ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 633/2009/ES
ze dne 13. července 2009
o poskytnutí záruky Společenství na případné ztráty Evropské investiční banky z úvěrů a úvěrových záruk na projekty mimo Společenství
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 179 a 181a této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Od roku 1963 provádí Evropská investiční banka (EIB) operace mimo Společenství na podporu vnějších politik Společenství.
(2)
Většina těchto operací byla uskutečněna na žádost Rady a využívala rozpočtové záruky Společenství spravované Komisí. Naposledy byla zřízena záruka Společenství na období 2000 až 2007 rozhodnutím Rady 2008/580/ES ze dne 23. června 2008 o poskytnutí záruky Společenství na případné ztráty z úvěrů na projekty mimo Společenství (sousední země jihovýchodní Evropy, země Středomoří, Latinská Amerika, Asie a Jihoafrická republika) (2) a rozhodnutími Rady 2001/777/ES ze dne 6. listopadu 2001 o záruce Společenství pro Evropskou investiční banku za ztráty ze zvláštního úvěrování vybraných ekologických projektů v ruské oblasti Baltského moře v rámci Severní dimenze (3) a 2005/48/ES ze dne 22. prosince 2004 o poskytnutí záruky Společenství na případné ztráty Evropské investiční banky z úvěrů na některé druhy projektů v Rusku, Ukrajině, Moldávii a Bělorusku (4) na regionální úvěrové akce.
(3)
S cílem podpořit vnější činnost Společenství, aniž by to mělo nepříznivý dopad na úvěrovou bonitu EIB, by mělo Společenství poskytnout EIB rozpočtovou záruku na operace uskutečňované mimo Společenství. EIB by měla být povzbuzována, aby zvyšovala objem svých operací mimo Společenství bez využití záruky Společenství, zejména v zemích usilujících o přistoupení k EU a zemích Středomoří, jakož i v zemích, které dosahují požadovaného investičního stupně v jiných regionech, přičemž by měl být upřesněn charakter krytí záruky Společenství ve smyslu krytí rizik politické nebo státní povahy.
(4)
Záruka Společenství by měla krýt případné ztráty z úvěrů a úvěrových záruk na investiční projekty způsobilé pro financování ze strany EIB prováděné v zemích, na které se vztahuje nástroj předvstupní pomoci (5) (dále jen „NPP“), evropský nástroj sousedství a partnerství (6) (dále jen „ENPI“) a nástroj pro rozvojovou spolupráci (7) (dále jen „DCI“), pokud úvěrové financování nebo záruka byly poskytnuty v souladu s podepsanou dohodou, jejíž platnost dosud neuplynula a jež nebyla ani zrušena (dále jen „finanční operace EIB“).
(5)
Částky kryté zárukou Společenství podle tohoto rozhodnutí by měly představovat stropy pro financování EIB v rámci záruky. Tyto částky by neměly představovat cíle, kterých je EIB povinna dosáhnout.
(6)
Politiky Společenství v oblasti vnějších vztahů byly v posledních letech upraveny a rozšířeny. Tyto změny byly provedeny zejména v případě předvstupní strategie, evropské politiky sousedství, obnovených partnerství s Latinskou Amerikou a jihovýchodní Asií, jakož i strategických partnerství Evropské unie s Ruskem, střední Asií, Čínou a Indií. To platí dále pro rozvojové politiky Společenství, které byly nyní rozšířeny na všechny rozvojové země. Tyto rozvojové politiky jsou jedním z pilířů vnějších vztahů Společenství a nabízejí řešení přizpůsobené potřebám rozvojových zemí.
(7)
Od roku 2007 jsou vnější vztahy Společenství podporovány také novými finančními nástroji, totiž NPP, ENPI, DCI, evropským nástrojem pro demokracii a lidská práva (EIDHR) (8) a nástrojem stability (9).
(8)
Finanční operace EIB by měly být v souladu s vnějšími politikami Společenství, včetně specifických regionálních cílů, měly by je podporovat a přispívat k dosažení obecného cíle, tedy podle článků 177 a 179 Smlouvy k prosazování a upevňování demokracie a právního státu, dodržování lidských práv a základních svobod a k dodržování mezinárodních smluv o životním prostředí, jichž je Společenství smluvní stranou. Zejména v případě rozvojových zemí by finanční operace EIB měly podpořit: udržitelný hospodářský a sociální rozvoj těchto zemí, především těch nejvíce znevýhodněných, jejich hladké a postupné začlenění do světového hospodářství, kampaň proti chudobě, obecný cíl rozvoje a upevňování demokracie a právního státu, obecný cíl dodržování lidských práv a základních svobod, jakož i soulad s cíli přijatými Společenstvím v rámci Organizace spojených národů a jiných příslušných mezinárodních organizací. Zajištěním celkové soudržnosti s činnostmi Společenství by financování EIB mělo doplňovat odpovídající politiky, programy a nástroje pomoci Společenství v jednotlivých regionech. Součástí finančních cílů EIB ve všech způsobilých regionech by dále měla být ochrana životního prostředí a zabezpečení dodávek energie do členských států. Finanční operace EIB by měly být prováděny v zemích, které splňují příslušné podmínky v souladu s dohodami Společenství na vysoké úrovni o politických a makroekonomických aspektech.
(9)
Měl by být posílen politický dialog mezi Komisí a EIB, jakož i strategické plánování a soudržnost mezi financováním EIB a Komisí. Návaznost činností EIB mimo Společenství a politik Společenství by měla být posílena prostřednictvím užší spolupráce mezi EIB a Komisí na ústřední i místní úrovni. Tato posílená koordinace by měla mimo jiné zahrnovat včasnou vzájemnou konzultaci ve vztahu k politickým otázkám, přípravě dokumentů s významem pro obě strany a zásobárny vhodných projektů. Zvláštní význam má včasná konzultace ke strategickým programovým dokumentům připravovaným Komisí nebo EIB s cílem maximalizovat součinnost mezi činnostmi EIB a Komise a kvantifikovat pokrok při naplňování příslušných politických cílů Společenství.
(10)
Pokud jde o země usilující o přistoupení k EU, mělo by financování EIB v těchto zemích odrážet priority stanovené v přístupových a evropských partnerstvích, v dohodách o stabilizaci a přidružení a při jednáních se Společenstvím. Zaměření činnosti Společenství na západním Balkáně by se mělo i nadále postupně přesouvat z obnovy na předvstupní podporu. V této souvislosti by měla činnost EIB navíc usilovat o podporu aspektu budování institucí, případně ve spolupráci s jinými mezinárodními finančními institucemi působícími v regionu. V průběhu let 2007 až 2011 by se mělo financování určené kandidátským zemím (Chorvatsko, Turecko a Bývalá jugoslávská republika Makedonie) v rostoucí míře uskutečňovat v rámci nástroje předvstupní pomoci zřízeného EIB, který by měl být postupem času rozšířen tak, aby se vztahoval na potenciální kandidátské země na západním Balkáně v souladu s pokrokem jejich přístupového procesu.
(11)
Pokud jde o země, na které se vztahuje ENPI, měla by EIB pokračovat ve svých činnostech týkajících se oblasti Středomoří a posílit je kladením většího důrazu na rozvoj soukromého sektoru. V tomto ohledu je zapotřebí spolupráce partnerských zemí s cílem usnadnit rozvoj soukromého sektoru a podporovat strukturální reformy, zejména reformu finančního sektoru, jakož i jiná opatření k usnadnění činností EIB, především s cílem zajistit, aby EIB mohla vydávat dluhopisy na místních trzích. Pokud jde o východní Evropu, jižní Kavkaz a Rusko, měla by EIB posilovat své činnosti v dotyčných zemích podle příslušných podmínek v souladu s dohodami Společenství na vysoké úrovni o politických a makroekonomických aspektech, uzavřenými s dotyčnou zemí. V tomto regionu by EIB měla financovat projekty v oblasti dopravy, energetiky, telekomunikací a environmentální infrastruktury, na kterých má Společenství zvláštní zájem. Prioritu by měly mít projekty na prodloužených hlavních osách transevropské sítě, projekty s přeshraničními dopady pro jeden nebo více členských států a velké projekty podporující regionální integraci prostřednictvím větší propojenosti. V oblasti životního prostředí by měla EIB v Rusku jako prioritní stanovit projekty v rámci partnerství Severní dimenze v oblasti životního prostředí. V odvětví energetiky mají význam především strategické projekty zásobování energií a přepravy energie, v souladu s cílem politiky Společenství diverzifikovat zdroje energie a s ohledem na zajištění stabilních a bezpečných zdrojů pro spotřebitele. Finanční operace EIB v tomto regionu by měly být prováděny v úzké spolupráci s Evropskou bankou pro obnovu a rozvoj (EBRD), zejména v souladu s podmínkami, které jsou stanoveny v trojstranném memorandu o porozumění mezi Komisí, EIB a EBRD.
(12)
Financování EIB v asijských a latinskoamerických zemích bude postupně uvedeno do souladu se strategií Unie pro spolupráci v těchto regionech a bude doplňovat nástroje financované z rozpočtových zdrojů Společenství. EIB by měla vyvíjet úsilí směrem k postupnému rozšiřování svých činností na větší počet zemí v těchto regionech, včetně méně prosperujících zemí. Financování EIB v asijských a latinskoamerických zemích by se mělo za účelem podpory cílů Společenství zaměřit na udržitelnost životního prostředí (včetně zmírňování změny klimatu) a projekty pro zabezpečení dodávek energie, jakož i na pokračující podporu přítomnosti Unie v Asii a Latinské Americe prostřednictvím přímých zahraničních investic a na předávání technologií a know-how. S přihlédnutím k efektivitě nákladů by měla být EIB rovněž schopna spolupracovat přímo s místními společnostmi, zejména v oblasti udržitelnosti životního prostředí a zabezpečení dodávek energií. V rámci přezkumu v polovině období budou znovu posouzeny cíle financování EIB v Asii a Latinské Americe.
(13)
Ve střední Asii by se měla EIB zaměřit na velké projekty zásobování energií a přepravy energie, které slouží zájmům Společenství v oblasti energetiky a jsou v souladu s politickými cíli Společenství, které spočívají v diverzifikaci zdrojů energie a plnění požadavků z Kjóta a v posílení ochrany životního prostředí, a podporují je. Financování EIB ve střední Asii by mělo být prováděno v úzké spolupráci s EBRD, zejména v souladu s podmínkami stanovenými v trojstranném memorandu o porozumění mezi Komisí, EIB a EBRD.
(14)
Pro doplnění činností EIB v rámci Dohody o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (10) (dohody z Cotonou) ve vztahu k těmto zemím by se EIB měla v Jihoafrické republice zaměřit na projekty veřejného zájmu v oblasti infrastruktury (včetně komunální infrastruktury, dodávek elektrické energie a vody) a na podporu soukromého sektoru, včetně malých a středních podniků. Provádění ustanovení o hospodářské spolupráci podle Dohody o obchodu, rozvoji a spolupráci mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Jihoafrickou republikou na straně druhé (11) bude dále podporovat činnosti EIB v tomto regionu.
(15)
S cílem posílit vzájemnou soudržnost celkové podpory Společenství v dotyčných regionech by se měly vyhledávat možnosti případného spojení finančních prostředků EIB s rozpočtovými zdroji Společenství formou grantové podpory, rizikového kapitálu a úrokových dotací vedle technické pomoci při vypracování projektu, provádění nebo posílení právního a regulačního rámce prostřednictvím NPP, ENPI, nástroje stability, EIDHR a v případě Jihoafrické republiky DCI.
(16)
EIB již úzce spolupracuje s mezinárodními finančními institucemi a evropskými dvoustrannými institucemi. Tato spolupráce se řídí regionálními memorandy o porozumění, která by měla být schválena řídícími orgány EIB. Při svých finančních operacích mimo Společenství, které spadají do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí, by měla EIB usilovat o další posílení koordinace a spolupráce s mezinárodními finančními institucemi a případně s evropskými dvoustrannými institucemi, včetně případné spolupráce, pokud jde o odvětvové podmínky, větší využívání spolufinancování a podílení se spolu s dalšími mezinárodními finančními institucemi na celosvětových iniciativách, jako je podpora koordinace a účinnosti pomoci.
(17)
Je třeba, aby EIB a Komise zkvalitnily podávání zpráv a předávání informací o finančních operacích EIB. Na základě informací obdržených od EIB by měla Komise předkládat Evropskému parlamentu a Radě každý rok zprávu o finančních operacích EIB prováděných podle tohoto rozhodnutí. Tato zpráva by měla především obsahovat strategické dokumenty a zahrnovat oddíl o přidané hodnotě v souladu s politikami Společenství a oddíl o spolupráci s Komisí, jinými mezinárodními finančními institucemi a dvoustrannými dárci, včetně spolufinancování.
(18)
Záruka Společenství zřízená tímto rozhodnutím by měla krýt finanční operace EIB podepsané během období od 1. února 2007 do 31. října 2011. Aby bylo možné zhodnotit vývoj za první polovinu tohoto období, měly by EIB a Komise připravit přezkum rozhodnutí v polovině období. Tento přezkum by měl především zahrnovat externí hodnocení, jehož rámec je upřesněn v příloze II.
(19)
Finanční operace EIB by měly být i nadále řízeny v souladu s jejími vlastními pravidly a postupy, včetně vhodných kontrolních opatření, a v souladu s příslušnými pravidly a postupy ve vztahu k Účetnímu dvoru a Evropskému úřadu pro boj proti podvodům (OLAF).
(20)
Záruční fond pro vnější vztahy (dále jen „záruční fond“), zřízený nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2728/94 (12), by měl i nadále zajišťovat likvidní rezervu pro rozpočet Společenství pro případ ztrát z finančních operací EIB.
(21)
EIB by měla v konzultaci s Komisí připravit orientační víceletý program objemu podepsaných finančních operací EIB, aby bylo zajištěno odpovídající plánování rozpočtu, pokud jde o financování záručního fondu. Komise by měla tento plán zohlednit ve svém pravidelném rozpočtovém plánování předávaném rozpočtovému orgánu.
(22)
Soudní dvůr Evropských společenství svým rozsudkem ze dne 6. listopadu 2008 ve věci C-155/07 (Parlament v. Rada) zrušil rozhodnutí Rady 2006/1016/ES ze dne 19. prosince 2006 o poskytnutí záruky Společenství na případné ztráty Evropské investiční banky z úvěrů a úvěrových záruk na projekty mimo Společenství (13). Působnost rozhodnutí 2006/1016/ES byla rozšířena na pět středoasijských zemí (konkrétně Kazachstán, Kyrgyzstán, Tádžikistán, Turkmenistán a Uzbekistán) rozhodnutím Rady 2008/847/ES ze dne 4. listopadu 2008 o způsobilosti zemí Střední Asie pro financování podle rozhodnutí 2006/1016/ES (14).
(23)
Soudní dvůr však rozhodl, že účinky rozhodnutí 2006/1016/ES se zachovávají, co se týče finančních operací EIB, které budou ve lhůtě dvanácti měsíců od vydání tohoto rozsudku sjednány do nabytí účinku nového rozhodnutí přijatého na náležitém právním základě, totiž společně na článcích 179 a 181a Smlouvy. Z tohoto rozsudku vyplývá, že postup spolurozhodování se použije pro aktivaci doplňkového mandátu, rozhodnutí o způsobilosti zemí uvedených v příloze I a o pozastavení nového financování EIB v určité zemi v případě vážného znepokojení v souvislosti s politickou nebo hospodářskou situací.
(24)
Proto by mělo být přijato nové rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady s cílem poskytnout stálou nezměněnou záruku pro příslušné finanční operace EIB mimo Společenství.
(25)
Rychlého přijetí tohoto rozhodnutí by nicméně mělo být dosaženo při současném zajištění toho, že budou plně respektovány pravomoci Evropského parlamentu; z tohoto důvodu by měla Komise do 30. dubna 2010 předložit návrh nového rozhodnutí, které mimo jiné zohlední závěry přezkumu v polovině období.
(26)
Návrh nového rozhodnutí by měl řešit mimo jiné otázku větší kontroly ze strany Evropského parlamentu a Rady nad veškerými rozpočtovými a politickými rozhodnutími, která přijímají EIB a Komise v rámci tohoto nového rozhodnutí, otázku transparentnosti celého mechanismu financování a otázku omezení záruky Společenství na vyplacené prostředky,
ROZHODLY TAKTO:
Článek 1
Záruka a stropy
1. Společenství poskytne Evropské investiční bance (EIB) paušální záruku (dále jen „záruka Společenství“) na všechny splatné platby dosud neobdržené EIB v souvislosti s úvěry a úvěrovými zárukami, které EIB poskytla na investiční projekty způsobilé pro financování ze strany EIB a uskutečněné v zemích, na které se vztahuje toto rozhodnutí, pokud byly úvěrové financování nebo úvěrová záruka poskytnuty v souladu s podepsanou dohodou, jejíž platnost dosud neuplynula a jež ani nebyla zrušena (dále jen „finanční operace EIB“), a pokud byly poskytnuty v souladu s vlastními pravidly a postupy EIB a na podporu příslušných cílů vnější politiky Společenství.
2. Záruka Společenství je omezena na 65 % celkové částky vyplacených úvěrů a záruk poskytnutých v rámci finančních operací EIB po odečtení všech uhrazených částek a přičtení všech souvisejících částek.
3. Maximální strop finančních operací EIB během období 2007-2013 po odečtení zrušených částek je 27 800 000 000 EUR. Tento maximální strop je rozdělen na dvě části:
a)
základní strop s pevně stanovenou maximální výší 25 800 000 000 EUR, včetně jeho regionálního rozdělení vymezeného v odstavci 4, aby bylo pokryto celé období 2007-2013;
b)
doplňkový mandát ve výši 2 000 000 000 EUR. O aktivaci celé této doplňkové částky nebo její části a o jejím regionálním rozdělení rozhodne Evropský parlament a Rada postupem podle článku 251 Smlouvy. Rozhodnutí bude vycházet z výsledku přezkumu v polovině období podle článku 9.
4. Základní strop uvedený v čl. 3 písm. a) je rozdělen na tyto závazné regionální stropy:
a)
Země usilující o přistoupení k EU: 8 700 000 000 EUR.
b)
Země v rámci politiky sousedství a partnerství: 12 400 000 000 EUR;
rozdělený na tyto orientační podstropy:
i)
země Středomoří: 8 700 000 000 EUR,
ii)
východní Evropa, jižní Kavkaz a Rusko: 3 700 000 000 EUR.
c)
Asie a Latinská Amerika: 3 800 000 000 EUR;
rozdělený na tyto orientační podstropy:
i)
Latinská Amerika: 2 800 000 000 EUR,
ii)
Asie (včetně střední Asie): 1 000 000 000 EUR.
d)
Jihoafrická republika: 900 000 000 EUR.
5. V rámci regionálních stropů mohou řídící orgány EIB rozhodnout o přerozdělení částky ve výši až 10 % regionálního stropu mezi podstropy.
6. Záruka Společenství kryje finanční operace EIB podepsané během období od 1. února 2007 do 31. října 2011. Finanční operace EIB podepsané podle rozhodnutí 2006/1016/ES a 2008/847/ES nadále využívají záruky Společenství podle tohoto rozhodnutí.
7. Pokud po uplynutí období uvedeného v odstavci 6 Evropský parlament a Rada nepřijmou rozhodnutí o poskytnutí nové záruky Společenství na finanční operace EIB mimo Společenství, prodlužuje se toto období automaticky o šest měsíců.
Článek 2
Země, na které se vztahuje záruka Společenství
1. Seznam zemí, které jsou způsobilé nebo by mohly být způsobilé pro financování EIB v rámci záruky Společenství, je uveden v příloze I.
2. U zemí uvedených v příloze I a označených symbolem „*“ a u jiných zemí, které nejsou uvedeny v příloze I, rozhodne o způsobilosti dané země pro financování EIB v rámci záruky Společenství Evropský parlament a Rada v jednotlivých případech postupem podle článku 251 Smlouvy.
3. Záruka Společenství se vztahuje pouze na finanční operace EIB uskutečňované v zemích, které s EIB uzavřely rámcovou dohodu zakládající právní podmínky, podle nichž mají být tyto operace prováděny.
4. V případě vážného znepokojení v souvislosti s politickou nebo hospodářskou situací v určité zemi může Evropský parlament a Rada rozhodnout o pozastavení nového financování EIB v rámci záruky Společenství v této zemi postupem podle článku 251 Smlouvy.
5. Záruka Společenství se nevztahuje na finanční operace EIB v určité zemi, jestliže dohoda o těchto operacích byla podepsána po přistoupení této země k Evropské unii.
Článek 3
Soulad s politikami Společenství
1. Je posilován soulad vnějších činností EIB s cíli vnější politiky Společenství s cílem maximalizovat součinnost mezi financováním EIB a rozpočtovými zdroji Evropské unie, zejména prostřednictvím pravidelného a systematického dialogu a včasných konzultací týkajících se:
a)
strategických dokumentů připravených Komisí, jako jsou strategické dokumenty pro jednotlivé země a regiony, akční plány a předvstupní dokumenty;
b)
strategických plánovacích dokumentů a přípravy zásobáren vhodných projektů EIB;
c)
ostatních politických a operativních hledisek.
2. Spolupráce se uskutečňuje na regionálně rozlišeném základě při zohlednění úlohy EIB i politik Společenství v jednotlivých regionech.
3. Záruka Společenství se nevztahuje na finanční operaci EIB, pokud k této operaci Komise zaujme záporné stanovisko v rámci postupu podle článku 21 statutu EIB.
4. Soulad finančních operací EIB s cíli vnější politiky Společenství je sledován v souladu s článkem 6.
Článek 4
Spolupráce s jinými mezinárodními finančními institucemi
1. Finanční operace EIB se stále častěji provádějí v případné spolupráci mezi EIB a jinými mezinárodními finančními institucemi nebo evropskými dvoustrannými institucemi nebo formou spolufinancování ze strany EIB a jiných mezinárodních finančních institucí nebo evropských dvoustranných institucí s cílem maximalizovat součinnost, spolupráci a účinnost a zajistit přiměřené sdílení rizik a soudržné projektové a odvětvové podmínky.
2. Spolupráce uvedená v odstavci 1 se usnadní prostřednictvím koordinace, zejména v rámci případných memorand o porozumění mezi Komisí, EIB, hlavními mezinárodními finančními institucemi a evropskými dvoustrannými institucemi, které působí v jednotlivých regionech.
3. Spolupráce s mezinárodními finančními institucemi a jinými dárci se vyhodnotí v rámci přezkumu v polovině období stanoveného v článku 9.
Článek 5
Krytí a podmínky záruky Společenství
1. V případě finančních operací EIB, u nichž je jednou ze stran stát nebo za něž se stát zaručil, a jiných finančních operací EIB, u nichž jsou jednou ze stran regionální nebo místní orgány nebo státem vlastněné nebo kontrolované podniky nebo instituce veřejného práva, jestliže u těchto jiných finančních operací EIB provedla EIB náležité hodnocení úvěrového rizika zohledňující situaci dané země, pokud jde o úvěrová rizika, kryje záruka Společenství veškeré splatné platby dosud neobdržené EIB (dále jen „globální záruka“).
Pro účely tohoto článku a čl. 6 odst. 4 zahrnuje pojem „stát“ západní břeh Jordánu a pásmo Gazy zastupované palestinskou samosprávou a Kosovo (15) zastupované Prozatímní správní misí OSN.
2. V případě finančních operací EIB neuvedených v odstavci 1 kryje záruka Společenství veškeré splatné platby dosud neobdržené EIB, pokud bylo nezaplacení způsobeno naplněním jednoho z těchto politických rizik („záruka na politická rizika“):
a)
zastavení devizového transferu;
b)
vyvlastnění;
c)
válka nebo občanské nepokoje;
d)
odepření spravedlnosti po porušení smlouvy.
Článek 6
Podávání zpráv a účetnictví
1. Komise předkládá každý rok Evropskému parlamentu a Radě zprávu o finančních operacích EIB uskutečněných na základě tohoto rozhodnutí. Tato zpráva zahrnuje hodnocení dopadu a účinnosti finančních operací EIB na úrovni projektů a odvětví a na celostátní a regionální úrovni, jakož i příspěvek finančních operací EIB k naplňování cílů vnější politiky Společenství s přihlédnutím k operačním cílům EIB. Obsahuje rovněž hodnocení rozsahu spolupráce mezi EIB a Komisí a mezi EIB a jinými mezinárodními finančními institucemi a dvoustrannými dárci.
2. Pro účely odstavce 1 předkládá EIB Komisi roční zprávy o finančních operacích EIB uskutečněných na základě tohoto rozhodnutí a o naplňování cílů vnější politiky Společenství, včetně spolupráce s jinými mezinárodními finančními institucemi.
3. EIB poskytne Komisi o každé své finanční operaci statistické, finanční a účetní údaje nezbytné k tomu, aby EIB splnila svou povinnost podávat zprávy nebo požadavky Účetního dvora, spolu s osvědčením auditora o nesplacených částkách finančních operací EIB.
4. Pro účely účetnictví a podávání zpráv Komise o rizicích, na která se vztahuje globální záruka, předloží EIB Komisi hodnocení rizik vypracované EIB a informace o bonitě týkající se finančních operací EIB s dlužníky nebo ručiteli jinými než státy.
5. Informace uvedené v odstavcích 2, 3 a 4 poskytuje EIB na vlastní náklady.
Článek 7
Zpětné získávání plateb provedených Komisí
1. Pokud Komise provede jakoukoli platbu v rámci záruky Společenství, usiluje EIB jménem a na účet Komise o uplatnění nároků z vyplacených částek.
2. EIB a Komise uzavřou dohodu, kterou se stanoví podrobná ustanovení o uplatňování nároků a postupech pro jejich vymáhání, a to do uzavření dohody uvedené v článku 8.
Článek 8
Dohoda o záruce
EIB a Komise uzavřou dohodu o záruce, kterou se stanoví podrobná ustanovení a postupy týkající se záruky Společenství.
Článek 9
Přezkum
1. Do 30. dubna 2010 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu v polovině období o uplatňování tohoto rozhodnutí, ke které bude připojen návrh na jeho změnu, mimo jiné vypracovaný na základě externího hodnocení, jehož rámec je uveden v příloze II tohoto rozhodnutí.
2. Komise předloží závěrečnou zprávu o uplatňování tohoto rozhodnutí do 31. července 2013.
Článek 10
Zrušení
Rozhodnutí 2008/847/ES se zrušuje.
Článek 11
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 13. července 2009.
DECISIONE N. 633/2009/CE DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
del 13 luglio 2009
che accorda alla Banca europea per gli investimenti una garanzia della Comunità in caso di perdite dovute a prestiti e garanzie sui prestiti a favore di progetti realizzati al di fuori della Comunità
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare gli articoli 179 e 181A,
vista la proposta della Commissione,
deliberando secondo la procedura di cui all’articolo 251 del trattato (1),
considerando quanto segue:
(1)
Dal 1963 la Banca europea per gli investimenti («BEI») ha intrapreso operazioni al di fuori della Comunità a sostegno delle politiche esterne della Comunità.
(2)
La maggior parte delle operazioni è stata realizzata su richiesta del Consiglio e ha beneficiato di una garanzia a carico del bilancio comunitario gestita dalla Commissione. Più recentemente, per il periodo 2000-2007 la garanzia comunitaria è stata istituita con la decisione 2008/580/CE del Consiglio, del 23 giugno 2008, che accorda alla Banca europea per gli investimenti una garanzia della Comunità in caso di perdite dovute a prestiti a favore di progetti realizzati al di fuori della Comunità (paesi vicini dell’area sud-est, paesi mediterranei, America Latina e Asia, Repubblica del Sudafrica) (2) e con le decisioni 2001/777/CE del Consiglio, del 6 novembre 2001, che accorda alla Banca europea per gli investimenti una garanzia della Comunità in caso di perdite relative ad un’azione speciale di prestito destinata a progetti ambientali selezionati da realizzarsi, nell’ambito della dimensione settentrionale, nelle regioni della Russia che si affacciano sul Baltico (3) e 2005/48/CE del Consiglio, del 22 dicembre 2004, che accorda alla Banca europea per gli investimenti la garanzia della Comunità in caso di perdite risultanti da prestiti a favore di progetti realizzati in Russia, Ucraina, Moldova e Bielorussia (4) per specifiche azioni regionali di finanziamento.
(3)
Per sostenere l’azione esterna della Comunità senza incidere sul merito di credito della BEI, è opportuno offrire alla BEI una garanzia a carico del bilancio della Comunità per le operazioni realizzate al di fuori della Comunità. È opportuno incoraggiare la BEI ad aumentare le operazioni realizzate al di fuori della Comunità senza ricorso alla garanzia comunitaria, in particolare nei paesi in fase di preadesione e nei paesi del Mediterraneo, oltre che nei paesi di altre regioni con un merito di credito a livello di «investment grade», ed è opportuno chiarire che la garanzia comunitaria copre i rischi politici o sovrani.
(4)
La garanzia comunitaria dovrebbe coprire le perdite derivanti da prestiti e da garanzie sui prestiti a favore di progetti di investimento ammissibili per la BEI nei paesi coperti dallo strumento di assistenza preadesione (5) («IAP»), dallo strumento europeo di vicinato e partenariato (6) («ENPI») e dallo strumento di finanziamento della cooperazione allo sviluppo (7) («DCI»), quando il prestito o la garanzia sono stati concessi sulla base di un accordo sottoscritto non scaduto né annullato («operazioni di finanziamento della BEI»).
(5)
Gli importi coperti dalla garanzia comunitaria ai sensi della presente decisione dovrebbero rappresentare massimali di finanziamento da parte della BEI nel quadro della garanzia comunitaria. Essi non dovrebbero costituire obiettivi che la BEI sia tenuta a raggiungere.
(6)
Le politiche della Comunità in materia di relazioni esterne sono state oggetto di revisione ed estensione negli ultimi anni. Ciò ha interessato in particolare la strategia di preadesione, la politica europea di vicinato, i nuovi partenariati con l’America latina e con l’Asia sudorientale, nonché il partenariato strategico dell’Unione europea con la Russia, l’Asia centrale, la Cina e l’India. Lo stesso si può affermare in relazione alle politiche della Comunità in materia di sviluppo, che sono state ormai estese a tutti i paesi in via di sviluppo e rappresentano uno dei pilastri delle relazioni esterne della Comunità, in quanto offrono una soluzione elaborata su misura per le esigenze dei paesi in via di sviluppo.
(7)
Dal 2007 le relazioni esterne della Comunità sono state altresì sostenute dai nuovi strumenti finanziari, ossia lo IAP, l’ENPI, il DCI, l’Iniziativa europea per la democrazia e i diritti dell’uomo (EIDHR) (8) e lo strumento per la stabilità (9).
(8)
Le operazioni di finanziamento della BEI dovrebbero essere coerenti con le politiche esterne della Comunità e sostenerle, anche per quanto riguarda specifici obiettivi regionali, e dovrebbero contribuire all’obiettivo generale, di cui agli articoli 177 e 179 del trattato, della promozione e del consolidamento della democrazia e dello Stato di diritto, dei diritti umani e delle libertà fondamentali, e all’osservanza degli accordi internazionali in materia ambientale dei quali la Comunità è parte. Per quanto concerne in particolare i paesi in via di sviluppo, le operazioni di finanziamento della BEI dovrebbero promuovere: lo sviluppo economico e sociale sostenibile di tali paesi, segnatamente di quelli tra loro che sono più svantaggiati; la loro integrazione agevole e graduale nell’economia mondiale; la campagna contro la povertà; l’obiettivo generale dello sviluppo e del consolidamento della democrazia e dello Stato di diritto; l’obiettivo generale del rispetto dei diritti umani e delle libertà fondamentali, così come la conformità con gli obiettivi approvati dalla Comunità nel contesto delle Nazioni Unite e di altre organizzazioni internazionali competenti. È opportuno che, assicurando la coerenza complessiva con le azioni comunitarie, il finanziamento della BEI sia complementare alle politiche, ai programmi e agli strumenti di assistenza corrispondenti della Comunità nelle varie regioni. Inoltre, è opportuno che la tutela dell’ambiente e la sicurezza energetica degli Stati membri rientrino tra gli obiettivi di finanziamento della BEI in tutte le regioni ammissibili. Le operazioni di finanziamento della BEI dovrebbero essere realizzate nei paesi che rispettano condizioni adeguate, conformi ad accordi di alto livello conclusi con la Comunità su aspetti politici e macroeconomici.
(9)
È opportuno rafforzare il dialogo politico tra la Commissione e la BEI, così come la pianificazione strategica e la coerenza tra il finanziamento della BEI e quello della Commissione. Occorre rafforzare il legame tra le attività realizzate dalla BEI al di fuori della Comunità e le politiche comunitarie tramite il potenziamento della cooperazione tra la BEI e la Commissione sia a livello centrale sia in loco. È opportuno che un tale coordinamento rafforzato includa tra l’altro la consultazione reciproca preventiva sugli aspetti politici, la preparazione di documenti di importanza reciproca e la programmazione dei progetti. Un’importanza particolare riveste la consultazione preventiva sui documenti di programmazione strategica redatti dalla Commissione o dalla BEI, al fine di massimizzare le sinergie tra le attività della BEI e quelle della Commissione e di misurare i progressi realizzati verso il conseguimento dei pertinenti obiettivi politici della Comunità.
(10)
Nei paesi in fase di preadesione, è opportuno che le operazioni di finanziamento della BEI riflettano le priorità definite nei partenariati per l’adesione, nei partenariati europei, negli accordi di stabilizzazione e di associazione e nei negoziati con la Comunità. Nei Balcani occidentali l’azione della Comunità dovrebbe passare gradualmente dal sostegno alla ricostruzione al sostegno preadesione. In questo contesto, l’attività della BEI dovrebbe, inoltre, favorire l’aspetto del rafforzamento delle istituzioni, in cooperazione, se del caso, con altre istituzioni finanziarie internazionali attive nella regione. Nel periodo 2007-2011 è opportuno che il finanziamento a favore dei paesi candidati (Croazia, Turchia ed ex Repubblica iugoslava di Macedonia) rientri sempre più nel quadro dello strumento di preadesione messo a disposizione dalla BEI, strumento che dovrebbe essere esteso progressivamente agli altri potenziali paesi candidati dei Balcani occidentali, in funzione dei progressi da essi realizzati nel processo di adesione.
(11)
Per quanto riguarda i paesi contemplati dall’ENPI, è opportuno che la BEI continui a potenziare le sue attività riguardanti l’area del Mediterraneo, mettendo l’accento sullo sviluppo del settore privato. Al riguardo, è necessaria la cooperazione con i paesi partner per promuovere lo sviluppo del settore privato e incoraggiare la riforma strutturale, in particolare la riforma del settore finanziario, nonché altre misure per favorire le attività della BEI, in particolare per assicurare che la BEI possa emettere obbligazioni nei mercati locali. Per quanto riguarda l’Europa orientale, il Caucaso meridionale e la Russia, è opportuno che la BEI intensifichi le sue attività nei paesi interessati, in linea con condizioni adeguate, conformi ad accordi di alto livello conclusi con il paese in questione su aspetti politici e macroeconomici. In questa regione la BEI dovrebbe finanziare progetti che presentano un interesse significativo per la Comunità nei settori dei trasporti, dell’energia, delle telecomunicazioni e dell’infrastruttura ambientale. La priorità dovrebbe essere data ai progetti da realizzare sulle estensioni dei principali assi della rete transeuropea, ai progetti aventi implicazioni transfrontaliere per uno o più Stati membri e ai progetti importanti che favoriscono l’integrazione regionale tramite l’aumento della connettività. Nel settore ambientale, è opportuno che in Russia la BEI dia priorità ai progetti da realizzare nel quadro del partenariato ambientale della dimensione settentrionale. Nel settore energetico, rivestono un’importanza particolare i progetti riguardanti l’approvvigionamento strategico e il trasporto di energia, in linea con l’obiettivo della politica comunitaria di diversificare le fonti energetiche e al fine di garantire risorse stabili e sicure per i consumatori. Le operazioni di finanziamento della BEI in questa regione dovrebbero essere realizzate in stretta cooperazione con la Banca europea per la ricostruzione e lo sviluppo («BERS»), in particolare secondo le condizioni definite nel protocollo di intesa tripartito tra la Commissione, la BEI e la BERS.
(12)
Le operazioni di finanziamento della BEI nei paesi dell’Asia e dell’America latina saranno gradualmente allineate alla strategia di cooperazione dell’Unione in queste regioni e saranno complementari agli strumenti finanziati con le risorse del bilancio comunitario. La BEI dovrebbe cercare di estendere gradualmente le sue attività ad un più grande numero di paesi di queste regioni, ivi compresi i paesi meno prosperi. A sostegno degli obiettivi della Comunità, è opportuno che i finanziamenti della BEI nei paesi dell’Asia e dell’America latina si concentrino sulla sostenibilità ambientale (tra cui la mitigazione dei cambiamenti climatici) e sui progetti di sicurezza energetica, oltre che sul sostegno continuo alla presenza dell’Unione in Asia e in America latina tramite investimenti diretti esteri e il trasferimento di tecnologia e di know-how. Tenendo conto del rapporto costi-efficienza, è opportuno che la BEI possa lavorare anche direttamente con le imprese locali, in particolare nel settore della sostenibilità ambientale e della sicurezza energetica. Nel quadro della revisione intermedia verranno riesaminati gli obiettivi dei finanziamenti della BEI in Asia e in America latina.
(13)
In Asia centrale è opportuno che la BEI si concentri su importanti progetti di fornitura e di trasporto di energia che tutelano anche gli interessi comunitari in materia energetica e che sono conformi e danno sostegno agli obiettivi politici della Comunità di diversificazione delle fonti energetiche, di rispetto dei requisiti di Kyoto e di promozione della tutela ambientale. Le operazioni di finanziamento della BEI in Asia centrale dovrebbero essere realizzate in stretta cooperazione con la BERS, in particolare secondo le condizioni definite nel protocollo di intesa tripartito tra la Commissione, la BEI e la BERS.
(14)
Per integrare le attività realizzate dalla BEI nel quadro dell’accordo di partenariato tra i membri del gruppo degli Stati dell’Africa, dei Caraibi e del Pacifico, da un lato, e la Comunità europea e i suoi Stati membri, dall’altro (10) (accordo di Cotonou) per i paesi interessati è opportuno che in Sudafrica la BEI metta l’accento su progetti infrastrutturali di interesse pubblico (ivi comprese le infrastrutture municipali e la fornitura di acqua e di elettricità) e sul sostegno al settore privato, ivi comprese le piccole e medie imprese. L’attuazione delle disposizioni relative alla cooperazione economica nel quadro dell’accordo sugli scambi, lo sviluppo e la cooperazione tra la Comunità europea ed i suoi Stati membri, da un lato, e la Repubblica sudafricana, dall’altro (11), permetterà di promuovere ulteriormente le attività della BEI in questa regione.
(15)
Al fine di accrescere la coerenza del sostegno generale della Comunità nelle regioni interessate, è opportuno cercare di combinare adeguatamente le operazioni di finanziamento BEI con le risorse del bilancio comunitario, in forma di sovvenzioni, capitali di rischio e tassi di interesse agevolati, parallelamente all’assistenza tecnica per la preparazione e la realizzazione dei progetti o il rafforzamento del quadro giuridico e regolamentare, tramite l’IAP, l’EMPI, lo strumento di stabilità, l’EIDHR e, nel caso del Sud Africa, il DCI.
(16)
La BEI coopera già strettamente con le istituzioni finanziarie internazionali e con le istituzioni bilaterali europee. Tale cooperazione è disciplinata da protocolli di intesa specifici per ogni regione, che dovrebbero essere approvati dagli organi direttivi della BEI. Per le operazioni di finanziamento realizzate al di fuori della Comunità che ricadono nell’ambito di applicazione della presente decisione occorre che la BEI, ove necessario, cerchi di rafforzare il coordinamento e la cooperazione con le istituzioni finanziarie internazionali e con le istituzioni bilaterali europee, ivi compresa, se del caso, la cooperazione sulle condizioni da applicare ai vari settori, sul maggior uso del cofinanziamento e della partecipazione con altre istituzioni finanziarie internazionali nelle iniziative a livello mondiale, quali le iniziative miranti a promuovere il coordinamento e l’efficienza degli aiuti.
(17)
È opportuno migliorare la comunicazione e la trasmissione di informazioni sulle operazioni di finanziamento della BEI da parte della BEI e della Commissione. Sulla base delle informazioni trasmesse dalla BEI, la Commissione dovrebbe presentare una relazione annuale al Parlamento europeo e al Consiglio sulle operazioni di finanziamento della BEI realizzate nel quadro della presente decisione. È opportuno che la relazione, in particolare, contenga i documenti di programmazione strategica e includa una sezione sul valore aggiunto in linea con le politiche della Commissione, e una sezione sulla cooperazione con la Commissione, con le altre istituzioni finanziarie internazionali e con i donatori bilaterali, ivi compreso il cofinanziamento.
(18)
È opportuno che la garanzia comunitaria istituita dalla presente decisione copra le operazioni di finanziamento della BEI sottoscritte nel corso del periodo avente inizio il 1o febbraio 2007 e avente fine il 31 ottobre 2011. Per tenere conto degli sviluppi che interverranno nella prima metà del predetto periodo, la BEI e la Commissione dovrebbero procedere ad un riesame intermedio della decisione. È opportuno che tale riesame includa in particolare una valutazione esterna le cui specifiche sono fissate nell’allegato II.
(19)
Le operazioni di finanziamento della BEI dovrebbero continuare a essere gestite conformemente alle norme e alle procedure interne della Banca, comprese adeguate misure di controllo, nonché alle pertinenti norme e procedure relative alla Corte dei conti e all’Ufficio europeo per la lotta antifrode (OLAF).
(20)
Il fondo di garanzia per le azioni esterne («il fondo di garanzia»), istituito dal regolamento (CE, Euratom) n. 2728/94 del Consiglio (12), dovrebbe continuare a garantire una riserva di liquidità per il bilancio comunitario in caso di perdite risultanti dalle operazioni di finanziamento della BEI.
(21)
La BEI dovrebbe preparare, in consultazione con la Commissione, il programma pluriennale indicativo del volume di sottoscrizioni di operazioni di finanziamento della BEI per consentire un idoneo piano di bilancio per la dotazione del fondo di garanzia. È opportuno che la Commissione tenga conto del piano nella sua programmazione periodica di bilancio trasmessa all’autorità di bilancio.
(22)
Con la sentenza del 6 novembre 2008 nella causa C-155/07 (Parlamento/Consiglio), la Corte di giustizia delle Comunità europee ha annullato la decisione 2006/1016/CE del Consiglio, del 19 dicembre 2006, che accorda alla Banca europea per gli investimenti una garanzia della Comunità in caso di perdite dovute a prestiti e garanzie sui prestiti a favore di progetti realizzati al di fuori della Comunità (13). La decisione 2008/847/CE del Consiglio, del 4 novembre 2008, sull’ammissibilità dei paesi dell’Asia centrale ai sensi della decisione 2006/1016/CE (14) ha esteso la decisione 2006/1016/CE a cinque paesi dell’Asia centrale (ossia Kazakstan, Kirghizistan, Tagikistan, Turkmenistan e Uzbekistan).
(23)
La Corte, tuttavia, ha ordinato che gli effetti della decisione 2006/1016/CE siano conservati per gli accordi di finanziamento conclusi dalla BEI prima dell’entrata in vigore, entro un periodo di dodici mesi a decorrere dalla data della pronuncia della sentenza, di una nuova decisione adottata conformemente alla base giuridica appropriata, vale a dire gli articoli 179 e 181A del trattato. Tale sentenza ha come conseguenza il fatto che la procedura di codecisione si applicherà ora all’attivazione del mandato opzionale, all’ammissibilità dei paesi elencati nell’allegato I e alla sospensione di nuovi finanziamenti della BEI in un determinato paese se la situazione politica o economica suscita gravi preoccupazioni.
(24)
È opportuno pertanto adottare una nuova decisione del Parlamento europeo e del Consiglio per continuare a fornire una garanzia invariata delle operazioni di finanziamento BEI pertinenti realizzate al di fuori della Comunità.
(25)
Si dovrebbe nondimeno giungere alla rapida adozione della presente decisione assicurando al contempo il pieno rispetto delle prerogative del Parlamento europeo; per tale ragione è opportuno che la Commissione presenti, prima del 30 aprile 2010, una proposta concernente una nuova decisione che tenga conto tra l’altro delle conclusioni della revisione intermedia.
(26)
Tale proposta di nuova decisione dovrebbe affrontare, fra le altre cose, la questione di maggior controllo del Parlamento europeo e del Consiglio su tutte le decisioni di bilancio e politiche che la BEI e la Commissione dovranno adottare nel contesto di detta nuova decisione, la questione della trasparenza dell’intero meccanismo dei finanziamenti e quella della limitazione della garanzia della Comunità rispetto agli stanziamenti erogati,
DECIDONO:
Articolo 1
Garanzia e massimali
1. La Comunità accorda alla Banca europea per gli investimenti («BEI») una garanzia globale («la garanzia comunitaria») a copertura dei pagamenti dovuti alla BEI, ma da essa non ricevuti in relazione a prestiti e garanzie sui prestiti concessi per progetti di investimento ammissibili per la BEI nei paesi coperti dalla presente decisione, nei casi in cui i prestiti o le garanzie sui prestiti siano stati accordati conformemente ad un accordo firmato non scaduto né annullato («le operazioni di finanziamento della BEI») e conformemente alle norme e alle procedure interne della BEI e a sostegno dei pertinenti obiettivi di politica esterna della Comunità.
2. La garanzia comunitaria è limitata al 65 % dell’importo aggregato dei prestiti erogati e delle garanzie accordate per le operazioni di finanziamento della BEI, diminuito degli importi rimborsati e maggiorato di tutti gli importi connessi.
3. Il massimale per le operazioni di finanziamento della BEI per tutto il periodo 2007-2013, diminuito degli importi annullati, ammonta a 27 800 000 000 EUR. Il massimale è suddiviso in due parti:
a)
un massimale di base di importo fisso pari a 25 800 000 000 EUR, la distribuzione regionale del quale è definita al paragrafo 4, che copre tutto il periodo 2007-2013;
b)
un mandato opzionale di 2 000 000 000 EUR. L’attivazione in tutto o in parte del mandato opzionale e la sua distribuzione regionale saranno decise dal Parlamento europeo e dal Consiglio conformemente alla procedura di cui all’articolo 251 del trattato. La decisione si baserà sul risultato del riesame intermedio di cui all’articolo 9.
4. Il massimale di base di cui al paragrafo 3, lettera a), è ripartito nei seguenti massimali regionali obbligatori:
a)
paesi in fase di preadesione: 8 700 000 000 EUR;
b)
paesi contemplati dallo strumento di vicinato e partenariato: 12 400 000 000 EUR;
ripartiti sulla base dei seguenti sub-massimali indicativi:
i)
Paesi del Mediterraneo: 8 700 000 000 EUR;
ii)
Europa orientale, Caucaso meridionale e Russia: 3 700 000 000 EUR;
c)
Asia e America latina: 3 800 000 000 EUR;
ripartiti sulla base dei seguenti sub-massimali indicativi:
i)
America latina: 2 800 000 000 EUR;
ii)
Asia (esclusa Asia centrale): 1 000 000 000 EUR;
d)
Repubblica del Sud Africa: 900 000 000 EUR.
5. Gli organi direttivi della BEI possono decidere di riassegnare un importo pari fino al 10 % del massimale regionale tra i sub-massimali.
6. La garanzia comunitaria copre le operazioni di finanziamento della BEI sottoscritte nel corso del periodo aventi inizio il 1o febbraio 2007 e aventi fine il 31 ottobre 2011. Le operazioni di finanziamento della BEI sottoscritte ai sensi delle decisioni 2006/1016/CE e 2008/847/CE continuano a beneficiare della garanzia comunitaria a norma della presente decisione.
7. Se, alla scadenza del periodo di cui al paragrafo 6, il Parlamento europeo e il Consiglio non avranno adottato una decisione di concessione di una nuova garanzia comunitaria alla BEI per operazioni di finanziamento al di fuori della Comunità, il periodo è automaticamente prorogato di sei mesi.
Articolo 2
Paesi contemplati
1. L’elenco di paesi ammissibili o potenzialmente ammissibili al finanziamento della BEI con la garanzia comunitaria è definito nell’allegato I.
2. Per i paesi di cui all’elenco dell’allegato I e contraddistinti con un asterisco («*») e per altri paesi non elencati nell’allegato I, l’ammissibilità al finanziamento BEI con garanzia comunitaria è decisa dal Parlamento europeo e dal Consiglio caso per caso conformemente alla procedura di cui all’articolo 251 del trattato.
3. La garanzia comunitaria copre soltanto le operazioni di finanziamento della BEI realizzate in paesi che abbiano concluso con la BEI un accordo quadro volto a stabilire le condizioni giuridiche in base alle quali verranno realizzate le operazioni di finanziamento della BEI.
4. Qualora la situazione politica o economica di un determinato paese desti gravi preoccupazioni, il Parlamento europeo e il Consiglio possono decidere di sospendere nuove operazioni di finanziamento della BEI con garanzia comunitaria nel predetto paese conformemente alla procedura di cui all’articolo 251 del trattato.
5. La garanzia comunitaria non copre le operazioni di finanziamento della BEI in un determinato paese nei casi in cui l’accordo sulle operazioni di finanziamento della BEI sia stato firmato dopo l’adesione del suddetto paese all’Unione europea.
Articolo 3
Coerenza con le politiche della Comunità
1. Viene rafforzata la coerenza delle azioni esterne della BEI con gli obiettivi di politica esterna della Comunità al fine di massimizzare le sinergie tra le operazioni di prestito della BEI e le risorse di bilancio dell’Unione europea, in particolare tramite il dialogo regolare e sistematico e la consultazione preventiva su:
a)
i documenti strategici preparati dalla Commissione, quali i documenti strategici nazionali e regionali, i piani di azione e i documenti di preadesione;
b)
i documenti di pianificazione strategica della BEI e la programmazione dei progetti;
c)
altri aspetti politici e operativi.
2. La cooperazione è attuata su base differenziata regionale, tenendo conto del ruolo della BEI e delle politiche della Comunità in ciascuna regione.
3. Un’operazione di finanziamento della BEI non può beneficiare della garanzia comunitaria qualora la Commissione dia parere negativo sull’operazione nel quadro della procedura di cui all’articolo 21 dello statuto della BEI.
4. La coerenza tra le operazioni di finanziamento della BEI e gli obiettivi di politica esterna della Comunità è soggetta a verifica conformemente all’articolo 6.
Articolo 4
Cooperazione con le altre istituzioni finanziarie internazionali
1. Ove necessario, le operazioni di finanziamento della BEI sono realizzate sempre più in cooperazione e/o con il cofinanziamento della BEI e di altre istituzioni finanziarie internazionali o istituzioni bilaterali europee, in modo tale da massimizzare le sinergie, la cooperazione e l’efficienza, e garantire una condivisione ragionevole dei rischi e condizioni conformi al progetto e coerenti con il settore.
2. La cooperazione di cui al paragrafo 1 è agevolata tramite il coordinamento, da realizzare in particolare nel contesto di protocolli di intesa conclusi, ove necessario, tra la Commissione, la BEI, le principali istituzioni finanziarie internazionali e le istituzioni bilaterali europee che operano nelle varie regioni.
3. La cooperazione tra le istituzioni finanziarie internazionali e altri donatori è valutata nel quadro del riesame intermedio di cui all’articolo 9.
Articolo 5
Copertura e condizioni di applicazione della garanzia comunitaria
1. Per le operazioni di finanziamento della BEI concluse con uno Stato o garantite da uno Stato, e per altre operazioni di finanziamento della BEI concluse con autorità regionali o locali o con imprese o istituzioni pubbliche appartenenti e/o controllate dallo Stato, sempre che queste altre operazioni di finanziamento della BEI si basino su una valutazione adeguata del rischio da parte della BEI che tenga conto del rischio di credito del paese interessato, la garanzia comunitaria copre tutti i pagamenti dovuti alla BEI, ma da essa non ricevuti («garanzia generale»).
Ai fini del presente articolo e dell’articolo 6, paragrafo 4, la nozione di Stato include la Cisgiordania e la Striscia di Gaza, rappresentate dall’Autorità palestinese, e il Kosovo (15), rappresentato dalla missione di amministrazione provvisoria delle Nazioni Unite.
2. Per le operazioni di finanziamento della BEI diverse da quelle di cui al paragrafo 1, la garanzia comunitaria copre tutti i pagamenti dovuti alla BEI, ma da essa non ricevuti quando il mancato pagamento è determinato dal verificarsi di uno dei seguenti rischi politici («garanzia di rischio politico»):
a)
non trasferibilità della valuta;
b)
espropriazione;
c)
eventi bellici o disordini civili;
d)
denegata giustizia in caso di violazione di contratto.
Articolo 6
Relazioni e contabilità
1. Ogni anno la Commissione riferisce al Parlamento europeo e al Consiglio sulle operazioni di finanziamento della BEI realizzate ai sensi della presente decisione. La relazione include una valutazione dell’impatto e dell’efficacia delle operazioni di finanziamento della BEI a livello di progetto, di settore, di paese e di regione, nonché il contributo delle operazioni di finanziamento della BEI al conseguimento degli obiettivi di politica esterna della Comunità, tenendo conto degli obiettivi operativi della BEI. Essa comprende anche una valutazione della portata della cooperazione tra la BEI e la Commissione e tra la BEI e altre istituzioni finanziarie internazionali e i donatori bilaterali.
2. Ai fini del paragrafo 1, la BEI trasmette alla Commissione relazioni annuali sulle operazioni di finanziamento della BEI realizzate ai sensi della presente decisione, e sul conseguimento degli obiettivi di politica esterna della Comunità, ivi compresa la cooperazione con le altre istituzioni finanziarie internazionali.
3. La BEI fornisce alla Commissione i dati statistici, finanziari e contabili relativi a ogni operazione di finanziamento della BEI, necessari per consentire a quest’ultima di adempiere ai suoi obblighi di informazione o rispondere alle richieste della Corte dei conti europea, nonché la dichiarazione di un revisore dei conti sulle esposizioni in essere delle operazioni di finanziamento della BEI.
4. Ai fini del rispetto da parte della Commissione degli obblighi contabili e di informazione sui rischi coperti dalla garanzia generale, la BEI fornisce alla Commissione la valutazione dei rischi della BEI e le informazioni relative alla classificazione delle operazioni di finanziamento della BEI con beneficiari di prestiti o debitori garantiti diversi dagli Stati.
5. La BEI fornisce le informazioni di cui ai paragrafi 2, 3 e 4 a proprie spese.
Articolo 7
Recupero dei pagamenti effettuati dalla Commissione
1. Se la Commissione effettua un pagamento con garanzia comunitaria, la BEI procede, a nome e per conto della Commissione, al recupero dei crediti per gli importi pagati.
2. La BEI e la Commissione concludono un accordo per stabilire in dettaglio le disposizioni e le procedure relative al recupero dei crediti entro la data della conclusione dell’accordo di cui all’articolo 8.
Articolo 8
Accordo sulla garanzia
La BEI e la Commissione concludono un accordo sulla garanzia per stabilire in dettaglio le disposizioni e le procedure relative alla garanzia comunitaria.
Articolo 9
Riesame
1. La Commissione presenta al Parlamento europeo e al Consiglio una relazione intermedia sull’applicazione della presente decisione entro il 30 aprile 2010, corredata da una proposta di modifica, elaborata anche sulla base di una valutazione esterna le cui specifiche sono fissate all’allegato II della presente decisione.
2. La Commissione presenta una relazione finale sull’applicazione della presente decisione entro il 31 luglio 2013.
Articolo 10
Abrogazione
La decisione 2008/847/CE è abrogata.
Articolo 11
Entrata in vigore
La presente decisione entra in vigore il terzo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Fatto a Bruxelles, addì 13 luglio 2009.