Nařízení Rady (EHS) č. 2343/90
ze dne 24. července 1990
o přístupu leteckých dopravců k pravidelným trasám letecké dopravy uvnitř Společenství a o rozdělení kapacity pro přepravu cestujících v pravidelné letecké dopravě mezi členskými státy mezi letecké dopravce
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na čl. 84 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že je důležité přijmout opatření s cílem postupného vytvoření vnitřního trhu v období do 31. prosince 1992, jak stanoví článek 8a Smlouvy; že vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, ve kterém je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu;
vzhledem k tomu, že rozhodnutí 87/602/EHS [4] je prvním krokem k liberalizaci ve vztahu ke sdílení kapacity osobní dopravy a přístupu na trh, nezbytné k vytvoření vnitřního trhu v letecké dopravě; že Rada se usnesla přijmout další liberalizační opatření ke konci tříletého počátečního období;
vzhledem k tomu, že je nezbytné na základě společných technických podmínek a kritérií zavést do 1. července 1992 zásady pro vztahy mezi státy registrace a leteckými dopravci, kterým byla vydána licence na jejich území;
vzhledem k tomu, že opatření pro větší spolupráci při využívání letiště v Gibraltaru byla schválena v Londýně dne 2. prosince 1987 Španělským královstvím a Spojeným královstvím ve společném prohlášení ministrů zahraničních věcí těchto dvou zemí a že se tento režim dosud nestal použitelným;
vzhledem k tomu, že vývoj systému letecké dopravy na řeckých ostrovech a atlantských ostrovech, které tvoří autonomní oblast Azory, je v současnosti nedostatečný, a proto by letiště nacházející se na těchto ostrovech měla být dočasně vyňata z působnosti tohoto nařízení;
vzhledem k tomu, že infrastruktura letiště Porto se stále rozšiřuje, aby umožnila zvládnout růst pravidelné dopravy; že v důsledku toho má být toto letiště dočasně vyňato z působnosti tohoto nařízení, dokud nebude rozšíření této infrastruktury dokončeno;
vzhledem k tomu, že pro leteckou dopravu na nových trasách mezi regionálními letišti a pro závazky veřejných služeb, které jsou nezbytné pro zachování letecké dopravy na určitá regionální letiště, je nezbytné učinit za určitých okolností zvláštní opatření;
vzhledem k tomu, že rozšiřující se přístup na trh bude podněcovat rozvoj odvětví letecké dopravy Společenství a vyvolá zlepšení služeb pro uživatele; že je proto nezbytné zavést liberálnější opatření týkající se vícenásobného určení a provozních práv třetí, čtvrté a páté svobody;
vzhledem k tomu, že s ohledem na obtíže týkající se letištní infrastruktury, navigačních pomůcek a dostupnosti volných letištních časů je nezbytné zavést určitá omezení při užívání provozních práv;
vzhledem k tomu, že výkon provozních práv musí být v souladu s pravidly bezpečnosti, ochrany životního prostředí a přidělování volných letištních časů a. s. podmínkami přístupu na letiště a musí být upraven tak, aby nedocházelo k diskriminaci na základě státní příslušnosti;
vzhledem k tomu, že dvoustranná pravidla o sdílení kapacit nejsou slučitelná se zásadami vnitřního trhu, který má být v odvětví letecké dopravy dotvořen do roku 1993; že proto musí být dvoustranná omezení postupně snižována;
vzhledem k tomu, že je obzvláště důležité podporovat vývoj meziregionálních služeb v zájmu vybudování sítě tras Společenství, a tím přispět k řešení problémů přetížení provozu na určitých velkých letištích; že jsou proto účelná liberálnější pravidla sdílení kapacit těchto služeb;
vzhledem k tomu, že některé členské státy přikládají poměrnou důležitost nepravidelné letecké dopravě ve srovnání s pravidelnou leteckou dopravou, a proto je nezbytné přijmout opatření ke zmírnění z toho plynoucího nepříznivého dopadu na konkurenceschopnost dopravců členských států přijímajících pravidelnou leteckou dopravu; že opatření, která mají být přijata, nemají být zaměřována na omezování nepravidelné letecké dopravy nebo na její regulaci;
vzhledem k tomu, že s ohledem na stav trhu hospodářské soutěže mají být učiněna opatření k zabránění neodůvodněných hospodářských účinků na letecké dopravce;
vzhledem k tomu, že toto nařízení nahrazuje směrnici 83/416/EHS [5], naposledy pozměněnou směrnicí 89/463/EHS [6], a rozhodnutí 87/602/EHS; že je proto nezbytné uvedenou směrnici a uvedené rozhodnutí zrušit;
vzhledem k tomu, že je žádoucí, aby vzhledem k přístupu na trh a sdílení kapacity přijala Rada do 30. června 1992 další liberalizační opatření včetně kabotáže,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Oblast působnosti a definice
Článek 1
1. Toto nařízení se vztahuje na
a) přístup leteckých dopravců Společenství na trh,
b) sdílení kapacity osobní dopravy mezi leteckým dopravcem (leteckými dopravci), kterým byla vydána licence v jednom členském státě, a leteckým dopravcem (leteckými dopravci), kterým byla vydána licence v jiném členském státě, v pravidelné letecké dopravě mezi těmito státy.
2. Toto nařízení se použije pro letiště Gibraltar, aniž jsou dotčeny právní postoje Španělského království a Spojeného království ve sporech o suverenitu nad územím, kde se letiště nachází.
3. Použitelnost tohoto nařízení pro letiště v Gibraltaru se pozastavuje, dokud nebude zaveden režim stanovený ve společném prohlášení ministrů zahraničních věcí Španělského království a Spojeného království ze dne 2. prosince 1987. Vlády Španělska a Spojeného království budou Radu o tomto datu informovat.
4. Letiště na řeckých ostrovech a atlantských ostrovech, které tvoří autonomní oblast Azory, jsou vyňaty z působnosti tohoto nařízení do 30. června 1993. Pokud na návrh Komise Rada nerozhodne jinak, platí tato výjimka na období dalších pěti let a může být prodloužena o dalších pět let.
Letiště Porto je do 31. prosince 1992 vyňato z působnosti tohoto nařízení. Tato odchylka se zruší, jakmile Portugalská republika usoudí, že se hospodářské podmínky letiště zlepšily. Za tímto účelem informuje Portugalská republika Komisi, jež o tom uvědomí ostatní členské státy.
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se:
a) leteckým dopravcem rozumí letecký dopravní podnik s platnou provozní licencí k provozování pravidelné letecké dopravy vydanou členským státem;
b) provozním právem třetí svobody rozumí právo leteckého dopravce, kterému jeden ze členských států vydal licenci, vykládat na území jiného státu cestující, zboží a poštovní zásilky naložené ve státě, ve kterém byla licence vydána;
provozním právem čtvrté svobody rozumí právo leteckého dopravce, kterému jeden ze členských států vydal licenci, nakládat na území jiného státu cestující, zboží a poštovní zásilky určené k vyložení ve státě, ve kterém byla licence vydána;
provozním právem páté svobody rozumí právo leteckého dopravce provozovat leteckou přepravu cestujících, zboží a poštovních zásilek mezi dvěma státy jinými než stát, ve kterém byla licence vydána;
c) zúčastněnými státy rozumějí členské státy, mezi kterými je provozována pravidelná letecká doprava;
d) státem registrace rozumí členský stát, ve kterém byla licence podle písmene a) vydána;
e) leteckým dopravcem Společenství rozumí
i) letecký dopravce, který má a udržuje svou ústřední správu a hlavní provozovnu ve Společenství, přičemž většina jeho majetkového podílu je a zůstane v držení členských států nebo státních příslušníků členských států, a který je a zůstává fakticky kontrolován těmito státy nebo osobami, nebo
ii) letecký dopravce, který ačkoli v době přijetí tohoto nařízení nevyhovuje definici uvedené v bodě ii),
1. buď má ve Společenství svou ústřední správu a hlavní provozovnu a během 12 měsíců před přijetím tohoto nařízení provozoval ve Společenství pravidelnou nebo nepravidelnou dopravu;
2. nebo během 12 měsíců před přijetím tohoto nařízení provozoval pravidelnou leteckou dopravu mezi členskými státy na základě provozních práv třetí a čtvrté svobody.
Letečtí dopravci, kteří vyhovují kritériím stanoveným v tomto bodě ii), jsou uvedeni v příloze I;
f) pravidelnou leteckou dopravou rozumí soubor letů, z nichž každý má všechny tyto vlastnosti:
i) vede vzdušným prostorem nad územím více než jednoho členského státu;
ii) je provozován za úplatu letadly pro přepravu cestujících nebo cestujících, nákladu nebo poštovních zásilek tak, že pro každý let jsou k dispozici místa pro individuální prodej veřejnosti, buď přímo dopravcem, nebo jeho schválenými zástupci;
iii) je provozován za účelem poskytování dopravy mezi dvěma nebo více stejnými místy, buď
1. podle zveřejněného letového řádu, nebo
2. s lety tak pravidelnými nebo tak četnými, že tvoří zřejmou systematickou řadu;
g) letem rozumí odlet z určitého letiště směrem ke stanovenému letišti přistání;
h) vícenásobným určením na základě páru zemí rozumí určení dvou nebo více leteckých dopravců státem registrace, kterým tento stát vydal licenci k provozování pravidelné letecké dopravy mezi svým územím a územím jiného členského státu;
i) vícenásobným určením na základě páru měst rozumí určení dvou nebo více leteckých dopravců státem registrace, kterým tento stát vydal licenci k provozování pravidelné letecké dopravy mezi letištěm nebo letištním systémem na jeho území a letištěm nebo letištním systémem na území jiného členského státu;
j) regionálním letištěm rozumí každé letiště jiné než uvedené v příloze II jako letiště kategorie 1;
k) letištním systémem dvě letiště nebo více letišť seskupených k dopravní obsluze jednoho města a uvedených v příloze II;
l) kapacitou rozumí počet sedadel, který je široké veřejnosti nabízen na pravidelné letecké dopravě v daném období;
m) podílem na kapacitě rozumí podíl členského státu vyjádřený jako procento celkové kapacity, vypočítané podle článku 11, na dvoustranném spojení s jiným členským státem kromě jakékoliv kapacity poskytované leteckou dopravou v rámci páté svobody;
n) závazkem veřejných služeb rozumí každý závazek uložený leteckému dopravci ve vztahu k jakékoli trase, k jejímuž provozování mu byla vydána licence, aby přijal potřebná opatření k zajištění dopravy, která splňuje stanovené normy návaznosti, pravidelnosti, kapacity a cen, které by letecký dopravce nesplnil, pokud by bral ohled výhradně na vlastní obchodní zájmy.
Vztahy mezi státem registrace a jeho leteckými dopravci
Článek 3
1. Tímto nařízením není dotčen vztah mezi členským státem a leteckým dopravcem, který má licenci od tohoto státu, pokud jde o přístup na trh a sdílení kapacity.
2. Rada nejpozději 1. července 1992 na základě návrhu společných technických podmínek a kritérií Komise, který má být předložen nejpozději 31. května 1991, přijme pravidla pro vydávání licencí leteckým dopravcům a licencí pro trasy.
Provozní práva třetí a čtvrté svobody
Článek 4
S výhradou tohoto nařízení je leteckým dopravcům povoleno vykonávat leteckou dopravu podle třetí a čtvrté svobody mezi letišti nebo letištními systémy v jednom členském státě a letišti a letištními systémy v jiném členském státě, jestliže tato letiště nebo letištní systémy jsou otevřeny pro dopravu mezi členskými státy nebo pro mezinárodní dopravu.
Vztahy mezi členským státem a leteckými dopravci jiných členských států
Článek 5
1. S výhradou článku 6 členský stát povolí leteckým dopravcům s licencí v jiném členském státě, kteří od svých států registrace obdrželi odpovídající oprávnění,
- vykonávat provozní práva třetí a čtvrté svobody podle článku 4,
- užívat uvnitř Společenství stejné letové číslo pro kombinovanou dopravu v rámci třetí a čtvrté svobody.
2. Pokud leteckému dopravci jeden členský stát vydal licenci v souladu s tímto článkem k provozování pravidelné letecké dopravy, nesmí stát registrace tohoto leteckého dopravce vznést námitky proti žádosti leteckého dopravce jiného zúčastněného státu o zavedení pravidelné letecké dopravy na stejné trase.
3. a) Na základě konzultace s ostatními zúčastněnými státy může členský stát uložit závazek veřejné služby týkající se letecké dopravy do regionálního letiště na svém území pro trasu, která je považována za zásadně důležitou pro hospodářský rozvoj regionu, ve kterém je letiště umístěno, v rozsahu nezbytném k tomu, aby na této trase byla zajištěna dostatečná letecká dopravní obslužnost uspokojující pevně stanovené normy návaznosti, pravidelnosti, kapacity a cen, které by dopravci nesplnili, pokud by bral ohled výhradně na vlastní obchodní zájmy.
b) Dostatečnost pravidelné letecké dopravy stanoví členské státy s ohledem na
i) veřejný zájem,
ii) možnost uchýlit se k jiným druhům dopravy a schopnost těchto druhů dopravy uspokojit dopravní potřeby brané v úvahu,
iii) sazby a přepravní podmínky, které lze nabídnout uživatelům.
c) Bez ohledu na odstavec 2 není členský stát povinen vydat povolení více než jednomu leteckému dopravci k obsluze trasy, na kterou se vztahuje závazek veřejné služby, pokud je právo provozovat tuto službu nabízeno ve veřejném nabídkovém řízení na období až do tří let každému leteckému dopravci s provozní licencí vydanou v zúčastněných státech a každému leteckému dopravci Společenství, který má v souladu s článkem 8 na této trase povolení vykonávat provozní práva páté svobody. Žádosti o povolení podané leteckými dopravci jsou sdělovány ostatním zúčastněným státům a Komisi.
d) Písmeno c) se nepoužije v případě, že jiný zúčastněný stát navrhne jiné uspokojivé prostředky ke splnění stejného závazku veřejné služby.
e) Tento odstavec se nevztahuje na trasy s kapacitou více než 30000 sedadel ročně.
4. Bez ohledu na odstavec 2 není členský stát, který některému z leteckých dopravců, jemuž vydal licenci, povolil provozování osobní dopravy na nové trase mezi regionálními letišti letadlem nejvýše s 80 sedadly, po dobu dvou let povinen vydat povolení k reciproční letecké dopravě, pokud není provozována letadlem nejvýše s 80 sedadly nebo nejde o dílčí trasu provozovanou ve smyslu článku 7, na které je nabízeno k zakoupení nejvýše 80 sedadel pro každý let mezi dvěma regionálními letišti.
5. Na žádost kteréhokoliv členského státu, který se domnívá, že rozvoj trasy je podmínkami odstavců 3 nebo 4 nepřiměřeně omezován, nebo z podnětu Komise, anebo v případě vzniku rozdílných názorů na uplatnění odstavce 3 provede Komise šetření a do dvou měsíců od jeho zahájení rozhodne základě všech významných faktorů, zda odstavec 3 nebo 4 má být nadále uplatňován na dotčenou trasu.
6. Komise sdělí své rozhodnutí Radě a členským státům. Každý členský stát se ve lhůtě jednoho měsíce může proti rozhodnutí Komise odvolat k Radě. Rada může kvalifikovanou většinou ve lhůtě jednoho měsíce přijmout jiné rozhodnutí.
Vícenásobné určení
Článek 6
1. Členský stát přijme od jiného členského státu vícenásobné určení na základě páru zemí.
2. Rovněž přijme vícenásobné určení na základě páru měst
- od 1. ledna 1991 pro trasy, na kterých bylo v předchozím roce přepraveno více než 140000 cestujících nebo na kterých se ročně uskuteční více než 800 zpátečních letů,
- od 1. ledna 1992 pro trasy, na kterých bylo v předchozím roce přepraveno více než 100000 cestujících nebo na kterých se ročně uskuteční více než 600 zpátečních letů.
Sloučení bodů
Článek 7
Při provozování pravidelné letecké dopravy do dvou nebo více bodů nebo ze dvou nebo z více bodů v jednom nebo více jiných členských státech, než je stát registrace, povolí zúčastněné členské státy leteckému dopravci Společenství sloučit více linek pravidelné letecké dopravy a užívat stejná letová čísla. Provozní práva mezi sloučenými body lze vykonávat podle článku 8.
Provozní práva páté svobody
Článek 8
1. V souladu s tímto článkem mohou letečtí dopravci Společenství v rámci páté svobody vykonávat provozní práva mezi sloučenými body ve dvou různých členských státech za těchto podmínek:
a) provozní práva jsou vykonávána při pravidelné letecké dopravě, která je rozšířením letecké dopravy z jejich státu registrace nebo předstupněm letecké dopravy do jejich státu registrace;
b) letecký dopravce nesmí použít pro leteckou dopravu v rámci páté svobody více než 50 % své sezonní kapacity sedadel pro stejnou leteckou dopravu v rámci třetí a čtvrté svobody, jejíž rozšíření nebo předstupeň v rámci páté svobody letecká doprava tvoří.
2. a) Pro leteckou dopravu v rámci páté svobody může letecký dopravce užít letadlo, které je odlišné, ale není větší než letadlo, které užívá pro leteckou dopravu v rámci čtvrté svobody, jejíž rozšíření nebo předstupeň v rámci páté svobody letecká doprava tvoří.
b) Jestliže je více než jedna letecká linka v rámci páté svobody provozována jako rozšíření nebo jako předstupeň letecké dopravy provozované v rámci třetí a čtvrté svobody, pak ustanovení o kapacitě v odst. 1 písm. b) představuje souhrnnou kapacitu sedadel k dispozici pro přepravu cestujících v rámci páté svobody na těchto leteckých linkách provozovaných v rámci páté svobody.
3. Letecký dopravce provozující leteckou dopravu v rámci páté svobody v souladu s tímto článkem a na požádání zúčastněných členských států sdělí veškeré významné informace
a) o sezónní kapacitě sedadel pro leteckou dopravu v rámci třetí a čtvrté svobody, jejíž rozšíření nebo předstupeň v rámci páté svobody letecká doprava tvoří, a
b) v případě leteckých linek v rámci páté svobody, na které se vztahuje čl. 8 odst. 2, o sezonní kapacitě využité na každé z těchto linek.
Podmínky pro výkon provozních práv
Článek 9
Tímto nařízením není dotčeno právo členského státu regulovat bez diskriminace na základě státní příslušnosti rozdělení provozu mezi letišti v rámci letištního systému.
Článek 10
1. Bez ohledu na čl. 5 odst. 2 podléhá výkon provozních práv zveřejněným pravidlům Společenství a zveřejněným pravidlům vnitrostátním, regionálním nebo místním pravidlům týkajícím se bezpečnosti, ochrany životního prostředí a přidělování volných letištních časů a těmto podmínkám:
a) dané letiště nebo letištní systém musí mít dostatečná zařízení pro daný provoz,
b) navigační pomůcky musí pro daný provoz dostačovat.
2. Pokud nejsou podmínky v odstavci 1 splněny, může členský stát bez diskriminace na základě státní příslušnosti uložit podmínky pro výkon těchto provozních práv nebo omezit či odmítnout výkon těchto provozních práv. Před přijetím tohoto opatření členský stát informuje Komisi a poskytne jí veškeré nezbytné informace.
3. Aniž je dotčen článek 9 a kromě se souhlasem druhého zúčastněného členského státu nebo druhých zúčastněných členských států, nesmí členský stát povolit leteckému dopravci, aby si mezi určitým letištěm na jeho území a jiným členským státem
a) zřídil novou leteckou linku nebo
b) zvýšil četnost letů dosavadní letecké linky,
dokud není leteckému dopravci s licencí od tohoto jiného členského státu tímto jiným členským státem povoleno zřídit na základě odstavců 1 a 2 novou leteckou linku nebo zvýšit četnost dosavadní letecké linky vedoucí do dotčeného letiště; to platí po dobu, než bude nařízení o kodexu chování při přidělování volných letištních časů, který je založen na obecné zásadě nediskriminace na základě státní příslušnosti, je přijato Radou a vstoupí v platnost.
4. Na žádost kteréhokoliv členského státu Komise prozkoumá použití odstavce 2 nebo odstavce 3 na každý konkrétní případ a do jednoho měsíce rozhodne, zda členský stát může pokračovat v uplatňování opatření.
5. Komise sdělí své rozhodnutí Radě a členským státům. Každý členský stát se ve lhůtě jednoho měsíce může proti rozhodnutí Komise odvolat k Radě. Rada může kvalifikovanou většinou ve lhůtě jednoho měsíce přijmout jiné rozhodnutí.
Podíly na kapacitě
Článek 11
1. Od 1. listopadu 1990 členský stát povolí jinému členskému státu zvýšit jeho podíl na kapacitě v každé letové sezóně o 7,5 procentních bodů oproti stavu v předchozí odpovídající letové sezoně, přičemž se rozumí, že každý členský stát si může v každém případě nárokovat podíl na kapacitě ve výši 60 %.
2. Na základě návrhu Komise, který musí být předložen do 31. prosince 1991, přijme Rada předpisy ke zrušení omezení sdílení kapacit mezi členskými státy s tím, že tyto předpisy budou účinné nejpozději do 1. ledna 1993.
3. Omezení sdílení kapacit se nevztahuje na leteckou dopravu mezi regionálními letišti bez ohledu na kapacitu letadel.
4. Při uplatňování odstavce 1 se nebere ohled na jednostranná snížení kapacity. V těchto případech se za základ výpočtu podílu na kapacitě užije kapacita nabídnutá v předchozích odpovídajících sezónách k prodeji leteckým dopravcem nebo leteckými dopravci členského státu, kteří snížili svou kapacitu.
Článek 12
1. Na žádost kteréhokoliv členského státu, pro který uplatnění článku 11 vedlo k vážným finančním ztrátám u leteckého dopravce nebo u leteckých dopravců, kterým tento členský stát vydal licenci, provede Komise posouzení a na základě všech příslušných faktorů včetně situace na trhu, finančního postavení dotčeného leteckého dopravce nebo dotčených leteckých dopravců a dosaženého využití kapacit rozhodne, zda sdílení kapacit na trasách do tohoto států a z tohoto státu má být po omezenou dobu stabilizováno.
2. Na žádost členského státu, jehož pravidelná letecká doprava je vystavena značné hospodářské soutěži ze strany nepravidelné letecké dopravy a vzniká stav, kdy příležitosti dopravců tohoto členského státu účinně na trhu soutěžit jsou nadmíru omezeny, Komise po posouzení všech příslušných faktorů včetně stavu na trhu a dosaženého využití kapacit a po konzultaci s ostatními zúčastněnými členskými státy do dvou měsíců od obdržení žádosti rozhodne, zda místo 7,5 procentních bodů uvedených v čl. 11 odst. 1 bude pro tento dvoustranný vztah použita nižší hodnota.
3. Komise sdělí své rozhodnutí Radě a členským státům. Každý členský stát se ve lhůtě jednoho měsíce může proti rozhodnutí Komise odvolat k Radě. Rada může kvalifikovanou většinou ve lhůtě jednoho měsíce přijmout jiné rozhodnutí.
Obecná ustanovení
Článek 13
1. Toto nařízení nebrání členským státům, aby mezi sebou uzavíraly dohody, které jsou pružnější než články 6, 8 a 11, nebo aby takové dohody ponechaly v platnosti.
2. Ustanovení tohoto nařízení nesmí být užita k tomu, aby dosavadní úpravy přístupu na trh nebo kapacity byly učiněny restriktivnějšími.
Článek 14
1. Komise zveřejní nejpozději do 31. května 1992 a poté každé dva roky zprávu o uplatňování tohoto nařízení.
2. Členské státy a Komise vzájemně spolupracují při uplatňování tohoto nařízení, zejména při shromažďování informací pro zprávu uvedenou v odstavci 1.
3. Na důvěrné informace získané při uplatňování tohoto nařízení se vztahuje profesní tajemství.
Článek 15
Na základě návrhu Komise, který musí být předložen do 31. května 1991, rozhodne Rada nejpozději do 30. června 1992 o revizi tohoto nařízení.
Článek 16
Zrušují se rozhodnutí 87/602/EHS a směrnice 83/416/EHS.
Článek 17
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. listopadu 1990.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 24. července 1990.
REGOLAMENTO (CEE) N. 2343/90 DEL CONSIGLIO del 24 luglio 1990 sull'accesso dei vettori aerei alle rotte intracomunitarie di servizio aereo di linea e sulla ripartizione della capacità passeggeri fra vettori aerei nei servizi aerei di linea tra Stati membri
IL CONSIGLIO DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità economica europea, in particolare l'articolo 84, paragrafo 2,
vista la proposta della Commissione (1),
visto il parere del Parlamento europeo (2),
visto il parere del Comitato economico e sociale (3),
considerando che occorre adottare misure destinate alla progressiva instaurazione del mercato interno nel corso di un periodo che scade il 31 dicembre 1992, conformemente all'articolo 8 A del trattato; che tale mercato interno comporta uno spazio senza frontiere interne nel quale è assicurata la libera circolazione delle merci, delle persone, dei servizi e dei capitali;
considerando che la decisione 87/602/CEE (4) ha costituito un primo passo verso la liberalizzazione in materia di ripartizione della capacità passeggeri e di accesso al mercato, liberalizzazione che è necessaria per il completamento del mercato interno nel settore dei trasporti aerei; che il Consiglio ha convenuto di adottare ulteriori misure di liberalizzazione al termine di un periodo iniziale di tre anni;
considerando che è necessario attuare dal 1g luglio 1992 principi atti a disciplinare i rapporti tra Stati di immatricolazione e vettori aerei autorizzati nei loro territori, in base a modalità e criteri comuni;
considerando che il Regno Unito ed il Regno di Spagna, in una dichiarazione comune rilasciata a Londra il 2 dicembre 1987 dai ministri degli affari esteri dei due paesi, hanno convenuto di prendere misure per una maggiore cooperazione nell'utilizzazione dell'aeroporto di Gibilterra e che tali misure non sono ancora operative;
considerando che lo sviluppo del sistema del traffico aereo nelle isole della Grecia e nelle isole atlantiche che compongono la regione autonoma delle Azzorre risulta attualmente inadeguato e che per questo motivo il presente regolamento non dovrebbe, temporaneamente, essere applicato agli aeroporti situati su tali isole;
GU n. C 164 del 5. 7. 1990, pag. 11.
considerando che l'infrastruttura dell'aeroporto di Porto è ancora in fase di espansione onde far fronte all'aumento dei servizi di linea; che, di conseguenza, il presente regolamento non dovrebbe, temporaneamente, essere applicato a questo aeroporto finché non sia stata completata l'espansione dell'infrastruttura;
considerando che, in casi limitati, è necessario prendere provvedimenti speciali per servizi aerei su nuove rotte tra gli aeroporti regionali e per obblighi di servizio pubblico necessari al mantenimento di servizi con determinati aeroporti regionali;
considerando che un accesso accresciuto al mercato stimolerà lo sviluppo del settore dei trasporti aerei della Comunità e contribuirà a migliorare i servizi offerti agli utenti; che, di conseguenza, occorre introdurre disposizioni più liberali in materia di designazione multipla, di diritti di traffico di terza, quarta e quinta libertà;
considerando che, per ragioni connesse alle infrastrutture aeroportuali, agli aiuti alla navigazione ed alla disponibilità delle bande orarie, occorre prevedere alcune limitazioni all'esercizio dei diritti di traffico;
considerando che l'esercizio dei diritti di traffico deve essere compatibile con le norme in materia di sicurezza, protezione dell'ambiente, assegnazione delle bande orarie e condizioni relative all'accesso agli aeroporti e deve essere affrontato senza discriminazioni inerenti alla nazionalità;
considerando che gli accordi bilaterali in materia di quote di capacità non sono compatibili con i principi del mercato interno il quale, nel settore dei trasporti aerei, dovrà essere completato per il 1993; che di conseguenza si deve procedere ad una riduzione graduale delle restrizioni bilaterali;
considerando che è particolarmente necessario incentivare lo sviluppo dei servizi aerei interregionali per pervenire ad uno sviluppo della rete comunitaria e per contribuire a risolvere il problema della congestione di taluni grandi aeroporti; che si rende pertanto opportuna l'introduzione di disposizioni più liberali in materia di ripartizione delle capacità per tali servizi;
considerando che, vista l'importanza relativa che il traffico non di linea assume per taluni Stati membri, rispetto al traffico di linea, è necessario adottare misure intese a ridurre il suo impatto sulle possibilità che hanno i vettori degli Stati membri di ottenere detto traffico; considerando che le misure da adottare non dovrebbero avere lo scopo di limitare il traffico non di linea, ovvero sottoporlo a regolamentazione;
considerando che, tenuto conto della situazione concorrenziale del mercato, occorre stabilire disposizioni atte a prevenire effetti economici ingiustificati sui vettori aerei;
considerando che il presente regolamento sostituisce la direttiva 83/416/CEE (5), modificata, da ultimo, dalla direttiva 89/463/CEE (6), e la decisione 87/602/CEE; che è pertanto necessario abrogare tale direttiva e tale decisione;
considerando auspicabile che il Consiglio adotti ulteriori misure di liberalizzazione, compreso il cabotaggio, per quanto riguarda l'accesso al mercato e la ripartizione della capacità entro il 30 giugno 1992,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Campo d'applicazione e definizioni
Articolo 1
1. Il presente regolamento riguarda:
a) l'accesso al mercato dei vettori aerei comunitari;
b)
la ripartizione della capacità passeggeri tra il o i vettori aerei autorizzati in uno Stato membro e il o i vettori aerei autorizzati in un altro Stato membro per i servizi aerei di linea fra tali Stati.
2. L'applicazione del presente regolamento all'aeroporto di Gibilterra non pregiudica le rispettive posizioni giuridiche del Regno di Spagna e del Regno Unito per quanto riguarda la controversia relativa alla sovranità sul territorio in cui è situato tale aeroporto.
3. L'applicazione delle disposizioni del presente regolamento all'aeroporto di Gibilterra resta sospesa fino al momento in cui entrerà in vigore la regolamentazione contenuta nella dichiarazione congiunta dei ministri degli esteri del Regno di Spagna e del Regno Unito del 2 dicembre 1987. I governi del Regno di Spagna e del Regno Unito informeranno il Consiglio in merito a tale data.
4. Il presente regolamento non si applica, sino al 30 giugno 1993, agli aeroporti situati nelle isole greche e nelle isole atlantiche che compongono la regione autonoma delle Azzore. Salvo che il Consiglio decida altrimenti su proposta della Commissione, tale esclusione viene applicata per un ulteriore periodo di cinque anni, e può essere prorogata per successivi cinque anni.
Il presente regolamento non si applica, fino al 31 dicembre
1992, all'aeroporto di Porto. Tale deroga verrà annullata non appena la Repubblica portoghese constaterà che le
condizioni economiche di detto aeroporto sono migliorate. A tal fine essa informerà la Commissione. Questa comunicherà l'informazione agli altri Stati membri.
Articolo 2
Ai fini del presente regolamento si intende per:
a) vettore aereo, un'impresa di trasporti aerei munita di una licenza di uno Stato membro valida per effettuare servizi aerei di linea;
b)
diritto di traffico di terza libertà, il diritto riconosciuto ad un vettore aereo autorizzato in uno Stato di sbarcare, nel territorio di un altro Stato, passeggeri, merci e posta imbarcati nello Stato che gli ha rilasciato la licenza;
diritto di traffico di quarta libertà, il diritto riconosciuto ad un vettore aereo autorizzato in uno Stato di imbarcare, nel territorio di un altro Stato, passeggeri, merci e posta da sbarcare nello Stato che gli ha rilasciato la licenza;
diritto di traffico di quinta libertà, il diritto riconosciuto a un vettore aereo di svolgere un servizio di trasporto aereo di passeggeri, merci e posta tra due Stati diversi dallo Stato che gli ha rilasciato la licenza;
c)
Stati interessati, gli Stati membri fra cui si effettua il servizio aereo di linea;
d)
Stato di immatricolazione, lo Stato membro in cui è rilasciata la licenza di cui alla lettera a);
e)
vettore aereo della Comunità:
ii) un vettore aereo la cui amministrazione centrale e la cui principale sede di attività si trovano e continuano a trovarsi nella Comunità, la cui quota maggioritaria di capitale è, e continua ad essere, detenuta da Stati membri e/o da cittadini di Stato membro e che è, e continua ad essere, effettivamente controllato da tali Stati o persone; o
ii) un vettore aereo che pur non rispondendo alla definizione di cui al punto i), alla data di adozione del presente regolamento:
1) ha la propria amministrazione centrale e la propria sede principale di attività nella Comunità e nei 12 mesi precedenti l'adozione del presente regolamento ha fornito nella Comunità servizi aerei di linea o non di linea;
2) oppure ha effettuato, nei 12 mesi precedenti l'adozione del presente regolamento, servizi aerei di linea fra Stati membri, fondati su diritti di traffico di terza e quarta libertà.
I vettori aerei che soddisfano i criteri menzionati nel presente punto ii) sono elencati nell'allegato I;
f)
servizio aereo di linea, una serie di voli che presentano, ciascuno, le caratteristiche seguenti:
iii) il volo attraversa lo spazio aereo sovrastante il territorio di più Stati membri;
iii) il volo è effettuato, a titolo oneroso, su un aeromobile adibito al trasporto di passeggeri oppure di passeggeri e di merci e/o di posta in modo tale che, su ogni volo, siano messi a disposizione del pubblico posti per acquisti individuali direttamente dal vettore aereo o dai suoi agenti autorizzati;
iii) il volo avviene in modo da assicurare il collegamento fra i medesimi due o più punti:
1) in base ad un orario pubblicato, oppure
2) con voli tanto regolari o frequenti da costituire una serie sistematica evidente;
g)
volo, la partenza da un aeroporto determinato verso una destinazione determinata;
h)
designazione multipla su base «coppia di paesi», la designazione, da parte dello Stato di immatricolazione, di due o più vettori aerei autorizzati dallo stesso per l'effettuazione di servizi aerei di linea fra il suo territorio e quello di un altro Stato membro;
i)
designazione multipla su base «coppia di città», la designazione, da parte dello Stato di immatricolazione, di due o più vettori aerei autorizzati dallo stesso per l'effettuazione di servizi aerei di linea fra un aeroporto o un sistema di aeroporti nel suo territorio e un aeroporto o un sistema di aeroporti nel territorio di un altro Stato membro;
j)
aeroporto regionale, qualsiasi aeroporto non compreso nell'elenco degli aeroporti di categoria 1 dell'allegato II;
k)
sistema di aeroporti, un raggruppamento di due o più aeroporti che servono la stessa città, secondo quanto indicato all'allegato II;
l)
capacità, il numero di posti offerti al pubblico su un servizio aereo di linea nell'arco di un determinato periodo;
m)
quota di capacità, la quota di uno Stato membro espressa come percentuale della capacità totale calcolata secondo l'articolo 11 in una relazione bilaterale con un altro Stato membro, esclusa qualsiasi capacità offerta da servizi di quinta libertà.
n)
onere di servizio pubblico, qualsiasi onere imposto ad un vettore aereo di prendere, nei confronti di qualsiasi rotta per la quale sia stato abilitato ad operare da parte di uno Stato membro, tutte le misure necessarie per garantire la prestazione di un servizio che soddisfi a standard prefissati di continuità, regolarità e capacità che il vettore non assumerebbe se tenesse conto unicamente del suo interesse commerciale.
Rapporti fra gli Stati di immatricolazione ed i loro vettori aerei
Articolo 3
1. Il presente regolamento lascia impregiudicato il rapporto esistente fra uno Stato membro e i vettori aerei abilitati da detto Stato per quanto concerne l'accesso al mercato e la ripartizione della capacità.
2. Il Consiglio adotta, affinché siano applicate al più tardi il 1g luglio 1992, norme che disciplinano l'abilitazione dei vettori aerei e l'autorizzazione delle rotte, in base ad una proposta della Commissione relativa a modalità e criteri comuni che dovrà essere presentata entro il 31 maggio 1991.
Diritti di traffico di terza e quarta libertà
Articolo 4
Subordinatamente al presente regolamento i vettori aerei comunitari sono autorizzati ad effettuare servizi aerei di terza e quarta libertà fra gli aeroporti o i sistemi di aeroporti di uno Stato membro e gli aeroporti o i sistemi di aeroporti di un altro Stato membro allorché tali aeroporti o sistemi di aeroporti sono aperti al traffico tra Stati membri o per servizi internazionali.
Rapporti tra uno Stato membro e i vettori aerei di altri Stati membri
Articolo 5
1. Subordinatamente all'articolo 6, uno Stato membro autorizza i vettori aerei che abbiano ottenuto una licenza in un altro Stato membro, autorizzati dallo Stato d'immatricolazione, a:
- esercitare diritti di traffico di terza e quarta libertà, come previsto dall'articolo 4;
- utilizzare, all'interno della Comunità, lo stesso numero di volo per i servizi combinati di terza e quarta libertà.
2. Qualora un vettore aereo di uno Stato membro abbia ottenuto una licenza ai sensi del presente articolo per l'effettuazione di un servizio di linea, lo Stato di immatricolazione di detto vettore aereo non solleverà alcuna obiezione ad una domanda per l'introduzione di un servizio aereo di linea sulla stessa rotta da parte di un vettore aereo dell'altro Stato interessato.
3. a) In seguito a consultazioni con altri Stati interessati, uno Stato membro può imporre un obbligo di
servizio pubblico in materia di servizi aerei ad un
aeroporto regionale nel suo territorio su una rotta considerata di importanza vitale per lo sviluppo economico della regione in cui è situato l'aeroporto, nella misura necessaria per garantire su tale rotta l'adeguata prestazione di servizi aerei che soddisfino determinate norme in materia di continuità, regolarità, capacità e tariffe cui i vettori non aderirebbero se tenessero conto unicamente del loro interesse commerciale.
b)
L'adeguatezza dei servizi di trasporto aereo viene valutata tenendo conto dei seguenti fattori:
iii) l'interesse pubblico;
iii) la possibilità di ricorrere ad altre forme di trasporto e l'idoneità di queste ultime a soddisfare le esigenze di trasporto in questione;
iii) le tariffe aeree e le condizioni che possono essere offerte agli utenti.
c)
Nonostante il paragrafo 2, uno Stato membro non ha l'obbligo di autorizzare più di un vettore ad operare su una rotta alla quale si applica un obbligo di servizio pubblico, a condizione che il diritto di effettuare detto servizio sia offerto mediante pubblico appalto per un periodo fino a tre anni a qualsiasi vettore aereo in possesso di una licenza di esercizio rilasciata negli Stati interessati, nonché a qualsiasi vettore aereo comunitario che, a norma dell'articolo 8, sia autorizzato ad esercitare diritti di traffico di quinta libertà su tale rotta. Le osservazioni presentate dai vettori aerei vengono comunicate agli altri Stati interessati ed alla Commissione.
d)
La lettera c) non si applica nei casi in cui l'altro Stato membro interessato propone mezzi alternativi soddisfacenti per ottemperare allo stesso obbligo di servizio pubblico.
e)
Il presente paragrafo non si applica a rotte con una capacità di oltre 30 000 posti all'anno.
4. Nonostante il paragrafo 2, uno Stato membro che abbia autorizzato uno dei vettori aerei che hanno ottenuto dallo stesso una licenza ad effettuare un servizio passeggeri su una nuova rotta fra aeroporti regionali con aeromobili di non più di 80 posti, non è obbligato ad autorizzare un servizio aereo in reciprocità per un periodo di due anni, a meno che esso sia effettuato con un aeromobile di non oltre 80 posti, oppure faccia parte di un servizio effettuato in conformità dell'articolo 7 nel quale possono essere messi in vendita, per ciascun volo tra i due aeroporti regionali in questione, non oltre 80 posti.
5. A richiesta di qualsiasi Stato membro che ritenga che lo sviluppo di una rotta sia indebitamente limitato ai sensi dei
paragrafi 3 o 4, ovvero di propria iniziativa o allorché sorge un disaccordo per quanto riguarda l'applicazione del paragrafo 3, la Commissione procede ad un'indagine e decide entro due mesi dall'avvio della stessa, in base a tutti i fattori pertinenti, se i paragrafi 3 o 4 debbano continuare ad applicarsi in relazione alla rotta in questione.
6. La Commissione comunica la propria decisione al Consiglio e agli Stati membri. Qualsiasi Stato membro può deferire la decisione della Commissione al Consiglio entro un mese. Il Consiglio, deliberando a maggioranza qualificata, può adottare una decisione diversa nel termine di un mese.
Designazione multipla
Articolo 6
1. Gli Stati membri accettano la designazione multipla su base «coppie di paesi» degli altri Stati membri.
2. Gli Stati membri accettano altresì la designazione multipla su base «coppie di città»:
- dal 1g gennaio 1991, su rotte ove siano stati trasportati più di 140 000 passeggeri nell'anno precedente, oppure ove esistano più di 800 voli di andata e ritorno all'anno;
- dal 1g gennaio 1992, su rotte ove siano stati trasportati più di 100 000 passeggeri nell'anno precedente, oppure ove esistano più di 600 voli di andata e ritorno all'anno.
Combinazione di punti
Articolo 7
Nell'effettuare servizi aerei di linea per o da due o più punti situati in uno o più Stati membri diversi dallo Stato d'immatricolazione, ai vettori aerei della Comunità è consentito dagli Stati interessati di combinare servizi aerei di linea e di utilizzare lo stesso numero di volo. I diritti di traffico fra i punti combinati possono essere esercitati a norma dell'articolo 8.
Diritti di quinta libertà
Articolo 8
1. In conformità del presente articolo, ai vettori aerei della Comunità viene consentito di esercitare diritti di traffico di quinta libertà fra punti combinati in due Stati membri diversi alle seguenti condizioni:
a) i diritti di traffico vengono esercitati per un servizio che costituisce e figura in programma come estensione di un servizio che parte dallo Stato di immatricolazione o come preliminare ad un servizio diretto verso tale Stato;
b) il vettore aereo non può utilizzare, per il servizio di quinta libertà, più del 50 % della sua capacità stagionale di posti per lo stesso servizio di terza e quarta libertà di cui il servizio di quinta libertà costituisce l'estensione o il preliminare.
2. a) Il vettore aereo può impiegare, per un servizio di quinta libertà, un aeromobile diverso ma non più grande di quello che utilizza per i servizi di terza e di quarta libertà dei quali il servizio di quinta libertà costituisce un'estensione o un preliminare.
b)
Allorché più servizi di quinta libertà sono esercitati come estensioni o preliminari dello stesso servizio di terza o quarta libertà, la disposizione relativa alla capacità, di cui al paragrafo 1, lettera b), rappresenterà la capacità globale di posti disponibile per il trasporto di passeggeri in quinta libertà su tali servizi di quinta libertà.
3. Un vettore aereo che svolge un servizio di quinta libertà ai sensi del presente articolo deve fornire su richiesta agli Stati membri interessati ogni informazione pertinente in merito:
a) alla capacità stagionale di posti sul servizio di terza o di quarta libertà, dei quali il servizio di quinta libertà costituisce l'estensione o il preliminare, e
b)
nel caso di servizi di quinta libertà ai quali si applichi l'articolo 8, paragrafo 2, lettera b), alla capacità stagionale utilizzata su ogni servizio.
Condizioni per l'esercizio dei diritti di traffico
Articolo 9
Il presente regolamento non pregiudica il diritto di uno Stato membro di regolare senza discriminazione basata sulla nazionalità, la ripartizione del traffico fra gli aeroporti all'interno di un sistema di aeroporti.
Articolo 10
1. Nonostante l'articolo 5, paragrafo 2, l'esercizio dei diritti di traffico è soggetto alle norme comunitarie, nazionali, regionali o locali pubblicate, riguardanti la sicurezza, la tutela dell'ambiente e l'assegnazione di bande orarie, nonché alle seguenti condizioni:
a) l'aeroporto o il sistema di aeroporti in questione deve avere strutture sufficienti per accogliere il servizio;
b)
gli aiuti alla navigazione devono essere sufficienti per accogliere il servizio.
2. Quando le condizioni di cui al paragrafo 1 non sono soddisfatte, uno Stato membro può, senza discriminazione basata sulla nazionalità, condizionare, limitare o negare l'esercizio di tali diritti di traffico. Prima di adottare siffatto provvedimento, esso informa la Commissione, fornendole tutti gli elementi di informazione pertinenti.
3. Senza pregiudizio dell'articolo 9, e fatto salvo l'accordo dello Stato o degli altri Stati membri interessati, uno Stato membro non autorizza un vettore aereo:
a) ad avviare un nuovo servizio, o
b) ad aumentare la frequenza di un servizio esistente
tra un determinato aeroporto sul suo territorio e un altro Stato membro fintantoché un vettore aereo che abbia ottenuto la licenza da quest'altro Stato membro non sia autorizzato, a norma dei paragrafi 1 e 2, ad istituire un nuovo servizio o ad aumentare la frequenza di un servizio esistente verso l'aeroporto in questione, in attesa dell'adozione da parte del Consiglio e dell'entrata in vigore di un regolamento su un codice di condotta concernente l'assegnazione di bande orarie, basato sul principio generale della non discriminazione per motivi di nazionalità.
4. A richiesta di qualisasi Stato membro, la Commissione esamina l'applicazione del paragrafo 2 e/o del paragrafo 3 in ogni caso particolare e decide, entro un mese, se lo Stato membro può continuare ad applicare il provvedimento.
5. La Commissione comunica la propria decisione al Consiglio e agli Stati membri. Qualsiasi Stato membro può deferire la decisione della Commissione al Consiglio entro un mese. Il Consiglio, deliberando a maggioranza qualificata, può adottare una decisione diversa nel termine di un mese.
Quote di capacità
Articolo 11
1. A decorrere dal 1g novembre 1990 uno Stato membro consente ad un altro Stato membro di accrescere la sua quota di capacità per qualsiasi stagione di 7,5 punti percentuali rispetto alla situazione della precedente stagione corrispondente, fermo restando che ogni Stato membro può comunque esigere una quota di capacità del 60 %.
2. Il Consiglio adotta, affinché siano applicate al più tardi il 1g gennaio 1993, disposizioni per l'abolizione delle
restrizioni relative alla ripartizione della capacità tra Stati membri, in base ad una proposta della Commissione che dovrà essere presentata entro il 31 dicembre 1991.
3. Le limitazioni relative alla ripartizione della capacità non si applicano ad un servizio fra aeroporti regionali indipendentemente dalla capacità dagli aeromobili.
4. Nell'applicare il paragrafo 1 non si prendono in considerazione riduzioni unilaterali di capacità. In tali casi, la base di calcolo delle quote di capacità è costituita dalla capacità offerta nelle precedenti stagioni corrispondenti dal o dai vettori dello Stato membro il quale o i quali abbiano ridotto la loro capacità.
Articolo 12
1. A richiesta di qualsiasi Stato membro cui l'applicazione dell'articolo 11 abbia determinato seri danni finanziari per i vettori aerei ai quali esso ha concesso la licenza, la Commissione procede a un riesame della situazione e decide - in base a tutti i fattori pertinenti, comprese la situazione del mercato, la posizione finanziaria del o dei vettori aerei interessati e l'utilizzazione di capacità raggiunta - se occorra stabilizzare per un periodo limitato la ripartizione delle capacità sulle rotte aventi destinazione o origine in tale Stato.
2. Su richiesta di uno Stato membro i cui servizi aerei di linea sono esposti ad una forte concorrenza da parte di servizi non di linea e allorché esiste una situazione in cui le possibilità di vettori di tale Stato membro di competere validamente sul mercato siano indebitamente pregiudicate, la Commissione, dopo aver esaminato tutti i fattori pertinenti, inclusa la situazione di mercato e l'utilizzazione di capacità raggiunta, ed avendo consultato gli altri Stati membri interessati, decide, entro due mesi dal ricevimento della richiesta, se i 7,5 punti percentuali di cui all'articolo 11, paragrafo 1, debbano essere ridotti per il rapporto bilaterale in questione.
3. La Commissione comunica la propria decisione al Consiglio e agli Stati membri. Qualsiasi Stato membro può deferire la decisione della Commissione al Consiglio entro un mese. Il Consiglio, deliberando a maggioranza qualificata, può adottare una decisione diversa nel termine di un mese.
Disposizioni generali
Articolo 13
1. Il presente regolamento non osta a che gli Stati membri concludano o mantengano in vigore tra loro regolamentazioni più flessibili rispetto alle disposizioni contenute negli articoli 6, 8 e 11.
2. Le disposizioni del presente regolamento non possono essere usate per apportare restrizioni a preesistenti accordi sull'accesso al mercato o sulle capacità.
Articolo 14
1. La Commissione pubblica una relazione sull'applicazione del presente regolamento entro il 31 maggio 1992 e, successivamente, ogni due anni.
2. Gli Stati membri e la Commissione cooperano nell'attuazione del presente regolamento, in particolare per quanto riguarda la raccolta delle informazioni necessarie all'elaborazione della relazione prevista al paragrafo 1.
3. Le informazioni di carattere riservato ottenute in forza del presente regolamento sono coperte dal segreto professionale.
Articolo 15
Il Consiglio decide in merito alla revisione del presente regolamento entro il 30 giugno 1992 su proposta della Commissione da presentarsi entro il 31 maggio 1991.
Articolo 16
La decisione 87/602/CEE e la direttiva 83/416/CEE sono abrogate.
Articolo 17
Il presente regolamento entra in vigore il 1g novembre 1990.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, addì 24 luglio 1990.