PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 17. února 2012
o prováděcích pravidlech pro vybírání poplatků za překročení emisí CO2 z nových lehkých užitkových vozidel podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 510/2011
(Text s významem pro EHP)
(2012/99/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 510/2011 ze dne 11. května 2011, kterým se stanoví výkonnostní emisní normy pro nová lehká užitková vozidla v rámci integrovaného přístupu Unie ke snižování emisí CO2 z lehkých vozidel (1), a zejména na čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Jestliže Komise v souladu s čl. 8 odst. 6 nařízení (EU) č. 510/2011 potvrdí a v souladu s čl. 10 odst. 2 uvedeného nařízení zveřejní, že výrobce nesplnil požadavky uvedené v článku 4 nařízení (EU) č. 510/2011, uloží Komise v souladu s čl. 9 odst. 1 uvedeného nařízení výrobci nebo v případě sdružení jeho správci poplatek za překročení emisí.
(2)
Je nutné přijmout prováděcí pravidla pro vybírání těchto poplatků za překročení emisí.
(3)
Podle čl. 9 odst. 4 nařízení (EU) č. 510/2011 se částky poplatku za překročení emisí považují za příjem souhrnného rozpočtu Evropské unie a začlení se a zaúčtují do hlavy 7 souhrnného rozpočtu. Vybírání poplatků je proto vhodné provádět podle pravidel pro vybírání pohledávek stanovených v nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (2) a nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3).
(4)
Za účelem zjištění pohledávek ve smyslu článku 71 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 je nutné vzít v potaz, že Komise by měla v souladu s čl. 8 odst. 4 nařízení (EU) č. 510/2011 seznámit každého výrobce s předběžným výpočtem průměrných specifických emisí CO2 za předchozí rok, cíle pro specifické emise a rozdílu mezi jeho průměrnými specifickými emisemi a cílem pro specifické emise v daném roce a v souladu s čl. 8 odst. 5 uvedeného nařízení musí být výrobci dána možnost tento výpočet ověřit a do tří měsíců ode dne, kdy mu byl výpočet oznámen, sdělit Komisi případné chyby.
(5)
S ohledem na výměnu názorů, která probíhá mezi Komisí a výrobcem před tím, než je potvrzena výkonnost výrobce v souladu s čl. 8 odst. 6 a článkem 10 nařízení (EU) č. 510/2011 a s ohledem na to, že výrobce může vznést připomínky k výpočtu výkonnosti, se má mít za to, že Komise potvrzením výkonnosti prokázala existenci dluhu a že je pohledávka jistá ve smyslu článku 71 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002.
(6)
Poplatek za překročení emisí se vypočítá v souladu se vzorci stanovenými v čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 510/2011 a zveřejní se podle článku 10 uvedeného nařízení. Pohledávka by se tedy měla považovat za pevnou částku splatnou ve smyslu článku 71 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002.
(7)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Komise vybere poplatek za překročení emisních limitů vypočtený v souladu s článkem 9 nařízení (EU) č. 510/2011 vystavením inkasního příkazu a oznámení o dluhu určeného dotčenému výrobci v souladu s ustanoveními článků 71 až 74 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 a článků 78 až 89 nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 17. února 2012.
DECISIONE DI ESECUZIONE DELLA COMMISSIONE
del 17 febbraio 2012
relativa alle modalità per la riscossione delle indennità per le emissioni di CO2 in eccesso prodotte dai veicoli commerciali leggeri nuovi ai sensi del regolamento (UE) n. 510/2011 del Parlamento europeo e del Consiglio
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2012/99/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (UE) n. 510/2011 del Parlamento europeo e del Consiglio, dell’11 maggio 2011, che definisce i livelli di prestazione in materia di emissioni dei veicoli commerciali leggeri nuovi nell’ambito dell’approccio integrato dell’Unione finalizzato a ridurre le emissioni di CO2 dei veicoli leggeri (1), in particolare l’articolo 9, paragrafo 3,
considerando quanto segue:
(1)
Qualora la Commissione, a norma dell’articolo 8, paragrafo 6, del regolamento (UE) n. 510/2011, confermi e, a norma dell’articolo 10, paragrafo 2, del medesimo regolamento, renda pubblico che il costruttore non ha rispettato l’articolo 4 del regolamento in parola, a norma dell’articolo 9, paragrafo 1, del medesimo regolamento è opportuno che imponga indennità per le emissioni in eccesso al costruttore o, nel caso di un consorzio, al gestore del consorzio.
(2)
È opportuno stabilire le modalità d’applicazione per la riscossione di tali indennità per le emissioni in eccesso.
(3)
Ai sensi dell’articolo 9, paragrafo 4, del regolamento (UE) n. 510/2011, le indennità per le emissioni in eccesso si considerano entrate del bilancio generale dell’Unione europea e sono pertanto iscritte al titolo 7 del bilancio generale. È pertanto opportuno applicare come metodo di riscossione le norme relative al recupero dei crediti stabilite dal regolamento (CE, Euratom) n. 1605/2002 del Consiglio, del 25 giugno 2002, che stabilisce il regolamento finanziario applicabile al bilancio generale delle Comunità europee (2), e dal regolamento (CE, Euratom) n. 2342/2002 della Commissione, del 23 dicembre 2002, recante modalità di applicazione del regolamento (CE, Euratom) n. 1605/2002 del Consiglio che stabilisce il regolamento finanziario applicabile al bilancio generale delle Comunità europee (3).
(4)
Ai fini della fissazione dei crediti ai sensi dell’articolo 71 del regolamento (CE, Euratom) n. 1605/2002, è opportuno tenere in considerazione che, conformemente all’articolo 8, paragrafo 4, del regolamento (UE) n. 510/2011, la Commissione comunica ad ogni costruttore il calcolo provvisorio delle emissioni specifiche medie di CO2 prodotte nel precedente anno civile, l’obiettivo per le emissioni specifiche e la differenza tra le emissioni specifiche medie e l’obiettivo per le emissioni specifiche per l’anno in questione e che, a norma dell’articolo 8, paragrafo 5, del medesimo regolamento, ai costruttori è data la possibilità di verificare tale calcolo provvisorio e di notificare alla Commissione eventuali errori nei dati entro tre mesi dalla trasmissione del calcolo provvisorio.
(5)
Tenuto conto dello scambio di vedute che avviene fra la Commissione e il costruttore prima della conferma delle prestazioni del costruttore a norma dell’articolo 8, paragrafo 6, e dell’articolo 10 del regolamento (UE) n. 510/2011, e della facoltà conferita al costruttore di presentare osservazioni avverso i calcoli delle sue prestazioni, si considera che, attraverso la conferma delle prestazioni, la Commissione ha dimostrato che il debito esiste e che il credito è certo ai sensi dell’articolo 71 del regolamento (CE, Euratom) n. 1605/2002.
(6)
È opportuno calcolare le indennità per le emissioni in eccesso conformemente alle formule di cui all’articolo 9, paragrafo 2, del regolamento (UE) n. 510/2011 e pubblicarle ai sensi dell’articolo 10 del medesimo regolamento. È quindi opportuno considerare il credito un importo fisso dovuto ai sensi dell’articolo 71 del regolamento (CE, Euratom) n. 1605/2002.
(7)
Le misure di cui alla presente decisione sono conformi al parere del Comitato sui cambiamenti climatici,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
La Commissione procede al recupero delle indennità per le emissioni in eccesso calcolate conformemente all’articolo 9 del regolamento (UE) n. 510/2011 mediante fissazione di un ordine di riscossione e mediante emissione di una nota di addebito inviata al costruttore interessato, a norma delle disposizioni degli articoli da 71 a 74 del regolamento (CE, Euratom) n. 1605/2002 e degli articoli da 78 a 89 del regolamento (CE, Euratom) n. 2342/2002.
Articolo 2
La presente decisione entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Fatto a Bruxelles, il 17 febbraio 2012