ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 1194/2011/EU
ze dne 16. listopadu 2011,
kterým se zavádí opatření Evropské unie pro označení „Evropské dědictví“
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 167 odst. 5 první odrážku této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Smlouva o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) má za cíl vytvářet stále užší svazek mezi národy Evropy, přičemž ukládá Unii, aby mimo jiné přispívala k rozkvětu kultur členských států a respektovala přitom jejich národní a regionální různorodost a zároveň zdůrazňovala společné kulturní dědictví. V tomto ohledu Unie v případě potřeby podporuje a doplňuje činnost členských států v oblasti zlepšování znalostí a šíření kultury a dějin evropských národů.
(2)
Lepší pochopení a docenění významu společného, a přesto rozmanitého dědictví, zejména mezi mladými lidmi, by přispělo k upevnění pocitu sounáležitosti s Unií a k posílení mezikulturního dialogu. Proto je důležité podporovat rozsáhlejší přístup ke kulturnímu dědictví a zdůrazňovat jeho evropský rozměr.
(3)
Smlouva o fungování EU rovněž zavádí občanství Unie, které doplňuje občanství jednotlivých členských států a je důležitým prvkem zajištění a posílení procesu evropské integrace. Aby občané evropskou integraci plně podpořili, měl by být kladen větší důraz na jejich společné hodnoty, dějiny a kulturu jako klíčové prvky jejich členství ve společnosti založené na zásadách svobody, demokracie, dodržování lidských práv, kulturní a jazykové rozmanitosti, tolerance a solidarity.
(4)
Dne 28. dubna 2006 byla v Granadě ve Španělsku zahájena mezivládní iniciativa týkající se označení „Evropské dědictví“ (dále jen „mezivládní iniciativa“).
(5)
Dne 20. listopadu 2008 přijala Rada závěry (3) s cílem přeměnit mezivládní iniciativu v opatření Unie (dále jen „opatření“), přičemž vyzvala Komisi, aby jí předložila návrh na zavedení označení „Evropské dědictví“ v rámci Unie (dále jen „označení“), v němž budou upřesněny praktické postupy realizace tohoto projektu.
(6)
Veřejná konzultace a posouzení dopadů provedené Komisí potvrdily přínos mezivládní iniciativy, avšak zdůraznily, že je třeba ji dále rozvinout, aby byl plně využit její potenciál, a že zapojení Unie by pro ni mohlo znamenat jednoznačnou přidanou hodnotu a pomoci jí kvalitativně se posunout směrem vpřed.
(7)
Ve prospěch označení by měly být využity zkušenosti, které byly získány v rámci mezivládní iniciativy.
(8)
Označení by mělo usilovat o přidanou hodnotu a doplňkovost s ohledem na další iniciativy, jako je seznam světového dědictví Unesco, reprezentativní seznam nehmotného kulturního dědictví lidstva Unesco a „evropské kulturní trasy“ Rady Evropy. Jeho přidaná hodnota by měla být založena na přínosu vybraných pamětihodností k evropským dějinám a kultuře, včetně budování Unie, na jasném vzdělávacím rozměru, který osloví občany, zejména mladé lidi, a na vytváření sítí mezi pamětihodnostmi, které umožní výměnu zkušeností a osvědčených postupů. Opatření by mělo být zaměřeno především na propagaci pamětihodností a přístup k nim a rovněž na kvalitu nabízených informací a aktivit, a nikoli na zachování pamětihodností, které by mělo být zaručeno stávajícími ochrannými režimy.
(9)
Kromě upevnění pocitu sounáležitosti evropských občanů s Unií a podnícení mezikulturního dialogu by opatření mohlo přispět také ke zvýšení hodnoty a zviditelnění kulturního dědictví, k posílení úlohy dědictví v hospodářském a udržitelném rozvoji regionů, zejména prostřednictvím kulturního cestovního ruchu, k posilování synergií mezi kulturním dědictvím a soudobou tvorbou a tvořivostí a obecněji k podpoře demokratických hodnot a lidských práv, na nichž je založena evropská integrace.
(10)
Tyto cíle jsou plně v souladu s cíli stanovenými ve sdělení Komise nazvaném „Sdělení o evropském programu pro kulturu v globalizovaném světě“, mezi něž patří i podpora kulturní rozmanitosti a mezikulturního dialogu a kultury, která je katalyzátorem tvořivosti.
(11)
Je velmi důležité, aby označení bylo udělováno na základě společných, jasných a transparentních kritérií a postupů, a to i během prvních dvou roků výběru, kdy by se měla uplatňovat přechodná ustanovení.
(12)
Řízení pro výběr pamětihodností, na které se vztahuje toto opatření, by mělo probíhat ve dvou fázích. Nejdříve by měl být proveden předběžný výběr pamětihodností na vnitrostátní úrovni. Ve vhodných případech by členské státy mohly zapojit místní a regionální orgány. Poté by se měl uskutečnit výběr na úrovni Unie. Každá pamětihodnost, které bylo uděleno označení, by měla být monitorována, aby se zaručilo, že i nadále splňuje kritéria stanovená pro označení.
(13)
V rámci prvního hodnocení tohoto opatření by mělo být posouzeno možné rozšíření jeho územní oblasti působnosti.
(14)
V případě jasné tematické spojitosti mezi několika pamětihodnostmi, které se nacházejí v jednom členském státě, by toto opatření mělo umožňovat podávání společných žádostí. Takové společné žádosti by měly zahrnovat přiměřený počet zúčastněných pamětihodností a v porovnání s žádostmi týkajícími se stejných pamětihodností podanými samostatně by měly prokázat přidanou hodnotu z celoevropského hlediska.
(15)
Stejně tak by z důvodu nadnárodního rozměru určitých pamětihodností toto opatření mělo umožňovat podávání společných žádostí, a to jak pro pamětihodnosti, které se nacházejí v různých členských státech, ale zaměřují se na jedno konkrétní téma, tak pro pamětihodnost, která se nachází na území nejméně dvou členských států.
(16)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto rozhodnutí, a zejména ustanovení týkajících se určování pamětihodností, kterým má být uděleno označení, odejmutí označení a formálního vzdání se označení, by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci.
(17)
Administrativní opatření pro označení by v souladu se zásadou subsidiarity měla být jednoduchá a flexibilní.
(18)
Jelikož cílů tohoto rozhodnutí nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, zejména z důvodu potřeby nových společných, jasných a transparentních kritérií a postupů pro označení a výraznější koordinace mezi členskými státy, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Zavedení
Zavádí se opatření Evropské unie (dále jen „opatření“) nazvané „označení Evropské dědictví“ (dále jen „označení“).
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
1)
„pamětihodnostmi“ památky, přírodní, podvodní, archeologické, průmyslové nebo městské pamětihodnosti, kulturní krajiny, památná místa, kulturní statky a objekty a nehmotné dědictví, které se váže k určitému místu, včetně soudobého dědictví;
2)
„nadnárodní pamětihodností“
a)
několik pamětihodností nacházejících se v různých členských státech, které se zaměřují na jedno určité téma s cílem podat společnou žádost, nebo
b)
jedna určitá pamětihodnost, která se nachází na území alespoň dvou členských států;
3)
„národní tematicky vázanou pamětihodností“ několik pamětihodností nacházejících se v témže členském státě, které se zaměřují na konkrétní téma s cílem podat společnou žádost.
Článek 3
Cíle
1. Opatření přispívá k těmto obecným cílům:
a)
upevnit pocit sounáležitosti evropských občanů, a zejména mladých lidí, s Unií na základě společných hodnot a prvků evropských dějin a kulturního dědictví a docenit význam národní a regionální rozmanitosti;
b)
posílit mezikulturní dialog.
2. Za účelem dosažení cílů stanovených v odstavci 1 toto opatření usiluje o dosažení těchto dílčích cílů:
a)
vyzdvihnout symbolickou hodnotu pamětihodností, které sehrály významnou úlohu v dějinách a kultuře Evropy nebo při budování Unie, a tyto pamětihodnosti více zviditelnit;
b)
zlepšit u evropských občanů pochopení dějin Evropy a zvýšit jejich povědomí o budování Unie a o jejich společném, a přesto rozmanitém kulturním dědictví, zejména ve vztahu k demokratickým hodnotám a lidským právům, na nichž je založena evropská integrace.
3. U samotných pamětihodností se usiluje o dosažení těchto konkrétních cílů:
a)
zdůraznit jejich celoevropský význam;
b)
zvýšit povědomí evropských občanů, a zejména mladých lidí, o jejich společném kulturním dědictví;
c)
usnadnit sdílení zkušeností a výměny osvědčených postupů po celé Unii;
d)
posílit a zlepšit přístup k dědictví pro všechny, zejména pro mladé lidi;
e)
posílit mezikulturní dialog, zejména mezi mladými lidmi, prostřednictvím vzdělávání v oblasti umění, kultury a historie;
f)
podporovat synergie mezi kulturním dědictvím na jedné straně a soudobou tvorbou a tvořivostí na straně druhé;
g)
přispět k atraktivitě a hospodářskému a udržitelnému rozvoji regionů, zejména prostřednictvím kulturního cestovního ruchu.
Článek 4
Účast na opatření
Opatření se mohou dobrovolně účastnit členské státy.
Článek 5
Přidaná hodnota a doplňkovost opatření s ohledem na jiné iniciativy
Komise a členské státy zajistí přidanou hodnotu a doplňkovost opatření s ohledem na jiné iniciativy v oblasti kulturního dědictví, jako jsou seznam světového dědictví Unesco, reprezentativní seznam nehmotného kulturního dědictví lidstva Unesco a „evropské kulturní trasy“ Rady Evropy.
Článek 6
Způsobilost k udělení označení
K udělení označení jsou způsobilé pamětihodnosti ve smyslu článku 2.
Článek 7
Kritéria
1. Označení se uděluje na základě těchto kritérií (dále jen „kritéria“):
a)
Pamětihodnosti ucházející se o označení musí mít symbolickou hodnotu pro Evropu a sehrát významnou úlohu v dějinách a kultuře Evropy nebo při budování Unie. Musí být proto prokázána alespoň jedna z těchto skutečností:
i)
jejich přeshraniční nebo celoevropský charakter: jak jejich vliv a atraktivita v minulosti a přítomnosti přesáhly hranice členského státu,
ii)
jejich místo a úloha v evropských dějinách a při integraci Evropy a jejich spojitost s klíčovými evropskými událostmi, osobnostmi nebo hnutími,
iii)
jejich místo a úloha při rozvoji a prosazování společných hodnot, na nichž je založena evropská integrace.
b)
U pamětihodností ucházejících se o označení musí být předložen projekt, jehož provádění musí začít nejpozději do konce roku určení a který obsahuje všechny tyto prvky:
i)
zvyšování povědomí o celoevropském významu dané pamětihodnosti, zejména prostřednictvím vhodné informační činnosti, směrových informačních tabulí a odborné přípravy pracovníků,
ii)
pořádání vzdělávacích aktivit, zejména pro mladé lidi, které zlepší pochopení společných evropských dějin a společného, a přesto rozmanitého evropského dědictví a posílí pocit příslušnosti ke společnému prostoru,
iii)
podpora mnohojazyčnosti a usnadnění přístupu k dané pamětihodnosti použitím několika jazyků Unie,
iv)
účast na činnostech sítí pamětihodností, kterým bylo uděleno označení, za účelem výměny zkušeností a zahájení společných projektů,
v)
větší zviditelnění a zvýšení atraktivity dané pamětihodnosti v celoevropském měřítku, mimo jiné využíváním možností, které nabízejí moderní technologie a digitální a interaktivní prostředky, a snahou o součinnost s jinými evropskými iniciativami.
Kdykoli to umožňuje konkrétní povaha dané pamětihodnosti, je třeba vítat pořádání uměleckých a kulturních aktivit, které podporují mobilitu evropských kulturních pracovníků, umělců a sbírek, podněcují mezikulturní dialog a podporují vazby mezi dědictvím a soudobou tvorbou a tvořivostí.
c)
U pamětihodností ucházejících se o označení musí být předložen pracovní plán, který obsahuje všechny tyto prvky:
i)
zajištění řádné správy dané pamětihodnosti, včetně stanovení cílů a ukazatelů,
ii)
zajištění ochrany dané pamětihodnosti a jejího zachování pro budoucí generace v souladu s příslušnými ochrannými režimy,
iii)
zajištění kvality zařízení pro přijímání návštěvníků, například kvality historických prezentací, informací pro návštěvníky a směrových informačních tabulí,
iv)
zajištění přístupu pro co nejširší veřejnost, mimo jiné prostřednictvím úprav dané pamětihodnosti nebo odborné přípravy pracovníků,
v)
věnování zvláštní pozornosti mladým lidem, a to zejména tím, že jim bude poskytnut přístup k dané pamětihodnosti za zvýhodněných podmínek,
vi)
propagace dané pamětihodnosti jako udržitelné turistické destinace,
vii)
vytvoření ucelené a komplexní komunikační strategie s důrazem na celoevropský význam dané pamětihodnosti,
viii)
zajištění co nejekologičtější správy dané pamětihodnosti.
2. Pokud jde o kritéria uvedená v odstavci 1 písmenech b) a c), každá pamětihodnost se posuzuje přiměřeným způsobem s přihlédnutím k jejím charakteristickým rysům.
Článek 8
Evropský panel odborníků
1. Zřizuje se evropský panel nezávislých odborníků (dále jen „evropský panel“), který provádí výběr a monitorování na úrovni Unie. Evropský panel zajistí řádné uplatňování stanovených kritérií v případě pamětihodností ve všech členských státech.
2. Evropský panel má 13 členů, z nichž čtyři jmenuje Evropský parlament, čtyři Rada, čtyři Komise a jednoho člena Výbor regionů, v souladu se svými příslušnými postupy. Evropský panel určí svého předsedu.
3. Členové evropského panelu jsou nezávislí odborníci se značnými zkušenostmi a odbornými znalostmi v oblastech souvisejících s cíli opatření. Každý orgán a každá instituce usiluje o to, aby se jimi jmenovaní odborníci svými odbornostmi co nejvíce vzájemně doplňovali a aby bylo zajištěno jejich geograficky vyvážené zastoupení.
4. Členové evropského panelu jsou jmenováni na tři roky.
V roce 2012 však Evropský parlament jmenuje čtyři odborníky na dva roky, Rada čtyři odborníky na tři roky, Komise čtyři odborníky na jeden rok a Výbor regionů jednoho odborníka na tři roky.
5. Členové evropského panelu ohlásí jakýkoli existující nebo možný konflikt zájmů ve vztahu k určité pamětihodnosti. Pokud člen učiní takové prohlášení nebo pokud vyjde najevo střet zájmů, neúčastní se dotyčný člen hodnocení této pamětihodnosti ani jiných pamětihodností nacházejících se v dotyčném členském státě nebo v dotyčných členských státech.
6. Komise zveřejní veškeré zprávy, doporučení a oznámení evropského panelu.
Článek 9
Formulář žádosti
S cílem zajistit, aby příslušné postupy byly co nejúčelnější a nejjednodušší, vypracuje Komise na základě stanovených kritérií společný formulář žádosti (dále jen „formulář žádosti“), který bude používán pro všechny pamětihodnosti ucházející se o označení.
Článek 10
Předběžný výběr na vnitrostátní úrovni
1. Za předběžný výběr pamětihodností za účelem udělení označení odpovídají členské státy.
2. Každý členský stát může jednou za dva roky provést předběžný výběr nejvýše dvou pamětihodností.
3. Předběžný výběr vychází ze stanovených kritérií a z formuláře žádosti.
4. Každý zúčastněný členský stát stanoví vlastní postupy a vlastní časový rozvrh pro předběžný výběr v souladu se zásadou subsidiarity, přičemž usiluje o to, aby administrativní opatření byla co nejjednodušší a nejflexibilnější. Formuláře žádostí předběžně vybraných pamětihodností předloží zúčastněný členský stát Komisi do 1. března roku konání výběrového řízení, podle časového rozvrhu uvedeného v příloze.
5. Komise zveřejní úplný seznam předběžně vybraných pamětihodností a uvědomí o něm ihned po dokončení fáze předběžného výběru Evropský parlament, Radu a Výbor regionů tak, aby Evropský parlament, Rada, Výbor regionů, členské státy nebo jakákoli jiná osoba či subjekt mohly sdělit Komisi jakékoli připomínky, které by mohly ovlivnit výběr daných pamětihodností.
Článek 11
Výběr na úrovni Unie
1. Výběr pamětihodností za účelem udělení označení provádí evropský panel pod vedením Komise.
2. Evropský panel vyhodnotí žádosti předběžně vybraných pamětihodností a vybere nejvýše jednu pamětihodnost z každého členského státu. V případě potřeby si může vyžádat další informace a uspořádat návštěvy příslušných pamětihodností.
3. Výběr vychází ze stanovených kritérií a z formuláře žádosti. Evropský panel patřičně zohlední připomínky uvedené v čl. 10 odst. 5.
4. Evropský panel vydá zprávu o předběžně vybraných pamětihodnostech a nejpozději do konce roku konání výběrového řízení ji předloží Komisi. Uvedená zpráva zahrnuje doporučení pro udělení označení a obsahuje doprovodné vysvětlení závěrů evropského panelu týkajících se těch pamětihodností, které byly vybrány, a těch, které vybrány nebyly. Komise tuto zprávu neprodleně zašle pro informaci Evropskému parlamentu, Radě a Výboru regionů.
5. Pamětihodnosti ucházející se o označení, které nejsou vybrány, mohou v následujících letech podat novou žádost o předběžný výběr na vnitrostátní úrovni.
Článek 12
Nadnárodní pamětihodnosti
1. Aby byla nadnárodní pamětihodnost způsobilá k udělení označení, musí splňovat všechny tyto podmínky:
a)
každá zúčastněná pamětihodnost zcela splňuje stanovená kritéria;
b)
jedna ze zúčastněných pamětihodností je určena jako koordinátor, který bude společným kontaktním místem pro Komisi;
c)
žádost je podána pod společným názvem;
d)
v příslušných případech je doložena jasná tematická spojitost.
2. Žádosti se v případě nadnárodních pamětihodností řídí stejným postupem jako žádosti pro jiné pamětihodnosti. Po konzultaci mezi zúčastněnými pamětihodnostmi, do níž jsou zapojeny příslušné vnitrostátní orgány, se u každé ze zúčastněných pamětihodností vyplní formulář žádosti, který se zašle koordinátorovi. Nadnárodní pamětihodnosti jsou předběžně vybírány členským státem koordinátora v rámci početních limitů pro pamětihodnosti stanovených v čl. 10 odst. 2 a jsou navrhovány jménem všech dotčených členských států poté, co s tím tyto členské státy souhlasily.
3. Jakmile je nadnárodní pamětihodnost vybrána, označení se udělí nadnárodní pamětihodnosti jako celku a pod společným názvem.
4. Pokud určitá nadnárodní pamětihodnost splňuje všechna kritéria, bude této pamětihodnosti při výběru dána přednost.
Článek 13
Národní tematicky vázané pamětihodnosti
1. Aby byla národní tematicky vázaná pamětihodnost způsobilá k udělení označení, musí splňovat všechny tyto podmínky:
a)
je doložena přidaná hodnota společné žádosti z celoevropského hlediska v porovnání s žádostmi podanými samostatně;
b)
je doložena jasná tematická spojitost;
c)
každá zúčastněná pamětihodnost zcela splňuje stanovená kritéria;
d)
jedna ze zúčastněných pamětihodností je určena jako koordinátor, který bude společným kontaktním místem pro Komisi;
e)
žádost je podána pod společným názvem.
2. Žádosti se v případě národních tematicky vázaných pamětihodností řídí stejným postupem jako žádosti pro jiné pamětihodnosti. U každé ze zúčastněných pamětihodností se vyplní formulář žádosti, který se zašle koordinátorovi. Národní tematicky vázané pamětihodnosti jsou předběžně vybírány dotčeným členským státem v rámci početních limitů pro pamětihodnosti stanovených v čl. 10 odst. 2.
3. Jakmile je národní tematicky vázaná pamětihodnost vybrána, označení se udělí národní tematicky vázané pamětihodnosti jako celku a pod společným názvem.
Článek 14
Určení
1. Pamětihodnosti, kterým se udělí označení, určí Komise, přičemž řádně zohlední doporučení evropského panelu. Komise o udělení označení uvědomí Evropský parlament, Radu a Výbor regionů.
2. Označení se uděluje na neomezenou dobu za podmínek stanovených v článku 15 a s výhradou pokračování opatření, aniž je dotčen článek 16.
Článek 15
Monitorování
1. Každá pamětihodnost, které bylo uděleno označení, je pravidelně monitorována, aby se zaručilo, že i nadále splňuje stanovená kritéria a dodržuje projekt a pracovní plán, které byly předloženy v její žádosti.
2. Jednotlivé členské státy jsou odpovědné za monitorování všech pamětihodností nacházejících se na jejich území. Za monitorování nadnárodní pamětihodnosti je odpovědný členský stát koordinátora.
3. Členské státy shromažďují všechny nezbytné informace a jednou za čtyři roky vypracují zprávu podle časového rozvrhu uvedeného v příloze. Členské státy zašlou uvedenou zprávu Komisi do 1. března roku, v němž probíhá monitorování. Komise předá tuto zprávu k posouzení evropskému panelu.
4. Do konce roku, v němž probíhá monitorování, vydá evropský panel zprávu o stavu pamětihodností, jimž bylo uděleno označení, která bude v případě potřeby obsahovat doporučení, k nimž je nutno přihlédnout v následujícím monitorovacím období.
5. Komise stanoví ve spolupráci s evropským panelem společné ukazatele pro členské státy, aby byl zajištěn jednotný přístup k monitorování.
Článek 16
Odejmutí nebo vzdání se označení
1. Pokud evropský panel zjistí, že určitá pamětihodnost již nesplňuje stanovená kritéria nebo že přestal být dodržován projekt a pracovní plán předložený v žádosti, zahájí prostřednictvím Komise dialog s dotčeným členským státem s cílem usnadnit nezbytné změny u dané pamětihodnosti.
2. Pokud do 18 měsíců od zahájení dialogu nejsou u dané pamětihodnosti nezbytné změny provedeny, uvědomí evropský panel o této skutečnosti Komisi. K oznámení je připojeno odůvodnění a zahrnuje praktická doporučení, jak situaci zlepšit.
3. Pokud do 18 měsíců od oznámení uvedeného v odstavci 2 nejsou praktická doporučení provedena, vydá evropský panel doporučení Komisi, aby bylo označení dané pamětihodnosti odejmuto.
4. Pokud evropský panel zjistí, že určitá pamětihodnost, která je součástí nadnárodní pamětihodnosti nebo národní tematicky vázané pamětihodnosti, již nesplňuje stanovená kritéria nebo že přestal být dodržován projekt a pracovní plán předložený v žádosti, použije se postup stanovený v odstavcích 1, 2 a 3. Odejmutí stanovené v tomto odstavci se vztahuje na nadnárodní pamětihodnost nebo národní tematicky vázanou pamětihodnost jako celek. V případech, v nichž není ohrožena soudržnost dané nadnárodní pamětihodnosti nebo národní tematicky vázané pamětihodnosti, však může evropský panel doporučit, aby odejmutí bylo omezeno na dotčenou zúčastněnou pamětihodnost.
5. Rozhodnutí o odejmutí označení přijímá Komise, přičemž řádně zohlední doporučení uvedené v odstavci 3. Komise o svém rozhodnutí odejmout označení uvědomí Evropský parlament, Radu a Výbor regionů.
6. Pamětihodnosti se mohou označení kdykoli vzdát a v takových případech uvědomí dotčené členské státy, které poté uvědomí Komisi. Komise toto vzdání se označení formálně schválí a uvědomí Evropský parlament, Radu a Výbor regionů.
Článek 17
Praktická ujednání
1. Opatření provádí Komise. Komise zejména:
a)
zajišťuje celkovou soudržnost a kvalitu opatření;
b)
zajišťuje koordinaci mezi členskými státy a evropským panelem;
c)
s ohledem na cíle a kritéria stanovuje v úzké spolupráci s evropským panelem pokyny na podporu výběrových řízení a monitorování;
d)
poskytuje podporu evropskému panelu.
2. Komise je odpovědná za šíření informací týkajících se označení a za zajištění jeho zviditelnění na úrovni Unie, zejména vytvořením a provozováním zvláštních internetových stránek. Komise rovněž zajistí, aby bylo pro toto označení vytvořeno logo.
3. Komise podporuje činnosti zaměřené na vytváření sítí pamětihodností, kterým bylo uděleno označení.
4. Činnosti podle odstavců 2 a 3 tohoto článku a náklady na činnost evropského panelu jsou financovány prostřednictvím finančního krytí stanoveného v článku 20.
Článek 18
Hodnocení
1. Komise zajistí externí a nezávislé hodnocení opatření. Toto hodnocení proběhne jednou za šest let podle časového rozvrhu uvedeného v příloze a posoudí všechny aspekty, včetně účinnosti procesů souvisejících s prováděním opatření, počtu pamětihodností, dopadů opatření, rozšíření jeho územní oblasti působnosti a toho, jak by bylo možné je zlepšit a zda by mělo pokračovat.
2. Komise předloží zprávu o hodnocení stanoveném v odstavci 1 Evropskému parlamentu, Radě a Výboru regionů do šesti měsíců od jeho dokončení a případně k ní přiloží příslušné návrhy.
Článek 19
Přechodná ustanovení
1. Členské státy, které se neúčastnily mezivládní iniciativy týkající se označení „Evropské dědictví“ z roku 2006 (dále jen „mezivládní iniciativa“), mají možnost předběžně vybrat v roce 2013 až čtyři pamětihodnosti pro udělení označení.
2. Členské státy, které se účastnily mezivládní iniciativy, mají možnost předběžně vybrat v roce 2014 až čtyři pamětihodnosti pro udělení označení. Mohou navrhovat pamětihodnosti, kterým již bylo uděleno označení v rámci mezivládní iniciativy.
3. Všechny pamětihodnosti uvedené v odstavcích 1 a 2 jsou posuzovány evropským panelem na základě stejných kritérií a řídí se stejným postupem, jež platí pro ostatní pamětihodnosti.
4. Pokud některá z pamětihodností uvedených v odstavcích 1 a 2 nesplňuje stanovená kritéria nebo pokud jsou zapotřebí další informace, zahájí evropský panel prostřednictvím Komise dialog s příslušným členským státem s cílem posoudit, zda lze žádost před přijetím rozhodnutí vylepšit. V případě potřeby lze uspořádat návštěvy příslušné pamětihodnosti.
Článek 20
Finanční ustanovení
1. Finanční krytí na provádění opatření v období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2013 činí 650 000 EUR.
2. Roční rozpočtové prostředky schvaluje rozpočtový orgán v mezích víceletého finančního rámce.
Článek 21
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Štrasburku dne 16. listopadu 2011.
DECISIONE N. 1194/2011/UE DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
del 16 novembre 2011
che istituisce un’azione dell’Unione europea per il marchio del patrimonio europeo
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 167, paragrafo 5, primo trattino,
vista la proposta della Commissione europea,
previa trasmissione del progetto di atto legislativo ai parlamenti nazionali,
visto il parere del Comitato delle regioni (1),
deliberando secondo la procedura legislativa ordinaria (2),
considerando quanto segue:
(1)
Il trattato sul funzionamento dell’Unione europea (TFUE) ha lo scopo di creare un’unione sempre più stretta tra i popoli europei e assegna all’Unione, tra l’altro, il compito di contribuire al pieno sviluppo delle culture degli Stati membri, nel rispetto delle loro diversità nazionali e regionali, evidenziando nel contempo il patrimonio culturale comune. A tale riguardo, se necessario, l’Unione appoggia e integra l’azione degli Stati membri intesa a migliorare la conoscenza e a diffondere la cultura e la storia dei popoli europei.
(2)
Una migliore conoscenza e consapevolezza, soprattutto fra i giovani, del patrimonio comune, seppure diverso, contribuirà a rafforzare il senso di appartenenza all’Unione e il dialogo interculturale. È quindi importante favorire un più ampio accesso al patrimonio culturale e valorizzarne la dimensione europea.
(3)
Il TFUE istituisce inoltre la cittadinanza dell’Unione, che integra la cittadinanza nazionale degli Stati membri ed è un importante elemento per la salvaguardia e il rafforzamento del processo di integrazione europea. Affinché i cittadini diano il loro pieno appoggio all’integrazione europea è opportuno dare maggiore rilievo ai valori, alla storia e alla cultura che li accomunano come elementi chiave della loro appartenenza a una società fondata su principi di libertà, democrazia, rispetto dei diritti umani, diversità culturale e linguistica, tolleranza e solidarietà.
(4)
Il 28 aprile 2006 a Granada, in Spagna, è stata avviata un’iniziativa intergovernativa per il marchio del patrimonio europeo («iniziativa intergovernativa»).
(5)
Il 20 novembre 2008 il Consiglio ha adottato conclusioni (3) intese a trasformare l’iniziativa intergovernativa in un’azione dell’Unione («azione»), in cui si invita la Commissione a presentargli una proposta relativa alla creazione da parte dell’Unione di un «Marchio del patrimonio europeo» («marchio») e a precisare le modalità pratiche di attuazione di tale progetto.
(6)
La consultazione pubblica e la valutazione dell’impatto portate avanti dalla Commissione hanno confermato il valore dell’iniziativa intergovernativa ma hanno suggerito che andava ulteriormente sviluppata perché potesse esprimere tutto il suo potenziale e che il coinvolgimento dell’Unione potrebbe fornirgli un chiaro valore aggiunto, contribuendo a migliorarne notevolmente la qualità.
(7)
Il marchio dovrebbe beneficiare dell’esperienza maturata nell’ambito dell’iniziativa intergovernativa.
(8)
Il marchio dovrebbe quindi puntare al valore aggiunto e alla complementarietà rispetto ad altre iniziative, come l’elenco del patrimonio mondiale dell’Unesco, la lista rappresentativa del patrimonio culturale immateriale dell’umanità dell’Unesco e gli itinerari culturali europei del Consiglio d’Europa. Il suo valore aggiunto dovrebbe essere rappresentato dal contributo apportato dai siti selezionati alla storia e alla cultura europee, compresa la costruzione dell’Unione, dalla loro chiara dimensione educativa rivolta ai cittadini, soprattutto i giovani, nonché dalla creazione di reti fra i vari siti finalizzata allo scambio di esperienze e buone pratiche. L’azione dovrebbe concentrarsi non tanto sulla conservazione dei siti, che dovrebbe essere comunque garantita dai regimi di protezione esistenti, quanto soprattutto sulla promozione dei siti, sull’accesso a essi e sulla qualità dell’informazione e delle attività offerte.
(9)
Oltre a rafforzare il senso di appartenenza dei cittadini europei all’Unione e a stimolare il dialogo interculturale, l’azione contribuirebbe anche a rafforzare il valore e il profilo del patrimonio culturale, a migliorare il suo ruolo nello sviluppo economico e sostenibile delle regioni, in particolare attraverso il turismo culturale, a promuovere le sinergie fra il patrimonio culturale e il settore della creatività contemporanea, e, più in generale, a promuovere i valori democratici e i diritti umani che stanno alla base dell’integrazione europea.
(10)
Questi obiettivi concordano pienamente con quelli contenuti nella comunicazione della Commissione «Un’agenda europea per la cultura in un mondo in via di globalizzazione», che comprendono la promozione della diversità culturale e del dialogo interculturale nonché della cultura quale catalizzatore della creatività.
(11)
È fondamentale che il marchio sia assegnato in base a criteri e procedure comuni, chiari e trasparenti, anche durante i primi due anni di selezione allorché dovrebbero applicarsi disposizioni transitorie.
(12)
La procedura di selezione dei siti conformemente all’azione dovrebbe essere realizzata in due fasi. Inizialmente i siti dovrebbero essere preselezionati a livello nazionale. Ove opportuno, gli Stati membri potrebbero coinvolgere le autorità locali e regionali. La selezione dovrebbe poi aver luogo a livello dell’Unione. È opportuno che ciascun sito a cui viene assegnato il marchio sia controllato al fine di garantire il rispetto continuo dei criteri previsti per il marchio.
(13)
Nel corso della prima valutazione della presente azione è opportuno esaminare l’ampliamento del suo ambito di applicazione geografico.
(14)
Qualora vi sia un chiaro legame tematico tra vari siti ubicati in uno Stato membro, la presente azione dovrebbe consentire candidature comuni. Tali candidature comuni dovrebbero includere un numero ragionevole di siti partecipanti e presentare un valore aggiunto europeo rispetto alle candidature individuali per gli stessi siti.
(15)
In ragione della dimensione transnazionale di taluni siti, l’azione dovrebbe del pari consentire candidature comuni sia nel caso di siti ubicati nei vari Stati membri ma che convergono su un tema specifico, sia nel caso di siti ubicati nel territorio di almeno due Stati membri.
(16)
Per garantire l’uniformità delle condizioni di attuazione della presente decisione, in particolare delle disposizioni relative alla designazione dei siti a cui assegnare il marchio, al ritiro del marchio e alla formalizzazione della rinuncia alla stessa, le competenze di esecuzione dovrebbero essere conferite alla Commissione.
(17)
Le disposizioni amministrative relative al marchio dovrebbero essere semplici e flessibili, conformemente al principio di sussidiarietà.
(18)
Poiché gli obiettivi della presente decisione non possono essere conseguiti in misura sufficiente dagli Stati membri, soprattutto a causa della necessità di nuovi criteri e procedure comuni, chiari e trasparenti per l’assegnazione del marchio nonché di un maggiore coordinamento fra gli Stati membri, e possono dunque essere conseguiti meglio a livello di Unione, quest’ultima può intervenire in base al principio di sussidiarietà sancito dall’articolo 5 del trattato sull’Unione europea. La presente decisione si limita a quanto è necessario per conseguire tali obiettivi, in ottemperanza al principio di proporzionalità enunciato nello stesso articolo,
HANNO ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Stabilimento
È istituita un’azione dell’Unione europea («azione») denominata «marchio del patrimonio europeo» («marchio»).
Articolo 2
Definizioni
Ai fini della presente decisione, si intende per:
1)
«siti», i monumenti, i siti naturali, subacquei, archeologici, industriali o urbani, i paesaggi culturali, i luoghi della memoria, i beni culturali e il patrimonio immateriale associati a un luogo, compreso il patrimonio contemporaneo;
2)
«sito transnazionale»:
a)
siti situati in diversi Stati membri che convergono su un tema specifico per presentare una candidatura comune; o
b)
un sito la cui posizione geografica comprende il territorio di almeno due Stati membri;
3)
«sito tematico nazionale», diversi siti, ubicati nello stesso Stato membro, che convergono su un tema specifico al fine di presentare una candidatura comune.
Articolo 3
Obiettivi
1. L’azione contribuisce al conseguimento dei seguenti obiettivi generali:
a)
rafforzamento del senso di appartenenza dei cittadini europei all’Unione, in particolare dei giovani, sulla base dei valori comuni e degli elementi della storia e del patrimonio culturale europei nonché della consapevolezza della diversità nazionale e regionale;
b)
promozione del dialogo interculturale.
2. Al fine di raggiungere gli obiettivi di cui al paragrafo 1, l’azione persegue i seguenti obiettivi intermedi:
a)
sottolineare il valore simbolico e migliorare la visibilità dei siti che hanno rivestito un ruolo importante nella storia e nella cultura dell’Europa e/o nella costruzione dell’Unione;
b)
aumentare la consapevolezza dei cittadini europei riguardo alla storia dell’Europa e alla costruzione dell’Unione nonché riguardo al loro patrimonio culturale comune, seppure diverso, soprattutto in relazione ai valori democratici e ai diritti umani alla base del processo di integrazione europea.
3. Gli stessi siti perseguono i seguenti obiettivi specifici:
a)
mettere in luce la propria rilevanza europea;
b)
sensibilizzare i cittadini europei al patrimonio culturale comune, soprattutto i giovani;
c)
favorire la condivisione di esperienze e lo scambio di buone pratiche attraverso l’Unione;
d)
estendere e/o migliorare l’accesso per tutti, soprattutto i giovani;
e)
promuovere il dialogo interculturale, soprattutto fra i giovani, attraverso l’educazione artistica, culturale e storica;
f)
favorire le sinergie fra il patrimonio culturale, da un lato, e il settore della creazione e della creatività contemporanea, dall’altro;
g)
contribuire all’attrattiva e allo sviluppo economico e sostenibile delle regioni, in particolare attraverso il turismo culturale.
Articolo 4
Partecipazione all’azione
All’azione possono partecipare su base volontaria gli Stati membri.
Articolo 5
Valore aggiunto e complementarità dell’azione con altre iniziative
La Commissione e gli Stati membri provvedono affinché vi sia complementarità e valore aggiunto dell’azione rispetto ad altre iniziative nel campo del patrimonio culturale quali l’elenco del Patrimonio mondiale dell’Unesco, la lista rappresentativa del patrimonio culturale immateriale dell’umanità dell’Unesco e gli itinerari culturali europei del Consiglio d’Europa.
Articolo 6
Ammissibilità
I siti ai sensi dell’articolo 2 sono ammissibili all’assegnazione del marchio.
Articolo 7
Criteri
1. L’assegnazione del marchio avviene secondo i seguenti criteri («criteri»):
a)
i siti candidati per il marchio devono avere un valore europeo simbolico e devono rivestire un ruolo importante nella storia e nella cultura d’Europa e/o nella costruzione dell’Unione europea. Essi devono dimostrare pertanto di possedere una o più delle seguenti caratteristiche:
i)
carattere transfrontaliero o paneuropeo: come la loro influenza e attrattiva passata e presente vadano oltre le frontiere nazionali di uno Stato membro;
ii)
collocazione e ruolo nella storia e nell’integrazione europee e legame con eventi, personalità o movimenti chiave europei;
iii)
collocazione e ruolo nello sviluppo e nella promozione dei valori comuni che sono alla base dell’integrazione europea;
b)
i siti candidati per il marchio devono presentare un progetto, la cui realizzazione deve iniziare al più tardi entro la fine dell’anno di designazione, che include tutti gli elementi seguenti:
i)
sensibilizzare i cittadini alla rilevanza europea del sito, soprattutto tramite adeguate attività di comunicazione, segnaletica e formazione del personale;
ii)
organizzare attività didattiche, in particolare rivolte ai giovani, per aumentare la consapevolezza della storia comune dell’Europa e del suo patrimonio comune, seppure diverso, e rafforzare il senso di appartenenza ad uno spazio comune;
iii)
promuovere il multilinguismo e facilitare l’accesso ai siti utilizzando varie lingue dell’Unione;
iv)
partecipare alle attività di messa in rete dei siti che hanno ricevuto il marchio al fine di scambiare esperienze e avviare progetti comuni;
v)
migliorare la visibilità e l’attrattiva del sito su scala europea, anche utilizzando le possibilità offerte dalle nuove tecnologie nonché dai mezzi digitali e interattivi e cercando sinergie con altre iniziative europee.
Ogni qualvolta la specifica natura del sito lo permetta, deve essere accolta con favore l’organizzazione di attività artistiche e culturali che promuovano la mobilità dei professionisti della cultura, degli artisti e delle collezioni europei, stimolino il dialogo interculturale e incoraggino i collegamenti fra il patrimonio e la creazione e la creatività contemporanee;
c)
i siti candidati per il marchio devono presentare un progetto che include tutti gli elementi seguenti:
i)
garantire una buona gestione del sito, con definizione di obiettivi e indicatori;
ii)
garantire che il sito venga preservato e tramandato alle generazioni future conformemente alle misure di salvaguardia pertinenti;
iii)
provvedere alla qualità degli strumenti di accoglienza, quali la presentazione storica, le informazioni ai visitatori e la segnaletica;
iv)
garantire l’accesso al sito per il più ampio pubblico possibile, anche mediante adeguamenti del sito o azioni di formazione del personale;
v)
riservare un’attenzione particolare al pubblico giovane, in particolare concedendogli accessi al sito in condizioni privilegiate;
vi)
promuovere il sito come destinazione turistica sostenibile;
vii)
sviluppare una strategia di comunicazione coerente e completa che metta in luce la rilevanza europea del sito;
viii)
garantire che la gestione del sito sia il più possibile rispettosa dell’ambiente.
2. Riguardo ai criteri di cui al paragrafo 1, lettere b) e c), ciascun sito è valutato in modo proporzionato, tenendo conto delle sue caratteristiche.
Articolo 8
Panel europeo
1. È istituito un panel europeo di esperti indipendenti («panel europeo») per effettuare la selezione e il controllo a livello dell’Unione. Esso garantisce la corretta applicazione dei criteri da parte dei siti in tutti gli Stati membri.
2. Il panel europeo è composto da 13 membri; quattro nominati dal Parlamento europeo, quattro dal Consiglio, quattro dalla Commissione e uno dal Comitato delle regioni, secondo le rispettive procedure. Il panel europeo nomina il suo presidente.
3. Il panel europeo è composto da esperti indipendenti dotati di una solida esperienza e competenza nei campi pertinenti agli obiettivi dell’azione. Ogni istituzione o organo cerca di garantire che le competenze degli esperti che nomina siano il più possibile complementari e che tali esperti siano selezionati garantendo una copertura geografica equilibrata.
4. I membri del panel europeo sono nominati per tre anni.
Tuttavia, nel 2012 quattro esperti vengono nominati dal Parlamento europeo per due anni, quattro dal Consiglio per tre anni, quattro dalla Commissione per un anno e uno dal Comitato delle regioni per tre anni.
5. I membri del panel europeo dichiarano qualsiasi conflitto di interessi in corso o potenziale riguardo a un determinato sito. Nel caso di una tale dichiarazione da parte di un membro, o qualora emerga un siffatto conflitto di interessi, il membro non prende parte alla valutazione del sito né degli altri siti dello Stato membro o degli Stati membri interessati.
6. Tutte le relazioni, le raccomandazioni e le notifiche del panel europeo sono pubblicate dalla Commissione.
Articolo 9
Modulo di candidatura
Al fine di mantenere le procedure il più possibile efficaci e semplici la Commissione prepara un modulo comune di candidatura («modulo di candidatura») che riflette i criteri e che viene utilizzato da tutti i siti candidati.
Articolo 10
Preselezione a livello nazionale
1. La preselezione dei siti per l’assegnazione del marchio è sotto la responsabilità degli Stati membri.
2. Ciascuno Stato membro può preselezionare fino a un massimo di due siti ogni due anni.
3. La preselezione avviene secondo i criteri e sulla base del modulo di candidatura.
4. Ciascuno Stato membro partecipante stabilisce le proprie procedure e il calendario per la preselezione conformemente al principio di sussidiarietà, adoperandosi per disposizioni amministrative che siano il più possibile semplici e flessibili. Esso trasmette i moduli di candidatura dei siti preselezionati alla Commissione entro il 1o marzo dell’anno in cui ha luogo la procedura di selezione, conformemente al calendario riportato in allegato.
5. La Commissione pubblica l’elenco completo dei siti preselezionati e ne informa il Parlamento europeo, il Consiglio e il Comitato delle regioni senza indugio dopo la conclusione della fase di preselezione, affinché il Parlamento europeo, il Consiglio, il Comitato delle regioni, gli Stati membri o qualsiasi altra persona o entità possa presentare alla Commissione qualsiasi osservazione suscettibile di influire sulla selezione dei siti.
Articolo 11
Selezione a livello di Unione
1. La selezione dei siti per l’assegnazione del marchio è effettuata dal panel europeo sotto la responsabilità della Commissione.
2. Il panel europeo valuta le candidature dei siti preselezionati e sceglie al massimo un sito per ciascuno Stato membro. Se necessario, possono essere richieste ulteriori informazioni e possono essere organizzate visite dei siti.
3. La selezione avviene in base ai criteri e al modulo di candidatura. Il panel europeo tiene inoltre debitamente conto delle osservazioni di cui all’articolo 10, paragrafo 5.
4. Il panel europeo pubblica una relazione relativa ai siti preselezionati e la trasmette alla Commissione entro la fine dell’anno in cui ha luogo la selezione. Tale relazione comprende una raccomandazione per l’assegnazione del marchio e fornisce una spiegazione a corredo delle sue conclusioni in merito ai siti che sono selezionati e a quelli che non lo sono. La Commissione trasmette senza indugio tale relazione al Parlamento europeo, al Consiglio e al Comitato delle regioni per informazione.
5. I siti candidati che non sono selezionati possono presentare negli anni seguenti nuove candidature per la preselezione a livello nazionale.
Articolo 12
Siti transnazionali
1. Per essere ammesso all’assegnazione del marchio, un sito transnazionale soddisfa le seguenti condizioni:
a)
pieno rispetto dei criteri da parte di ciascun sito partecipante;
b)
designazione di uno dei siti partecipanti come coordinatore incaricato di essere l’unico punto di contatto per la Commissione;
c)
presentazione della candidatura sotto un nome comune;
d)
se del caso, dimostrazione dell’esistenza di un chiaro legame tematico.
2. Le candidature per i siti transnazionali seguono la stessa procedura degli altri siti. Dopo consultazione tra i siti partecipanti, con il coinvolgimento delle competenti autorità nazionali, ciascun sito partecipante compila un modulo per la candidatura e lo trasmette al coordinatore. I siti transnazionali sono preselezioni dallo Stato membro del coordinatore nei limiti del numero dei siti di cui all’articolo 10, paragrafo 2, e sono proposti a nome di tutti gli Stati membri interessati dopo che questi hanno espresso parere favorevole.
3. Quando un sito transnazionale è selezionato, il marchio è assegnato al sito transnazionale nell’insieme e sotto il nome comune.
4. Se un sito transnazionale risponde a tutti i criteri, in fase di selezione gli sarà data priorità.
Articolo 13
Siti tematici nazionali
1. Per essere ammesso all’assegnazione del marchio, un sito tematico nazionale soddisfa tutte le seguenti condizioni:
a)
dimostrazione del valore aggiunto europeo di una candidatura comune rispetto a candidature individuali;
b)
dimostrazione di un chiaro legame tematico;
c)
pieno rispetto dei criteri da parte di ciascun sito partecipante;
d)
designazione di uno dei siti partecipanti come coordinatore incaricato di essere l’unico punto di contatto per la Commissione;
e)
presentazione della candidatura sotto un nome comune.
2. Le candidature per i siti tematici nazionali seguono la stessa procedura applicabile agli altri siti. Ciascun sito partecipante compila un modulo di candidatura e lo invia al coordinatore. I siti tematici nazionali sono preselezionati dallo Stato membro interessato nei limiti del numero dei siti di cui all’articolo 10, paragrafo 2.
3. Qualora un sito tematico nazionale sia selezionato, il marchio è assegnato al sito tematico nazionale nel suo insieme e sotto il nome comune.
Articolo 14
Designazione
1. La Commissione designa i siti ai quali assegnare il marchio tenendo debitamente conto delle raccomandazioni del panel europeo. Essa informa della designazione il Parlamento europeo, il Consiglio e il Comitato delle regioni.
2. Il marchio viene assegnato in modo permanente, alle condizioni di cui all’articolo 15 e a condizione del prosieguo dell’azione, fatto salvo l’articolo 16.
Articolo 15
Controllo
1. Ciascun sito a cui viene assegnato il marchio è controllato periodicamente al fine di verificare che esso continui a rispettare i criteri nonché il progetto e il piano di lavoro presentati al momento della candidatura.
2. Gli Stati membri sono responsabili del controllo di tutti i siti che si trovano nei rispettivi territori. Il controllo di un sito transnazionale è di competenza dello Stato membro del coordinatore.
3. Gli Stati membri raccolgono tutte le informazioni necessarie e preparano una relazione ogni quattro anni, conformemente al calendario riportato nell’allegato. Gli Stati membri trasmettono la relazione alla Commissione entro il 1o marzo dell’anno in cui ha luogo la procedura di controllo. La Commissione sottopone la relazione all’esame del panel europeo.
4. Il panel europeo pubblica una relazione sullo stato dei siti che hanno ricevuto il marchio entro la fine dell’anno in cui ha luogo la procedura di controllo, comprendente se necessario le raccomandazioni di cui tenere conto nel periodo di controllo successivo.
5. La Commissione stabilisce, in cooperazione con il panel europeo, indicatori comuni affinché gli Stati membri possano applicare un approccio coerente per il controllo.
Articolo 16
Ritiro del marchio o rinuncia allo stesso
1. Qualora il panel europeo stabilisca che un sito non rispetta più i criteri o il progetto e il piano di lavoro presentati al momento della candidatura, esso avvia un dialogo con lo Stato membro in questione attraverso la Commissione, al fine di agevolare gli adeguamenti necessari del sito.
2. Se diciotto mesi dopo l’inizio del dialogo il sito non ha ancora apportato gli adeguamenti necessari, il panel europeo ne dà notifica alla Commissione. Tale notifica deve essere accompagnata da una motivazione e deve includere raccomandazioni pratiche su come migliorare la situazione.
3. Se diciotto mesi dopo la notifica di cui al paragrafo 2 le raccomandazioni pratiche non sono state messe in atto, il panel europeo rivolge una raccomandazione alla Commissione con cui chiede il ritiro del marchio al sito in questione.
4. Qualora il panel europeo stabilisca che un sito che partecipa a un sito transnazionale o un sito tematico nazionale non rispetta più i criteri o il progetto e il piano di lavoro presentati al momento della candidatura, si applica la procedura di cui ai paragrafi 1, 2 e 3. Il ritiro ai sensi del presente paragrafo si applica al sito transnazionale o al sito tematico nazionale nel suo insieme. Tuttavia, nei casi in cui non sia compromessa la coerenza del sito transnazionale o del sito tematico nazionale, il panel europeo può raccomandare di limitare il ritiro al sito partecipante in questione.
5. La Commissione adotta la decisione in merito al ritiro del marchio tenendo debitamente conto delle raccomandazioni di cui al paragrafo 3. Essa informa del ritiro il Parlamento europeo, il Consiglio e il Comitato delle regioni.
6. I siti possono rinunciare al marchio in qualsiasi momento e in tal caso essi lo notificano allo Stato membro interessato che informa a sua volta la Commissione della rinuncia. Quest’ultima formalizza la rinuncia e ne informa il Parlamento europeo, il Consiglio e il Comitato delle regioni.
Articolo 17
Modalità pratiche
1. La Commissione esegue l’azione. In particolare:
a)
garantisce la coerenza e la qualità complessive dell’azione;
b)
assicura il coordinamento fra gli Stati membri e il panel europeo;
c)
alla luce degli obiettivi e dei criteri, stabilisce orientamenti ai fini dell’assistenza nelle procedure di selezione e di controllo in stretta cooperazione con il panel europeo;
d)
fornisce sostegno al panel europeo.
2. La Commissione è tenuta a comunicare le informazioni riguardanti il marchio e a garantirne la visibilità a livello di Unione, in particolare creando e gestendo un sito web specifico. La Commissione assicura inoltre la creazione di un logo per l’azione.
3. La Commissione promuove le attività di messa in rete fra i siti che hanno ricevuto il marchio.
4. Le azioni di cui ai paragrafi 2 e 3 del presente articolo nonché i costi del panel europeo sono finanziati con la dotazione finanziaria di cui all’articolo 20.
Articolo 18
Valutazione
1. La Commissione garantisce una valutazione esterna e indipendente dell’azione. Detta valutazione ha luogo ogni sei anni conformemente al calendario riportato nell’allegato ed esamina ogni elemento, tra cui l’efficacia dei processi di gestione dell’azione, il numero dei siti, l’impatto dell’azione, l’ampliamento dell’ambito di applicazione geografica, le possibilità di migliorarla e l’opportunità di mantenerla.
2. La Commissione presenta al Parlamento europeo, al Consiglio e al Comitato delle regioni una relazione in merito alla valutazione di cui al paragrafo 1 entro sei mesi dalla sua conclusione, corredata, se del caso, di opportune proposte.
Articolo 19
Disposizioni transitorie
1. Gli Stati membri che non hanno partecipato all’iniziativa intergovernativa del marchio del patrimonio europeo («iniziativa intergovernativa») possono preselezionare fino ad un massimo di quattro siti candidati al marchio nel 2013.
2. Gli Stati membri che hanno partecipato all’iniziativa intergovernativa possono preselezionare fino a un massimo di quattro siti candidati al marchio nel 2014. Essi possono proporre siti cui è già stato assegnato un marchio nel quadro dell’iniziativa intergovernativa.
3. Tutti i siti di cui ai paragrafi 1 e 2 sono valutati dal panel europeo in base agli stessi criteri e seguono la stessa procedura applicabile agli altri siti.
4. Qualora uno dei siti di cui ai paragrafi 1 e 2 non rispetti i criteri o siano necessarie ulteriori informazioni relative a esso, il panel europeo avvia un dialogo con lo Stato membro in questione tramite la Commissione per valutare se sia possibile migliorare la domanda prima che venga presa una decisione. Se necessario potranno essere organizzate visite del sito.
Articolo 20
Disposizioni finanziarie
1. La dotazione finanziaria per l’attuazione dell’azione per il periodo dal 1o gennaio 2012 al 31 dicembre 2013 è pari a 650 000 EUR.
2. Gli stanziamenti annuali sono autorizzati dall’autorità di bilancio nei limiti del quadro finanziario pluriennale.
Articolo 21
Entrata in vigore
La presente decisione entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Fatto a Strasburgo, il 16 novembre 2011