto è necessario per conseguire tali obiettivi in ottemperanza al principio di proporzionalità enunciato nello stesso articolo.
(96)
È opportuno mantenere gli obblighi di regolamentazione sulle tariffe all’ingrosso per i servizi di chiamata vocale, di SMS e di dati in roaming fino a quando le misure strutturali abbiano prodotto effetti e la concorrenza sui mercati all’ingrosso abbia raggiunto un livello sufficiente. Inoltre le tendenze di mercato evidenziano attualmente che i servizi di dati diventeranno gradualmente il segmento più importante dei servizi mobili e che i servizi di dati in roaming all’ingrosso mostrano al momento il maggior dinamismo, con prezzi ragionevolmente inferiori alle attuali tariffe regolamentate.
(97)
I limiti di salvaguardia al dettaglio dovrebbero essere fissati a valori sufficientemente elevati da non distorcere i potenziali benefici concorrenziali delle misure strutturali e potrebbero essere eliminati completamente una volta che tali misure abbiano prodotto effetti e abbiano consentito lo sviluppo di un mercato interno autentico. È opportuno pertanto che i limiti di salvaguardia al dettaglio diminuiscano gradualmente e siano successivamente soppressi.
(98)
È opportuno che la Commissione riesamini l’efficacia del presente regolamento alla luce dei suoi obiettivi e del contributo che esso fornisce all’applicazione del quadro normativo del 2002 per le comunicazioni elettroniche e al buon funzionamento del mercato interno. In questo contesto, la Commissione dovrebbe esaminare l’impatto sulla posizione concorrenziale di fornitori di comunicazioni mobili di varie dimensioni e provenienti da diverse parti dell’Unione, l’evoluzione, le tendenze e la trasparenza delle tariffe al dettaglio e all’ingrosso, il loro rapporto con i costi effettivi, la misura in cui sono state confermate le ipotesi formulate nella valutazione d’impatto che accompagna il presente regolamento, i costi di conformità e l’impatto sugli investimenti. La Commissione dovrebbe altresì, alla luce dell’evoluzione tecnologica, esaminare la disponibilità e la qualità dei servizi alternativi al roaming (quali ad esempio l’accesso tramite Wi-Fi).
(99)
Gli obblighi regolamentari relativi alle tariffe all’ingrosso e al dettaglio per i servizi di chiamata vocale, di SMS e di dati in roaming dovrebbero essere mantenuti a tutela dei consumatori fino a che la concorrenza nel mercato al dettaglio e all’ingrosso non si sia pienamente sviluppata. A tal fine la Commissione dovrebbe valutare, entro il 30 giugno 2016, se siano stati raggiunti gli obiettivi del presente regolamento, in particolare se le misure strutturali siano state pienamente attuate e se la concorrenza nel mercato interno dei servizi di roaming abbia raggiunto un livello sufficiente. Qualora giudichi insufficiente il livello raggiunto dalla concorrenza, la Commissione dovrebbe presentare opportune proposte al Parlamento europeo e al Consiglio per garantire che dal 2017 i consumatori godano di una tutela adeguata.
(100)
Dopo la suddetta verifica e onde garantire un monitoraggio costante dei servizi di roaming nell’Unione, la Commissione dovrebbe redigere ogni due anni una relazione destinata al Parlamento europeo e al Consiglio, recante una sintesi generale delle ultime tendenze in materia di servizi di roaming e una valutazione intermedia dei progressi compiuti verso il conseguimento degli obiettivi del presente regolamento e delle eventuali opzioni alternative per realizzarli,
HANNO ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Oggetto e ambito di applicazione
1. Il presente regolamento istituisce un approccio comune destinato a garantire che gli utenti delle reti pubbliche di comunicazioni mobili che viaggiano all’interno dell’Unione non paghino prezzi eccessivi rispetto alle tariffe competitive nazionali per i servizi di roaming all’interno dell’Unione quando effettuano e ricevono chiamate, inviano e ricevono SMS e utilizzano servizi di trasmissione di dati a commutazione di pacchetto, contribuendo in tal modo al corretto funzionamento del mercato interno e conseguendo nel contempo un elevato livello di tutela dei consumatori, promuovendo la concorrenza e la trasparenza sul mercato e offrendo incentivi all’innovazione e possibilità di scelta ai consumatori.
Esso stabilisce le norme atte a consentire la vendita di servizi di roaming regolamentati separata da quella di servizi nazionali di comunicazioni mobili e fissa le condizioni di accesso all’ingrosso alle reti pubbliche di comunicazioni mobili al fine di fornire servizi di roaming regolamentati. Il regolamento fissa altresì le norme transitorie relative alle tariffe che i fornitori di roaming possono addebitare per la fornitura di servizi di roaming regolamentati per chiamate vocali e SMS a partire da e verso destinazioni all’interno dell’Unione e per servizi di trasmissione dati a commutazione di pacchetto utilizzati in roaming dai clienti che si collegano alla rete di comunicazioni mobili all’interno dell’Unione. Esso si applica sia alle tariffe praticate all’ingrosso dagli operatori di rete che alle tariffe praticate al dettaglio dai fornitori di roaming.
2. La vendita separata dei servizi di roaming regolamentati rispetto ai servizi di comunicazioni nazionali mobili rappresenta un passaggio intermedio necessario ad accrescere la concorrenza al fine di ridurre le tariffe del roaming per i clienti, così da realizzare un mercato interno dei servizi di comunicazioni mobili e in definitiva senza distinzioni tra tariffe nazionali e tariffe di roaming.
3. Il presente regolamento stabilisce altresì norme volte ad accrescere la trasparenza dei prezzi e migliorare l’erogazione di informazioni tariffarie agli utenti dei servizi di roaming.
4. Il presente regolamento costituisce una misura specifica a norma dell’articolo 1, paragrafo 5, della direttiva quadro.
5. Le tariffe massime di cui al presente regolamento sono espresse in euro.
6. Ove le tariffe massime a norma degli articoli 7, 9 e 12 siano espresse in valute diverse dall’euro, i limiti iniziali ai sensi di tali articoli sono determinati in tali valute applicando i tassi di cambio di riferimento pubblicati dalla Banca centrale europea il 1o maggio 2012 nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Ai fini dei limiti successivi di cui all’articolo 7, paragrafo 2, all’articolo 9, paragrafo 1, e all’articolo 12, paragrafo 1, i valori rivisti sono determinati applicando i tassi di cambio di riferimento pubblicati il 1o maggio dell’anno civile di riferimento. Per le tariffe massime a norma dell’articolo 7, paragrafo 2, dell’articolo 9, paragrafo 1, e dell’articolo 12, paragrafo 1, i limiti in valute diverse dall’euro sono rivisti annualmente a decorrere dal 2015. I limiti rivisti annualmente in tali valute si applicano a decorrere dal 1o luglio utilizzando i tassi di cambio di riferimento pubblicati il 1o maggio dello stesso anno.
7. Ove le tariffe massime a norma degli articoli 8, 10 e 13 siano espresse in valute diverse dall’euro, i limiti iniziali ai sensi di tali articoli sono determinati in tali valute applicando la media dei tassi di cambio di riferimento pubblicati dalla Banca centrale europea il 1o marzo, il 1o aprile e il 1o maggio 2012 nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Ai fini dei limiti successivi di cui all’articolo 8, paragrafo 2, all’articolo 10, paragrafo 2, e all’articolo 13, paragrafo 2, i valori rivisti sono determinati applicando la media dei tassi di cambio di riferimento pubblicati il 1o marzo, il 1o aprile e il 1o maggio dell’anno civile di riferimento. Per le tariffe massime a norma dell’articolo 8, paragrafo 2, dell’articolo 10, paragrafo 2, e dell’articolo 13, paragrafo 2, i limiti in valute diverse dall’euro sono rivisti annualmente a decorrere dal 2015. I limiti rivisti annualmente in tali valute si applicano dal 1o luglio utilizzando la media dei tassi di cambio di riferimento pubblicati il 1o marzo, il 1o aprile e il 1o maggio dello stesso anno.
Articolo 2
Definizioni
1. Ai fini del presente regolamento si applicano le definizioni di cui all’articolo 2 della direttiva accesso, all’articolo 2 della direttiva quadro e all’articolo 2 della direttiva servizio universale.
2. In aggiunta alle definizioni di cui al paragrafo 1, si intende per:
a)
«fornitore di roaming», un’impresa che fornisce a un cliente in roaming servizi di roaming al dettaglio regolamentati;
b)
«fornitore nazionale», un’impresa che fornisce a un cliente in roaming servizi nazionali di comunicazioni mobili;
c)
«fornitore alternativo di roaming», un fornitore di roaming diverso dal fornitore nazionale;
d)
«rete d’origine», una rete pubblica di comunicazioni situata in uno Stato membro e utilizzata dal fornitore di roaming per la fornitura di servizi di roaming al dettaglio regolamentati ad un cliente in roaming;
e)
«rete ospitante», una rete pubblica di comunicazioni mobili terrestri situata in uno Stato membro diverso da quello del fornitore nazionale del cliente in roaming che consente a un cliente in roaming di effettuare o ricevere chiamate, di inviare o ricevere SMS o di utilizzare trasmissioni di dati a commutazione di pacchetto, in virtù di accordi con l’operatore della rete d’origine;
f)
«roaming all’interno dell’Unione», l’utilizzo di un’apparecchiatura mobile da parte di un cliente in roaming per effettuare o ricevere telefonate intraunionali, per inviare o ricevere SMS intraunionali o per utilizzare trasmissioni di dati a commutazione di pacchetto mentre si trova in uno Stato membro diverso da quello in cui è situata la rete del fornitore nazionale, in virtù di accordi tra l’operatore della rete d’origine e l’operatore della rete ospitante;
g)
«cliente in roaming», un cliente di un fornitore di servizi di roaming regolamentati, attraverso una rete pubblica di comunicazioni mobili terrestri situata nell’Unione, il cui contratto o accordo con tale fornitore di roaming gli consenta di effettuare roaming all’interno dell’Unione;
h)
«chiamata in roaming regolamentata», una chiamata di telefonia vocale mobile effettuata da un cliente in roaming, a partire da una rete ospitante verso una rete pubblica di comunicazioni all’interno dell’Unione, o ricevuta da un cliente in roaming, a partire da una rete pubblica di comunicazioni all’interno dell’Unione e destinata a una rete ospitante;
i)
«eurotariffa per chiamate vocali», qualsiasi tariffa non superiore alla tariffa massima di cui all’articolo 8, che un fornitore di roaming può applicare per la fornitura di una chiamata in roaming regolamentata conformemente a tale articolo;
j)
«SMS», un breve messaggio di testo composto principalmente da caratteri alfanumerici che può essere inviato e ricevuto tra numeri di telefonia mobile e/o fissa assegnati conformemente ad un piano di numerazione nazionale;
k)
«SMS in roaming regolamentato», un SMS inviato da un cliente in roaming a partire da una rete ospitante verso una rete pubblica di comunicazioni all’interno dell’Unione o ricevuto da un cliente in roaming a partire da una rete pubblica di comunicazioni all’interno dell’Unione e destinato a una rete ospitante;
l)
«eurotariffa SMS», qualsiasi tariffa non superiore alla tariffa massima di cui all’articolo 10, che un fornitore di roaming può applicare per la fornitura di SMS in roaming regolamentati conformemente a tale articolo;
m)
«servizio di dati in roaming regolamentato», un servizio di roaming che consente a un cliente in roaming di utilizzare trasmissioni di dati a commutazione di pacchetto tramite la sua apparecchiatura mobile mentre è connesso ad una rete ospitante. Un servizio di dati in roaming regolamentato non comprende la trasmissione o la ricezione di chiamate o di SMS in roaming regolamentati, ma comprende la trasmissione e la ricezione di messaggi MMS;
n)
«eurotariffa per i dati», qualsiasi tariffa non superiore alla tariffa massima di cui all’articolo 13, che un fornitore di roaming può applicare per la fornitura di servizi di dati in roaming regolamentati conformemente a tale articolo;
o)
«accesso all’ingrosso al roaming», la fornitura di accesso diretto all’ingrosso al roaming o di accesso alla rivendita all’ingrosso di servizi di roaming da parte di un operatore di reti mobili;
p)
«accesso diretto all’ingrosso al roaming», la messa a disposizione di infrastrutture e/o di servizi da parte di un operatore di reti mobili a favore di un’altra impresa, a condizioni definite, affinché detta impresa fornisca servizi di roaming regolamentati a clienti in roaming;
q)
«accesso alla rivendita all’ingrosso di servizi di roaming», la fornitura di servizi di roaming all’ingrosso da parte di un operatore di reti mobili diverso dall’operatore di una rete ospitante a favore di un’altra impresa affinché detta impresa fornisca servizi di roaming regolamentati a clienti in roaming.
Articolo 3
Accesso all’ingrosso al roaming
1. Gli operatori di reti mobili soddisfano tutte le richieste ragionevoli di accesso all’ingrosso al roaming.
2. Gli operatori di reti mobili possono respingere le richieste di accesso all’ingrosso al roaming esclusivamente sulla base di criteri oggettivi.
3. L’accesso all’ingrosso al roaming comprende l’accesso a tutti gli elementi della rete e alle infrastrutture correlate e ai servizi, software e sistemi di informazione relativi necessari per la fornitura dei servizi di roaming regolamentati ai clienti.
4. Le norme relative alle tariffe di roaming all’ingrosso regolamentato di cui agli articoli 7, 9 e 12 si applicano alla fornitura di accesso a tutti gli elementi di accesso all’ingrosso al roaming di cui al paragrafo 3.
Fatto salvo il primo comma, in caso di accesso alla rivendita all’ingrosso di servizi di roaming, gli operatori di reti mobili possono applicare prezzi equi e ragionevoli per gli elementi non contemplati dal paragrafo 3.
5. Gli operatori di reti mobili pubblicano un’offerta di riferimento, tenendo conto degli orientamenti del BEREC di cui al paragrafo 8, e la mettono a disposizione di un’impresa che fa richiesta di accesso all’ingrosso al roaming. Gli operatori di reti mobili forniscono all’impresa che fa richiesta di accesso un progetto di contratto, in conformità del presente articolo, relativo a detto accesso entro un mese dal ricevimento iniziale della richiesta da parte dell’operatore della rete mobile. L’accesso all’ingrosso al roaming è concesso entro un termine ragionevole non superiore a tre mesi dalla conclusione del contratto. Gli operatori di reti mobili che ricevono una richiesta di accesso all’ingrosso al roaming e le imprese che fanno richiesta di accesso negoziano in buona fede.
6. L’offerta di riferimento di cui al paragrafo 5 è sufficientemente dettagliata e include tutti gli elementi necessari per l’accesso all’ingrosso al roaming di cui al paragrafo 3, fornendo una descrizione delle offerte pertinenti per l’accesso diretto all’ingrosso al roaming e l’accesso alla rivendita all’ingrosso di servizi di roaming, nonché le condizioni correlate. Se necessario, le autorità nazionali di regolamentazione impongono modifiche alle offerte di riferimento per dare effetto agli obblighi previsti dal presente articolo.
7. Se l’impresa che fa richiesta di accesso desidera avviare trattative commerciali per includere anche elementi non contemplati dall’offerta di riferimento, gli operatori di reti mobili rispondono a tale richiesta entro un termine ragionevole non superiore a due mesi dal ricevimento iniziale. Ai fini del presente paragrafo non si applicano i paragrafi 2 e 5.
8. Entro il 30 settembre 2012, e allo scopo di contribuire all’applicazione coerente del presente articolo, il BEREC, previa consultazione delle parti interessate e in stretta cooperazione con la Commissione, elabora orientamenti per l’accesso all’ingrosso al roaming.
9. I paragrafi da 5 a 7 si applicano dal 1o gennaio 2013.
Articolo 4
Vendita separata di servizi di roaming al dettaglio regolamentati
1. I fornitori nazionali consentono ai propri clienti di accedere a servizi di chiamata vocale, di SMS e di dati in roaming regolamentati, forniti sotto forma di pacchetto da qualsiasi fornitore alternativo di roaming.
I fornitori nazionali e i fornitori di roaming non precludono ai clienti l’accesso ai servizi di dati in roaming regolamentati forniti direttamente sulla rete ospitante da un fornitore alternativo di roaming.
2. I clienti in roaming hanno il diritto di cambiare fornitore di roaming in qualsiasi momento. Se un cliente in roaming decide di cambiare fornitore di roaming, il passaggio è effettuato senza indebito ritardo, e in ogni caso nel termine più breve possibile, in funzione della soluzione tecnica scelta per l’attuazione della vendita separata dei servizi di roaming al dettaglio regolamentati, ma in ogni caso non superiore a tre giorni lavorativi dalla conclusione dell’accordo con il nuovo fornitore di roaming.
3. Il passaggio ad un fornitore alternativo di roaming o tra fornitori di roaming è gratuito per i clienti ed è compatibile con qualunque piano tariffario. Non comporta alcun abbonamento associato né costi fissi o ricorrenti supplementari relativi ad elementi dell’abbonamento diversi dal roaming, rispetto alle condizioni prevalenti prima del passaggio.
4. I fornitori nazionali informano tutti i propri clienti in roaming, in forma chiara, comprensibile e facilmente accessibile, in merito alla possibilità di scegliere i servizi di cui al paragrafo 1, primo comma.
In particolare, all’atto della stipula o del rinnovo di un contratto di servizi di comunicazioni mobili, i fornitori nazionali forniscono a tutti i propri clienti individualmente informazioni esaustive sulla possibilità di scegliere un fornitore alternativo di roaming e non ostacolano la conclusione di un contratto con un fornitore alternativo. I clienti che stipulano un contratto con un fornitore nazionale per servizi di roaming regolamentati confermano esplicitamente di essere stati informati di tale possibilità. Un fornitore nazionale non impedisce, non dissuade né scoraggia i dettaglianti che fungono da punti vendita del fornitore nazionale dall’offrire contratti aventi ad oggetto servizi di roaming separati con fornitori alternativi di roaming.
5. Le caratteristiche tecniche dei servizi di roaming regolamentati non sono modificate in modo da renderle differenti dalle caratteristiche tecniche dei servizi di roaming regolamentati, compresi i parametri di qualità, quali fornite al cliente prima del cambiamento di fornitore. Qualora il cambiamento non riguardi tutti i servizi di roaming regolamentati, i servizi di roaming regolamentati che non sono stati cambiati continuano ad essere forniti allo stesso prezzo e, per quanto possibile, con le stesse caratteristiche tecniche, compresi i parametri di qualità.
6. Il presente articolo si applica a decorrere dal 1o luglio 2014.
Articolo 5
Attuazione della vendita separata di servizi di roaming al dettaglio regolamentati
1. I fornitori nazionali attuano la vendita separata di servizi di roaming al dettaglio regolamentati di cui all’articolo 4 in modo che i clienti possano utilizzare servizi nazionali di comunicazioni mobili e servizi di roaming separati regolamentati. I fornitori nazionali soddisfano tutte le richieste ragionevoli di accesso alle infrastrutture e ai relativi servizi di sostegno inerenti alla vendita separata di servizi di roaming al dettaglio regolamentati. L’accesso a tali infrastrutture e ai servizi di sostegno che sono necessari per la vendita separata di servizi di roaming al dettaglio regolamentati, inclusi i servizi di autenticazione dell’utente, è gratuito e non comporta oneri diretti a carico dei clienti.
2. Per garantire che la vendita separata di servizi di roaming al dettaglio regolamentati sia attuata contemporaneamente e in modo coerente nell’Unione, la Commissione, mediante atti di esecuzione e previa consultazione del BEREC, adotta entro il 31 dicembre 2012 norme di dettaglio relative agli obblighi di informazione stabiliti all’articolo 4, paragrafo 4, e a una soluzione tecnica per l’attuazione della vendita separata di servizi di roaming regolamentati. Tali atti di esecuzione sono adottati secondo la procedura d’esame di cui all’articolo 6, paragrafo 2, e si applicano a decorrere dal 1o luglio 2014.
3. La soluzione tecnica per l’attuazione della vendita separata di servizi di roaming regolamentati soddisfa i seguenti criteri:
a)
semplicità di utilizzo per i consumatori, in particolare per permettere ai clienti di passare facilmente e rapidamente a un fornitore alternativo di roaming, conservando il proprio numero di telefono mobile e utilizzando la stessa apparecchiatura mobile;
b)
capacità di soddisfare le esigenze di tutte le categorie di consumatori a condizioni competitive, anche per quanto concerne l’utilizzazione assidua di servizi di dati;
c)
capacità di incentivare efficacemente la concorrenza, tenendo altresì conto della possibilità per gli operatori di sfruttare le proprie risorse infrastrutturali o di accordi commerciali;
d)
efficienza sotto il profilo dei costi, tenendo conto della ripartizione dei costi tra fornitori nazionali e fornitori alternativi di roaming;
e)
capacità di attuare in maniera efficace gli obblighi di cui all’articolo 4, paragrafo 1;
f)
garanzia del massimo livello di interoperabilità;
g)
semplicità di utilizzo per gli utenti, in particolare per quanto concerne la gestione tecnica dell’apparecchiatura mobile da parte del cliente all’atto del cambio di reti;
h)
garanzia di accesso al roaming per i clienti dell’Unione nei paesi terzi o per i clienti di paesi terzi nell’Unione;
i)
garanzia del rispetto delle norme in materia di tutela della vita privata, di dati personali, di sicurezza e di integrità delle reti e di trasparenza previste dalla direttiva quadro e dalle direttive specifiche;
j)
considerazione della promozione, da parte delle autorità nazionali di regolamentazione, della capacità degli utenti finali di accedere e diffondere informazioni o di utilizzare applicazioni e servizi di propria scelta, conformemente all’articolo 8, paragrafo 4, lettera g), della direttiva quadro;
k)
garanzia dell’applicazione di condizioni equivalenti in circostanze equivalenti da parte dei fornitori.
4. Per soddisfare i criteri di cui al paragrafo 3, la soluzione tecnica può combinare una o più modalità tecniche.
5. Se necessario, la Commissione affida ad un organismo di normazione europeo il mandato di adattare le norme pertinenti necessarie per l’attuazione armonizzata della vendita separata di servizi di roaming regolamentati.
6. Il paragrafi 1, 3, 4 e 5 del presente articolo si applicano a decorrere dal 1o luglio 2014.
Articolo 6
Procedura di comitato
1. La Commissione è assistita dal comitato per le comunicazioni istituito dall’articolo 22 della direttiva quadro. Esso è un comitato ai sensi del regolamento (UE) n. 182/2011.
2. Nei casi in cui è fatto riferimento al presente paragrafo si applica l’articolo 5 del regolamento (UE) n. 182/2011.
Articolo 7
Tariffe all’ingrosso per l’effettuazione di chiamate in roaming regolamentate
1. A decorrere dal 1o luglio 2012 la tariffa media all’ingrosso che l’operatore di una rete ospitante può applicare al fornitore di roaming del cliente per la fornitura di una chiamata in roaming regolamentata a partire da quella rete ospitante, compresi, tra l’altro, i costi per la raccolta, il transito e la terminazione, non supera l’importo di 0,14 EUR al minuto.
2. La tariffa media all’ingrosso di cui al paragrafo 1 si applica tra una qualsiasi coppia di operatori ed è calcolata su un periodo di dodici mesi o su un qualsiasi altro periodo residuo di durata inferiore prima della fine del periodo di applicazione di una tariffa media massima all’ingrosso di cui al presente paragrafo o prima del 30 giugno 2022. La tariffa media massima all’ingrosso diminuisce a 0,10 EUR il 1o luglio 2013 e a 0,05 EUR il 1o luglio 2014 e, fatto salvo l’articolo 19, rimane fissata a 0,05 EUR fino al 30 giugno 2022.
3. La tariffa media all’ingrosso di cui al paragrafo 1 si ottiene dividendo i ricavi totali all’ingrosso derivanti dal roaming per il numero totale di minuti all’ingrosso in roaming effettivamente utilizzati per la fornitura di chiamate all’ingrosso in roaming nell’Unione dal relativo operatore durante il periodo in questione, aggregati al secondo e adeguati per tener conto della possibilità per l’operatore della rete ospitante di applicare un periodo iniziale minimo di tariffazione non superiore a 30 secondi.
Articolo 8
Tariffe al dettaglio per le chiamate in roaming regolamentate
1. I fornitori di roaming mettono a disposizione e offrono attivamente a tutti i propri clienti in roaming, secondo modalità chiare e trasparenti, un’eurotariffa per chiamate vocali di cui al paragrafo 2. Tale tariffa non comporta alcun abbonamento associato o altri costi fissi o ricorrenti e può essere combinata con qualunque tariffa al dettaglio.
Nel formulare tale offerta, i fornitori di roaming rammentano a tutti i propri clienti in roaming che abbiano scelto una specifica tariffa o pacchetto tariffario di roaming le condizioni vigenti per tale tariffa o pacchetto.
2. A decorrere dal 1o luglio 2012 l’importo al dettaglio (al netto dell’IVA) per un’eurotariffa per chiamate vocali che un fornitore di roaming può applicare ai propri clienti in roaming per la fornitura di chiamate in roaming regolamentate può variare per ogni chiamata in roaming ma non supera 0,29 EUR al minuto per ogni chiamata in uscita o 0,08 EUR al minuto per ogni chiamata in entrata. La tariffa massima al dettaglio per le chiamate in uscita diminuisce a 0,24 EUR il 1o luglio 2013 e a 0,19 EUR il 1o luglio 2014 e la tariffa massima al dettaglio per le chiamate in entrata diminuisce a 0,07 EUR il 1o luglio 2013 e a 0,05 EUR il 1o luglio 2014. Fatto salvo l’articolo 19, tali tariffe massime al dettaglio per l’eurotariffa per chiamate vocali rimangono valide fino al 30 giugno 2017.
I fornitori di roaming non addebitano ai propri clienti in roaming alcun costo per la ricezione di un messaggio vocale in roaming, fatti salvi gli altri costi applicabili, come quelli addebitati per l’ascolto di tali messaggi.
Ogni fornitore di roaming impone ai propri clienti in roaming una tariffa calcolata al secondo per la fornitura di tutte le chiamate in roaming regolamentate, sia in entrata che in uscita, a cui si applica un’eurotariffa per chiamate vocali.
Il fornitore di roaming può applicare alle chiamate in uscita soggette ad un’eurotariffa per chiamate vocali un periodo iniziale minimo di tariffazione non superiore a 30 secondi.
3. I fornitori di roaming applicano automaticamente un’eurotariffa per chiamate vocali a tutti i clienti in roaming esistenti, fatta eccezione per i clienti in roaming che abbiano già scelto espressamente una tariffa o un pacchetto di roaming specifici in virtù dei quali usufruiscono per le chiamate in roaming regolamentate di una tariffa diversa rispetto a quella che sarebbe stata applicata altrimenti.
4. I fornitori di roaming applicano un’eurotariffa per chiamate vocali a tutti i nuovi clienti in roaming che non scelgono espressamente una tariffa di roaming diversa o un pacchetto tariffario per servizi di roaming che comprende una tariffa diversa per le chiamate in roaming regolamentate.
5. Ogni cliente in roaming può chiedere di passare ad un’eurotariffa per chiamate vocali o di rinunciarvi. Ogni cambiamento avviene entro un giorno lavorativo dal ricevimento della richiesta, è gratuito e non comporta condizioni o restrizioni di altri elementi dell’abbonamento, salvo se il cliente in roaming che ha sottoscritto l’abbonamento ad un pacchetto roaming speciale che comprende più di un servizio di roaming regolamentato desidera passare ad un’eurotariffa per chiamate vocali, nel qual caso il fornitore di roaming può chiedere al cliente che cambia di rinunciare ai vantaggi degli altri elementi di tale pacchetto. Un fornitore di roaming può ritardare tale cambiamento fintantoché la precedente tariffa di roaming non sia stata in vigore per un determinato periodo minimo non superiore a due mesi. Un’eurotariffa per chiamate vocali può sempre essere combinata con un’eurotariffa SMS e con un’eurotariffa per i dati.
Articolo 9
Tariffe all’ingrosso per gli SMS in roaming regolamentati
1. A decorrere dal 1o luglio 2012, la tariffa media all’ingrosso che l’operatore di una rete ospitante può applicare per la fornitura di un SMS in roaming regolamentato a partire da quella rete ospitante non supera l’importo di 0,03 EUR per SMS. La tariffa media massima all’ingrosso diminuisce a 0,02 EUR il 1o luglio 2013 e, fatto salvo l’articolo 19, rimane fissata a 0,02 EUR fino al 30 giugno 2022.
2. La tariffa media all’ingrosso di cui al paragrafo 1 si applica tra una qualsiasi coppia di operatori ed è calcolata su un periodo di dodici mesi o su un qualsiasi altro periodo residuo di durata inferiore prima del 30 giugno 2022.
3. La tariffa media all’ingrosso di cui al paragrafo 1 si ottiene dividendo i ricavi totali all’ingrosso percepiti dall’operatore della rete ospitante o dall’operatore della rete d’origine per la raccolta e l’invio di SMS in roaming regolamentati nell’Unione nel periodo di riferimento per il numero totale di tali SMS raccolti e trasmessi per conto del relativo fornitore di roaming o operatore della rete d’origine durante il periodo in questione.
4. L’operatore di una rete ospitante non applica al fornitore di roaming o all’operatore della rete d’origine del cliente in roaming alcun altro costo, oltre alla tariffa di cui al paragrafo 1, per la terminazione di un SMS in roaming regolamentato inviato ad un cliente in roaming sulla propria rete ospitante.
Articolo 10
Tariffe al dettaglio per gli SMS in roaming regolamentati
1. I fornitori di roaming mettono a disposizione e offrono attivamente a tutti i propri clienti in roaming, secondo modalità chiare e trasparenti, un’eurotariffa SMS di cui al paragrafo 2. L’eurotariffa SMS non comporta alcun abbonamento associato o altri costi fissi o ricorrenti e può essere combinata con qualunque tariffa al dettaglio, fatte salve le altre disposizioni del presente articolo.
2. A decorrere dal 1o luglio 2012, l’importo al dettaglio (al netto dell’IVA) per un’eurotariffa SMS che un fornitore di roaming può applicare ai propri clienti in roaming per la fornitura di un SMS in roaming regolamentato inviato da tali clienti può variare per ogni SMS in roaming regolamentato, ma non è superiore a 0,09 EUR. Tale tariffa massima diminuisce a 0,08 EUR il 1o luglio 2013 e a 0,06 EUR il 1o luglio 2014 e, fatto salvo l’articolo 19, rimane fissato a 0,06 EUR fino al 30 giugno 2017.
3. I fornitori di roaming non addebitano ai propri clienti in roaming alcun costo per la ricezione di un SMS in roaming regolamentato.
4. I fornitori di roaming applicano automaticamente un’eurotariffa SMS a tutti i clienti in roaming esistenti, fatta eccezione per i clienti in roaming che abbiano già scelto espressamente una tariffa o un pacchetto di roaming specifici in virtù dei quali usufruiscono, per gli SMS in roaming regolamentati, di una tariffa diversa rispetto a quella che sarebbe stata applicata in assenza di tale scelta.
5. I fornitori di roaming applicano un’eurotariffa SMS a tutti i nuovi clienti in roaming che non scelgono espressamente una tariffa di SMS in roaming diversa, o un pacchetto tariffario per servizi di roaming che comprende una tariffa diversa per gli SMS in roaming regolamentati.
6. Ogni cliente in roaming può chiedere in qualsiasi momento di passare a un’eurotariffa SMS o di rinunciarvi. Ogni cambiamento avviene entro un giorno lavorativo dal ricevimento della richiesta, è gratuito e non comporta condizioni o restrizioni degli elementi dell’abbonamento diversi dal roaming. Un fornitore di roaming può ritardare tale cambiamento fintantoché la precedente tariffa di roaming non sia stata in vigore per un determinato periodo minimo non superiore a due mesi. Un’eurotariffa SMS può sempre essere combinata con un’eurotariffa per chiamate vocali e con un’eurotariffa per i dati.
Articolo 11
Caratteristiche tecniche degli SMS in roaming regolamentati
Nessun fornitore di roaming, fornitore nazionale, operatore della rete d’origine o operatore di una rete ospitante modifica le caratteristiche tecniche degli SMS in roaming regolamentati in modo da renderle differenti rispetto alle caratteristiche tecniche degli SMS forniti all’interno del proprio mercato nazionale.
Articolo 12
Tariffe all’ingrosso per servizi di dati in roaming regolamentati
1. A decorrere dal 1o luglio 2012, la tariffa media all’ingrosso che l’operatore di una rete ospitante può applicare al fornitore di origine del cliente in roaming per la fornitura di servizi di dati in roaming regolamentati tramite detta rete ospitante non supera il limite di salvaguardia di 0,25 EUR per megabyte di dati trasmessi. Il limite di salvaguardia diminuisce a 0,15 EUR per megabyte di dati trasmessi il 1o luglio 2013 e a 0,05 EUR per megabyte di dati trasmessi il 1o luglio 2014 e, fatto salvo l’articolo 19, rimane fissato a 0,05 EUR per megabyte di dati trasmessi fino al 30 giugno 2022.
2. La tariffa media all’ingrosso di cui al paragrafo 1 si applica tra una qualsiasi coppia di operatori ed è calcolata su un periodo di dodici mesi o su un qualsiasi altro periodo residuo di durata inferiore prima del 30 giugno 2022.
3. La tariffa media all’ingrosso di cui al paragrafo 1 si ottiene dividendo i ricavi totali all’ingrosso percepiti dall’operatore della rete ospitante o dall’operatore della rete d’origine per la fornitura di servizi di dati in roaming regolamentati nel periodo di riferimento per il numero totale di megabyte di dati effettivamente consumati per la fornitura di tali servizi durante il periodo in questione, aggregati per kilobyte per conto del relativo fornitore di roaming o operatore della rete d’origine durante tale periodo.
Articolo 13
Tariffe al dettaglio per servizi di dati in roaming regolamentati
1. I fornitori di roaming mettono a disposizione e offrono attivamente a tutti i propri clienti in roaming, secondo modalità chiare e trasparenti, un’eurotariffa per i dati di cui al paragrafo 2. Tale eurotariffa per i dati non comporta alcun abbonamento associato o altri costi fissi o ricorrenti e può essere combinata con qualunque tariffa al dettaglio.
Nel formulare tale offerta, i fornitori di roaming rammentano ai clienti in roaming che abbiano già scelto una tariffa o un pacchetto tariffario di roaming specifici le condizioni vigenti per tale tariffa o pacchetto.
2. A decorrere dal 1o luglio 2012, l’importo al dettaglio (al netto dell’IVA) di un’eurotariffa per i dati che un fornitore di roaming può applicare ai propri clienti in roaming per la fornitura di servizi di dati in roaming regolamentati non supera 0,70 EUR per megabyte utilizzato. La tariffa massima al dettaglio per i dati utilizzati diminuisce a 0,45 EUR per megabyte utilizzato il 1o luglio 2013 e a 0,20 EUR per megabyte utilizzato il 1o luglio 2014 e, fatto salvo l’articolo 19, rimane fissato a 0,20 EUR per megabyte utilizzato fino al 30 giugno 2017.
I fornitori di roaming addebitano ai propri clienti in roaming, sulla base dei kilobyte, la fornitura di servizi di dati in roaming regolamentati a cui si applica un’eurotariffa per i dati, ad eccezione dei messaggi Multimedia Messaging Service (MMS), che possono essere addebitati per unità. In tal caso, la tariffa al dettaglio che un fornitore di roaming può applicare ai propri clienti in roaming per la trasmissione e la ricezione di un messaggio MMS in roaming non supera la tariffa massima al dettaglio stabilita al primo comma.
3. A decorrere dal 1o luglio 2012, i fornitori di roaming applicano automaticamente un’eurotariffa per i dati a tutti i clienti in roaming esistenti, fatta eccezione per i clienti in roaming che abbiano già scelto una tariffa di roaming specifica o che già usufruiscano di una tariffa manifestamente inferiore rispetto all’eurotariffa per i dati o che abbiano già scelto un pacchetto grazie a cui usufruiscono, per i servizi di dati in roaming regolamentati, di una tariffa diversa rispetto a quella che sarebbe stata applicata altrimenti.
4. A decorrere dal 1o luglio 2012, i fornitori di roaming applicano un’eurotariffa per i dati a tutti i nuovi clienti in roaming che non abbiano scelto espressamente una tariffa per i dati in roaming diversa, o un pacchetto tariffario per servizi di roaming che comprende una tariffa diversa per i servizi di dati in roaming regolamentati.
5. Ogni cliente in roaming può chiedere in qualsiasi momento, nel rispetto delle condizioni contrattuali, di passare a un’eurotariffa per i dati o di rinunciarvi. Ogni cambiamento avviene entro un giorno lavorativo dal ricevimento della richiesta, è gratuito e non comporta condizioni o restrizioni di elementi dell’abbonamento diversi dal roaming all’interno dell’Unione. Un fornitore di roaming può ritardare tale cambiamento fintantoché la precedente tariffa di roaming non sia stata in vigore per un determinato periodo minimo non superiore a due mesi. Un’eurotariffa per i dati può sempre essere combinata con un’eurotariffa SMS e con un’eurotariffa per chiamate vocali.
6. Entro il 30 giugno 2012 i fornitori di roaming informano a titolo individuale tutti i propri clienti in roaming, in modo chiaro e comprensibile e su un supporto durevole, in merito all’eurotariffa per i dati, al fatto che essa sarà applicata a partire dal 1o luglio 2012 a tutti i clienti in roaming che non abbiano scelto espressamente una tariffa o un pacchetto speciali per i servizi di dati in roaming regolamentati e al loro diritto di passare all’eurotariffa o di rinunciarvi ai sensi del paragrafo 5.
Articolo 14
Trasparenza delle tariffe al dettaglio per le chiamate e gli SMS in roaming
1. Onde avvertire i clienti in roaming del fatto che saranno loro applicate tariffe di roaming all’atto di effettuare o ricevere una chiamata o all’invio di un SMS, ciascun fornitore di roaming, salvo qualora il cliente abbia comunicato al fornitore di roaming di non desiderare tale servizio, fornisce al cliente, automaticamente mediante un servizio messaggi, senza indebito ritardo e gratuitamente, quando il cliente entra in uno Stato membro diverso da quello del suo fornitore nazionale, informazioni essenziali personalizzate sulle tariffe di roaming (comprensive di IVA) che gli sono addebitate per l’effettuazione o la ricezione di chiamate e l’invio di SMS nello Stato membro visitato.
Tali informazioni essenziali personalizzate sulle tariffe includono le tariffe massime (nella valuta della fattura d’origine emessa dal fornitore nazionale del cliente) che possono essere addebitate al cliente, in base al suo piano tariffario, per:
a)
effettuare chiamate in roaming regolamentate all’interno dello Stato membro visitato e verso lo Stato membro del suo fornitore nazionale, nonché per ricevere chiamate in roaming regolamentate; e
b)
inviare SMS in roaming regolamentati mentre si trova nello Stato membro visitato.
Le informazioni in oggetto includono anche il numero gratuito di cui al paragrafo 2, per ottenere informazioni più dettagliate, nonché informazioni sulla possibilità di accedere gratuitamente ai servizi di emergenza componendo il numero europeo di emergenza 112.
Con ciascun messaggio il cliente ha la possibilità di informare il fornitore di roaming, gratuitamente e in modo agevole, che non desidera il servizio messaggi automatico. Un cliente che abbia rinunciato a ricevere il servizio messaggi automatico ha il diritto, in qualsiasi momento e gratuitamente, di chiedere al fornitore di roaming di ripristinare tale servizio.
Il fornitore di roaming fornisce automaticamente, mediante una chiamata vocale gratuita, ai clienti non vedenti e ipovedenti, su loro eventuale richiesta, le informazioni essenziali personalizzate sulle tariffe di cui al primo comma.
Il primo, secondo, quarto e quinto comma si applicano anche ai servizi di chiamata vocale e di SMS in roaming usati da clienti in roaming che viaggiano al di fuori dell’Unione e prestati da un fornitore di roaming.
2. In aggiunta a quanto disposto dal paragrafo 1, i clienti hanno il diritto di richiedere e ricevere gratuitamente, a prescindere da dove si trovino nell’Unione, informazioni personalizzate più dettagliate sulle tariffe di roaming applicabili nella rete ospitante alle chiamate vocali e agli SMS, nonché informazioni sulle misure di trasparenza applicabili in conformità del presente regolamento, mediante una chiamata vocale dal cellulare o l’invio di un SMS a destinazione di un numero gratuito dedicato a tale scopo dal fornitore di roaming. Gli obblighi di cui al paragrafo 1 non si applicano alle apparecchiature che non supportano la funzionalità SMS.
3. I fornitori di roaming forniscono a tutti gli utenti informazioni esaurienti sulle tariffe di roaming applicabili, in particolare sull’eurotariffa per chiamate vocali e sull’eurotariffa SMS, al momento della sottoscrizione dell’abbonamento. Essi aggiornano inoltre senza indebito ritardo i propri clienti in roaming sulle tariffe di roaming applicabili ad ogni variazione delle stesse.
I fornitori di roaming adottano le misure necessarie a garantire che tutti i clienti in roaming siano al corrente della disponibilità dell’eurotariffa per chiamate vocali e dell’eurotariffa SMS. In particolare, essi comunicano, in termini chiari e obiettivi, a tutti i clienti in roaming le condizioni relative all’eurotariffa per chiamate vocali e le condizioni relative all’eurotariffa SMS. Successivamente essi inviano, a intervalli ragionevoli, un richiamo in tal senso a tutti i clienti che abbiano optato per un’altra tariffa.
Le informazioni fornite sono sufficientemente dettagliate per consentire ai clienti di stabilire se sia o meno vantaggioso per loro passare ad un’eurotariffa.
4. I fornitori di roaming mettono a disposizione dei propri clienti informazioni sulle modalità per evitare il roaming involontario nelle regioni frontaliere. I fornitori di roaming adottano misure ragionevoli per tutelare i propri clienti dal pagamento di spese di roaming per accesso involontario a servizi di roaming mentre si trovano nel loro Stato membro d’origine.
Articolo 15
Trasparenza e meccanismi di salvaguardia per servizi di dati in roaming al dettaglio
1. I fornitori di roaming provvedono affinché i clienti in roaming, sia prima che dopo la conclusione di un contratto, siano sempre adeguatamente informati in merito alle tariffe applicate all’uso dei servizi di dati in roaming regolamentati, per aiutare i clienti a comprendere le conseguenze economiche di tale uso e consentire loro di controllare e contenere la spesa legata ai servizi di dati in roaming regolamentati ai sensi dei paragrafi 2 e 3.
Se del caso, i fornitori di roaming informano i propri clienti, prima della conclusione di un contratto e successivamente su base regolare, del rischio di connessione e download automatici e incontrollati di dati in roaming. I fornitori di roaming notificano inoltre ai propri clienti, gratuitamente e in modo chiaro e facilmente comprensibile, le modalità per disattivare tali connessioni automatiche di dati in roaming, onde evitare il consumo incontrollato di servizi di dati in roaming.
2. Un messaggio automatico inviato dal fornitore di roaming informa il cliente in roaming del fatto che quest’ultimo sta utilizzando servizi di roaming e fornisce informazioni personalizzate essenziali in merito alle tariffe (nella valuta della fattura d’origine emessa dal fornitore nazionale del cliente), espresse in prezzo per megabyte, applicabili alla fornitura di servizi di dati in roaming regolamentati nello Stato membro interessato, salvo qualora il cliente abbia comunicato al fornitore di roaming di non desiderare tali informazioni.
Tali informazioni essenziali personalizzate sulle tariffe sono inviate all’apparecchiatura mobile del cliente in roaming, ad esempio mediante SMS, un messaggio di posta elettronica o una finestra pop-up sulla sua apparecchiatura mobile, ogni volta che il cliente in roaming entra in uno Stato membro diverso da quello del suo fornitore nazionale e comincia ad utilizzare, per la prima volta, un servizio di dati in roaming in tale Stato membro. Le informazioni sono fornite gratuitamente nel momento in cui il cliente in roaming inizia ad utilizzare un servizio di dati in roaming regolamentato, con mezzi adeguati a facilitarne la ricezione e la comprensione.
Un cliente che abbia comunicato al fornitore di roaming di non voler ricevere informazioni tariffarie automatiche ha il diritto, in qualsiasi momento e gratuitamente, di chiedere al fornitore di roaming di ripristinare tale servizio.
3. Ogni fornitore di roaming offre a tutti i propri clienti in roaming la possibilità di optare deliberatamente e gratuitamente per un servizio che fornisce informazioni sul consumo accumulato espresso in volume o nella valuta in cui il cliente paga le tariffe per i servizi di dati in roaming regolamentati e che garantisce che, senza espresso consenso del cliente, la spesa cumulativa per i servizi di dati in roaming regolamentati su un certo periodo di tempo, esclusi gli MMS fatturati per unità, non possa superare un determinato limite finanziario.
A tal fine, il fornitore di roaming mette a disposizione uno o più limiti finanziari massimi per determinati periodi di uso, purché il cliente sia informato in anticipo degli importi di volume corrispondenti. Uno di tali limiti (limite finanziario standard) si avvicina, ma non supera, l’importo di 50 EUR di spese da pagare per periodo mensile di fatturazione (IVA esclusa).
In alternativa, il fornitore di roaming può fissare limiti espressi in volume, purché il cliente sia informato in anticipo degli importi finanziari corrispondenti. Uno di tali limiti (limite standard di volume) corrisponde ad un importo finanziario non superiore a 50 EUR di spese da pagare per periodo mensile di fatturazione (IVA esclusa).
Inoltre, il fornitore di roaming può offrire ai propri clienti in roaming altri limiti con limiti finanziari massimi mensili differenti, ossia superiori o inferiori.
I limiti standard di cui al secondo e al terzo comma si applicano a tutti i clienti che non hanno optato per un limite diverso.
Ciascun fornitore di roaming provvede inoltre affinché sia inviata un’adeguata notifica all’apparecchiatura mobile del cliente, ad esempio tramite un SMS, un messaggio di posta elettronica ovvero una finestra pop-up sul suo computer, quando i servizi di dati in roaming hanno raggiunto l’80 % del limite finanziario o di volume concordato. Ciascun cliente ha il diritto di esigere che il fornitore di roaming interrompa l’invio di tali notifiche e di chiedere al fornitore, in qualsiasi momento e gratuitamente, di ripristinare l’erogazione del servizio.
Qualora il limite finanziario o di volume fosse altrimenti superato, è inviata una notifica sull’apparecchiatura del cliente in roaming. Tale notifica indica la procedura che il cliente deve seguire se desidera continuare a fruire di tali servizi e il costo associato a ciascuna ulteriore unità da consumare. In caso di mancata risposta del cliente in roaming nelle modalità indicate nella notifica ricevuta, il fornitore di roaming cessa immediatamente di erogare i servizi di dati in roaming regolamentati al cliente e di addebitarglieli, a meno che o fino a quando quest’ultimo non richieda di continuare o rinnovare l’erogazione di tali servizi.
Se un cliente in roaming chiede di optare per un meccanismo di «limite finanziario o di volume» o di sopprimerlo, il cambiamento avviene entro un giorno lavorativo dal ricevimento della richiesta, è gratuito e non comporta condizioni o restrizioni di altri elementi dell’abbonamento.
4. I paragrafi 2 e 3 non si applicano alle apparecchiature di tipo da macchina a macchina che utilizzano la trasmissione dati in roaming.
5. I fornitori di roaming adottano misure ragionevoli per tutelare i propri clienti dal pagamento di spese di roaming per accesso involontario a servizi di roaming mentre si trovano nel proprio Stato membro d’origine. Ciò comprende le informazioni ai clienti sulle modalità per evitare roaming accidentali nelle regioni frontaliere.
6. Il presente articolo, ad eccezione del paragrafo 5, e alle condizioni di cui al secondo e terzo comma del presente paragrafo, si applica anche ai servizi di dati in roaming usati da clienti in roaming che viaggiano al di fuori dell’Unione e prestati da un fornitore di roaming.
Qualora il cliente opti per il servizio di cui al paragrafo 3, primo comma, i requisiti previsti al paragrafo 3 non si applicano se l’operatore della rete ospitante nel paese visitato al di fuori dell’Unione non consente al fornitore di roaming di monitorare in tempo reale l’utilizzazione dei propri clienti.
In tal caso, all’ingresso in tale paese il cliente è informato tramite SMS, senza indebito ritardo e gratuitamente, che non sono disponibili informazioni sul consumo accumulato e che non è garantito il non superamento di un determinato limite finanziario.
Articolo 16
Vigilanza e applicazione
1. Le autorità nazionali di regolamentazione verificano e vigilano sull’applicazione del presente regolamento all’interno del proprio territorio.
2. Le autorità nazionali di regolamentazione garantiscono al pubblico informazioni aggiornate sull’applicazione del presente regolamento, in particolare degli articoli 7, 8, 9, 10, 12 e 13, in modo da consentire alle parti interessate di accedervi agevolmente.
3. Le autorità nazionali di regolamentazione, in vista del riesame di cui all’articolo 19, assicurano il monitoraggio dell’evoluzione dei prezzi all’ingrosso e al dettaglio per la fornitura ai clienti in roaming di servizi di chiamata vocale e di comunicazione di dati, inclusi i messaggi SMS e MMS, anche nelle regioni ultraperiferiche di cui all’articolo 349 del trattato sul funzionamento dell’Unione europea. Esse vigilano altresì sulla particolare situazione di roaming involontario nelle regioni frontaliere degli Stati membri limitrofi e controllano l’eventuale impiego di tecniche di direzione del traffico a scapito dei consumatori.
Le autorità nazionali di regolamentazione assicurano il monitoraggio e la raccolta di informazioni relative al roaming involontario e, se necessario, adottano misure adeguate.
4. Le autorità nazionali di regolamentazione hanno il potere di esigere che le imprese soggette agli obblighi di cui al presente regolamento forniscano tutte le informazioni pertinenti per l’attuazione e l’applicazione del presente regolamento. Su richiesta, tali imprese forniscono le informazioni prontamente e nel rispetto dei termini e del livello di dettaglio specificati dall’autorità nazionale di regolamentazione.
5. Le autorità nazionali di regolamentazione possono intervenire di propria iniziativa per garantire il rispetto del presente regolamento. In particolare si avvalgono, se del caso, dei poteri di cui all’articolo 5 della direttiva accesso per assicurare un accesso e un’interconnessione adeguati al fine di garantire la connettività da punto a punto e l’interoperabilità dei servizi di roaming, ad esempio nel caso in cui i clienti non siano in grado di scambiare SMS in roaming regolamentati con clienti di una rete terrestre di comunicazioni mobili pubbliche di un altro Stato membro a causa della mancanza di un accordo relativo alla consegna di tali messaggi.
6. Nel caso in cui riscontri una violazione degli obblighi previsti dal presente regolamento, l’autorità nazionale di regolamentazione ha la facoltà di esigere l’immediata cessazione della violazione.
Articolo 17
Risoluzione di controversie
1. Eventuali controversie che dovessero insorgere fra imprese fornitrici di reti e servizi di comunicazioni elettroniche in uno Stato membro in relazione agli obblighi sanciti dal presente regolamento sono soggette alle procedure nazionali per la risoluzione di controversie di cui agli articoli 20 e 21 della direttiva quadro.
2. In caso di controversie irrisolte in cui siano coinvolti consumatori o utenti finali in relazione a questioni che rientrano nell’ambito di applicazione del presente regolamento, gli Stati membri provvedono a garantire la possibilità di ricorso alle procedure extragiudiziali per la risoluzione di controversie di cui all’articolo 34 della direttiva servizio universale.
Articolo 18
Sanzioni
Gli Stati membri stabiliscono le sanzioni da applicare in caso di violazione delle disposizioni del presente regolamento e prendono tutti i provvedimenti necessari per la loro attuazione. Le sanzioni previste sono effettive, proporzionate e dissuasive. Gli Stati membri comunicano tali disposizioni alla Commissione entro il 30 giugno 2013 e le comunicano successivamente senza indugio le eventuali modifiche.
Articolo 19
Riesame
1. La Commissione riesamina il funzionamento del presente regolamento e, previa consultazione pubblica, presenta una relazione al Parlamento europeo e al Consiglio entro il 30 giugno 2016. La Commissione valuta in particolare se sono stati conseguiti gli obiettivi del presente regolamento. Nel far ciò, la Commissione esamina, tra l’altro:
a)
se la concorrenza ha raggiunto un livello sufficiente per giustificare la scadenza delle tariffe massime al dettaglio;
b)
se la concorrenza sarà sufficiente per l’eliminazione delle tariffe massime all’ingrosso;
c)
l’evoluzione e le tendenze previste per il futuro dei prezzi all’ingrosso e al dettaglio per la fornitura ai clienti in roaming di servizi di chiamata vocale, di SMS e di trasmissione di dati rispetto alle tariffe dei servizi di comunicazioni mobili a livello nazionale nei vari Stati membri, distinguendo tra i clienti con abbonamento e i clienti con schede ricaricabili, nonché la qualità e la velocità dei servizi in questione;
d)
la disponibilità e la qualità dei servizi, tra cui quelli che rappresentano un’alternativa ai servizi di chiamata vocale, di SMS e di dati in roaming, segnatamente alla luce dell’evoluzione tecnologica;
e)
la misura in cui i consumatori hanno beneficiato di effettive riduzioni delle tariffe dei servizi di roaming, la gamma delle tariffe e dei prodotti a disposizione dei consumatori con diverse abitudini di chiamata e la differenza tra le tariffe di roaming e le tariffe nazionali, inclusa la disponibilità di offerte che prevedono una tariffa unica per i servizi nazionali e di roaming;
f)
il livello di concorrenza sul mercato al dettaglio e all’ingrosso, in particolare la situazione concorrenziale degli operatori di minori dimensioni, indipendenti o che hanno appena avviato la loro attività, tra cui gli effetti concorrenziali degli accordi commerciali e il grado di interconnessione tra gli operatori;
g)
la misura in cui l’attuazione delle misure strutturali previste agli articoli 3 e 4 ha prodotto risultati per lo sviluppo della concorrenza nel mercato interno dei servizi di roaming, tanto che la differenza tra le tariffe di roaming e le tariffe nazionali si è avvicinata a zero;
h)
la misura in cui il livello delle tariffe massime all’ingrosso e al dettaglio ha fornito adeguate salvaguardie contro prezzi eccessivi per i consumatori, pur consentendo lo sviluppo della concorrenza nel mercato interno dei servizi di roaming.
2. Se dalla relazione emerge che le misure strutturali previste dal presente regolamento non sono state sufficienti a promuovere la concorrenza sul mercato interno dei servizi di roaming a beneficio di tutti i consumatori europei, o che la differenza tra le tariffe di roaming e le tariffe nazionali non si è avvicinata a zero, la Commissione presenta opportune proposte al Parlamento europeo e al Consiglio per porre rimedio alla situazione e realizzare così un mercato interno delle comunicazioni mobili, in definitiva senza distinzioni tra tariffe nazionali e tariffe di roaming. La Commissione valuta, in particolare, la necessità di:
a)
stabilire misure tecniche e strutturali aggiuntive;
b)
modificare le misure strutturali;
c)
prorogare la durata ed eventualmente rivedere il livello delle tariffe massime al dettaglio previste agli articoli 8, 10 e 13;
d)
modificare la durata o rivedere il livello delle tariffe massime all’ingrosso previste agli articoli 7, 9 e 12;
e)
introdurre eventuali altri requisiti necessari, ivi compresa la non differenziazione delle tariffe di roaming e delle tariffe nazionali.
3. Inoltre, ogni due anni dopo la presentazione della relazione di cui al paragrafo 1, la Commissione presenta una relazione al Parlamento europeo e al Consiglio. Ogni relazione reca una sintesi delle azioni di monitoraggio della fornitura dei servizi di roaming nell’Unione, nonché una valutazione dei progressi compiuti verso il conseguimento degli obiettivi del presente regolamento, anche rispetto alle questioni di cui ai paragrafi 1 e 2.
4. Al fine di valutare l’evoluzione della concorrenza sui mercati del roaming all’interno dell’Unione, il BEREC raccoglie periodicamente dalle autorità nazionali di regolamentazione dati sull’evoluzione delle tariffe al dettaglio e all’ingrosso per i servizi di chiamata vocale, di SMS e di dati in roaming. Tali dati sono trasmessi alla Commissione almeno due volte l’anno. La Commissione rende pubblici tali dati.
Il BEREC raccoglie altresì annualmente dalle autorità nazionali di regolamentazione informazioni sulla trasparenza e la comparabilità delle diverse tariffe proposte dagli operatori ai propri clienti. La Commissione rende pubblici tali dati e tali conclusioni.
Articolo 20
Obblighi di comunicazione
Gli Stati membri comunicano alla Commissione l’identità delle autorità nazionali di regolamentazione responsabili dell’esecuzione dei compiti previsti dal presente regolamento.
Articolo 21
Abrogazione
Il regolamento (CE) n. 717/2007 è abrogato conformemente all’allegato I a decorrere dal 1o luglio 2012.
I riferimenti al regolamento abrogato si intendono fatti al presente regolamento e si leggono secondo la tavola di concordanza di cui all’allegato II.
Articolo 22
Entrata in vigore e scadenza
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea e le sue disposizioni si applicano a decorrere da tale data salvo se altrimenti previsto da specifici articoli.
Esso cessa di produrre effetti il 30 giugno 2022.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Strasburgo, il 13 giugno 2012