Směrnice Rady 98/49/ES
ze dne 29. června 1998
o ochraně nároků zaměstnanců a samostatně výdělečně činných osob, kteří se pohybují ve Společenství, na penzijní připojištění
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 51 a 235 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
(1) vzhledem k tomu, že jednou ze základních svobod Společenství je volný pohyb osob; že Smlouva stanoví, že Rada jednomyslně přijme v oblasti sociálního zabezpečení opatření, která jsou nezbytná k zajištění volného pohybu pracovníků;
(2) vzhledem k tomu, že sociální ochrana pracovníků je zajištěna zákonnými systémy sociálního zabezpečení doplněnými doplňkovými systémy sociálního zabezpečení;
(3) vzhledem k tomu, že právní předpisy, které Rada již přijala na ochranu nároků na sociální zabezpečení pracovníků a jejich rodinných příslušníků pohybujících se ve Společenství, totiž nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství [4] a nařízení Rady (EHS) č. 574/72 ze dne 21. března 1972, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství [5], se týkají pouze zákonných systémů důchodového zabezpečení; že systém koordinace stanovený ve zmíněných nařízeních se nevztahuje na systémy penzijního připojištění s výjimkou těch, které spadají pod pojem "právní předpisy" vymezený v čl. 1 písm. j) prvním pododstavci nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 nebo které jsou předmětem prohlášení členského státu podle zmíněného článku;
(4) vzhledem k tomu, že Rada má rozsáhlou pravomoc uvážení, pokud jde o výběr nejvhodnějších opatření pro dosažení cíle článku 51 Smlouvy; že systém koordinace stanovený nařízením (EHS) č. 1408/71 a nařízením (EHS) č. 574/72, zejména pravidla pro sčítání, není přizpůsoben pro systémy penzijního připojištění, s výjimkou systémů, na které se vztahuje pojem "právní předpisy" vymezený v čl. 1 písm. j) prvním pododstavci nařízení (EHS) č. 1408/71 nebo které jsou předmětem prohlášení členského státu podle zmíněného článku, a proto by pro ně měla platit zvláštní opatření, prvním z nichž je tato směrnice, aby se přihlédlo k jejich zvláštní povaze a k rozdílnosti těchto systémů uvnitř jednotlivých členských států a mezi nimi;
(5) vzhledem k tomu, že na žádný důchod nebo dávku by se neměla vztahovat tato směrnice a zároveň nařízení (EHS) č. 1408/71 a nařízení (EHS) č. 574/72, a proto žádný systém penzijního připojištění, na který se vztahují zmíněná nařízení na základě prohlášení členského státu podle čl. 1 písm. j) nařízení (EHS) č. 1408/71, nemůže být upraven touto směrnicí;
(6) vzhledem k tomu, že v doporučení 92/442/EHS ze dne 27. července 1992 o konvergenci cílů a politik v oblasti sociální ochrany [6] doporučila Rada členským státům "je-li to nezbytné, podporovat změny podmínek upravujících získání nároku na starobní důchod, zejména na penzijní připojištění s cílem odstranit překážky mobility zaměstnaných pracovníků";
(7) vzhledem k tomu, že k tomuto cíli lze přispět, pokud se pracovníkům, kteří se pohybují z jednoho členského státu do druhého nebo jejichž místo výkonu práce je přeloženo do jiného členského státu, zajistí stejné zacházení při ochraně jejich nároků na penzijní připojištění jako těm pracovníkům, kteří zůstávají ve stejném členském státě nebo jejichž místo výkonu práce se mění ve stejném členském státě;
(8) vzhledem k tomu, že volný pohyb osob, který je jedním ze základních práv vyjádřených ve Smlouvě, se neomezuje na zaměstnané osoby, ale vztahuje se rovněž na samostatně výdělečně činné osoby;
(9) vzhledem k tomu, že Smlouva kromě článku 235 nestanoví jiné pravomoci k přijetí vhodných opatření v oblasti sociálního zabezpečení pro samostatně výdělečně činné osoby;
(10) vzhledem k tomu, že má-li být umožněn účinný výkon práva volného pohybu, měli by mít pracovníci a jiné oprávněné osoby určité záruky rovného zacházení, pokud jde o zachování jejich nároků na důchod nabytých v souvislosti se systémy penzijního připojištění;
(11) vzhledem k tomu, že členské státy by měly přijmout nezbytná opatření, aby zajistily na základě systému penzijního připojištění platby dávek současným a bývalým účastníkům, jakož i dalším osobám oprávněným z těchto systémů ve všech členských státech, s ohledem na to, že jsou podle článku 73b Smlouvy zakázána veškerá omezení volného pohybu kapitálu a plateb;
(12) vzhledem k tomu, že pro usnadnění výkonu práva volného pohybu musí být vnitrostátní právní předpisy, je-li to nezbytné, přizpůsobeny, aby bylo možné dále platit příspěvky do schváleného systému penzijního připojištění zřízeného v jednom členském státě pracovníky, kteří jsou v souladu s hlavou II nařízení (EHS) č. 1408/71 vysláni do jiného členského státu, nebo jejich jménem;
(13) vzhledem k tomu, že Smlouva nevyžaduje pouze zrušení veškeré diskriminace založené na státní příslušnosti mezi pracovníky členských států, ale rovněž odstranění všech vnitrostátních opatření, která by mohla pracovníkům bránit ve výkonu základních svobod zaručených Smlouvou a vyložených Evropským soudním dvorem v následných rozsudcích nebo tento výkon pro ně učinit méně přitažlivý;
(14) vzhledem k tomu, že pracovníky, kteří vykonávají své právo volného pohybu, by zaměstnavatelé, správci nebo jiné osoby odpovědné za správu systémů penzijního připojištění měli odpovídajícím způsobem informovat o možnostech a výběru, které jsou jim nabízeny;
(15) vzhledem k tomu, že touto směrnicí nejsou dotčeny právní předpisy členských států týkající se kolektivních opatření na obranu profesních zájmů;
(16) vzhledem k tomu, že z důvodu různorodosti doplňkových systémů sociálního zabezpečení by se Společenství mělo omezit pouze na stanovení obecného rámce pro cíle, kterých má být dosaženo, a že vhodným právním nástrojem je proto směrnice;
(17) vzhledem k tomu, že v souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality vymezenými v článku 3b Smlouvy nemůže být cílů této směrnice dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, a proto, z důvodů rozsahu či účinků navrhované činnosti, jich může být lépe dosaženo na úrovni Společenství; že tato směrnice nepřekračuje rámec toho, co je pro dosažení těchto cílů nezbytné,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
ÚČEL A OBLAST PŮSOBNOSTI
Článek 1
Účelem této směrnice je chránit nároky účastníků systémů penzijního připojištění, kteří se pohybují z jednoho členského státu do druhého, a přispět tak k odstranění překážek volného pohybu zaměstnaných osob a osob samostatně výdělečně činných ve Společenství. Tato ochrana se týká nároku na důchod na základě dobrovolných i povinných systémů penzijního připojištění, s výjimkou systémů upravených nařízením (EHS) č. 1408/71.
Článek 2
Tato směrnice se vztahuje na účastníky systému penzijního připojištění a na jiné osoby oprávněné z tohoto systému, kteří nabyli nebo nabývají nárok v jednom nebo v několika členských státech.
KAPITOLA II
DEFINICE
Článek 3
Pro účely této směrnice se rozumí:
a) "penzijním připojištěním" starobní důchod a invalidní a pozůstalostní důchod, pokud je upravují předpisy o systémech penzijního připojištění zřízených podle vnitrostátních právních předpisů a zvyklostí, které mají doplňovat nebo nahrazovat dávky poskytované zákonnými systémy sociálního zabezpečení pro stejné pojistné události;
b) "systémem penzijního připojištění" jakýkoli profesní systém zřízený podle vnitrostátních právních předpisů a zvyklostí, jako jsou smlouva o skupinovém pojištění nebo soustava přerozdělování pojistného uzavřená v jednom nebo několika odvětvích nebo oblastech podnikání, systém průběžného financování, fondový systém nebo přislíbený důchod zaručený rezervami podniků na důchodové zabezpečení nebo jakákoli společná nebo srovnatelná úprava, která má poskytovat doplňkové platby zaměstnancům nebo osobám samostatně výdělečně činným;
c) "nároky na důchod" jakékoli dávky, na které má účastník nebo jiná oprávněná osoba nárok na základě pravidel systému penzijního připojištění a případných vnitrostátních právních předpisů;
d) "nabytými nároky na důchod" jakékoli nároky na dávky, které vzniknou po splnění podmínek podle pravidel systému penzijního připojištění a případných vnitrostátních předpisů;
e) "vyslaným pracovníkem" pracovník vyslaný, aby pracoval v jiném členském státě, který podle kapitoly II nařízení (EHS) č. 1408/71 nadále podléhá právním předpisům členského státu původu; "vyslání" je vykládáno obdobně;
f) "příspěvkem" jakékoli platby, které byly uskutečněny nebo které se považují za uskutečněné do systému penzijního připojištění.
KAPITOLA III
OPATŘENÍ NA OCHRANU NÁROKU NA PENZIJNÍ PŘIPOJIŠTĚNÍ PRACOVNÍKŮ, KTEŘÍ SE POHYBUJÍ VE SPOLEČENSTVÍ
Článek 4
Rovné zacházení při zachování nároků na důchod
Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zajistily zachování nabytých nároků na důchod pro účastníky systému penzijního připojištění, za které v důsledku jejich pohybu z jednoho členského státu do druhého již nejsou hrazeny příspěvky do tohoto systému, a to ve stejném rozsahu jako pro účastníky, za které již nejsou hrazeny příspěvky, ale kteří zůstávají ve stejném členském státě. Tento článek se rovněž použije na ostatní osoby oprávněné na základě dotčeného systému penzijního připojištění.
Článek 5
Přeshraniční platby
Členské státy zajistí, že systémy penzijního připojištění v ostatních členských státech hradí účastníkům systému penzijního připojištění a ostatním oprávněným osobám veškeré dávky splatné podle těchto systémů po odpočtu daní a poplatků za zpracování, které se uplatňují.
Článek 6
Příspěvky do systému penzijního připojištění hrazené vyslanými pracovníky nebo jejich jménem
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby příspěvky do systému penzijního připojištění zřízeného v některém členském státě mohly být i nadále hrazeny vyslanými pracovníky, kteří se účastní tohoto systému, nebo jejich jménem po dobu jejich vyslání do jiného členského státu.
2. Jsou-li podle odstavce l nadále hrazeny příspěvky do systému penzijního připojištění zřízeného v některém členském státě, je vyslaný pracovník a případně jeho zaměstnavatel osvobozen od povinnosti hradit příspěvky do systému penzijního připojištění v jiném členském státě.
Článek 7
Informování účastníků
Členské státy přijmou opatření, aby zajistily, že zaměstnavatelé, správci nebo jiné osoby příslušné pro správu systému penzijního připojištění informují účastníky odpovídajícím způsobem o jejich nárocích na dávky a na možnosti volby, které jim nabízejí právní systémy, pokud se vydají do jiného členského státu. Poskytované informace odpovídají alespoň informacím poskytovaným účastníkům, za něž tyto příspěvky již nejsou hrazeny, kteří však zůstávají v témž členském státě.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 8
Členské státy mohou stanovit, že se článek 6 vztahuje pouze na vyslání, ke kterým dojde po 25. červenci 2001.
Článek 9
Členské státy zavedou do svého právního řádu nezbytná opatření, aby umožnily každému, kdo se cítí poškozen neuplatněním této směrnice, dožadovat se svých nároků soudní cestou, poté co se případně obrátí na jiné příslušné orgány.
Článek 10
l. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 36 měsíců od jejího vstupu v platnost nebo dbají, aby sociální partneři nejpozději k uvedenému dni zavedli požadovaná ustanovení dohodou. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zaručily v jakémkoli okamžiku výsledky požadované touto směrnicí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Oznámí Komisi názvy vnitrostátních orgánů, které jsou příslušné pro provádění této směrnice.
2. Nejpozději 25. ledna 2002 sdělí členské státy Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
3. Na základě informací poskytnutých členskými státy předloží Komise zprávu Evropskému parlamentu, Radě a Hospodářskému a sociálnímu výboru do šesti let od vstupu této směrnice v platnost.
Tato zpráva se týká uplatňování této směrnice a případně navrhne jakékoli změny, které se ukáží jako nezbytné.
Článek 11
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 12
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 29. června 1998.
DIRETTIVA 98/49/CE DEL CONSIGLIO del 29 giugno 1998 relativa alla salvaguardia dei diritti a pensione complementare dei lavoratori subordinati e dei lavoratori autonomi che si spostano all'interno della Comunità europea
IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare gli articoli 51 e 235,
vista la proposta della Commissione (1),
visto il parere del Parlamento europeo (2),
visto il parere del Comitato economico e sociale (3),
(1) considerando che la libera circolazione delle persone è una delle libertà fondamentali della Comunità; che il trattato prevede che il Consiglio, con deliberazione unanime, adotti in materia di sicurezza sociale le misure necessarie per l'instaurazione della libera circolazione dei lavoratori;
(2) considerando che la protezione sociale dei lavoratori è garantita da regimi legali di sicurezza sociale integrati da regimi complementari di sicurezza sociale;
(3) considerando che la legislazione già adottata dal Consiglio al fine di proteggere i diritti previdenziali dei lavoratori che si spostano all'interno della Comunità e dei loro familiari, in particolare il regolamento (CEE) n. 1408/71 del Consiglio, del 14 giugno 1971, relativo all'applicazione dei regimi di sicurezza sociale ai lavoratori subordinati e ai loro familiari che si spostano all'interno della Comunità (4), e il regolamento (CEE) n. 574/72 del Consiglio, del 21 marzo 1972, che stabilisce le modalità di applicazione del regolamento (CEE) n. 1408/71 relativo all'applicazione dei regimi di sicurezza sociale ai lavoratori subordinati e ai loro familiari che si spostano all'interno della Comunità (5), riguarda unicamente i regimi pensionistici legali; che il sistema di coordinamento previsto in tali regolamenti non si estende ai regimi pensionistici complementari, a eccezione dei regimi coperti dal termine «legislazione» quale definita nell'articolo 1, lettera j), primo comma del regolamento (CEE) n. 1408/71, o per i quali uno Stato membro fa una dichiarazione ai sensi di detto articolo;
(4) considerando che il Consiglio dispone di un ampio potere discrezionale per quanto riguarda la scelta dei provvedimenti più appropriati per il conseguimento dell'obiettivo dell'articolo 51 del trattato; che il sistema di coordinamento previsto nei regolamenti (CEE) n. 1408/71 e (CEE) n. 574/72 e, in particolare, le regole in materia di cumulo non sono appropriati per i regimi pensionistici complementari, a eccezione dei regimi coperti dal termine «legislazione» quale definita nell'articolo 1, lettera j), primo comma del regolamento (CEE) n. 1408/71, o per i quali uno Stato membro fa una dichiarazione ai sensi di detto articolo, e che dovrebbero pertanto essere assoggettati a misure specifiche, la prima delle quali è la presente direttiva, per tener conto della loro natura speciale e delle loro caratteristiche, come pure della diversità di tali regimi negli e tra gli Stati membri;
(5) considerando che nessuna pensione o prestazione dovrebbe essere simultaneamente assoggettata alle disposizioni della presente direttiva e a quelle dei regolamenti (CEE) n. 1408/71 e (CEE) n. 574/72 e che, quindi, non può essere assoggettato alle disposizioni della presente direttiva alcun regime pensionistico complementare rientrante nell'ambito di applicazione di tali regolamenti in virtù di una dichiarazione all'uopo fatta da uno Stato membro ai sensi dell'articolo 1, lettera j) del regolamento (CEE) n. 1408/71;
(6) considerando che nella raccomandazione 92/442/CEE, del 27 luglio 1992, relativa alla convergenza degli obiettivi e delle politiche della protezione sociale (6), il Consiglio ha raccomandato agli Stati membri di «favorire, qualora necessario, la messa a punto delle condizioni di acquisizione dei diritti alla pensione di quiescenza, in particolare alla pensione complementare, al fine di eliminare gli ostacoli alla mobilità dei lavoratori dipendenti»;
(7) considerando che si può contribuire al conseguimento di tale obiettivo riservando ai lavoratori che si spostano, o il cui luogo di lavoro si sposta da uno Stato membro ad un altro, un trattamento, per quanto concerne la tutela dei loro diritti a pensione complementare, uguale a quello riservato ai lavoratori che rimangono all'interno del medesimo Stato membro o il cui luogo di lavoro cambia ma rimane all'interno del medesimo Stato membro;
(8) considerando che la libertà di circolazione delle persone, che è uno dei diritti fondamentali sanciti nel trattato, non è limitata ai lavoratori subordinati ma si applica anche ai lavoratori autonomi;
(9) considerando che il trattato non prevede competenze diverse da quelle di cui all'articolo 235 per adottare appropriate disposizioni in materia di sicurezza sociale dei lavoratori autonomi;
(10) considerando che, al fine di rendere effettivo l'esercizio del diritto alla libera circolazione, i lavoratori e gli altri aventi diritto dovrebbero disporre di talune garanzie di parità di trattamento in merito al mantenimento dei diritti a pensione acquisiti derivanti da regimi pensionistici complementari;
(11) considerando che gli Stati membri dovrebbero adottare le misure necessarie per garantire che le prestazioni nell'ambito di regimi pensionistici complementari vengano erogate agli iscritti e agli ex iscritti, nonché agli altri aventi diritto ai sensi di tali regimi pensionistici in tutti gli Stati membri, dal momento che qualunque restrizione alla libera circolazione dei pagamenti e dei capitali è vietata dall'articolo 73 B del trattato;
(12) considerando che, per facilitare l'esercizio del diritto alla libera circolazione, le normative nazionali dovrebbero, ove necessario, essere adattate affinché sia possibile continuare a versare contributi ad un regime pensionistico complementare riconosciuto in uno Stato membro da parte o per conto di lavoratori distaccati in un altro Stato membro, ai sensi del titolo II del regolamento (CE) n. 1408/71;
(13) considerando che al riguardo il trattato esige non solo l'abolizione di qualsiasi discriminazione basata sulla nazionalità tra lavoratori degli Stati membri, ma altresì l'eliminazione di ogni provvedimento nazionale che possa impedire o rendere meno agevole l'esercizio, da parte di tali lavoratori, delle libertà fondamentali garantite dal trattato, quali interpretate dalla Corte di giustizia delle Comunità europee in successive sentenze;
(14) considerando che i lavoratori che esercitano il loro diritto alla libera circolazione dovrebbero essere adeguatamente informati dai datori di lavoro, dagli amministratori o da altri responsabili della gestione dei regimi pensionistici complementari, in particolare in merito alle scelte ed alle alternative loro offerte;
(15) considerando che la presente direttiva lascia impregiudicate le legislazioni degli Stati membri in materia di azione collettiva intesa a difendere gli interessi professionali;
(16) considerando che, vista la diversità dei regimi complementari di sicurezza sociale, la Comunità dovrebbe definire unicamente un quadro generale di obiettivi e che, pertanto, una direttiva risulta lo strumento giuridico adeguato;
(17) considerando che, in conformità ai principi di sussidiarietà e di proporzionalità sanciti nell'articolo 3 B del trattato, gli obiettivi della presente direttiva non possono essere sufficientemente realizzati dagli Stati membri e possono dunque essere realizzati meglio a livello comunitario; che la presente direttiva non va al di là di ciò che è necessario per raggiungere detti obiettivi,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
CAPO I
OBIETTIVO E AMBITO DI APPLICAZIONE
Articolo 1
Obiettivo della presente direttiva è tutelare i diritti degli iscritti a regimi pensionistici complementari che si spostano da uno Stato membro all'altro, contribuendo così alla rimozione degli ostacoli che si frappongono alla libera circolazione dei lavoratori subordinati e dei lavoratori autonomi all'interno della Comunità. Tale tutela riguarda i diritti a pensione a titolo di regimi pensionistici complementari sia volontari sia obbligatori, ad eccezione dei regimi disciplinati dal regolamento (CEE) n. 1408/71.
Articolo 2
La presente direttiva si applica agli iscritti a regimi pensionistici complementari e agli altri aventi diritto a titolo di tali regimi che hanno acquisito o stanno acquisendo diritti in uno o più Stati membri.
CAPO II
DEFINIZIONI
Articolo 3
Ai fini della presente direttiva si intende per:
a) «pensione complementare» le pensioni di anzianità e, ove previsto dalle norme di un regime pensionistico complementare stabilite in conformità delle legislazioni e delle prassi nazionali, le prestazioni di invalidità e di reversibilità destinate a integrare o a sostituire le prestazioni erogate dai regimi legali di sicurezza sociale per gli stessi casi;
b) «regimi pensionistici complementari», tutti i regimi pensionistici di categoria stabiliti in conformità delle legislazioni e delle prassi nazionali, come contratti di assicurazione di gruppo, regimi a ripartizione convenuti da uno o più rami o settori, regimi basati su fondi pensione o promesse di pensione garantite da riserve contabili, o qualsiasi sistema collettivo o altro sistema analogo, intesi a fornire una pensione complementare a lavoratori subordinati o autonomi;
c) «diritti a pensione», tutte le prestazioni alle quali hanno diritto, ai sensi delle disposizioni di un regime pensionistico complementare e - se applicabile - ai sensi della normativa nazionale, gli iscritti a tale regime e altri aventi diritto;
d) «diritti a pensione acquisiti», diritti a prestazioni conseguiti dopo aver soddisfatto le condizioni stabilite da un regime di pensione complementare e - se applicabile - ai sensi della normativa nazionale;
e) «lavoratore distaccato», persona che è distaccata per lavoro in un altro Stato membro e che ai sensi del titolo II del regolamento (CEE) n. 1408/71 continua ad essere soggetta alla legislazione dello Stato membro di origine; «distacco» va inteso nello stesso senso;
f) «contributo», qualsiasi versamento fatto o ritenuto fatto ad un regime pensionistico complementare.
CAPO III
MISURE DI PROTEZIONE DEI DIRITTI A PENSIONE COMPLEMENTARE DI LAVORATORI CHE SI SPOSTANO ALL'INTERNO DELLA COMUNITÀ
Articolo 4
Parità di trattamento nel mantenimento dei diritti a pensione
Gli Stati membri adottano le misure necessarie per assicurare il mantenimento dei diritti a pensione acquisiti dagli iscritti ad un regime pensionistico complementare nei confronti dei quali non vengono più versati contributi per il fatto di spostarsi da uno Stato membro ad un altro, nella stessa misura riservata agli iscritti nei confronti dei quali i contributi non vengono più versati, ma che restano nel primo Stato membro. Il presente articolo si applica anche alle altre persone aventi diritto a titolo delle norme del regime pensionistico complementare in questione.
Articolo 5
Pagamenti transfrontalieri
Gli Stati membri assicurano che negli altri Stati membri i regimi pensionistici complementari eroghino agli iscritti, nonché agli altri aventi diritto a titolo di tali regimi, tutte le prestazioni dovute in base a detti regimi, al netto delle imposte e delle spese di transazione eventualmente applicabili.
Articolo 6
Contributi a regimi pensionistici complementari versati da e per conto di lavoratori distaccati
1. Gli Stati membri adottano le misure necessarie per consentire che i contributi ad un regime pensionistico complementare con sede in uno Stato membro continuino ad essere versati da o per conto del lavoratore distaccato che è iscritto a detto regime, durante il periodo del suo distacco in un altro Stato membro.
2. Qualora in base al paragrafo 1 i contributi continuino ad essere versati ad un regime pensionistico complementare in uno Stato membro, il lavoratore distaccato e - se applicabile - il suo datore di lavoro sono esentati da qualsiasi obbligo di versare contributi ad un regime pensionistico complementare in un altro Stato membro.
Articolo 7
Informazione degli iscritti
Gli Stati membri adottano misure per far sì che i datori di lavoro, gli amministratori o altri responsabili della gestione di un regime pensionistico complementare informino adeguatamente gli iscritti dei loro diritti a pensione e delle altre possibilità offerte loro dal regime complementare, quando si spostano in un altro Stato membro. Tali informazioni corrispondono almeno a quelle fornite agli iscritti al regime nei confronti dei quali i contributi non vengono più versati, ma che restano nello stesso Stato membro.
CAPO IV
DISPOSIZIONI FINALI
Articolo 8
Gli Stati membri possono stabilire che le disposizioni dell'articolo 6 si applichino unicamente ai distacchi che iniziano il o dopo il 25 luglio 2001.
Articolo 9
Gli Stati membri introducono nei loro ordinamenti giuridici interni i provvedimenti necessari per consentire alle persone che si ritengono lese dalla mancata applicazione delle disposizioni della presente direttiva di far valere i loro diritti in via giurisdizionale, previo eventuale ricorso ad altre autorità competenti.
Articolo 10
1. Gli Stati membri mettono in vigore le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva entro 36 mesi dalla sua entrata in vigore o garantiscono che entro tale data le parti sociali introducano le disposizioni necessarie tramite accordi. Essi sono tenuti ad adottare le misure che consentano loro in ogni momento di garantire i risultati prescritti dalla presente direttiva e le comunicano immediatamente alla Commissione.
Quando gli Stati membri adottano tali disposizioni, esse contengono un riferimento alla presente direttiva oppure sono corredate di un siffatto riferimento all'atto della loro pubblicazione ufficiale. Le modalità del suddetto riferimento sono stabilite dagli Stati membri.
Gli Stati membri indicano alla Commissione le autorità nazionali da contattare per quanto riguarda l'applicazione della presente direttiva.
2. Entro il 25 gennaio 2002 gli Stati membri trasmettono alla Commissione il testo delle disposizioni di diritto interno da essi adottate nell'ambito contemplato dalla presente direttiva.
3. In base alle informazioni fornite dagli Stati membri la Commissione presenta una relazione al Parlamento europeo, al Consiglio e al Comitato economico e sociale, entro sei anni dall'entrata in vigore della presente direttiva.
La relazione illustra l'applicazione della presente direttiva e, se del caso, propone gli emendamenti che dovessero risultare necessari.
Articolo 11
La presente direttiva entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
Articolo 12
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Lussemburgo, addì 29 giugno 1998.