Směrnice Rady 95/60/ES
ze dne 27. listopadu 1995
o daňovém značení plynových olejů a petroleje
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 99 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že opatření Společenství obsažená v této směrnici jsou nejenom potřebná, ale nevyhnutelná pro dosažení cílů vnitřního trhu; že těchto cílů nemohou dosáhnout členské státy jednotlivě; že jejich dosažení na úrovni Společenství stanoví již směrnice 92/81/EHS [4], a zejména článek 9 uvedené směrnice; že tato směrnice je v souladu se zásadou subsidiarity;
vzhledem k tomu, že směrnice 92/82/EHS [5] upravuje minimální sazby spotřebních daní, které mají být uplatněny na některé minerální oleje, a zvláště na různé kategorie plynových olejů a petrolej;
vzhledem k tomu, že řádné fungování vnitřního trhu v současné době vyžaduje zavedení společných pravidel pro daňové značení plynových olejů a petroleje, které nejsou zatíženy základní sazbou daně platnou pro tyto minerální oleje používané jako pohonné látky;
vzhledem k tomu, že některým členským státům by mělo být z důvodů zvláštních vnitrostátních okolností povoleno odchýlit se od opatření této směrnice;
vzhledem k tomu, že směrnice 92/12/EHS [6] stanoví obecnou úpravu pro výrobky podléhající spotřební dani, a že zejména článek 24 uvedené směrnice stanoví zřízení Výboru pro spotřební daně příslušného projednávat záležitosti související s používáním předpisů Společenství týkající se spotřebních daní;
vzhledem tomu, že by některé technické záležitosti týkající se vlastností výrobků, kterých má být použito pro daňové značení plynových olejů a petroleje, měly být posouzeny podle ustanovení zmíněného článku,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Aniž jsou dotčeny vnitrostátní předpisy o daňovém značení, použijí členské státy daňové značení podle této směrnice na:
- všechny typy plynových olejů spadajících pod kód KN 27100069, které byly propuštěny pro domácí spotřebu podle článku 6 směrnice 92/12/EHS a které byly osvobozeny od spotřební daně nebo podléhaly spotřební dani o sazbě jiné, než je sazba stanovená v čl. 5 odst. 1 směrnice 92/82/EHS,
- petrolej spadající pod kód KN 27100055, který byl propuštěn pro domácí spotřebu podle článku 6 směrnice 92/12/EHS a který byl osvobozen od spotřební daně nebo podléhal spotřební dani o sazbě jiné, než je sazba stanovená v čl. 8 odst. 1 směrnice 92/82/EHS.
2. Členské státy mohou povolit odchylky od uplatňování daňového značení podle odstavce 1 z důvodu veřejného zdraví nebo bezpečnosti a z jiných technických důvodů, pokud přijmou vhodná opatření pro úřední dohled.
Kromě toho se Irsko může rozhodnout, že v souladu s čl. 21 odst. 4 směrnice 92/12/EHS nebude používat tuto značkovací látku nebo nepovolí její používání. V tomto případě o tom Irsko uvědomí Komisi a ta uvědomí ostatní členské státy.
Článek 2
1. Značkovací látka sestává z přesně vymezené kombinace chemických přísad, které se pod daňovým dohledem přidají do minerálních olejů dříve, než jsou propuštěny pro domácí spotřebu.
Nicméně
- členské státy mohou vyžadovat, aby značkovací látka byla přidána předtím, než výrobek opustí sklad s daňovým dozorem, v případě přímých dodání z jiného členského státu v režimu s podmíněným osvobozením od daně mimo sklad s daňovým dozorem,
- členské státy, které přijaly toto opatření před 1. lednem 1996, mohou v některých výjimečných případech nebo situacích povolit, aby byla značkovací látka přidána poté, co jsou minerální oleje propuštěny pro domácí spotřebu pod daňovým dohledem. Každý členský stát, který uplatňuje takové opatření, o tom uvědomí Komisi. Komise o tomto opatření uvědomí ostatní členské státy. V tomto případě mohou členské státy navrátit zaplacenou spotřební daň, když je výrobek propuštěn pro domácí spotřebu,
- bude-li zboží nadále pod daňovým dohledem, může Dánsko odložit přidání značkovací látky nejpozději do okamžiku prodeje maloodběrateli.
2. Značkovací látka, která má být používána, bude určena postupem podle článku 24 směrnice 92/12/EHS.
Článek 3
Členské státy podniknou nezbytné kroky, aby zabránily zneužívání značkovaných výrobků, a zejména aby dotyčné minerální oleje nemohly být použity jako pohonné hmoty v motorech silničních motorových vozidel nebo skladovány v jejich nádržích pohonných hmot, pokud toto použití není ve zvláštních případech stanovených příslušnými orgány členských států povoleno.
Členské státy stanoví, že použití daných minerálních olejů v případech uvedených v prvním pododstavci se považuje za porušení vnitrostátního práva daného členského státu. Každý členský stát přijme vhodná opatření, která zajistí plné uplatnění všech ustanovení této směrnice, a zejména vymezí sankce, které budou uloženy v případě porušení těchto opatření; tyto sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Článek 4
Vedle značkovacích látek podle čl. 1 odst. 1 mohou členské státy přidat vnitrostátní značkovací látku nebo barvivo.
Nikdo nesmí k dotyčným minerálním olejům přidat jinou značkovací látku nebo barvivo než ty, které určí právní předpisy Společenství nebo dotyčných členských států.
Článek 5
1. Členské státy uvedou v účinnost předpisy nezbytné k dosažení souladu s touto směrnicí v okamžiku nabytí účinnosti předpisů přijatých postupem podle článku 2. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 6
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 27 listopadu 1995.
DIRETTIVA 95/60/CE DEL CONSIGLIO del 27 novembre 1995 sulla marcatura fiscale dei gasoli e del petrolio lampante
IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l'articolo 99,
vista la proposta della Commissione (1),
visto il parere del Parlamento europeo (2),
visto il parere del Comitato economico e sociale (3),
considerando che le misure comunitarie previste dalla presente direttiva sono non solo necessarie ma indispensabili per il raggiungimento degli obiettivi del mercato interno; che tali obiettivi non possono essere realizzati individualmente dagli Stati membri; che il loro raggiungimento a livello comunitario è già disposto dalla direttiva 92/81/CEE (4), in particolare dall'articolo 9; che la presente direttiva è conforme al principio della sussidiarietà;
considerando che la direttiva 92/82/CEE (5) stabilisce disposizioni sulle aliquote minime delle accise applicabili a taluni oli minerali e in particolare alle varie categorie di gasolio e di petrolio lampante;
considerando che per il buon funzionamento del mercato interno è necessario stabilire norme comuni per la marcatura fiscale del gasolio e del petrolio lampante ai quali non sia stata applicata l'aliquota normale dell'accisa in vigore per tali oli minerali usati come carburante;
considerando che ad alcuni Stati membri dovrebbe essere concesso di derogare alle misure previste dalla presente direttiva per specifiche ragioni nazionali;
considerando che la direttiva 92/12/CEE (6) stabilisce disposizioni sul regime generale dei prodotti soggetti ad accise e che, in particolare, l'articolo 24 prevede l'istituzione di un Comitato delle accise cui compete esaminare le questioni concernenti l'applicazione delle disposizioni comunitarie in materia di accise;
considerando che è opportuno che certe questioni tecniche relative alle specifiche dei prodotti da utilizzare per la marcatura fiscale del gasolio e del petrolio lampante siano trattate nel quadro delle disposizioni di tale articolo,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
1. Fatte salve le disposizioni nazionali in materia di marcatura fiscale, gli Stati membri applicano una marcatura fiscale conformemente alle disposizioni della presente direttiva:
- a tutti i tipi di gasolio di cui al codice NC 2 710 00 69 immessi in consumo ai sensi dell'articolo 6 della direttiva 92/12/CEE e esentati o assoggettati ad accisa ad un'aliquota diversa da quella applicabile ai sensi dell'articolo 5, paragrafo 1 della direttiva 92/82/CEE;
- al petrolio lampante di cui al codice NC 2710 00 55 immesso in consumo secondo la definizione dell'articolo 6 della direttiva 92/12/CEE del Consiglio e esentato o assoggettato ad accisa ad un'aliquota diversa da quella applicabile ai sensi dell'articolo 8, paragrafo 1 della direttiva 92/82/CEE.
2. Gli Stati membri possono autorizzare deroghe all'applicazione della marcatura fiscale di cui al paragrafo 1 per motivi di sanità pubblica, di sicurezza o per altre ragioni tecniche, purché adottino adeguate misure di controllo fiscale.
Inoltre, l'Irlanda può decidere di non utilizzare o di non autorizzare l'utilizzazione della marcatura conformemente all'articolo 21, paragrafo 4 della direttiva 92/12/CEE. In tal caso essa ne informa la Commissione che a sua volta ne informa gli altri Stati membri.
Articolo 2
1. Il marcatore è costituito da una miscela ben precisa di additivi chimici, da aggiungersi sotto controllo fiscale, al più tardi prima che gli oli minerali in questione siano immessi in consumo.
Tuttavia:
- per le consegne dirette in sospensione d'imposta al di fuori di un deposito fiscale provenienti da un altro Stato membro, gli Stati membri possono esigere l'aggiunta del marcatore prima che il prodotto lasci il deposito fiscale di spedizione;
- in casi o situazioni eccezionali gli Stati membri possono, se già lo facevano prima del 1° gennaio 1996, autorizzare l'aggiunta del marcatore dopo l'immissione in consumo degli oli minerali in questione sotto controllo fiscale. Gli Stati membri che applicano tale misura ne informano la Commissione. La Commissione informa gli Stati membri di detta misura. In tal caso, essi possono rimborsare l'accisa pagata all'atto dell'immissione in consumo;
- a condizione che le merci rimangano assoggettate al controllo fiscale, la Danimarca può rinviare l'aggiunta del marcatore sino, al massimo, al momento della vendita al dettaglio.
2. Il marcatore da utilizzare è stabilito conformemente alla procedura di cui all'articolo 24 della direttiva 92/12/CEE.
Articolo 3
Gli Stati membri prendono le misure necessarie affinché sia evitato l'abuso dei prodotti marcati, e segnatamente affinché gli oli minerali in questione non possano essere utilizzati come carburante di motori di autoveicoli stradali né conservati nel serbatoio di questi ultimi a meno che un siffatto uso non sia consentito negli specifici casi determinati dalle autorità competenti degli Stati membri.
Gli Stati membri dispongono affinché l'uso nelle circostanze di cui al primo comma degli oli minerali in questione sia considerato reato dal diritto nazionale dello Stato membro interessato. Ogni Stato membro adotta le misure necessarie per attuare pienamente tutte le disposizioni della presente direttiva ed in particolare stabilisce le sanzioni da applicare in caso di inosservanza di tali misure; tali sanzioni devono essere proporzionate allo scopo ed avere efficacia dissuasiva.
Articolo 4
Gli Stati membri possono aggiungere un marcatore o un colorante nazionali oltre al marcatore previsto all'articolo 1, paragrafo 1.
Agli oli minerali in questione non possono essere aggiunti marcatori o coloranti diversi da quelli previsti dalla legislazione comunitaria o dal diritto nazionale dello Stato membro interessato.
Articolo 5
1. Gli Stati membri mettono in vigore le disposizioni necessarie per conformarsi alla presente direttiva al momento dell'entrata in vigore delle disposizioni adottate secondo la procedura di cui all'articolo 2. Essi ne informano immediatamente la Commissione.
Quando gli Stati membri adottano tali disposizioni, queste contengono un riferimento alla presente direttiva o sono corredate di siffatto riferimento all'atto della pubblicazione ufficiale. Le modalità del riferimento sono decise dagli Stati membri.
2. Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle disposizioni di diritto interno che adottano nel settore disciplinato dalla presente direttiva.
Articolo 6
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Bruxelles, addì 27 novembre 1995.