SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2009/104/ES
ze dne 16. září 2009
o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví pro používání pracovního zařízení zaměstnanci při práci (druhá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS)
(kodifikované znění)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 137 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 89/655/EHS ze dne 30. listopadu 1989 o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví pro používání pracovního zařízení zaměstnanci při práci (druhá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) (3) byla několikrát podstatně změněna (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by uvedená směrnice měla být kodifikována.
(2)
Tato směrnice je samostatnou směrnicí ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci (5). Proto se ustanovení směrnice 89/391/EHS vztahují v plném rozsahu na používání pracovního zařízení zaměstnanci při práci, aniž jsou dotčena přísnější nebo zvláštní ustanovení této směrnice.
(3)
Článek 137 odst. 2 Smlouvy stanoví, že Rada může směrnicemi stanovit minimální požadavky na podporu zlepšování především pracovního prostředí tak, aby bylo chráněno zdraví a bezpečnost pracovníků.
(4)
Podle uvedeného článku by tyto směrnice neměly ukládat žádná správní, finanční ani právní omezení bránící zakládání a rozvoji malých a středních podniků.
(5)
Předpisy přijaté na základě čl. 137 odst. 2 Smlouvy nebrání žádnému členskému státu, aby si zachoval nebo zavedl přísnější opatření na ochranu pracovních podmínek slučitelná se Smlouvou.
(6)
Pro zaručení bezpečnosti a zdraví zaměstnanců je nezbytné dodržování minimálních požadavků určených k zajištění vyšší úrovně bezpečnosti a ochrany zdraví při používání pracovního zařízení.
(7)
Zlepšení bezpečnosti, hygieny a ochrany zdraví zaměstnanců při práci je cíl, který by neměl být podřízen úvahám ryze ekonomické povahy.
(8)
Práce ve výšce může vystavovat zaměstnance zvlášť závažným rizikům pro jejich zdraví a bezpečnost, zejména rizikům pádů z výšky a dalším vážným pracovním úrazům, které tvoří velkou část všech úrazů, zejména smrtelných.
(9)
Tato směrnice představuje konkrétní příspěvek k vytvoření sociálního rozměru vnitřního trhu.
(10)
Na základě směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (6) musí členské státy uvědomit Komisi o každém návrhu technických předpisů týkajících se strojů, zařízení a mechanismů.
(11)
Tato směrnice je nejvhodnějším prostředkem pro dosažení vytyčených cílů a nepřekračuje to, co je k jejich dosažení nezbytné.
(12)
Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení zmíněných směrnic ve vnitrostátním právu uvedených v části B přílohy III,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
1. Tato směrnice, která je druhou samostatnou směrnicí ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS, stanoví minimální požadavky na bezpečnost a ochranu zdraví při používání pracovního zařízení zaměstnanci při práci, jak je vymezeno v článku 2.
2. Směrnice 89/391/EHS se vztahuje v plném rozsahu na celou oblast uvedenou v odstavci 1, aniž jsou dotčena přísnější nebo zvláštní ustanovení obsažená v této směrnici.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
a)
„pracovním zařízením“ jakékoli stroje, přístroje, nástroje nebo zařízení používané při práci;
b)
„používáním pracovního zařízení“ jakákoli činnost zahrnující pracovní zařízení, jako například jeho spouštění nebo zastavování, jeho provoz, doprava, opravy, úpravy, údržba a servis, včetně čištění;
c)
„nebezpečným prostorem“ jakýkoli prostor uvnitř nebo kolem pracovního zařízení, ve kterém jsou ohroženy bezpečnost nebo zdraví v nich se zdržujícího zaměstnance;
d)
„ohroženým zaměstnancem“ jakýkoli zaměstnanec, který se nachází zcela nebo částečně v nebezpečném prostoru;
e)
„obsluhou“ zaměstnanec nebo zaměstnanci, kteří jsou pověřeni používáním pracovního zařízení.
KAPITOLA II
POVINNOSTI ZAMĚSTNAVATELE
Článek 3
Obecné povinnosti
1. Zaměstnavatel přijme nezbytná opatření k zajištění toho, aby pracovní zařízení dané k dispozici zaměstnancům v podniku nebo závodě bylo vhodné pro vykonávanou práci, nebo aby bylo k tomuto účelu řádně upraveno a mohlo být používáno zaměstnanci bez ohrožení jejich bezpečnosti a zdraví.
Při výběru pracovního zařízení, které zaměstnavatel navrhuje používat, musí věnovat pozornost zvláštním pracovním podmínkám a vlastnostem a rizikům pro bezpečnost a zdraví zaměstnanců v podniku nebo závodě, zejména na pracovních místech, nebo všem dalším rizikům spjatým s používáním daného pracovního zařízení.
2. Pokud není možné plně zajistit, aby pracovní zařízení mohlo být zaměstnanci používáno bez rizika pro jejich bezpečnost nebo zdraví, přijme zaměstnavatel vhodná opatření ke snížení těchto rizik.
Článek 4
Předpisy vztahující se na pracovní zařízení
1. Aniž je dotčen článek 3, musí zaměstnavatel opatřit a používat:
a)
pracovní zařízení, které, bylo-li zaměstnancům v podniku nebo závodě dáno k dispozici poprvé po 31. prosinci 1992, splňuje:
i)
ustanovení všech příslušných platných směrnic Společenství,
ii)
minimální požadavky stanovené v příloze I, pokud se na ně žádná jiná směrnice Společenství nevztahuje, nebo se na ně vztahuje pouze částečně;
b)
pracovní zařízení, které, bylo-li zaměstnancům dáno k dispozici před 31. prosincem 1992, splňuje minimální požadavky stanovené v příloze I nejpozději do čtyř let po uvedeném dni;
c)
aniž je dotčeno písm. a) bod i) a odchylně od písm. a) bodu ii) a od písmene b), zvláštní pracovní zařízení podléhající předpisům bodu 3 přílohy I, je-li k dispozici v podnicích nebo zařízeních ke dni 5. prosince 1998, splňuje minimální požadavky stanovené v příloze I nejpozději do čtyř let po uvedeném dni.
2. Zaměstnavatel přijme nezbytná opatření k zajištění toho, aby pracovní zařízení bylo po celou dobu své životnosti uchováváno vhodnou údržbou na takové úrovni, že splňuje podle okolností podmínky stanovené v odst. 1 písm. a) nebo b).
3. Členské státy po projednání se sociálními partnery a s přihlédnutím k vnitrostátním právním předpisům nebo zvyklostem zavedou postupy umožňující dosáhnout úrovně bezpečnosti odpovídající cílům uvedeným v příloze II.
Článek 5
Kontrola pracovního zařízení
1. Zaměstnavatel zajistí, aby pracovní zařízení, jehož bezpečnost závisí na podmínkách instalace, podléhalo počáteční kontrole (po instalaci a před prvním uvedením do provozu) a kontrole po každé montáži na jiném pracovišti nebo na jiném místě způsobilými osobami ve smyslu vnitrostátních právních předpisů nebo zvyklostí, za účelem zajištění správné instalace a fungování tohoto pracovního zařízení.
2. Aby se zajistilo dodržování podmínek zdraví a bezpečnosti, odhalení poškození, která by mohla vyvolat nebezpečnou situaci, a jejich včasné odstranění, dbá zaměstnavatel na to, aby pracovní zařízení vystavené podmínkám způsobujícím takováto poškození podléhala:
a)
pravidelným kontrolám a popřípadě pravidelným zkouškám uskutečňovaným způsobilými osobami ve smyslu vnitrostátních právních předpisů nebo zvyklostí;
b)
mimořádným kontrolám uskutečňovaným způsobilými osobami ve smyslu vnitrostátních právních předpisů nebo zvyklostí pokaždé, když se vyskytnou mimořádné události, které by mohly mít vliv na bezpečnost pracovního zařízení, jako například úpravy, nehody, přírodní jevy, delší doba nepoužívání.
3. Výsledky kontrol se zaznamenají a musí být k dispozici příslušnému úřadu. Jsou uchovávány přiměřenou dobu.
Pokud jsou pracovní zařízení používána mimo podnik, opatří se dokladem o uskutečnění poslední kontroly.
4. Členské státy stanoví podmínky pro provádění uvedených kontrol.
Článek 6
Pracovní zařízení se zvláštními riziky
Pokud používání pracovního zařízení může představovat zvláštní riziko pro bezpečnost nebo zdraví zaměstnanců, přijme zaměstnavatel nezbytná opatření k zajištění toho, aby:
a)
bylo používání pracovního zařízení omezeno pouze na osoby pověřené jeho používáním;
b)
v případě oprav, úprav a údržby nebo servisu prováděli tyto práce zvlášť určení zaměstnanci.
Článek 7
Ergonomie a ochrana zdraví při práci
Při zavádění minimálních požadavků na bezpečnost a ochranu zdraví zaměstnanců jsou zaměstnavatelem plně zohledňovány pracovní postoj a poloha zaměstnanců při používání pracovního zařízení a ergonomické zásady.
Článek 8
Informování zaměstnanců
1. Aniž je dotčen článek 10 směrnice 89/391/EHS, přijme zaměstnavatel nezbytná opatření k zajištění toho, aby měli zaměstnanci k dispozici odpovídající informace a popřípadě písemné pokyny o pracovním zařízení používaném při práci.
2. Informace a písemné pokyny obsahují alespoň údaje o bezpečnosti a ochraně zdraví týkající se:
a)
podmínek používání pracovního zařízení;
b)
předvídatelných neobvyklých situací;
c)
závěrů, které je třeba vyvodit z případných zkušeností získaných při používání pracovního zařízení.
Zaměstnanci musí být upozorněni na možná nebezpečí, která se týkají jich samých, na pracovní zařízení v jejich bezprostředním okolí a na možné změny, které se jich týkají, pokud mají vliv na pracovní zařízení v jejich bezprostředním okolí, i když je sami nepoužívají.
3. Informace a písemné pokyny musí být dotyčným zaměstnancům srozumitelné.
Článek 9
Školení zaměstnanců
Aniž je dotčen článek 12 směrnice 89/391/EHS, přijme zaměstnavatel nezbytná opatření k zajištění toho, aby:
a)
zaměstnanci pověření používáním pracovního zařízení získali odpovídající školení, včetně školení o rizicích, která toto používání případně zahrnuje;
b)
zaměstnanci uvedení v čl. 6 písm. b) získali vhodné zvláštní školení.
Článek 10
Projednání se zaměstnanci a jejich účast
V souladu s článkem 11 směrnice 89/391/EHS projednávají zaměstnavatelé se zaměstnanci nebo jejich zástupci záležitosti, na které se vztahuje tato směrnice včetně příloh, a umožní jejich účast.
KAPITOLA III
RŮZNÁ USTANOVENÍ
Článek 11
Úpravy příloh
1. Doplnění přílohy I dalšími minimálními požadavky na zvláštní pracovní zařízení uvedená v bodě 3 přílohy I přijímá Rada postupem podle článku 137 odst. 2 Smlouvy.
2. Postupem podle čl. 17 odst. 2 směrnice 89/391/EHS se přijímají úpravy příloh čistě technického rázu v souvislosti s:
a)
přijetím směrnic v oblasti technické harmonizace a normalizace, týkajících se pracovních zařízení, nebo
b)
technickým rozvojem, změnami v mezinárodních předpisech či specifikacích nebo poznatcích v oblasti pracovních zařízení.
Článek 12
Závěrečná ustanovení
Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijaly nebo přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 13
Směrnice 89/655/EHS ve znění směrnic uvedených v části A přílohy III se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení zmíněných směrnic ve vnitrostátním právu uvedených v části B přílohy III.
Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IV.
Článek 14
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 15
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 16. září 2009.
DIRETTIVA 2009/104/CE DEL PARLAMENTO EUROPEO E DEL CONSIGLIO
del 16 settembre 2009
relativa ai requisiti minimi di sicurezza e di salute per l’uso delle attrezzature di lavoro da parte dei lavoratori durante il lavoro (seconda direttiva particolare ai sensi dell’articolo 16, paragrafo 1, della direttiva 89/391/CEE)
(versione codificata)
(Testo rilevante ai fini del SEE)
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l’articolo 137, paragrafo 2,
vista la proposta della Commissione,
visto il parere del Comitato economico e sociale europeo (1),
previa consultazione del Comitato delle regioni,
deliberando secondo la procedura di cui all’articolo 251 del trattato (2),
considerando quanto segue:
(1)
La direttiva 89/655/CEE del Consiglio, del 30 novembre 1989, relativa ai requisiti minimi di sicurezza e di salute per l’uso delle attrezzature di lavoro da parte dei lavoratori durante il lavoro (seconda direttiva particolare ai sensi dell’articolo 16, paragrafo 1, della direttiva 89/391/CEE) (3), ha subito diverse e sostanziali modificazioni (4). È opportuno, per ragioni di chiarezza e di razionalizzazione, procedere alla codificazione di tale direttiva.
(2)
La presente direttiva è una direttiva particolare ai sensi dell’articolo 16, paragrafo 1, della direttiva 89/391/CEE del Consiglio, del 12 giugno 1989, concernente l’attuazione di misure volte a promuovere il miglioramento della sicurezza e della salute dei lavoratori durante il lavoro (5). Di conseguenza, le disposizioni della direttiva 89/391/CEE si applicano interamente al settore dell’uso da parte dei lavoratori di attrezzature di lavoro durante il lavoro, fatte salve le disposizioni più vincolanti o specifiche contenute nella presente direttiva.
(3)
L’articolo 137, paragrafo 2, del trattato prevede che il Consiglio possa adottare, mediante direttiva, prescrizioni minime per promuovere il miglioramento, in particolare, dell’ambiente di lavoro, per proteggere la sicurezza e la salute dei lavoratori.
(4)
A norma dell’articolo precitato, le direttive evitano di imporre vincoli amministrativi, finanziari e giuridici tali da ostacolare la creazione e lo sviluppo delle piccole e medie imprese.
(5)
Le disposizioni adottate a norma dell’articolo 137, paragrafo 2, del trattato non ostano a che uno Stato membro mantenga o stabilisca misure, compatibili con il trattato, che prevedano una maggiore protezione delle condizioni di lavoro.
(6)
Il rispetto delle prescrizioni minime intese a garantire un maggiore livello di sicurezza e di salute durante l’uso di attrezzature di lavoro costituisce un imperativo al fine di garantire la sicurezza e la salute dei lavoratori.
(7)
Il miglioramento della sicurezza, dell’igiene e della salute sul luogo di lavoro costituisce un obiettivo che non potrebbe essere subordinato a considerazioni meramente economiche.
(8)
I lavori in quota possono esporre i lavoratori a rischi particolarmente elevati per la loro salute e sicurezza, in particolare a rischi di caduta da luoghi di lavoro in quota e ad altri gravi infortuni sul lavoro, che rappresentano una percentuale elevata del numero di infortuni, soprattutto per quanto riguarda quelli mortali.
(9)
La presente direttiva costituisce un elemento concreto nell’ambito della realizzazione della dimensione sociale del mercato interno.
(10)
A norma della direttiva 98/34/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 22 giugno 1998, che prevede una procedura d’informazione nel settore delle norme e delle regolamentazioni tecniche e delle regole relative ai servizi della società dell’informazione (6), gli Stati membri sono tenuti a notificare alla Commissione qualsiasi progetto di regolamentazione tecnica applicabile a macchine, apparecchi e impianti.
(11)
La presente direttiva costituisce il mezzo più appropriato per conseguire gli obiettivi auspicati e si limita a quanto è necessario per il raggiungimento di tali obiettivi.
(12)
La presente direttiva dovrebbe far salvi gli obblighi degli Stati membri relativi ai termini di attuazione nel diritto nazionale indicati nell’allegato III, parte B,
HANNO ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
CAPO I
DISPOSIZIONI GENERALI
Articolo 1
Oggetto
1. La presente direttiva, che è la seconda direttiva particolare ai sensi dell’articolo 16, paragrafo 1, della direttiva 89/391/CEE, fissa requisiti minimi di sicurezza e di salute per l’uso, da parte dei lavoratori durante il lavoro, di attrezzature di lavoro quali definite all’articolo 2.
2. Le disposizioni della direttiva 89/391/CEE si applicano interamente a tutto il settore di cui al paragrafo 1, fatte salve le disposizioni più vincolanti o specifiche contenute nella presente direttiva.
Articolo 2
Definizioni
Ai sensi della presente direttiva, s’intende per:
a)
«attrezzatura di lavoro» qualsiasi macchina, apparecchio, utensile o impianto usati durante il lavoro;
b)
«uso di un’attrezzatura di lavoro» qualsiasi operazione concernente l’uso di un’attrezzatura di lavoro, quale la messa in servizio o fuori servizio, l’impiego, il trasporto, la riparazione, la trasformazione, la manutenzione, ivi compresa la pulizia;
c)
«zona pericolosa» qualsiasi zona all’interno o in prossimità di un’attrezzatura di lavoro in cui la presenza di un lavoratore esposto costituisca un rischio per la sicurezza e la salute di detta persona;
d)
«lavoratore esposto» qualsiasi lavoratore che si trovi interamente o in parte in una zona pericolosa;
e)
«operatore» il lavoratore o i lavoratori incaricato/i dell’uso di un’attrezzatura di lavoro.
CAPO II
OBBLIGHI DEI DATORI DI LAVORO
Articolo 3
Obblighi generali
1. Il datore di lavoro prende le misure necessarie affinché le attrezzature di lavoro messe a disposizione dei lavoratori nell’impresa o nello stabilimento siano adeguate al lavoro da svolgere o opportunamente adattate a tale scopo, garantendo così la sicurezza e la salute dei lavoratori durante l’uso di dette attrezzature di lavoro.
All’atto della scelta delle attrezzature di lavoro che prevede di usare, il datore di lavoro prende in considerazione le condizioni e le caratteristiche specifiche di lavoro e i rischi per la sicurezza e la salute dei lavoratori esistenti nell’impresa o nello stabilimento, in particolare sul posto di lavoro, o i rischi che potrebbero aggiungervisi a causa dell’uso di dette attrezzature di lavoro.
2. Qualora non sia possibile assicurare pienamente, in tal modo, la sicurezza e la salute dei lavoratori durante l’uso delle attrezzature di lavoro, il datore di lavoro prende le misure adeguate per ridurre al minimo i rischi.
Articolo 4
Norme concernenti le attrezzature di lavoro
1. Fatto salvo l’articolo 3, il datore di lavoro si procura o usa:
a)
attrezzature di lavoro che, messe per la prima volta a disposizione dei lavoratori nell’impresa o nello stabilimento dopo il 31 dicembre 1992, soddisfino:
i)
le disposizioni di qualsiasi direttiva comunitaria applicabile nel settore in questione;
ii)
i requisiti minimi previsti nell’allegato I, sempreché nessun’altra direttiva comunitaria sia applicabile ovvero lo sia solo parzialmente;
b)
attrezzature di lavoro che, già messe a disposizione dei lavoratori nell’impresa o nello stabilimento alla data del 31 dicembre 1992, soddisfino, al più tardi quattro anni dopo tale data, i requisiti minimi previsti nell’allegato I;
c)
fatta salva la lettera a), punto i), e in deroga alla lettera a), punto ii), e alla lettera b), attrezzature di lavoro specifiche soggette alle prescrizioni dell’allegato I, punto 3, che, già messe a disposizione dei lavoratori nell’impresa o nello stabilimento alla data del 5 dicembre 1998, soddisfino al massimo quattro anni dopo tale data i requisiti minimi previsti nell’allegato I.
2. Il datore di lavoro prende le misure necessarie affinché le attrezzature di lavoro, durante il loro uso, siano mantenute, mediante una manutenzione adeguata, a un livello tale da soddisfare, a seconda del caso, il paragrafo 1, lettera a) o b).
3. Gli Stati membri, previa consultazione delle parti sociali e tenendo conto delle legislazioni o prassi nazionali, fissano le modalità che consentono di raggiungere un livello di sicurezza corrispondente agli obiettivi stabiliti dall’allegato II.
Articolo 5
Verifica delle attrezzature di lavoro
1. Il datore di lavoro vigila affinché le attrezzature di lavoro la cui sicurezza dipende dalle condizioni di installazione siano sottoposte a una verifica iniziale (dopo l’installazione e prima di metterle in esercizio) e a una verifica dopo ogni montaggio in un nuovo cantiere o in una nuova località di impianto da parte di personale competente a norma delle legislazioni o prassi nazionali, al fine di assicurarne l’installazione corretta e il buon funzionamento.
2. Al fine di garantire il mantenimento di buone condizioni sanitarie e di sicurezza e di rivelare i deterioramenti suscettibili di dare origine a situazioni pericolose e rimediarvi per tempo, il datore di lavoro vigila affinché le attrezzature di lavoro soggette a influssi che possono provocare detti deterioramenti siano sottoposte:
a)
a verifiche periodiche e, ove necessario, a collaudi periodici da parte di personale competente a norma delle legislazioni o prassi nazionali;
b)
a verifiche eccezionali da parte di personale competente a norma delle legislazioni o prassi nazionali ogniqualvolta intervengano eventi eccezionali che possano avere conseguenze pregiudizievoli per la sicurezza dell’attrezzatura di lavoro, quali trasformazioni, incidenti, fenomeni naturali, periodi prolungati di inattività.
3. I risultati delle verifiche devono essere messi a verbale e tenuti a disposizione dell’autorità competente. Essi sono conservati per un periodo appropriato.
Qualora siano usate al di fuori dell’impresa, le attrezzature di lavoro in questione sono accompagnate da un documento attestante l’esecuzione dell’ultima verifica.
4. Gli Stati membri stabiliscono le modalità di esecuzione delle verifiche.
Articolo 6
Attrezzature di lavoro che presentano un rischio specifico
Allorché l’uso di una determinata attrezzatura di lavoro può presentare un rischio specifico per la sicurezza o la salute dei lavoratori, il datore di lavoro prende le misure necessarie affinché:
a)
l’uso dell’attrezzatura di lavoro sia riservato ai lavoratori all’uopo incaricati;
b)
in caso di riparazione, trasformazione o manutenzione, i lavoratori interessati siano qualificati in maniera specifica per svolgere detti compiti.
Articolo 7
Ergonomia e salute sul posto di lavoro
Il posto di lavoro e la posizione dei lavoratori durante l’uso dell’attrezzatura di lavoro, nonché i principi ergonomici, sono presi interamente in considerazione dal datore di lavoro all’atto dell’applicazione dei requisiti minimi di sicurezza e di salute.
Articolo 8
Informazione dei lavoratori
1. Fatto salvo l’articolo 10 della direttiva 89/391/CEE, il datore di lavoro provvede affinché i lavoratori dispongano di informazioni adeguate e, se del caso, di istruzioni per l’uso delle attrezzature di lavoro usate durante il lavoro.
2. Le informazioni e le istruzioni per l’uso contenengono almeno le indicazioni dal punto di vista della sicurezza e della salute in ordine:
a)
alle condizioni di impiego delle attrezzature di lavoro;
b)
alle situazioni anormali prevedibili;
c)
alle conclusioni da trarre dall’esperienza acquisita, se del caso, nella fase di uso delle attrezzature di lavoro.
Si richiama l’attenzione dei lavoratori sui rischi cui sono esposti, sulle attrezzature di lavoro presenti nel loro ambiente immediato di lavoro nonché sui relativi cambiamenti se si riferiscono alle attrezzature dell’ambiente immediato di lavoro, anche se essi non le usano direttamente.
3. Le informazioni e le istruzioni per l’uso sono comprensibili per i lavoratori interessati.
Articolo 9
Formazione dei lavoratori
Fatto salvo l’articolo 12 della direttiva 89/391/CEE, il datore di lavoro adotta le misure necessarie affinché:
a)
i lavoratori incaricati di usare le attrezzature di lavoro ricevano una formazione adeguata, anche sugli eventuali rischi che tale uso comporta;
b)
i lavoratori di cui all’articolo 6, lettera b), ricevano una formazione adeguata specifica.
Articolo 10
Consultazione e partecipazione dei lavoratori
La consultazione e la partecipazione dei lavoratori o dei loro rappresentanti su tutte le materie disciplinate dalla presente direttiva, compresi gli allegati, si svolgono conformemente all’articolo 11 della direttiva 89/391/CEE.
CAPO III
DISPOSIZIONI VARIE
Articolo 11
Modifiche degli allegati
1. L’aggiunta nell’allegato I di requisiti minimi supplementari applicabili ad attrezzature di lavoro specifiche, menzionati nel punto 3 dell’allegato I, è adottata dal Consiglio secondo la procedura di cui all’articolo 137, paragrafo 2, del trattato.
2. Gli adeguamenti di carattere prettamente tecnico degli allegati sono adottati secondo la procedura di cui all’articolo 17, paragrafo 2, della direttiva 89/391/CEE in funzione:
a)
dell’adozione di direttive in materia di armonizzazione tecnica e di normalizzazione, relative alle attrezzature di lavoro; o
b)
del progresso tecnico, dell’evoluzione delle normative o delle specifiche internazionali oppure delle conoscenze nel settore delle attrezzature di lavoro.
Articolo 12
Disposizioni finali
Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle disposizioni di diritto interno che hanno già adottato o che adottano nel settore disciplinato dalla presente direttiva.
Articolo 13
La direttiva 89/655/CEE, modificata dalle direttive di cui all’allegato III, parte A, è abrogata, fatti salvi gli obblighi degli Stati membri relativi ai termini di attuazione nel diritto nazionale indicati all’allegato III, parte B.
I riferimenti alla direttiva abrogata si intendono fatti alla presente direttiva e si leggono secondo la tavola di concordanza riportata all’allegato IV.
Articolo 14
La presente direttiva entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Articolo 15
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Strasburgo, addì 16 settembre 2009.