ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 23. dubna 2007
o ochranných opatřeních ohledně nakažlivé chudokrevnosti koní v Rumunsku
(oznámeno pod číslem K(2007) 1652)
(Text s významem pro EHP)
(2007/269/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 90/425/EHS ze dne 26. června 1990 o veterinárních a zootechnických kontrolách v obchodu s některými živými zvířaty a produkty uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu (1), a zejména na čl. 10 odst. 4 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nakažlivá chudokrevnost koní je virová choroba postihující pouze zvířata rodu koňovitých (Equidae). Infekce nakažlivou chudokrevností koní není obvykle navenek patrná, dokud po některé z akutních klinických atak nedojde k úhynu zvířete. Inkubační doba je obvykle jeden až tři týdny, ale může dosáhnout až tří měsíců. Nakažení koňovití zůstávají infekčními po celý život a mohou potenciálně přenést nákazu na další koňovité. Nákaza se přenáší krví z nakaženého koně nejpravděpodobněji prostřednictvím much, které přerušovaně sají koňskou krev, dále přenosem in utero na plod nebo používáním kontaminovaných jehel či infuzí krevních produktů obsahujících uvedený virus.
(2)
Nakažlivá chudokrevnost koní je chorobou povinnou hlášením v souladu s přílohou A směrnice Rady 90/426/EHS ze dne 26. června 1990 o veterinárních předpisech pro přesun koňovitých a jejich dovoz ze třetích zemí (2). Navíc směrnice Rady 82/894/EHS ze dne 21. prosince 1982 o hlášení chorob zvířat ve Společenství (3) stanoví, že ohnisko nakažlivé chudokrevnosti koní se musí oznamovat Komisi a ostatním členským státům prostřednictvím systému oznamování chorob zvířat („systém ADNS“).
(3)
Článek 4 odst. 5 směrnice 90/426/EHS stanoví omezení týkající se přesunu koňovitých z hospodářství, kde byl potvrzen výskyt nakažlivé chudokrevnosti koní, do doby, kdy po odstranění nakažených zvířat reagují zbývající zvířata negativně při dvou vyšetřeních testem podle Cogginse.
(4)
Na rozdíl od ostatních členských států se v Rumunsku nakažlivá chudokrevnost koní vyskytuje endemicky a okamžitá porážka infikovaných koňovitých není prováděna soustavně. Z tohoto důvodu Rumunsko po přistoupení k Evropské unii dobrovolně pokračovalo mutatis mutandis v provádění příslušných opatření stanovených v rozhodnutí Komise 2004/825/ES o ochranných opatřeních ohledně dovozů koňovitých z Rumunska (4).
(5)
Vzhledem k obchodu s živými koňovitými, jejich spermatem, vajíčky a embryi, by mohla nákazová situace v Rumunsku představovat riziko pro zdraví koňovitých ve Společenství.
(6)
Proto je vhodné přijmout ochranná opatření, která stanoví zvláštní režim pro přesun koňovitých, jejich vajíček a embryí, pocházejících z Rumunska, jakož i pro obchod s nimi, aby bylo zabezpečeno zdraví a dobré životní podmínky koňovitých v členských státech.
(7)
Rozhodnutí Komise 93/623/EHS ze dne 20. října 1993, kterým se stanoví identifikační doklad (průvodní list) doprovázející evidované koňovité (5) a rozhodnutí Komise 2000/68/ES ze dne 22. prosince 1999, kterým se mění rozhodnutí Komise 93/623/EHS a zavádí identifikace plemenných a užitkových koňovitých (6), požadují, aby koňovití byli během přesunu a přepravy doprovázeni identifikačním dokumentem.
(8)
Požadavky na osvědčení pro přesun a přepravu koňovitých stanoví článek 8 směrnice 90/426/EHS. Aby bylo možné lépe zpětně vysledovat evidované koňovité z oblastí postižených nakažlivou chudokrevností koní v ostatních členských státech, mělo by být potvrzení podle přílohy B směrnice 90/426/EHS nahrazeno veterinárním osvědčením podle přílohy C uvedené směrnice.
(9)
V souladu s částí A kapitoly II přílohy D směrnice Rady 92/65/EHS ze dne 13. července 1992 o veterinárních předpisech pro obchod se zvířaty, spermatem, vajíčky a embryi uvnitř Společenství a jejich dovoz do Společenství, pokud se na ně nevztahují zvláštní veterinární předpisy Společenství uvedené v příloze A oddílu I směrnice 90/425/EHS (7), rozhodnutí Komise 95/307/ES ze dne 24. července 1995, kterým se stanoví vzor veterinárního osvědčení pro obchod se spermatem koňovitých (8), stanoví testování hřebců na nakažlivou chudokrevnost koní, pokud je odběr spermatu prováděn za účelem obchodování uvnitř Společenství. Je nicméně nutné doplnit podmínky kladené na zdraví zvířat stanovené rozhodnutím Komise 95/294/ES ze dne 24. července 1995, kterým se stanoví vzor veterinárního osvědčení pro obchod s vajíčky a embryi koňovitých (9), požadavkem testování na nakažlivou chudokrevnost koní, pokud jsou vajíčka a embrya odebírána od klisen žijících v Rumunsku.
(10)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Ochranná opatření, která platí pro koňovité pocházející z Rumunska
1. Rumunsko zajistí, aby koňovití nebyli odesíláni do jiných členských států, pokud tito koňovití nesplní tyto podmínky:
a)
být vyšetřeni testem podle Cogginse s negativním výsledkem, přičemž test byl proveden ze vzorku krve odebraného během 30 dnů před odesláním a test a jeho výsledky jsou zapsány v oddílu VII identifikačního dokladu podle rozhodnutí 93/623/EHS a 2000/68/ES provázejícího zvíře během jeho přepravy;
b)
být provázeni veterinárním osvědčením podle přílohy C směrnice 90/426/EHS, obsahujícím dodatečný údaj:
„Koňovití v souladu s rozhodnutím Komise 2007/269/ES“.
2. Odstavec 1 se nevztahuje na koňovité z hospodářství nacházejících se mimo Rumunsko, kteří během přepravy buď projíždí přes Rumunsko po hlavních silnicích a dálnicích nebo jsou přepravováni Rumunskem přímo a bez přerušení cesty na jatka k okamžité porážce.
3. Rumunsko zajistí, aby vajíčka a embrya koňovitých nebyla odesílána do jiných členských států, pokud uvedené produkty nesplní tyto podmínky:
a)
být odebrány od dárcovských klisen, které byly vyšetřeny testem podle Cogginse s negativním výsledkem v každém jednotlivém případě, přičemž test byl proveden ze vzorku krve odebraného každé dárcovské klisně během 30 dnů před odběrem vajíček a embryí v předmětné zásilce, a
b)
zásilka vajíček a embryí je provázena veterinárním osvědčením podle přílohy rozhodnutí 95/294/ES, obsahujícím dodatečný údaj:
„Vajíčka nebo embrya v souladu s rozhodnutím Komise 2007/269/ES“.
4. Rumunsko podává Komisi a ostatním členským státům pravidelně zprávy o vývoji nakažlivé chudokrevnosti koní a provedených opatřeních pro její tlumení.
Článek 2
Použitelnost
Toto rozhodnutí se použije od třetího dne po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 3
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 23. dubna 2007.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 23 aprile 2007
recante misure di protezione nei confronti dell’anemia infettiva equina in Romania
[notificata con il numero C(2007) 1652]
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2007/269/CE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
vista la direttiva 90/425/CEE del Consiglio, del 26 giugno 1990, relativa ai controlli veterinari e zootecnici applicabili negli scambi intracomunitari di taluni animali vivi e prodotti di origine animale, nella prospettiva della realizzazione del mercato interno (1), in particolare l’articolo 10, paragrafo 4,
considerando quanto segue:
(1)
L’anemia infettiva equina («AIE») è una malattia virale che colpisce esclusivamente animali della famiglia degli equidi (Equidae). L’infezione da AIE tende a diventare inapparente se non interviene il decesso in seguito ad un attacco clinico acuto. Il periodo d’incubazione è generalmente compreso tra una e tre settimane, ma può durare anche tre mesi. Gli equidi infettati rimangono contagiosi per tutta la vita e sono potenzialmente in grado di trasmettere l’infezione ad altri equidi. La trasmissione avviene per trasferimento di sangue da un equino infetto, con ogni probabilità tramite l’alimentazione intermittente di mosche cavalline o tafani ematofagi, oppure al feto in utero, per l’uso di aghi contaminati o per l’infusione di emoderivati contenenti il virus.
(2)
L’AIE è una malattia soggetta a obbligo di denuncia a norma dell’allegato A della direttiva 90/426/CEE del Consiglio, del 26 giugno 1990, relativa alle condizioni di polizia sanitaria che disciplinano i movimenti di equidi e le importazioni di equidi in provenienza dai paesi terzi (2). Inoltre la direttiva 82/894/CEE del Consiglio, del 21 dicembre 1982, concernente la notifica delle malattie degli animali nella Comunità (3), prevede che i focolai di AIE debbano essere notificati alla Commissione e agli altri Stati membri attraverso il sistema di notifica delle malattie degli animali («ADNS», Animal Disease Notification System).
(3)
L’articolo 4, paragrafo 5, della direttiva 90/426/CEE stabilisce misure restrittive riguardo ai movimenti di equidi provenienti da aziende in cui sia stata confermata la presenza di AIE, misure che devono restare in vigore fino a quando, dopo l’eliminazione degli equidi infetti, gli animali restanti non siano stati sottoposti a due test di Coggins con risultato negativo.
(4)
A differenza che in altri Stati membri, in Romania l’AIE è endemica e non si procede sempre all’abbattimento immediato degli equidi che possono trasmettere l’infezione. Per tale ragione, dopo essere entrata nell’Unione europea la Romania ha continuato, su base volontaria, ad applicare mutatis mutandis le pertinenti misure previste dalla decisione 2004/825/CE della Commissione, del 29 novembre 2004, recante misure di protezione relative alle importazioni di equidi provenienti dalla Romania (4).
(5)
In considerazione degli scambi esistenti di equidi vivi e di sperma, ovuli ed embrioni di equidi, la situazione della malattia in Romania può rappresentare un rischio per la salute degli equidi nella Comunità.
(6)
È pertanto opportuno adottare misure di protezione che stabiliscano un regime specifico per i movimenti e gli scambi di equidi e di ovuli ed embrioni equini provenienti dalla Romania, per salvaguardare la salute e il benessere degli equidi negli Stati membri.
(7)
La decisione 93/623/CEE della Commissione, del 20 ottobre 1993, che istituisce il documento di identificazione (passaporto) che scorta gli equidi registrati (5), e la decisione 2000/68/CE della Commissione, del 22 dicembre 1999, recante modifica della decisione 93/623/CEE e concernente l’identificazione degli equidi da allevamento e da reddito (6), stabiliscono che gli equidi, durante i loro movimenti o il loro trasporto, devono essere scortati da un documento di identificazione.
(8)
Gli obblighi di certificazione per i movimenti e il trasporto degli equidi sono stabiliti nell’articolo 8 della direttiva 90/426/CEE. Per rafforzare la tracciabilità degli equidi registrati provenienti da zone interessate dall’AIE e diretti verso altri Stati membri, l’attestato di cui all’allegato B della direttiva 90/426/CEE deve essere sostituito dal certificato sanitario dell’animale conforme all’allegato C della stessa direttiva.
(9)
Conformemente all’allegato D, capitolo II, parte A, della direttiva 92/65/CEE del Consiglio, del 13 luglio 1992, che stabilisce norme sanitarie per gli scambi e le importazioni nella Comunità di animali, sperma, ovuli e embrioni non soggetti, per quanto riguarda le condizioni di polizia sanitaria, alle normative comunitarie specifiche di cui all’allegato A, sezione I, della direttiva 90/425/CEE (7), la decisione 95/307/CE della Commissione, del 24 luglio 1995, che stabilisce il modello del certificato sanitario da utilizzare negli scambi di sperma equino (8), prevede che gli stalloni siano sottoposti ad un esame per la ricerca dell’AIE se lo sperma raccolto è destinato a scambi intracomunitari. Tuttavia è necessario che le condizioni di polizia sanitaria stabilite nella decisione 95/294/CE della Commissione, del 24 luglio 1995, che stabilisce il modello del certificato sanitario da utilizzare negli scambi di ovuli ed embrioni di animali della specie equina (9), siano integrate dall’obbligo di effettuare un esame per la ricerca dell’AIE se gli ovuli o gli embrioni sono raccolti da giumente residenti in Romania.
(10)
Le misure di cui alla presente decisione sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Misure di protezione applicabili agli equidi provenienti dalla Romania
1. La Romania garantisce che non vengano spediti verso altri Stati membri equidi che non soddisfino le seguenti condizioni:
a)
essere stati sottoposti, con risultato negativo, a un test di Coggins effettuato su un campione di sangue prelevato non più di 30 giorni prima della spedizione, con iscrizione di detto test e del suo risultato nel capitolo VII del documento di identificazione previsto dalle decisioni 93/623/CEE e 2000/68/CE che scorta l’animale durante i suoi movimenti;
b)
essere accompagnati da un certificato sanitario conforme all’allegato C della direttiva 90/426/CEE recante la seguente menzione supplementare:
«Equidi conformi alla decisione 2007/269/CE della Commissione».
2. Il paragrafo 1 non si applica agli equidi provenienti da aziende situate al di fuori della Romania che transitano per la Romania lungo strade principali o di grande comunicazione oppure sono trasportati attraverso questo paese, direttamente e senza interruzioni del viaggio, ad un mattatoio per esservi immediatamente macellati.
3. La Romania garantisce che non vengano spediti verso altri Stati membri ovuli ed embrioni di equidi che non soddisfino le seguenti condizioni:
a)
essere stati raccolti da giumente donatrici che sono state sottoposte, con risultato negativo in ciascun caso, a un test di Coggins effettuato su un campione di sangue prelevato da ciascuna giumenta donatrice non più di 30 giorni prima della raccolta degli ovuli o embrioni della partita; e
b)
far parte di una partita di ovuli o embrioni che è accompagnata da un certificato sanitario conforme all’allegato della decisione 95/294/CE recante la seguente menzione supplementare:
«Ovuli/embrioni conformi alla decisione 2007/269/CE della Commissione».
4. La Romania riferisce regolarmente alla Commissione e agli altri Stati membri in merito all’evoluzione dell’AIE e alle misure messe in atto contro la malattia.
Articolo 2
Applicabilità
La presente decisione si applica a partire dal terzo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Articolo 3
Destinatari
Gli Stati membri sono destinatari della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 23 aprile 2007.