NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 406/2010
ze dne 26. dubna 2010,
kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 79/2009 o schvalování typu vozidel na vodíkový pohon
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 79/2009 ze dne 14. ledna 2009 o schvalování typu vozidel na vodíkový pohon a o změně směrnice 2007/46/ES (1) a zejména s ohledem na článek 12 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 79/2009 je zvláštním nařízením pro účely postupu Společenství pro schvalování typu podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (2).
(2)
Nařízení (ES) č. 79/2009 stanoví základní ustanovení o požadavcích na schvalování typu motorových vozidel, pokud jde o vodíkový pohon, na schvalování typu vodíkových konstrukčních částí a vodíkových systémů a na instalaci takových konstrukčních částí a systémů.
(3)
Po vstupu stávajícího nařízení v platnost by měli být výrobci schopni dobrovolně žádat o ES schválení typu celého vozidla s vodíkovým pohonem. Avšak některé samostatné směrnice v kontextu postupu Společenství pro schvalování typu podle směrnice 2007/46/ES nebo některé jejich požadavky by se neměly vztahovat na vozidla s vodíkovým pohonem, protože technické vlastnosti vozidel s vodíkovým pohonem se podstatně liší od konvenčních vozidel, pro něž byly tyto směrnice o schvalování typu v zásadě určeny. Do doby, než budou tyto směrnice novelizovány tak, aby obsahovaly specifická ustanovení a zkušební postupy pro vozidla s vodíkovým pohonem, je nezbytné stanovit přechodná ustanovení, která vyjmou vozidla s vodíkovým pohonem z působnosti těchto směrnic či některých jejich požadavků.
(4)
Je nezbytné přijmout harmonizovaná pravidla pro hrdla pro doplňování vodíku, aby byla zajištěna možnost doplňovat palivo do vodíkových vozidel bezpečně a spolehlivě v celém Společenství.
(5)
Opatření uvedená v tomto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Technického výboru - motorová vozidla,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„vodíkovým čidlem“ čidlo používané pro detekci vodíku ve vzduchu;
2)
„konstrukční částí třídy 0“ vodíkové konstrukční části odolávající vysokému tlaku, včetně palivových vedení a upevňovacích dílů obsahujících vodík o jmenovitém pracovním tlaku vyšším než 3,0 MPa;
3)
„konstrukční částí třídy 1“ vodíkové konstrukční části odolávající střednímu tlaku, včetně palivových vedení a upevňovacích dílů obsahujících vodík o jmenovitém pracovním tlaku vyšším než 0,45 MPa a nižším než 3,0 MPa;
4)
„konstrukční částí třídy 2“ vodíkové konstrukční části odolávající nízkému tlaku, včetně palivových vedení a upevňovacích dílů obsahujících vodík o jmenovitém pracovním tlaku do 0,45 MPa včetně;
5)
„úplným ovinutím“ ovinutí s vlákny vinutými přes vložku jak ve směru obvodu, tak ve směru osy zásobníku;
6)
„obručovitým ovinutím“ ovinutí vlákny vinutými převážně po obvodu válcové části vložky tak, aby na vlákno nepůsobilo významné napětí ve směru rovnoběžném s podélnou osou zásobníku;
7)
výrazem „Nm3“ či „Ncm3“ objem suchého plynu, který zabírá objem 1 m3 nebo 1 cm3 při teplotě 273,15 K (0 °C) a při absolutním tlaku 101,325 kPa (1 atm);
8)
„životností“ počet let, během kterých je možné zásobníky bezpečně používat v souladu s provozními podmínkami;
9)
„typem vodíkového systému“ skupina vodíkových systémů, které se neliší, buď pokud jde o jejich obchodní název či značku výrobce, nebo pokud jde o vodíkové konstrukční části v nich obsažené;
10)
„typem vozidla, pokud jde o vodíkový pohon“ skupina vozidel, která se neliší, pokud jde o skupenství použitého vodíku nebo o hlavní charakteristiky vodíkového systému či vodíkových systémů;
11)
„typem vodíkové konstrukční části“ skupina vodíkových konstrukčních částí, které se neliší v žádném z následujících aspektů:
a)
obchodní název či značka výrobce;
b)
klasifikace;
c)
hlavní funkce;
12)
„elektronickým řídicím systémem“ kombinace jednotek, jejichž účelem je vzájemně spolupracovat při zajišťování řídicí funkce uvedeného vozidla pomocí elektronického zpracování dat;
13)
„komplexními elektronickými řídicími systémy vozidel“ elektronické řídicí systémy, které jsou uspořádány hierarchicky a v jejichž rámci může být jedna elektronicky řízená funkce potlačena systémem/funkcí vyšší úrovně a může se stát součástí komplexního systému;
14)
„zásobníkem“ jakýkoli systém používaný pro skladování kryogenního vodíku či stlačeného (plynného) vodíku, s vyloučením jakýchkoli jiných vodíkových konstrukčních částí, které mohou být k zásobníku připojeny či instalovány uvnitř zásobníku;
15)
„sestavou zásobníku“ dva či více zásobníků s integrálním spojovacím palivovým vedením umístěných z ochranných důvodů uvnitř skříňového pouzdra nebo ochranného rámu;
16)
„pracovním cyklem“ jeden cyklus zapnutí a vypnutí systému/systémů konverze vodíku;
17)
„cyklem plnění“ nárůst tlaku o více než 25 procent pracovního tlaku zásobníku působením vnějšího zdroje vodíku;
18)
„regulátorem tlaku“ zařízení, které se používá k řízení tlaku plynného paliva přiváděného do systému konverze vodíku;
19)
„prvním regulátorem tlaku“ regulátor tlaku, jehož vstupním tlakem je tlak zásobníku;
20)
„nevratným ventilem“ ventil, který umožňuje tok vodíku pouze jedním směrem;
21)
„tlakem“ přetlak měřený v MPa oproti atmosférickému tlaku, není-li uvedeno jinak;
22)
„upevňovacím dílem“ konektor použitý v systému potrubí nebo hadic;
23)
„ohebným palivovým vedením“ ohebné potrubí nebo ohebná hadice, kterými protéká vodík;
24)
„výměníkem tepla“ zařízení pro zahřívání vodíku;
25)
„vodíkovým filtrem“ filtr používaný pro oddělování oleje, vody a nečistot od vodíku;
26)
„automatickým ventilem“ ventil, který se neobsluhuje ručně, ale pomocí spouštěče, s výjimkou nevratných ventilů, jak jsou definovány v bodě 20;
27)
„přetlakovým zařízením“ opětně nezapínající zařízení, které, když je za stanovených podmínek aktivováno, se používá pro uvolnění kapaliny z vodíkového systému vystaveného tlaku;
28)
„přetlakovým ventilem“ opětně zapínající zařízení aktivované tlakem, které, když je za stanovených podmínek aktivováno, se používá pro uvolnění kapaliny z vodíkového systému vystaveného tlaku;
29)
„spojem pro doplňování paliva“ nebo „hrdlem pro doplňování paliva“ zařízení používané pro doplňování zásobníku u čerpací stanice;
30)
„snímatelným systémem pro uchovávání“ snímatelný systém uvnitř vozidla, který obsahuje a chrání jeden či více zásobníků či sestav zásobníku;
31)
„konektorem snímatelného systému pro uchovávání“ spojovací vodíkové zařízení mezi snímatelným systémem pro uchovávání a částí vodíkového systému, jež je trvale instalována ve vozidle;
32)
„autofretáží“ postup aplikace tlaku, který se používá při výrobě kompozitních zásobníků s kovovými vložkami, při němž se vložka namáhá až za mez pevnosti v tahu, a to dostatečně k tomu, aby došlo k trvalé plastické deformaci, což má za následek, že při nulovém vnitřním tlaku je ve vložce napětí v tlaku a ve vláknech napětí v tahu;
33)
„vložkou“ část nádoby, která se používá jako plynotěsný vnitřní plášť, na který jsou navíjena výztužná vlákna, aby se dosáhlo potřebné pevnosti;
34)
„teplotou okolí“ rozsah teplot 20 °C ± 10 °C;
35)
„jednotkami“ nejmenší části jednotlivých součástí systému, jimiž se příloha VI zabývá, protože tyto kombinace součástí budou pro účely identifikace, analýzy či výměny považovány za samostatné objekty;
36)
„světlou výškou vozidla“ vzdálenost mezi rovinou vozovky a spodní stranou vozidla;
37)
„bezpečnostním zařízením“ zařízení zajišťující bezpečný provoz v běžném provozním rozsahu nebo v přípustném chybovém rozsahu systému;
38)
„systémem konverze vodíku“ systém navržený pro konverzi vodíku na elektrickou, mechanickou či termální energii, jenž zahrnuje například pohonný systém či pohonné systémy nebo pomocnou pohonnou jednotku či jednotky;
39)
„nepřípustným chybovým rozsahem“ procesní proměnné rozsah, v němž je třeba očekávat nežádoucí událost;
40)
„plynem pro zkoušku těsnosti“ vodík, helium či směs inertních plynů obsahující prokazatelně zjistitelné množství helia nebo plynného vodíku;
41)
„běžným provozním rozsahem“ procesní proměnné rozsah plánovaný pro její hodnoty;
42)
„vnějším tlakem“ tlak působící na konvexní straně vnitřního zásobníku nebo vnějšího pláště;
43)
„vnějším pláštěm“ část zásobníku, v níž se nachází vnitřní zásobník(y) a jeho uzavírací systém;
44)
„pevným palivovým vedením“ potrubí, které za běžného provozu není určeno k ohybu a kterým proudí vodík;
45)
„systémem řízení odpařování“ systém, který za běžných podmínek zneškodňuje odpařovaný plyn;
46)
„zabezpečenými systémy instrumentace“ systémy řízení procesů bránící dosažení nepřípustného chybového rozsahu automatickým zásahem v procesu;
47)
„šarží“ množství zásobníků vyrobených postupně za sebou, které mají stejné jmenovité rozměry, konstrukci, stanovený konstrukční materiál, výrobní postup, výrobní zařízení a, kde je to vhodné, časové, teplotní a atmosférické podmínky během tepelného zpracování;
48)
„vybavením zásobníku“ veškerá zařízení připevněná přímo k vnitřnímu zásobníku nebo k vnějšímu plášti zásobníku;
49)
„dokončeným zásobníkem“ zásobník, typický pro normální výrobu, kompletní s vnějším povlakem, včetně integrální izolace stanovené výrobcem, ale bez neintegrální izolace nebo ochrany;
50)
„tlakem při roztržení“ tlak, při kterém dojde k roztržení zásobníku;
51)
„přípustným chybovým rozsahem“ procesní proměnné rozsah mezi běžným provozním rozsahem a nepřípustným chybovým rozsahem;
52)
„systémem odpařování“ systém, který za běžných podmínek odvádí odpar, než se otevře přetlakové zařízení zásobníku či zásobníků;
53)
„ručním ventilem“ ručně obsluhovaný ventil;
54)
„bezpečnostní koncepcí“ opatření navrhovaná za účelem zajištění bezpečného provozu i v případě selhání či náhodných chyb;
55)
„systémem sledování a kontroly použití“ systém, který počítá cykly plnění a zabrání dalšímu použití vozidla, když je překročen předem stanovený počet cyklů plnění;
56)
„vedením přívodu paliva“ vedení, které přivádí vodík do systému či systémů konverze vodíku;
57)
„kompozitním zásobníkem“ zásobník sestrojený z více než jednoho materiálu;
58)
„ovinutím“ spojitá vlákna impregnovaná pryskyřicí použitá jako vyztužení navinutá na vložku;
59)
„tlakem při autofretáži“ tlak uvnitř ovinutého zásobníku, při kterém je dosaženo požadovaného rozdělení napětí mezi vložku a ovinutí;
60)
„hranicí funkčního provozu“ hranice vnějších fyzických možností, v rámci nichž je systém schopen udržet kontrolu;
61)
„rozsahem ovládání“ rozsah, v rámci něhož systém pravděpodobně uplatní funkce ovládání ve vztahu k výstupní veličině;
62)
„přenosovými spoji“ prostředky využívané k propojení různě rozmístěných jednotek za účelem přenosu signálů, provozních dat či přívodu energie;
63)
„systémy/funkcemi vyšší úrovně“ ovládací prvky, jež využívají přídavných opatření pro zpracování a/nebo snímání za účelem úpravy chování vozidla pomocí změn povelů v rámci běžné funkce/běžných funkcí řídicího systému vozidla.
Článek 2
Správní předpisy pro ES schvalování typu vozidel, pokud jde o vodíkový pohon
1. Výrobce či jeho zástupce předloží schvalovacímu orgánu žádost o ES schválení typu vozidla, pokud jde o vodíkový pohon.
2. Žádost musí být vypracována podle vzoru informačního dokumentu uvedeného v části 1 přílohy I.
Výrobce předloží informace stanovené v části 3 přílohy I ohledně periodického ověřování technické způsobilosti během životnosti vozidla.
3. Pokud budou splněny příslušné požadavky uvedené v části 1 přílohy III nebo v části 1 přílohy IV, v příloze V a v příloze VI, schvalovací orgán udělí ES schválení typu a vydá číslo schválení typu odpovídající systému číslování stanovenému v příloze VII směrnice 2007/46/ES.
Členský stát nesmí přidělit stejné číslo jinému typu vozidla.
4. Pro účely odstavce 3 vydá schvalovací orgán certifikát ES schválení typu vyhotovený v souladu se vzorem uvedeným v části 2 přílohy I.
Článek 3
Správní předpisy pro ES schvalování typu vodíkových konstrukčních částí a systémů
1. Výrobce či jeho zástupce předloží schvalovacímu orgánu žádost o ES schválení typu konstrukční části pro typ vodíkové konstrukční části či vodíkového systému
Žádost musí být vypracována podle vzoru informačního dokumentu uvedeného v části 1 přílohy II.
2. Pokud budou splněny příslušné požadavky uvedené v příloze III nebo v příloze IV, schvalovací orgán udělí ES schválení typu konstrukční části a vydá číslo schválení typu odpovídající systému číslování stanovenému v příloze VII směrnice 2007/46/ES.
Členský stát nesmí přidělit stejné číslo jinému typu vodíkové konstrukční části nebo vodíkového systému.
3. Pro účely odstavce 2 vydá schvalovací orgán certifikát ES schválení typu vyhotovený v souladu se vzorem uvedeným v části 2 přílohy II.
Článek 4
Pro účely ES schválení typu celého vozidla s vodíkovým pohonem v souladu s články 6 a 9 směrnice 2007/46/ES se nepoužijí tyto předpisy:
1)
směrnice Rady 80/1268/EHS (3);
2)
směrnice Rady 80/1269/EHS (4), pokud jde o vozidla s vodíkovým pohonem poháněná spalovacím motorem;
3)
příloha I směrnice Rady 70/221/EHS (5);
4)
oddíl 3.3.5 přílohy II a oddíl 4.3.2 dodatku 1 k příloze II směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/27/ES (6);
5)
oddíl 3.2.6 přílohy II a oddíl 1.4.2.2 dodatku 1 k příloze II směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/79/ES (7).
Článek 5
Značka ES schválení typu konstrukční části
Všechny vodíkové konstrukční části či vodíkové systémy shodující se s typem, pro který bylo vydáno ES schválení typu konstrukční části v souladu s tímto nařízením, budou opatřeny značkou ES schválení typu konstrukční části, jak je stanoveno v části 3 přílohy II.
Článek 6
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 26. dubna 2010.
REGOLAMENTO (UE) N. 406/2010 DELLA COMMISSIONE
del 26 aprile 2010
recante disposizioni di applicazione del regolamento (CE) n. 79/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio relativo all’omologazione di veicoli a motore alimentati a idrogeno
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 79/2009 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 14 gennaio 2009, relativo all’omologazione di veicoli a motore alimentati a idrogeno e che modifica la direttiva 2007/46/CE (1), in particolare l’articolo 12,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (CE) n. 79/2009 è un regolamento distinto, adottato ai fini della procedura comunitaria di omologazione di cui alla direttiva 2007/46/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 5 settembre 2007, che istituisce un quadro per l’omologazione dei veicoli a motore e dei loro rimorchi nonché dei sistemi, componenti ed entità tecniche destinati a tali veicoli («la direttiva quadro») (2).
(2)
Il regolamento (CE) n. 79/2009 fissa le norme fondamentali per l’omologazione dei veicoli a motore alimentati a idrogeno e per l’omologazione dei componenti e degli impianti a idrogeno, nonché per l’installazione di tali componenti e impianti.
(3)
A partire dall’entrata in vigore del presente regolamento i costruttori devono essere in grado di applicare, su base volontaria, per tutta la CE l’omologazione di veicoli completi alimentati a idrogeno. Tuttavia alcune delle direttive distinte nel contesto della procedura di omologazione di cui alla direttiva 2007/46/CE o alcune delle loro prescrizioni non vanno applicate ai veicoli alimentati a idrogeno, poiché le caratteristiche tecniche dei veicoli a idrogeno sono molto diverse da quelle dei veicoli tradizionali a cui sono indirizzate tali direttive relative all’omologazione. In attesa della modifica di tali direttive al fine di includere disposizioni e procedure di prova specifiche per i veicoli a idrogeno occorre stabilire disposizioni transitorie in modo da esentare i veicoli a idrogeno da tali direttive o da alcune delle loro prescrizioni.
(4)
Occorre adottare norme armonizzate sui bocchettoni di rifornimento d’idrogeno, compresi quelli destinati all’uso dell’idrogeno liquido, in modo da garantire il rifornimento in tutta la Comunità ai veicoli a idrogeno in maniera sicura e affidabile.
(5)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato tecnico - Veicoli a motore,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Definizioni
Ai fini del presente regolamento si applicano le definizioni seguenti:
1)
«sensore di idrogeno», un sensore utilizzato per rilevare l’idrogeno nell’aria;
2)
«componente di classe 0», componenti a idrogeno ad alta pressione incluse le tubazioni di alimentazione e i raccordi contenenti idrogeno a una pressione di esercizio nominale superiore a 3,0 MPa;
3)
«componente di classe 1», componenti a idrogeno a media pressione incluse le tubazioni di alimentazione e i raccordi contenenti idrogeno a una pressione di esercizio nominale tra 0,45 MPa e 3,0 MPa;
4)
«componente di classe 2», componenti a idrogeno a bassa pressione incluse le tubazioni di alimentazione e i raccordi contenenti idrogeno a una pressione di esercizio nominale fino a 0,45 MPa;
5)
«camicia esterna completa», camicia esterna con i filamenti avvolti attorno alla camicia interna sia nella direzione circonferenziale sia in quella assiale del serbatoio;
6)
«camicia esterna circonferenziale», camicia esterna con i filamenti avvolti in una direzione sostanzialmente circonferenziale attorno alla porzione cilindrica della camicia interna in modo che i filamenti non siano soggetti ad alcun carico significativo nella direzione longitudinale del serbatoio;
7)
«Nm3» o «Ncm3», un volume di gas secco che occupa un volume di 1 m3 o 1 cm3 ad una temperatura di 273,15 K (0 °C) e una pressione assoluta di 101,325 kPa (1 atm);
8)
«vita di impiego», numero di anni durante i quali i serbatoi possono essere utilizzati in sicurezza in conformità delle condizioni di impiego;
9)
«tipo di impianto a idrogeno», un gruppo di impianti a idrogeno che non presenta differenze di nome commerciale o marchio del costruttore o di componenti a idrogeno;
10)
«tipo di veicolo a idrogeno», un gruppo di veicoli che non presenta differenze per quanto riguarda lo stato dell’idrogeno impiegato o le caratteristiche principali dei suoi impianti a idrogeno;
11)
«tipo di componente a idrogeno», gruppo di componenti a idrogeno che non presentano differenze per quanto riguarda:
a)
nome commerciale o marchio del costruttore;
b)
classificazione;
c)
funzione principale;
12)
«sistema di controllo elettronico», un insieme di unità progettate per cooperare nella produzione della funzione di controllo del veicolo mediante l’elaborazione elettronica dei dati;
13)
«sistemi complessi di controllo elettronico del veicolo», sistemi di controllo elettronico soggetti ad una gerarchia di controllo in cui una funzione controllata elettronicamente può essere annullata da un sistema/da una funzione di livello più elevato e che diventano parte del sistema complesso;
14)
«serbatoio», qualsiasi sistema utilizzato per l’immagazzinamento di idrogeno criogenico o gassoso compresso, ad esclusione di qualsiasi altro componente a idrogeno fissato o montato all’interno del serbatoio;
15)
«gruppo serbatoio», due o più serbatoi con tubazioni di alimentazione integrali interconnesse, protetti da un involucro o da telaio di protezione;
16)
«ciclo di funzionamento», un ciclo di avvio e di spegnimento degli impianti di conversione dell’idrogeno;
17)
«ciclo di riempimento», un aumento della pressione di oltre il 25 percento della pressione di esercizio del serbatoio a causa di una fonte esterna di idrogeno;
18)
«regolatore di pressione», un dispositivo utilizzato per controllare la pressione di erogazione del combustibile gassoso all’impianto di conversione dell’idrogeno;
19)
«primo regolatore di pressione», il regolatore di pressione che ha come pressione di entrata la pressione del serbatoio;
20)
«valvola di non ritorno», una valvola che permette il flusso dell’idrogeno in una sola direzione;
21)
«pressione», la pressione manometrica misurata in MPa rispetto alla pressione atmosferica, salvo diversa indicazione;
22)
«raccordo», una connessione utilizzata in un sistema di condotti o di tubazioni rigide o flessibili;
23)
«tubazione di alimentazione flessibile», un tubo o condotto flessibile entro cui circola l’idrogeno;
24)
«scambiatore di calore», un dispositivo di riscaldamento dell’idrogeno;
25)
«filtro dell'idrogeno», un filtro utilizzato per separare olio, acqua e sporcizia dall’idrogeno;
26)
«valvola automatica», una valvola che non è azionata manualmente ma da un attuatore, ad eccezione delle valvole di non ritorno di cui al punto 20;
27)
«dispositivo di sovrappressione», dispositivo che non si richiude e che, se attivato in condizioni specifiche, è utilizzato per rilasciare fluido da un impianto pressurizzato a idrogeno;
28)
«valvola di sovrappressione», valvola che si richiude azionata a pressione e che, se attivata in condizioni specifiche, è utilizzata per rilasciare fluido da un impianto a idrogeno pressurizzato;
29)
«raccordo» o «bocchettone di rifornimento», dispositivo utilizzato per riempire il serbatoio alla stazione di servizio;
30)
«sistema di stoccaggio amovibile», un impianto amovibile all’interno di un veicolo che contiene e protegge uno o più serbatoi o un gruppo serbatoio;
31)
«raccordo del sistema di stoccaggio amovibile», il dispositivo di connessione a idrogeno tra un sistema di stoccaggio amovibile e la parte dell’impianto a idrogeno installato sul veicolo in modo permanente;
32)
«pretensionamento della cerchiatura» (autofrettage), procedimento di applicazione di una pressione, utilizzato nella fabbricazione di serbatoi di materiale composito provvisti di camicie interne metalliche, che deforma la camicia interna oltre il suo punto di snervamento quanto basta per causare una deformazione plastica permanente. Questo procedimento fa sì che la camicia interna abbia sollecitazioni di compressione e che le fibre siano sottoposte a sollecitazioni di trazione con pressione interna nulla;
33)
«camicia interna», parte del serbatoio utilizzata come contenitore interno stagno al gas, attorno al quale sono avvolte le fibre di rinforzo (filamenti) per ottenere la resistenza necessaria;
34)
«temperatura ambiente», una temperatura di 20 °C ± 10 °C;
35)
«unità», la suddivisione più piccola dei componenti dell’impianto ai fini dell’allegato VI, poiché le combinazioni di componenti sono considerate entità separate ai fini dell’identificazione, analisi o sostituzione;
36)
«altezza libera dal suolo del veicolo», la distanza tra il piano di appoggio e la parte inferiore del veicolo;
37)
«dispositivo di sicurezza», un dispositivo che garantisce il funzionamento sicuro entro la fascia di funzionamento normale o nella fascia di errore ammissibile dell’impianto;
38)
«impianto di conversione dell'idrogeno», qualsiasi impianto progettato per la conversione di idrogeno in energia elettrica, meccanica o termica e che include, ad esempio, il propulsore e il motore ausiliario;
39)
«fascia di errore inammissibile» di una variabile di processo, la fascia entro cui si prevede un evento non desiderato;
40)
«gas di prova di tenuta», idrogeno, elio o una miscela di gas inerte contenenti una dimostrata quantità rilevabile di elio o idrogeno;
41)
«fascia di funzionamento normale» di una variabile di processo, la fascia progettata per i suoi valori;
42)
«pressione esterna», pressione che agisce sul lato convesso del recipiente interno o del contenitore esterno del serbatoio;
43)
«contenitore esterno», parte del serbatoio che avvolge i recipienti interni e il suo sistema di coibentazione;
44)
«tubazioni rigide di alimentazione», condotto entro cui circola l’idrogeno, non progettato per subire flessioni nelle condizioni normali di utilizzo;
45)
«sistema di gestione delle evaporazioni», sistema che rende inoffensivi i gas di evaporazione in condizioni normali;
46)
«sistema di sicurezza strumentato», sistemi di controllo del processo che impediscono di raggiungere una fascia di errore inammissibile mediante un intervento automatico;
47)
«lotto», una quantità di serbatoi prodotti consecutivamente con le stesse dimensioni nominali, lo stesso progetto, lo stesso materiale di costruzione specificato, lo stesso processo di fabbricazione, le medesime attrezzature di fabbricazione e, se del caso, le stesse condizioni di tempo, temperatura e atmosfera durante il trattamento termico;
48)
«parti del serbatoio», tutti i dispositivi direttamente fissati al recipiente interno o al contenitore esterno del serbatoio;
49)
«serbatoio finito», serbatoio rappresentativo della produzione normale, completo di strato di rivestimento esterno comprendente la coibentazione integrale specificata dal costruttore, ma privo di protezione o di coibentazione non integrale;
50)
«pressione di scoppio», pressione alla quale si fessura il serbatoio;
51)
«fascia di errore ammissibile» di una variabile di processo, la fascia entro il funzionamento normale e l’errore inammissibile;
52)
«sistema di evaporazione», sistema che in condizioni normali espelle le evaporazioni prima che si apra il dispositivo di sovrappressione del serbatoio;
53)
«valvola manuale», valvola azionata manualmente;
54)
«concetto di sicurezza», misure volte a garantire il funzionamento sicuro anche in caso di un malfunzionamento o di errori casuali;
55)
«sistema di monitoraggio e di controllo dell'utilizzo», un sistema che conteggia i cicli di riempimento e impedisce l’impiego ulteriore del veicolo quando viene superato un numero predeterminato di cicli di riempimento;
56)
«tubazioni di alimentazione», condotti che forniscono l’idrogeno al sistema di conversione dell’idrogeno;
57)
«serbatoio in composito», serbatoio fabbricato con più di un materiale;
58)
«camicia esterna», filamenti continui impregnati di resina utilizzati come rinforzo attorno la camicia interna;
59)
«pressione di pretensionamento» della cerchiatura (autofrettage), pressione all’interno del serbatoio ricoperto alla quale si stabilisce la necessaria distribuzione delle sollecitazioni fra la camera interna e la camera esterna;
60)
«limite di funzionamento», limiti esterni fisici entro i quali un impianto è in grado di mantenere il controllo;
61)
«fascia di controllo», fascia in cui l’impianto esercita il controllo rispetto ad una variabile;
62)
«connessioni di trasmissione», i mezzi utilizzati per interconnettere le unità distribuite ai fini di trasmettere segnali, dati operativi o l’alimentazione di energia;
63)
«sistemi/funzioni di livello superiore», controlli che utilizzano ulteriori disposizioni di processo o di rilevamento per modificare il comportamento del veicolo mediante variazioni dei comandi nelle funzioni normali del sistema di controllo del veicolo.
Articolo 2
Disposizioni amministrative relative all’omologazione CE di un veicolo con propulsione a idrogeno
1. Il costruttore o un suo rappresentante presenta alle autorità competenti in materia di omologazione CE la domanda di omologazione CE per un veicolo con propulsione a idrogeno.
2. La domanda è basata sul modello di cui al documento d’informazione dell’allegato I, parte 1.
Il costruttore fornisce le informazioni di cui alla parte 3 dell’allegato I ai fini della riqualificazione periodica mediante ispezione durante il ciclo di vita del veicolo.
3. Se i requisiti di cui all’allegato III, parte 1, o all’allegato IV, parte 1, all’allegato V e all’allegato VI sono soddisfatti, l’autorità di omologazione rilascia l’omologazione CE e il numero di omologazione conformemente al sistema di numerazione indicato all’allegato VII della direttiva 2007/46/CE.
Uno Stato membro non può assegnare lo stesso numero ad un altro tipo di veicolo.
4. Ai fini del paragrafo 3, l’autorità di omologazione rilascia il certificato di omologazione CE conformemente al modello di cui all’allegato I, parte 2.
Articolo 3
Disposizioni amministrative per l’omologazione CE di componenti e impianti a idrogeno
1. Il costruttore o un suo rappresentante presenta alle autorità competenti in materia di omologazione CE la domanda di omologazione CE per un tipo di componente o per un impianto a idrogeno.
La domanda è basata sul modello di cui al documento d’informazione dell’allegato II, parte 1.
2. Se i requisiti di cui all’allegato III o all’allegato IV sono soddisfatti, l’autorità di omologazione rilascia l’omologazione CE per il componente a idrogeno e il numero di omologazione conformemente al sistema di numerazione indicato all’allegato VII della direttiva 2007/46/CE.
Uno Stato membro non può assegnare lo stesso numero ad un altro tipo di componente o impianto a idrogeno.
3. Ai fini del paragrafo 2 l’autorità di omologazione rilascia il certificato di omologazione CE conformemente al modello di cui all’allegato II, parte 2.
Articolo 4
Ai fini dell’omologazione CE di veicoli completi alimentati a idrogeno a norma degli articoli 6 e 9 della direttiva 2007/46/CE non è applicabile quanto segue:
1)
la direttiva 80/1268/CEE del Consiglio (3);
2)
la direttiva 80/1269/CEE del Consiglio (4) per quanto riguarda i veicoli a idrogeno dotati di motore a combustione interna;
3)
l’allegato I della direttiva 70/221/CEE del Consiglio (5);
4)
l’allegato II, punto 3.3.5, e l’allegato II, appendice 1, punto 4.3.2, della direttiva 96/27/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (6);
5)
l’allegato II, punto 3.2.6, e l’allegato II, appendice 1, punto 1.4.2.2, della direttiva 96/79/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (7).
Articolo 5
Marchio di omologazione CE di un componente
Un marchio di omologazione CE, così come descritto nella parte 3 dell’allegato II del presente regolamento, viene apposto su tutti i componenti o impianti a idrogeno conformi al tipo per il quale l’omologazione CE è stata concessa conformemente al presente regolamento.
Articolo 6
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 26 aprile 2010.