Nařízení Rady (EHS) č. 574/72
ze dne 21. března 1972,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 2, 7 a 51 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se ve Společenství [1], a zejména na článek 97 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise přijatý po konzultaci se Správní komisí pro sociální zabezpečení migrujících pracovníků,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru,
vzhledem k tomu, že nařízení č. 3 o sociálním zabezpečení pro migrující pracovníky [2] bylo nahrazeno nařízením (EHS) č. 1408/71, jehož článek 99 také nahradil nařízení č. 4, kterým se stanoví prováděcí pravidla a doplňuje nařízení č. 3 o sociálním zabezpečení pro migrující pracovníky [3], je nezbytné stanovit prováděcí pravidla přizpůsobená novým základním pravidlům a novým zkušenostem získaným při uplatňování znění těchto předpisů po dobu dvanácti let;
vzhledem k tomu, že je zejména nezbytné určit příslušné instituce každého členského státu, doklady, které mají předložit, a formality, které mají plnit, dotyčné osoby za účelem získání dávek, postupy správních kontrol a lékařských vyšetření a podmínky pro náhradu dávek poskytnutých institucemi jednoho členského státu na účet instituce jiného členského státu, jakož i povinnosti účetní komise,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení:
a) "nařízením" se rozumí nařízení (EHS) č. 1408/71,
b) "prováděcím nařízením" se rozumí toto nařízení,
c) mají definice v článku 1 nařízení význam přiřazený jim v uvedeném článku.
Článek 2
Tištěné vzorové formuláře - Informace o právních předpisech - Návody
1. Správní komise vypracuje vzory osvědčení, potvrzení, prohlášení, žádostí a ostatních dokladů nezbytných k uplatňování nařízení a prováděcího nařízení. Dva členské státy nebo jejich příslušné úřady mohou vzájemnou dohodou po obdržení stanoviska správní komise přijmout zjednodušené vzory těchto dokladů pro vzájemné vztahy.
2. Ve prospěch příslušných úřadů každého členského státu může správní komise shromažďovat informace o vnitrostátních právních předpisech spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení.
3. Správní komise připraví návody, jak informovat dotyčné osoby o jejich právech a o administrativních formalitách, které musí pro uplatnění těchto práv splnit.
Před sestavením těchto návodů konzultuje poradní výbor.
Článek 3
Styčná místa - Komunikace mezi institucemi a mezi osobami a institucemi
1. Příslušné úřady mohou určit styčná místa, která mohou komunikovat přímo spolu navzájem.
2. Každá instituce členského státu a každá osoba mající bydliště nebo pobývající na území členského státu se může obrátit na instituci jiného členského státu, buď přímo, nebo prostřednictvím styčných míst.
Článek 4
Přílohy
1. Příslušný úřad nebo úřady každého členského státu jsou uvedeny v příloze I.
2. Příslušné instituce každého členského státu jsou uvedeny v příloze 2.
3. Instituce bydliště a místa pobytu každého členského státu jsou uvedeny v příloze 3.
4. Styčná místa určená na základě čl. 3 odst. 1 prováděcího nařízení jsou uvedena v příloze 4.
5. Ustanovení uvedená v článku 5, čl. 53 odst. 3, článku 104, čl. 105 odst. 2, článcích 116 a 120 prováděcího nařízení jsou vymezena v příloze 5.
6. Postup vyplácení dávek vybraný institucemi příslušnými pro vyplácení v každém členském státě v souladu s čl. 53 odst. 1 prováděcího nařízení je vymezen v příloze 6.
7. Názvy a sídla bank uvedených v čl. 55 odst. 1 prováděcího nařízení jsou vyjmenovány v příloze 7.
8. Členské státy, na které se vztahují ustanovení čl. 10 odst. 2 písm. d) prováděcího nařízení při vzájemných vztazích, jsou uvedeny v příloze 8.
9. Systémy, které je třeba vzít v úvahu při výpočtu průměrných ročních nákladů na věcné dávky v souladu s čl. 94 odst. 3 písm. a) a čl. 95 odst. 3 písm. a) prováděcího nařízení, jsou uvedeny v příloze 9.
10. Instituce nebo subjekty určené příslušnými úřady, zejména na základě čl. 6 odst. 1, čl. 11 odst. 1, čl. 13 odst. 2 a odst. 3, čl. 14 odst. 1, 2 a 3, čl. 38 odst. 1, čl. 70 odst. 1, čl. 80 odst. 2, článku 81, čl. 82 odst. 2, čl. 85 odst. 2, čl. 89 odst. 1, čl. 91 odst. 2, čl. 102 odst. 2, čl ánkab 110 a čl. 113 odst. 2 prováděcího nařízení, jsou uvedeny v příloze 10.
HLAVA II
PROVEDENÍ OBECNÝCH USTANOVENÍ NAŘÍZENÍ
Provedení článků 6 a 7 nařízení
Článek 5
Nahrazení ujednání o provádění úmluv prováděcím nařízením
Prováděcí nařízení nahrazuje ujednání o provádění úmluv uvedených v článku 6 tohoto nařízení; také nahrazuje prováděcí ustanovení úmluv uvedených v čl. 7 odst. 2 písm. c) nařízení, jestliže nejsou uvedena v příloze 5 nařízení.
Provedení článku 9 nařízení
Článek 6
Přístup k dobrovolnému nebo volitelnému pokračujícímu pojištění
1. Splňuje-li dotyčná osoba, s přihlédnutím k článku 9 a čl. 15 odst. 3 nařízení, podmínky vyžadované pro přistoupení k dobrovolnému nebo volitelnému pokračujícímu systému pojištění pro případ invalidity, stáří a úmrtí (důchody) ve více systémech pojištění podle právních předpisů jednoho členského státu a nepodléhala povinnému pojištění v rámci jednoho z těchto systémů na základě svého posledního zaměstnání, může přistoupit podle uvedených článků k systému dobrovolného nebo volitelného pokračujícího pojištění určeného právními předpisy uvedeného členského státu nebo, není-li určen, k systému podle svého výběru.
2. K uplatnění čl. 9 odst. 2 nařízení musí dotyčná osoba předložit instituci dotyčného členského státu potvrzení týkající se dob pojištění získaných podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu. Potvrzení vydává nebo vydávají na žádost dotyčné osoby instituce, které uplatňují právní předpisy, podle kterých osoba doby pojištění získala.
Provedení článku 12 nařízení
Článek 7
Obecná prováděcí pravidla k ustanovení o zákazu souběhu dávek - Uplatňování ustanovení o dávkách při invaliditě, stáří a úmrtí (důchody)
1. Pokud má osoba, která má nárok na dávky náležející podle právních předpisů jednoho členského státu, rovněž nárok na dávky podle právních předpisů jednoho nebo více dalších členských států, použijí se tato pravidla:
a) má-li uplatňování čl. 12 odst. 2 nebo 3 nařízení za následek snížení nebo současné pozastavení těchto dávek, nesmí být žádná z nich snížena ani pozastavena o částku větší, než je částka získaná vydělením částky, která podléhá snížení nebo pozastavení podle právních předpisů, na základě nichž dávka náleží, počtem dávek podléhajících snížení nebo pozastavení, na které má dotyčná osoba nárok;
b) v případě dávek v invaliditě, stáří nebo při úmrtí (důchody) přiznaných podle čl. 46 odst. 2 nařízení institucí členského státu bere tato instituce v úvahu všechny dávky odlišného druhu a jakýkoli příjem nebo odměnu, které by mohly způsobit snížení nebo pozastavení dávky náležející od uvedené instituce, nikoli pro výpočet teoretické výše uvedené v čl. 46 odst. 2 písm. a) nařízení, ale výhradně pro snížení nebo pozastavení částky uvedené v čl. 46 odst. 2 písm. b) nařízení. V úvahu se však bere pouze část celkové částky těchto dávek, příjmu nebo odměny, která se určí v poměru k délce získaných dob pojištění v souladu s čl. 46 odst. 2 písm. b) nařízení;
c) v případě dávek v invaliditě, stáří nebo při úmrtí (důchody) přiznaných podle čl. 46 odst. 1 prvního pododstavce nařízení institucí členského státu, bere uvedená instituce v případech, na které se vztahuje čl. 46 odst. 3 nařízení, v úvahu všechny dávky různého druhu a jakýkoli příjem nebo odměnu, které by mohly způsobit snížení nebo zastavení dávky náležející od uvedené instituce, ne pro výpočet částky uvedené v čl. 46 odst. 1 nařízení, ale výhradně pro snížení nebo zastavení částky vyplývající z uplatňování čl. 46 odst. 3 nařízení. V úvahu se však bere pouze část celkové částky těchto dávek, příjmu nebo odměny, která se získá použitím koeficientu rovnajícího se poměru mezi částkou dávky vyplývající z uplatnění čl. 46 odst. 3 nařízení a částkou vyplývající z uplatnění čl. 46 odst. 1 prvního pododstavce nařízení na uvedenou částku.
2. Pro účely čl. 12 odst. 2, 3 a 4 nařízení si příslušné dotčené instituce na žádost vyměňují veškeré potřebné informace.
Článek 8
Pravidla použitelná v případě souběhu nároků na dávky v mateřství podle právních předpisů několika členských států
Má-li pracovník nebo jeho rodinný příslušník nárok na dávky v mateřství podle právních předpisů dvou nebo více členských států, poskytují se tyto dávky výhradně podle právních předpisů toho členského státu, na jehož území došlo k porodu, nebo pokud k porodu nedošlo na území žádného z těchto členských států, výhradně podle právních předpisů členského státu, kterým pracovník naposledy podléhal.
Článek 9
Pravidla použitelná v případě souběhu nároků na pohřebné podle právních předpisů několika členských států
1. Pokud k úmrtí dojde na území členského státu, zachová se pouze nárok na pohřebné získaný podle právních předpisů uvedeného členského státu, zatímco nárok získaný podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu zaniká.
2. Pokud dojde k úmrtí na území jednoho členského státu, třebaže nárok na pohřebné byl získán podle právních předpisů dvou nebo více jiných členských států, nebo pokud k úmrtí dojde mimo území členského státu a uvedený nárok byl získán podle právních předpisů dvou nebo více členských států, zachovává se pouze nárok získaný podle právních předpisů členského státu, kde pracovník získal poslední dobu pojištění, zatímco nárok získaný podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu zaniká.
Článek 10
Pravidla použitelná v případě souběhu nároků na rodinné dávky nebo přídavky nebo pokud pracovník podléhá postupně právním předpisům několika členských států během stejného období nebo části období
1. Náležejí-li za stejné období rodinné dávky nebo přídavky dvěma osobám pro stejného rodinného příslušníka podle čl. 73 odst. 1 nebo 2 nebo čl. 74 odst. 1 nebo 2 nařízení a podle právních předpisů země bydliště uvedeného rodinného příslušníka, použijí se v případě souběhu nároků na rodinné dávky nebo přídavky ustanovení stanovená právními předpisy země bydliště rodinného příslušníka. Za tím účelem se nárok na rodinné dávky nebo přídavky podle čl. 73 odst. 1 nebo 2 nebo čl. 74 odst. 1 nebo 2 nařízení vezme v úvahu, jako by se jednalo o nárok získaný podle právních předpisů země bydliště dotyčného rodinného příslušníka.
2. Pokud pracovník podléhal postupně právním předpisům dvou členských států během období oddělujícího dvě data výplaty rodinných dávek nebo přídavků, která jsou stanovena právními předpisy jednoho nebo obou dotyčných členských států, použijí se tato pravidla:
a) rodinné dávky nebo přídavky, o které může tento pracovník žádat podle právních předpisů každého z těchto států, musí odpovídat počtu denních dávek nebo přídavků náležejících podle příslušných právních předpisů. Pokud tyto právní předpisy nestanoví denní dávky nebo přídavky, přiznají se rodinné dávky nebo přídavky v poměru k délce období, kdy tento pracovník podléhal právním předpisům každého z členských států, v poměru k době stanovené dotyčnými právními předpisy;
b) pokud byly rodinné dávky nebo přídavky poskytovány institucí během období, kdy měly být poskytovány jinou institucí, provedou mezi sebou uvedené instituce vyúčtování;
c) pro účely písmen a) a b), pokud jsou doby zaměstnání získané podle právních předpisů jednoho členského státu vyjádřeny v jednotkách odlišných od těch, které jsou používány při výpočtu rodinných dávek nebo přídavků podle právních předpisů jiného členského státu, jimž pracovník ve stejném období také podléhal, provede se přepočet v souladu s čl. 15 odst. 3 prováděcího nařízení;
d) bez ohledu na písmeno a), v rámci vztahů mezi členskými státy uvedenými v příloze 8 prováděcího nařízení, nese instituce, která nese náklady na rodinné dávky nebo přídavky s ohledem na první zaměstnání během dotyčného období, náklady na ně po celé období.
3. Přemístí-li rodinní příslušníci pracovníka podléhajícího francouzským právním předpisům nebo nezaměstnané osoby pobírající dávky v nezaměstnanosti na základě francouzských právních předpisů své bydliště z území jednoho členského státu na území jiného členského státu během téhož kalendářního měsíce, instituce příslušná pro poskytování rodinných přídavků na počátku tohoto měsíce pokračuje v jejich poskytování po celý běžný měsíc.
HLAVA III
PROVEDENÍ USTANOVENÍ NAŘÍZENÍ O URČENÍ POUŽITELNÝCH PRÁVNÍCH PŘEDPISŮ
Provedení článků 13 až 16 nařízení
Článek 11
Formality v případě vyslání
1. V případech uvedených v čl. 14 odst. 1 písm. a) a 2 písm. a) nařízení vydá instituce určená příslušným úřadem členského státu, jehož právní předpisy jsou nadále použitelné, pracovníkovi na jeho žádost nebo na žádost jeho zaměstnavatele, jsou-li splněny vyžadované podmínky, potvrzení o vyslání uvádějící, že až do uvedeného dne nadále podléhá uvedeným právním předpisům.
2. Souhlas stanovený v čl. 14 odst. 1 písm. a) bodu ii) nařízení si vyžádá zaměstnavatel.
Článek 12
Zvláštní ustanovení týkající se pojištění v rámci německého systému sociálního zabezpečení
1. Pokud jsou na základě čl. 14 odst. 1 písm. b) a c) nebo odst. 2 písm. a) nařízení na pracovníka zaměstnaného podnikem nebo zaměstnavatelem, jehož sídlo nebo místo podnikání není na německém území, použitelné německé právní předpisy, použijí se tyto právní předpisy, jako by byl pracovník zaměstnán v místě svého bydliště na německém území.
2. Pokud jsou příspěvky placeny po stanovenou dobu na základě právních předpisů jiného členského státu než Německa v rámci povinného systému pojištění pro případ invalidity, stáří, nebo úmrtí (důchody), mohou být za stejnou dobu placeny doplňkové příspěvky na připojištění podle německých právních předpisů (Höherversicherung).
Článek 13
Výkon práva volby osobami zaměstnanými na diplomatických misích nebo konzulárních úřadech
1. Právo volby stanovené v čl. 16 odst. 2 nařízení musí být poprvé uplatněno do tří měsíců ode dne, kdy byl pracovník zaměstnán u dané diplomatické mise nebo na konzulárním úřadě, nebo kdy nastoupil do osobní služby u členů takových misí nebo úřadů. Volba nabývá účinnosti dnem nástupu do zaměstnání.
Pokud pracovník uplatní znovu své právo volby na konci kalendářního roku, nabývá volba účinnosti prvním dnem následujícího kalendářního roku.
2. Pracovník, který uplatní své právo volby, uvědomí instituci určenou příslušným úřadem členského státu, jehož právní předpisy si zvolí, a současně o tom uvědomí svého zaměstnavatele. Pokud je to nutné, předá uvedená instituce tuto informaci všem ostatním institucím téhož členského státu v souladu se směrnicemi vydanými příslušným úřadem členského státu.
3. Instituce určená příslušným úřadem členského státu, jehož právní předpisy si pracovník zvolí, mu vydá potvrzení uvádějící, že podléhá právním předpisům uvedeného členského státu po dobu zaměstnání u dané diplomatické mise nebo na konzulárním úřadě nebo v osobní službě u členů těchto misí nebo úřadů.
4. Pokud si pracovník zvolí uplatňování německých právních předpisů, použijí se, jako by byl zaměstnán v místě, kde má německá vláda sídlo. Příslušný úřad určí příslušnou instituci nemocenského pojištění.
Článek 14
Výkon práva volby pomocnými zaměstnanci Evropských společenství
1. Právo volby stanovené v čl. 16 odst. 3 nařízení musí být uplatněno v době uzavření pracovní smlouvy. Úřad zmocněný k uzavření takové smlouvy uvědomí instituci určenou příslušným úřadem členského státu, jehož právní předpisy si pomocný zaměstnanec zvolí. Pokud je to nutné, předá uvedená instituce tuto informaci všem ostatním institucím téhož členského státu.
2. Instituce určená příslušným úřadem členského státu, jehož právní předpisy si pomocný zaměstnanec zvolí, mu vydá potvrzení uvádějící, že podléhá právním předpisům uvedeného členského státu po dobu, co je zaměstnán Evropskými společenstvími jako pomocný zaměstnanec.
3. Pokud je to nutné, určí příslušné úřady členských států instituce příslušné pro pomocné zaměstnance Evropských společenství.
4. Pokud si pomocný zaměstnanec Evropských společenství zaměstnaný na území jiného členského státu než Německa zvolí uplatňování německých právních předpisů, použijí se, jako by byl zaměstnán v místě, kde má německá vláda sídlo. Příslušný úřad určí příslušnou instituci nemocenského pojištění.
HLAVA IV
PROVEDENÍ ZVLÁŠTNÍCH USTANOVENÍ NAŘÍZENÍ O RŮZNÝCH KATEGORIÍCH DÁVEK
KAPITOLA 1
OBECNÁ PRAVIDLA PRO SČÍTÁNÍ DOB POJIŠTĚNÍ
Článek 15
1. V případech uvedených v čl. 18 odst. 1, článku 38, čl. 45 odst. 1 a 2, v článku 64 a čl. 67 odst. 1 a 2 nařízení se sčítání dob pojištění provádí v souladu s těmito pravidly:
a) K dobám pojištění získaným podle právních předpisů jednoho členského státu se přičtou doby pojištění získané podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu, pokud je to nezbytné k doplnění dob pojištění získaných podle právních předpisů prvního členského státu za účelem získání, zachování nebo obnovení nároků na dávky, pokud se tyto doby pojištění nepřekrývají. Pokud mají dávky při invaliditě, stáří nebo úmrtí (důchody) přiznat instituce dvou nebo více členských států v souladu s čl. 46 odst. 2 nařízení, provede každá z dotyčných institucí samostatné sčítání tak, že vezme v úvahu všechny doby pojištění získané pracovníkem podle právních předpisů všech členských států, kterým podléhal, aniž jsou případně dotčeny čl. 45 odst. 2 a čl. 46 odst. 2 písm. c) nařízení.
b) Pokud se doba povinného pojištění získaná podle právních předpisů jednoho členského státu kryje s dobou dobrovolného nebo volitelného pokračujícího pojištění podle právních předpisů jiného členského státu, bere se v úvahu pouze doba prvně uvedená.
c) Pokud se doba pojištění jiná, než doba za takovou považovaná, získaná podle právních předpisů jednoho členského státu překrývá s dobou považovanou za dobu pojištění podle právních předpisů jiného členského státu, vezme se v úvahu jen doba prvně uvedená.
d) Jakoukoli dobu považovanou za dobu pojištění na základě právních předpisů dvou nebo více členských států bere v úvahu pouze instituce členského státu, podle jehož právních předpisů byla pojištěná osoba naposledy povinně pojištěna před uvedenou dobou; pokud pojištěná osoba nebyla povinně pojištěna podle právních předpisů členského státu před uvedenou dobou, bere v úvahu posledně uvedenou dobu instituce členského státu, podle jehož právních předpisů byla osoba poprvé povinně pojištěna po uvedené době.
e) Pokud není možné určit přesně období, ve kterém byly některé doby pojištění získány podle právních předpisů jednoho členského státu, předpokládá se, že se tyto doby pojištění nepřekrývají s dobami pojištění získanými podle právních předpisů jiného členského státu, a berou se v úvahu, je-li to výhodné.
f) Pokud se podle právních předpisů jednoho členského státu berou některé doby pojištění v úvahu, pouze pokud jsou získany v určitém období, instituce uplatňující uvedené právní předpisy
i) bere v úvahu doby pojištění získané podle právních předpisů jiného členského státu, pouze pokud byly získány v uvedeném období, nebo
ii) prodlouží toto období o dobu trvání dob pojištění získaných zcela nebo částečně v uvedeném období podle právních předpisů jiného členského státu, pokud doby pojištění podle právních předpisů druhého členského státu mají za následek pouze odklad období, v němž musí být doby pojištění získány.
2. Doby pojištění získané podle právních předpisů členského státu, na které se nařízení nevztahuje, ale které se berou v úvahu podle právních předpisů členského státu, na které se nařízení vztahuje, se považují za doby pojištění, které se mají vzít v úvahu pro účely sčítání.
3. Pokud jsou doby pojištění získané podle právních předpisů jednoho členského státu vyjádřeny v jednotkách odlišných od jednotek používaných právními předpisy jiného členského státu, provede se přepočet nezbytný pro účely sčítání podle těchto pravidel:
a) pokud pracovník podléhal systému šestidenního pracovního týdne,
i) odpovídá jeden den osmi hodinám a opačně;
ii) šest dnů odpovídá jednomu týdnu a opačně;
iii) dvacet šest dnů odpovídá jednomu měsíci a opačně;
iv) tři měsíce nebo třináct týdnů nebo sedmdesát osm dnů odpovídá jednomu čtvrtletí a opačně;
v) pro přepočet týdnů na měsíce a opačně se týdny a měsíce přepočtou na dny;
vi) pro celkový součet dob pojištění získaných během jednoho kalendářního roku nesmí uplatnění předchozích pravidel vést k výsledku, který je vyšší než tři sta dvanáct dní nebo padesát dva týdny nebo dvanáct měsíců nebo čtyři čtvrtletí;
b) pokud pracovník podléhá systému pětidenního pracovního týdne,
i) jeden den odpovídá devíti hodinám a opačně;
ii) pět dnů odpovídá jednomu týdnu a opačně;
iii) dvacet dva dny odpovídají jednomu měsíci a opačně;
iv) tři měsíce nebo třináct týdnů nebo šedesát šest dnů odpovídá jednomu čtvrtletí a opačně;
v) pro přepočet týdnů na měsíce a opačně se týdny a měsíce přepočtou na dny;
vi) pro celkový součet dob pojištění získaných během jednoho kalendářního roku nesmí uplatnění předchozích pravidel vést k výsledku, který je vyšší než dvě stě šedesát čtyři dny nebo padesát dva týdny nebo dvanáct měsíců nebo čtyři čtvrtletí.
KAPITOLA 2
NEMOC A MATEŘSTVÍ
Provedení článku 18 nařízení
Článek 16
Potvrzení dob pojištění
1. K uplatnění článku 18 nařízení předloží pracovník příslušné instituci potvrzení o dobách pojištění získaných podle právních předpisů, kterým naposledy podléhal.
2. Toto potvrzení vydává nebo vydávají na žádost pracovníka instituce členského státu, jehož právním předpisům naposledy podléhal. Nepředloží-li uvedené potvrzení, vyžádá si je příslušný úřad přímo od dotyčné instituce nebo dotyčných institucí.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně, je-li nezbytné vzít v úvahu doby pojištění získané dříve podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu ke splnění podmínek právních předpisů příslušného státu.
Provedení článku 19 nařízení
Článek 17
Věcné dávky v případě bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát
1. K pobírání věcných dávek na základě článku 19 nařízení musí pracovník zaregistrovat sebe a své rodinné příslušníky u instituce místa bydliště předložením potvrzení osvědčujícího, že on a jeho rodinní příslušníci mají nárok na uvedené dávky. Potvrzení vydává příslušná instituce, případně na základě informací poskytnutých zaměstnavatelem. Nepředloží-li pracovník nebo jeho rodinní příslušníci uvedené potvrzení, vyžádá si je instituce místa bydliště přímo od příslušné instituce.
2. Potvrzení zůstává v platnosti, dokud není instituci místa bydliště oznámeno jeho zrušení. Je-li však uvedené potvrzení vydáno francouzskou institucí, platí pouze po dobu tří měsíců ode dne vydání a musí být obnovováno každé tři měsíce.
3. Je-li pracovník sezónním pracovníkem, platí potvrzení uvedené v odstavci 1 po celou předpokládanou dobu sezónní práce, pokud mezitím příslušná instituce neoznámí instituci místa bydliště jeho zrušení.
4. Instituce místa bydliště uvědomí příslušnou instituci o každé registraci provedené podle odstavce 1.
5. Při každé žádosti o věcné dávky předloží dotyčná osoba podpůrné doklady vyžadované pro poskytování věcných dávek podle právních předpisů členského státu, na jehož území má bydliště.
6. V případě hospitalizace oznámí instituce místa bydliště příslušné instituci do tří dnů ode dne, kdy se o ní dozví, datum přijetí do nemocnice, pravděpodobné trvání hospitalizace a datum propuštění z nemocnice. Oznámení však není nezbytné, jsou-li náklady na věcné dávky nahrazovány paušální částkou instituci místa bydliště.
7. Instituce místa bydliště uvědomí předem příslušnou instituci o každém rozhodnutí týkajícím se poskytování věcných dávek ze seznamu uvedeného v čl. 24 odst. 2 nařízení. Příslušná instituce má lhůtu patnáct dní ode dne odeslání této informace ke vznesení odůvodněné námitky; není-li v této lhůtě žádná námitka vznesena, instituce místa bydliště tyto věcné dávky přizná. Pokud musí být věcné dávky poskytnuty v případě krajní naléhavosti, uvědomí o tom instituce místa bydliště neprodleně příslušnou instituci. Oznámení odůvodněné námitky není nezbytné, jsou-li náklady na věcné dávky nahrazovány paušální částkou instituci místa bydliště.
8. Pracovník nebo jeho rodinní příslušníci musí uvědomit instituci místa bydliště o každé změně své situace, která může změnit jejich nárok na věcné dávky, zejména o skončení nebo změně zaměstnání pracovníka nebo o jakékoli změně místa bydliště nebo pobytu uvedeného pracovníka nebo jeho rodinného příslušníka. Příslušná instituce rovněž uvědomí instituci místa bydliště o skončení pojištění nebo o zániku nároku pracovníka na věcné dávky. Instituce místa bydliště může kdykoli požádat příslušnou instituci o informace týkající se pojištění pracovníka nebo jeho nároku na věcné dávky.
9. Dva nebo více členských států nebo příslušných úřadů těchto členských států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na jiných prováděcích pravidlech.
Článek 18
Peněžité dávky v případě bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát
1. K pobírání peněžitých dávek na základě čl. 19 odst. 1 písm. b) nařízení se pracovník musí do tří dnů od počátku pracovní neschopnosti obrátit na instituci místa bydliště a předložit jí oznámení o zastavení práce nebo, stanoví-li tak právní předpisy uplatňované příslušnou institucí nebo institucí místa bydliště, potvrzení o pracovní neschopnosti vydané lékařem ošetřujícím dotyčného pracovníka.
2. Nevydávají-li ošetřující lékaři v zemi bydliště potvrzení o pracovní neschopnosti, obrátí se pracovník přímo na instituci místa bydliště ve lhůtě stanovené právními předpisy jí uplatňovanými.
Tato instituce nechá neprodleně pracovní neschopnost lékařsky potvrdit a vystavit potvrzení uvedené v odstavci 1. Toto potvrzení, které musí uvádět předpokládanou dobu pracovní neschopnosti, je neprodleně předáno příslušné instituci.
3. V případech, kdy se nepoužije odstavec 2, nechá instituce místa bydliště pracovníka co nejdříve a v každém případě do tří dnů ode dne, kdy se na ni pracovník obrátí, lékařsky vyšetřit, jako by byl u uvedené instituce pojištěn. Zprávu vyšetřujícího lékaře, ve které se uvede zejména předpokládaná doba pracovní neschopnosti, předá do tří dnů ode dne vyšetření instituce místa bydliště příslušné instituci.
4. Instituce místa bydliště poté provede veškeré nezbytné správní kontroly nebo lékařské prohlídky pracovníka, jako by byl u uvedené instituce pojištěn. Jakmile instituce zjistí, že pracovník je schopen znovu nastoupit do práce, neprodleně o tom uvědomí pracovníka a příslušnou instituci, přičemž uvede den, kterým pracovní neschopnost pracovníka skončila. Aniž je dotčen odstavec 6, považuje se oznámení pracovníkovi za rozhodnutí přijaté jménem příslušné instituce.
5. Příslušná instituce si ve všech případech vyhrazuje právo nechat pracovníka vyšetřit lékařem podle vlastního výběru.
6. Rozhodne-li se příslušná instituce neudělit peněžité dávky, protože pracovník nesplnil formální náležitosti stanovené právními předpisy země bydliště, nebo zjistí-li, že pracovník je schopen znovu nastoupit do práce, oznámí pracovníkovi své rozhodnutí a současně zašle jeho kopii instituci místa bydliště.
7. Jakmile pracovník znovu nastoupí do práce, oznámí to příslušné instituci, vyžadují-li toto oznámení právní předpisy institucí uplatňované.
8. Příslušná instituce vyplácí peněžité dávky vhodným způsobem, zejména mezinárodními poštovními poukázkami, a uvědomí o tom instituci místa bydliště a pracovníka. Pokud peněžité dávky vyplácí instituce místa bydliště na účet příslušné instituce, uvědomí příslušná instituce pracovníka o jeho právech a sdělí instituci místa bydliště výši peněžitých dávek, data plateb a maximální dobu, po kterou mohou být poskytovány v souladu s právními předpisy příslušného státu.
9. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na jiných prováděcích pravidlech.
Provedení článku 20 nařízení
Článek 19
Zvláštní ustanovení pro příhraniční pracovníky a jejich rodinné příslušníky
V případě příhraničních pracovníků a jejich rodinných příslušníků mohou být léčiva, obvazový materiál, brýle a malé přístroje vydávány a laboratorní rozbory a zkoušky prováděny pouze v tom členském státě, ve kterém byly předepsány nebo doporučeny v souladu s právními předpisy uvedeného členského státu.
Provedení článku 22 nařízení
Článek 20
Věcné dávky v případě pobytu v jiném členském státě, než je příslušný stát - Zvláštní případ vyslaných pracovníků a pracovníků zaměstnaných v mezinárodní dopravě a jejich rodinných příslušníků
1. K pobírání věcných dávek pro sebe a pro své rodinné příslušníky, kteří jej doprovázejí v době jeho vyslání, předloží pracovník uvedený v čl. 14 odst. 1 písm. a) bodu i) nebo odst. 2 písm. a) instituci místa pobytu potvrzení podle článku 11 prováděcího nařízení. U pracovníka, který předloží toto potvrzení, jsou podmínky pro získání nároku na věcné dávky považovány za splněné.
2. K pobírání věcných dávek pro sebe nebo pro své rodinné příslušníky, kteří jej doprovázejí, předloží pracovník zaměstnaný v mezinárodní dopravě uvedený v čl. 14 odst. 1 písm. b) nařízení, který se během výkonu svého zaměstnání nachází na území jiného členského státu, než je příslušný stát, co nejdříve instituci místa pobytu zvláštní potvrzení vydané zaměstnavatelem nebo jeho zástupcem během kalendářního měsíce předložení nebo během dvou předcházejících kalendářních měsíců. Potvrzení uvádí zejména datum, od kterého je pracovník u uvedeného zaměstnavatele zaměstnán, a název a adresu příslušné instituce; není-li však podle právních předpisů dotyčného státu zaměstnavatel povinen znát příslušnou instituci, uvede pracovník písemně název a adresu této instituce při podání žádosti instituci místa pobytu. Má se za to, že pracovník, který předložil potvrzení, splňuje podmínky pro získání nároku na věcné dávky. Nemůže-li se pracovník obrátit na instituci místa pobytu před lékařským ošetřením, je ošetřen po předložení potvrzení, jakoby byl pojištěn u uvedené instituce.
3. Instituce místa pobytu si do tří dnů vyžádá od příslušné instituce informaci, zda dotyčná osoba splňuje podmínky pro získání nároku na věcné dávky. Instituce místa pobytu je povinna poskytovat věcné dávky, dokud neobdrží odpověď od příslušné instituce, avšak ne déle než třicet dnů.
4. Příslušná instituce zašle odpověď instituci místa pobytu do deseti dnů od obdržení žádosti od ní. Je-li odpověď kladná, uvede příslušná instituce případnou maximální dobu, po kterou mohou být věcné dávky poskytovány v souladu s jí uplatňovanými právními předpisy, a instituce místa pobytu pokračuje v poskytování uvedených dávek.
5. Namísto potvrzení nebo zvláštního potvrzení stanovených v odstavci 1 nebo 2 mohou pracovníci uvedení ve zmíněných odstavcích předložit instituci místa pobytu potvrzení osvědčující, že podmínky pro získání nároku na věcné dávky jsou splněny. Potvrzení, které vydává příslušná instituce, uvádí zejména případnou maximální dobu, po kterou mohou být poskytovány věcné dávky v souladu s právními předpisy příslušného státu.V tom případě se odstavce 1, 2, 3 a 4 nepoužijí.
6. Ustanovení čl. 17 odst. 6, 7 a 9 prováděcího nařízení se použijí obdobně.
7. Věcné dávky poskytované na základě domněnky vyjádřené v odstavcích 1 nebo 2 se nahrazují podle čl. 36 odst. 1 nařízení.
Článek 21
Věcné dávky v případě pobytu v jiném členském státě, než je příslušný stát - Pracovníci jiní než uvedení v článku 20 prováděcího nařízení
1. K pobírání věcných dávek na základě čl. 22 odst. 1 písm. a) bodu i) nařízení, s výjimkou případů uvedených v článku 20 prováděcího nařízení, předloží pracovník instituci místa pobytu potvrzení osvědčující, že má nárok na věcné dávky. Potvrzení, které vydává příslušná instituce na žádost pracovníka pokud možno předtím, než pracovník opustí území členského státu, ve kterém má bydliště, uvádí zejména případnou maximální dobu, po kterou mohou být věcné dávky poskytovány v souladu s právními předpisy příslušného státu. Nepředloží-li pracovník uvedené potvrzení, vyžádá si je instituce místa pobytu přímo od příslušné instituce.
2. Ustanovení čl. 17 odst. 6, 7 a 9 prováděcího nařízení se použijí obdobně.
Článek 22
Věcné dávky pro pracovníky, kteří změní bydliště nebo se vrátí do země bydliště, a pro pracovníky oprávněné odjet do jiného členského státu za účelem léčení
1. K pobírání věcných dávek na základě čl. 22 odst. 1 písm. b) bodu i) nařízení předloží pracovník instituci místa bydliště potvrzení osvědčující, že má nárok nadále pobírat uvedené dávky. Potvrzení, které vydává příslušná instituce, uvádí zejména případnou maximální dobu, po kterou mohou být věcné dávky nadále poskytovány v souladu s právními předpisy příslušného státu. Potvrzení může být na žádost pracovníka vydáno po jeho odjezdu, nemůže-li být z důvodů vyšší moci vydáno předem.
2. Ustanovení čl. 17 odst. 6, 7 a 9 prováděcího nařízení se použijí obdobně.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně na poskytování věcných dávek v případě uvedeném v čl. 22 odst. 1 písm. c) bodu i) nařízení.
Článek 23
Věcné dávky pro rodinné příslušníky
Články 21 nebo 22 prováděcího nařízení se použijí obdobně na poskytování věcných dávek rodinným příslušníkům uvedeným v čl. 23 odst. 3 nařízení.
Článek 24
Peněžité dávky pro pracovníky v případě pobytu v jiném členském státě, než je příslušný stát
Článek 18 prováděcího nařízení se použije obdobně na pobírání peněžitých dávek podle čl. 22 odst. 1 písm. a) bodu ii) nařízení. Aniž je dotčena povinnost předložit potvrzení o pracovní neschopnosti, není pracovník, který pobývá na území členského státu, ale nevykonává tam žádnou profesní činnost, povinen předložit oznámení o zastavení práce uvedené v čl. 18 odst. 1 prováděcího nařízení.
Provedení čl. 23 odst. 3 nařízení
Článek 25
Potvrzení týkající se rodinných příslušníků, kteří se mají vzít v úvahu při výpočtu peněžitých dávek
1. K pobírání dávek podle čl. 23 odst. 3 nařízení předloží pracovník příslušné instituci potvrzení týkající se rodinných příslušníků, kteří mají bydliště na území jiného členského státu, než je stát, ve kterém má uvedená instituce sídlo.
2. Potvrzení vydává instituce místa bydliště rodinných příslušníků.
Platí dvanáct měsíců ode dne vydání. Může být obnoveno; v tom případě platí ode dne obnovení.
Pracovník je povinen ihned oznámit příslušné instituci každou událost vyžadující změnu potvrzení. Tato změna nabývá účinnosti ode dne této události.
3. Namísto potvrzení stanoveného v odstavci 1 může příslušná instituce požadovat na pracovníkovi předložení nejnovějších listin o osobním stavu jeho rodinných příslušníků, kteří mají bydliště na území jiného členského státu, než je stát, ve kterém má uvedená instituce sídlo.
Provedení čl. 25 odst. 1 nařízení
Článek 26
Dávky nezaměstnaným osobám, které odcházejí do jiného členského státu, než je příslušný stát, za účelem hledání zaměstnání
1. K pobírání peněžitých a věcných dávek na základě čl. 25 odst. 1 nařízení pro sebe a své rodinné příslušníky předloží nezaměstnaná osoba instituci nemocenského pojištění místa, kam odešla, potvrzení od příslušné instituce nemocenského pojištění, o které měla požádat před odchodem. Nepředloží-li uvedené potvrzení, vyžádá si je instituce místa, kam osoba odešla, od příslušné instituce.
Potvrzení musí osvědčovat existenci nároku na uvedené dávky za podmínek vymezených v čl. 69 odst. 1 písm. a) nařízení, určovat dobu trvání tohoto nároku, s přihlédnutím k čl. 69 odst. 1 písm. c) nařízení, a uvádět výši peněžitých dávek, které mají být případně poskytnuty na základě nemocenského pojištění během výše uvedeného období v případě pracovní neschopnosti nebo hospitalizace.
2. Instituce pojištění v nezaměstnanosti místa, kam nezaměstnaná osoba odešla, osvědčí na kopii potvrzení uvedeného v článku 83 prováděcího nařízení, která se zašle instituci nemocenského pojištění stejného místa, že podmínky stanovené v čl. 69 odst. 1 písm. b) nařízení jsou splněny, a upřesní datum, od kterého jsou splněny, a datum, od kterého má nezaměstnaná osoba nárok na dávky v nezaměstnanosti od příslušné instituce.
Potvrzení platí po dobu stanovenou v čl. 69 odst. 1 písm. c) nařízení, pokud jsou podmínky splněny. Nejsou-li podmínky nadále plněny, uvědomí o tom instituce pojištění v nezaměstnanosti místa, kam nezaměstnaná osoba odešla, do tří dnů uvedenou instituce nemocenského pojištění.
3. Ustanovení čl. 17 odst. 6 a 7 prováděcího nařízení se použijí obdobně.
Provedení čl. 25 odst. 3 nařízení
Článek 27
Věcné dávky pro rodinné příslušníky nezaměstnaných osob v případě bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát
Článek 17 prováděcího nařízení se použije obdobně na poskytování věcných dávek rodinným příslušníkům nezaměstnaných osob, pokud tito rodinní příslušníci mají bydliště na území jiného členského státu, než je příslušný stát. Při registraci rodinných příslušníků nezaměstnaných osob pobírajících dávky podle čl. 69 odst. 1 nařízení musí být předloženo potvrzení uvedené v čl. 26 odst. 1 prováděcího nařízení. Potvrzení platí po dobu poskytování dávek podle čl. 69 odst. 1 nařízení.
Provedení článku 26 nařízení
Článek 28
Věcné dávky pro žadatele o důchod a jejich rodinné příslušníky
1. K pobírání věcných dávek na území členského státu, kde má bydliště, na základě čl. 26 odst. 1 nařízení, se žadatel a jeho rodinní příslušníci zaregistrují u instituce místa bydliště předložením potvrzení osvědčujícího, že má nárok podle právních předpisů jiného členského státu na uvedené dávky pro sebe a pro své rodinné příslušníky. Potvrzení vydává instituce tohoto jiného členského státu, která je příslušná pro věcné dávky.
2. Instituce místa bydliště uvědomí instituci, která potvrzení vydala, o každé registraci provedené podle odstavce 1.
Provedení článku 28 nařízení
Článek 29
Věcné dávky pro důchodce a jejich rodinné příslušníky, kteří nemají bydliště v členském státě, podle jehož právních předpisů mají na dávky nárok
1. K pobírání věcných dávek podle čl. 28 odst. 1 nařízení na území členského státu, ve kterém má bydliště, se důchodce a jeho rodinní příslušníci zaregistrují u instituce místa bydliště předložením potvrzení osvědčujícího, že má nárok na uvedené dávky pro sebe a pro své rodinné příslušníky na základě právních předpisů, podle kterých je vyplácen důchod.
2. Potvrzení vydává na žádost důchodce instituce nebo jedna z institucí příslušných pro vyplácení důchodu nebo případně instituce zmocněná stanovit nárok na věcné dávky, jakmile důchodce splní podmínky pro získání nároku na tyto dávky. Nepředloží-li důchodce potvrzení, vyžádá si je instituce místa bydliště přímo od instituce nebo institucí příslušných pro vyplácení důchodu nebo případně od instituce zmocněné je vydat. Do obdržení potvrzení může instituce místa bydliště na základě přijatých dokladů zaregistrovat důchodce a jeho rodinné příslušníky dočasně. Tato registrace není pro instituci příslušnou pro vyplácení věcných dávek závazná, dokud instituce místa bydliště nedodá potvrzení stanovené v odstavci 1.
3. Instituce místa bydliště uvědomí instituci, která vydala potvrzení stanovené v odstavci 1, o každé registraci provedené podle uvedeného odstavce.
4. Při každé žádosti o věcné dávky musí důchodce prokázat instituci místa bydliště stvrzenkou nebo kontrolním ústřižkem od peněžní poukázky poslední uskutečněné platby, že má stále nárok na důchod.
5. Důchodce nebo jeho rodinní příslušníci musí instituci místa bydliště uvědomit o každé změně situace, která by mohla změnit jejich nárok na věcné dávky, zejména o zastavení nebo odnětí důchodu a o jakékoli změně jejich bydliště. O každé takové změně instituce příslušné pro důchod rovněž uvědomí instituce místa bydliště důchodce.
6. Správní komise stanoví v případě potřeby postup pro určení instituce, která nese náklady na výplaty věcných dávek v případě uvedeném v čl. 28 odst. 2 písm. b) nařízení.
Provedení článku 29 nařízení
Článek 30
Věcné dávky pro rodinné příslušníky, kteří mají bydliště v jiném členském státě, než ve kterém má bydliště důchodce
1. K pobírání věcných dávek na základě čl. 29 odst. 1 nařízení na území členského státu, ve kterém mají bydliště, se rodinní příslušníci zaregistrují u instituce svého místa bydliště předložením dokladu vyžadovaného právními předpisy uplatňovanými uvedenou institucí pro poskytování těchto dávek rodinným příslušníkům důchodce, spolu s potvrzením osvědčujícím, že důchodce má nárok na věcné dávky pro sebe a své rodinné příslušníky. Potvrzení, které vydává instituce místa bydliště důchodce, zůstává v platnosti, dokud není instituci místa bydliště jeho rodiny oznámeno jeho zrušení. Pokud je však uvedené potvrzení vydáno francouzskou institucí, platí pouze po dobu dvanácti měsíců ode dne vydání a musí být obnovováno každý rok.
2. Stanoví-li právní předpisy uplatňované institucí, že při podání žádosti musí být předložen doklad o nároku na důchod, předloží rodinní příslušníci při podání žádosti o věcné dávky instituci místa bydliště potvrzení uvedené v odstavci 1.
3. Instituce místa bydliště důchodce uvědomí instituci místa bydliště rodinných příslušníků o pozastavení nebo odnětí důchodu a o každé změně bydliště důchodce. Instituce místa bydliště rodinných příslušníků může kdykoli požadovat od instituce místa bydliště důchodce poskytnutí jakýchkoli informací týkajících se nároku na věcné dávky.
4. Rodinní příslušníci musí instituci místa bydliště uvědomit o všech změnách v jejich situaci, které by mohly změnit jejich nárok na věcné dávky, zejména o každé změně bydliště.
Provedení článku 31 nařízení
Článek 31
Věcné dávky pro důchodce a jejich rodinné příslušníky pobývající v jiném členském státě, než ve kterém mají bydliště
1. K pobírání věcných dávek na základě článku 31 nařízení předloží důchodce instituci místa pobytu potvrzení osvědčující, že má nárok na uvedené dávky. Potvrzení, které vydává instituce místa bydliště důchodce, pokud možno před jeho opuštěním území členského státu, ve kterém má bydliště, uvádí zejména případnou maximální dobu, po kterou mohou být dávky poskytovány v souladu s právními předpisy uvedeného členského státu. Nepředloží-li důchodce uvedené potvrzení, vyžádá si je instituce místa pobytu přímo od instituce místa bydliště.
2. Ustanovení čl. 17 odst. 6, 7 a 9 prováděcího nařízení se použijí obdobně. V tom případě se instituce místa bydliště důchodce považuje za příslušnou instituci.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně na poskytování věcných dávek rodinným příslušníkům uvedeným v článku 31 nařízení.
Provedení čl. 35 odst. 1 nařízení
Článek 32
Instituce, na které se mohou pracovníci dolů a podobných provozů a jejich rodinní příslušníci obracet v případě pobytu nebo bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát
1. V případech uvedených v čl. 35 odst. 1 nařízení, pokud jsou v zemi pobytu nebo bydliště dávky poskytované v rámci systému nemocenského pojištění nebo pojištění v mateřství vztahujícího se na dělníky v ocelářském průmyslu rovné dávkám poskytovaným podle zvláštního systému pro pracovníky v dolech a podobných provozech, mohou se pracovníci této kategorie a jejich rodinní příslušníci obrátit na nejbližší instituci na území členského státu, ve kterém pobývají nebo mají bydliště, uvedenou v příloze 3 prováděcího nařízení, i když je tato nejbližší instituce institucí spravující systém vztahující se na dělníky v ocelářském průmyslu, a tato instituce je povinna dávky poskytnout.
2. Pokud jsou dávky stanovené zvláštním systémem pro pracovníky v dolech a podobných provozech výhodnější, mají tito pracovníci a jejich rodinní příslušníci možnost požádat buď instituci příslušnou pro správu uvedeného systému, nebo nejbližší instituci na území členského státu, kde pobývají nebo kde mají bydliště, která spravuje systém pro dělníky v ocelářském průmyslu. Ve druhém případě dotyčná instituce osobu upozorní, že obrátí-li se na instituci příslušnou pro správu výše uvedeného zvláštního systému, obdrží výhodnější dávky; navíc ji musí informovat o názvu a adrese této instituce.
Provedení čl. 35 odst. 3 nařízení
Článek 33
Přihlížení k době, ve které byly dávky poskytovány institucí jiného členského státu
Pro účely čl. 35 odst. 3 nařízení může instituce členského státu vyzvaná k poskytování dávek požádat instituci jiného členského státu o zaslání informací týkajících se doby, po kterou posledně uvedená instituce dávky již poskytovala pro stejný případ nemoci nebo mateřství.
Článek 34
Náhrada výdajů vzniklých během pobytu v jednom členském státě příslušnou institucí jiného členského státu
1. Není-li během pracovníkova pobytu v jiném členském státě, než je příslušný stát, možné splnit formální náležitosti stanovené v čl. 20 odst. 1, 2 a 5 a v článcích 21, 23 a 31 prováděcího nařízení, nahradí jeho výdaje na jeho žádost příslušná instituce místa pobytu v souladu se sazbami náhrad uplatňovanými institucí místa pobytu.
2. Instituce místa pobytu musí poskytnout příslušné instituci na její žádost nezbytné informace o těchto sazbách.
KAPITOLA 3
INVALIDITA, STÁŘÍ A ÚMRTÍ (DŮCHODY)
Podávání a zpracování žádostí o dávky
Článek 35
Žádosti o dávky v invaliditě, pokud byl pracovník pojištěn výhradně na základě právních předpisů uvedených v příloze III nařízení a v případě uvedeném v čl. 40 odst. 2 nařízení
1. K pobírání dávek na základě článků 37, 38 a 39 nařízení, včetně případů uvedených v čl. 40 odst. 2, čl. 42 odst. 1 a čl. 42 odst. 2 nařízení, podá pracovník žádost buď instituci členského státu, jehož právním předpisům podléhal v době vzniku pracovní neschopnosti následované invaliditou nebo zhoršením invalidity, nebo instituci místa bydliště, která poté žádost postoupí dříve uvedené instituci, přičemž vyznačí datum, kdy byla podána; toto datum se považuje za datum podání žádosti dříve uvedené instituci. Pokud však byly poskytovány peněžité dávky nemocenského pojištění, považuje se případně za datum podání žádosti o důchod den, ke kterému bylo poskytování těchto peněžitých dávek zastaveno.
2. V případě uvedeném v čl. 41 odst. 1 písm. b) nařízení sdělí žadateli instituce, u které byl naposledy pojištěn, výši a datum splatnosti dávek náležejících na základě jí uplatňovaných právních předpisů instituci původně příslušné pro vyplácení těchto dávek. S účinností od uvedeného dne se dávky náležející před zhoršením invalidity zrušují nebo snižují na částku nepřevyšující doplatek uvedený v čl. 41 odst. 1 písm. c) nařízení.
3. Odstavec 2 se nepoužije v případě uvedeném v čl. 41 odst. 1 písm. d) nařízení. V tom případě se instituce, u které byl žadatel naposledy pojištěn, obrátí na nizozemskou instituci za účelem zjištění částky náležející od uvedené instituce.
Článek 36
Žádosti o dávky ve stáří, pozůstalostní dávky (s výjimkou dávek pro sirotky) a dávky v invaliditě v případech neuvedených v článku 35 prováděcího nařízení
1. K pobírání dávek na základě článků 40 až 51 nařízení, s výjimkou případů uvedených v článku 35 prováděcího nařízení, podá dotyčná osoba žádost instituci místa bydliště postupem stanoveným právními předpisy uplatňovanými uvedenou institucí. Nezískal-li pracovník doby pojištění podle uvedených právních předpisů, postoupí instituce místa bydliště žádost instituci členského státu, jehož právním předpisům žadatel naposledy podléhal, přičemž vyznačí datum, kdy byla žádost podána. Toto datum se považuje za datum podání žádosti posledně uvedené instituci.
2. Pokud má žadatel bydliště na území členského státu, podle jehož právních předpisů pracovník nezískal doby pojištění, může žádost podat instituci členského státu, jehož právním předpisům pracovník naposledy podléhal.
3. Pokud má žadatel bydliště na území státu, který není členským státem, podá svou žádost příslušné instituci toho členského státu, jehož právním předpisům pracovník naposledy podléhal.
Pokud žadatel podá svou žádost instituci členského státu, jehož je státním příslušníkem, postoupí tato instituce žádost příslušné instituci.
4. Žádost o dávky podaná instituci jednoho členského státu automaticky zahrnuje souběžné přiznání dávek podle právních předpisů všech dotčených členských států, jejichž podmínky žadatel splňuje, s výjimkou případu, kdy podle čl. 44 odst. 2 nařízení žadatel žádá o odklad poskytování jakýchkoli dávek ve stáří, na které by měl nárok.
Článek 37
Doklady a informace, které by měly doprovázet žádosti o dávky uvedené v článku 36 prováděcího nařízení
Podávání žádostí uvedených v článku 36 prováděcího nařízení podléhá těmto pravidlům:
a) žádost musí být podána společně s potřebnými podpůrnými doklady a musí být sepsána na formuláři stanoveném právními předpisy
i) členského státu, na jehož území má žadatel bydliště, v případě uvedeném v čl. 36 odst. 1;
ii) členského státu, kterým pracovník naposledy podléhal, v případech uvedených v čl. 36 odst. 2 a 3;
b) správnost informací dodaných žadatelem musí být prokázána úředními doklady připojenými k žádosti nebo potvrzena příslušnými subjekty členského státu, na jehož území má žadatel bydliště;
c) žadatel musí uvést, pokud je to možné, buď instituci nebo instituce pojištění pro případ invalidity, stáří nebo úmrtí (důchody) všech členských států, u kterých byl pracovník pojištěn, nebo zaměstnavatele, pro kterého nebo pro které pracoval na území kteréhokoli z členských států, předložením jakéhokoli potvrzení o zaměstnání, které má v držení;
d) žádá-li v souladu s čl. 44 odst. 2 nařízení žadatel o odklad poskytování jakýchkoli dávek ve stáří, na které by měl nárok podle právních předpisů jednoho nebo více členských států, musí upřesnit, na základě kterých právních předpisů o dávky žádá.
Článek 38
Potvrzení týkající se rodinných příslušníků, kteří se mají vzít v úvahu při stanovení výše dávek
1. K pobírání dávek podle čl. 39 odst. 4 nebo čl. 47 odst. 3 nařízení předloží žadatel potvrzení týkající se rodinných příslušníků, s výjimkou jeho dětí, kteří mají bydliště na území jiného členského státu, než ve kterém má sídlo instituce příslušná pro přiznání dávek.
Potvrzení vydává instituce nemocenského pojištění místa bydliště rodinných příslušníků nebo jiná instituce určená příslušným úřadem členského státu, na jehož území mají bydliště. Ustanovení čl. 25 odst. 2 druhého a třetího pododstavce prováděcího nařízení se použijí obdobně.
Namísto potvrzení stanoveného v prvním odstavci může instituce příslušná pro přiznání dávek požadovat na žadateli předložení nejnovějších listin o osobním stavu jeho rodinných příslušníků, s výjimkou jeho dětí, kteří mají bydliště na území jiného členského státu, než ve kterém se nachází uvedená instituce.
2. Vyžadují-li v případě uvedeném v odstavci 1 právní předpisy uplatňované dotyčnou institucí, aby rodinní příslušníci žili ve společné domácnosti s důchodcem, musí být skutečnost, že rodinní příslušníci, kteří tuto podmínku nesplňují, jsou nicméně výživou odkázáni hlavně na žadatele, prokázána doklady potvrzujícími, že jim žadatel pravidelně posílá část svého příjmu.
Článek 39
Zpracování žádostí o dávky v invaliditě v případě, kdy byl pracovník pojištěn výhradně na základě právních předpisů uvedených v příloze III nařízení
1. Podá-li pracovník žádost o dávky v invaliditě a instituce stanoví, že se použije čl. 37 odst. 1 nařízení, vyžádá si uvedená instituce, je-li to nezbytné, od instituce, u které byl pracovník naposledy pojištěn, potvrzení o dobách pojištění jím získaných podle právních předpisů uplatňovaných touto posledně uvedenou institucí.
2. Pokud je nezbytné vzít v úvahu doby pojištění získané dříve podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu ke splnění podmínek právních předpisů příslušného státu, použije se odstavec 1 obdobně.
3. V případě uvedeném v čl. 39 odst. 3 nařízení zašle instituce, která žadatelův případ zpracovala, jeho spis instituci, u které byl pracovník naposledy pojištěn.
4. Články 41 až 50 prováděcího nařízení se nevztahují na zpracování žádostí uvedených v odstavcích 1, 2 a 3.
Článek 40
Určení stupně invalidity
Pro účely určení stupně invalidity přihlíží instituce členského státu k dokladům a lékařským zprávám a k informacím správní povahy získaným institucí kteréhokoli členského státu. Každá instituce si však ponechává právo nechat žadatele vyšetřit lékařem podle vlastního výběru, s výjimkou případů, kdy se použije čl. 40 odst. 3 nařízení.
Zpracování žádostí o dávky v invaliditě, ve stáří a pro pozůstalé v případech uvedených v článku 36 prováděcího nařízení
Článek 41
Určení instituce příslušné ke zpracování žádosti
1. Žádosti o dávky zpracovává instituce, které byly podány nebo postoupeny v souladu s článkem 36 prováděcího nařízení.
2. Instituce provádějící zpracování žádosti neprodleně uvědomí o žádostech o dávky všechny dotčené instituce na zvláštních formulářích tak, aby všechny tyto instituce mohly žádosti zpracovat současně a bez prodlení.
Článek 42
Formuláře pro zpracování žádosti o dávky
1. Při zpracování žádostí o dávky používá instituce provádějící zpracování žádosti formulář, který obsahuje zejména přehled a souhrn dob pojištění získaných pracovníkem podle právních předpisů všech dotyčných členských států.
2. Předání těchto formulářů instituci kteréhokoli jiného členského státu nahrazuje předání podpůrných dokladů.
Článek 43
Postupy dotyčných institucí při zpracovávání žádostí
1. Instituce provádějící zpracování žádosti zaznamená na formulář uvedený v čl. 42 odst. 1 prováděcího nařízení doby pojištění získané podle jí uplatňovaných právních předpisů a kopii uvedeného formuláře zašle instituci pojištění pro případ invalidity, stáří nebo úmrtí (důchody) kteréhokoli členského státu, u kterého byl pracovník pojištěn, přičemž případně přiloží potvrzení o zaměstnání předložená žadatelem.
2. Pokud je dotčena pouze jedna další instituce, vyplní tato instituce uvedený formulář a zároveň uvede
a) doby pojištění získané podle jí uplatňovaných právních předpisů;
b) výši dávky, kterou žadatel může žádat pouze za tyto doby pojištění;
c) teoretickou a skutečnou výši dávek vypočtenou v souladu s čl. 46 odst. 2 nařízení.
Takto vyplněný formulář vrátí instituci provádějící zpracování žádosti.
Je-li nárok na dávky získán s přihlédnutím pouze k dobám pojištění získaným podle právních předpisů uplatňovaných institucí druhého členského státu a je-li možné výši dávky odpovídající těmto dobám pojištění stanovit bez prodlení, zatímco výpočet uvedený v písmenu c) vyžaduje značně delší dobu, vrátí se formulář instituci provádějící zpracování žádosti s informacemi uvedenými v písmenech a) a b); informace uvedené v písmenu c) jsou instituci provádějící zpracování žádosti sděleny co nejdříve.
3. Jsou-li dotčeny dvě nebo více institucí, vyplní každá z těchto institucí uvedený formulář vyznačením dob pojištění získaných podle jí uplatňovaných právních předpisů a vrátí jej instituci provádějící zpracování žádosti.
Je-li nárok na dávky získán s přihlédnutím pouze k dobám pojištění získaným podle právních předpisů uplatňovaných jednou nebo více těmito institucemi a je-li možné výši dávky odpovídající těmto dobám pojištění stanovit bez prodlení, je instituci provádějící zpracování žádosti oznámena tato výše současně s dobami pojištění; představuje-li určení výše určité zdržení, oznámí se instituci provádějící zpracování žádosti tato výše, jakmile je určena.
Po obdržení všech formulářů obsahujících informace o dobách pojištění a případně částkách náležejících podle právních předpisů jednoho nebo více dotyčných členských států zašle instituce provádějící zpracování žádosti kopii takto vyplněných formulářů každé dotčené instituci, a ty do něj vyznačí teoretickou a skutečnou výši dávek vypočtených v souladu s čl. 46 odst. 2 nařízení a vrátí formulář instituci provádějící zpracování žádosti.
4. Jakmile instituce provádějící zpracování žádosti po obdržení informací uvedených v odstavci 2 nebo 3 zjistí, že je třeba použít čl. 40 odst. 2 nebo čl. 48 odst. 2 nebo 3 nařízení, uvědomí o tom ostatní dotčené instituce.
5. V případě zmíněném v čl. 37 písm. d) prováděcího nařízení uvedou instituce členských států, jejichž právním předpisům žadatel podléhal, ale u kterých žádal o odklad poskytování dávek, do formuláře uvedeného v čl. 42 odst. 1 prováděcího nařízení pouze doby pojištění získané žadatelem podle jimi uplatňovaných právních předpisů.
Článek 44
Instituce zmocněná k přijetí rozhodnutí o stupni invalidity
1. S výhradou odstavců 2 a 3 je pouze instituce provádějící zpracování žádosti zmocněna k přijetí rozhodnutí uvedeného v čl. 40 odst. 3 nařízení o stupni invalidity žadatele. Toto rozhodnutí přijme, jakmile je schopna určit, případně s přihlédnutím k článku 45 nařízení, zda jsou splněny podmínky pro uplatnění nároku stanovené jí uplatňovanými právními předpisy. Neprodleně toto rozhodnutí oznámí ostatním dotčeným institucím.
2. Nejsou-li s přihlédnutím k článku 45 nařízení splněny podmínky pro uplatnění nároku (jiné než týkající se stupně invalidity) stanovené jí uplatňovanými právními předpisy, uvědomí instituce provádějící zpracování žádosti neprodleně instituci příslušnou v oblasti invalidity jiného členského státu, jehož právním předpisům pracovník naposledy podléhal.
Jsou-li splněny podmínky pro uplatnění nároku stanovené jí uplatňovanými právními předpisy, je tato instituce zmocněna přijmout rozhodnutí o stupni invalidity žadatele a neprodleně je oznámí ostatním dotyčným institucím.
3. Případně může být případ za stejných podmínek vrácen příslušné instituci v oblasti invalidity členského státu, jehož právním předpisům pracovník poprvé podléhal.
Článek 45
Prozatímní výplaty a zálohy dávek
1. Zjistí-li instituce provádějící zpracování žádosti, že žadatel má nárok na dávky podle jí uplatňovaných právních předpisů, aniž by bylo nutné přihlížet k dobám pojištění získaným podle právních předpisů jiných členských států, vyplácí ihned prozatímní dávky.
2. Nemá-li žadatel nárok na dávky na základě odstavce 1, ale z informací poskytnutých instituci provádějící zpracování žádosti podle čl. 43 odst. 2 nebo 3 prováděcího nařízení vyplývá, že nárok na dávky je získán podle právních předpisů jiného členského státu pouze s přihlédnutím k dobám pojištění získaným podle nich, vyplácí instituce uplatňující uvedené právní předpisy tyto dávky prozatímně, jakmile ji instituce provádějící zpracování žádosti informuje o její povinnosti tak učinit.
3. Je-li v případě uvedeném v odstavci 2 nárok na dávku získán podle právních předpisů více než jednoho členského státu s přihlédnutím pouze k dobám pojištění získaným podle každého z těchto systémů právních předpisů, je pro prozatímní výplatu dávek příslušná instituce, která první informuje instituci provádějící zpracování žádosti o existenci nároku; instituce provádějící zpracování žádosti je povinna uvědomit ostatní dotčené instituce.
4. Instituce, která má vyplácet dávky podle odstavců 1, 2 nebo 3, o této skutečnosti neprodleně uvědomí žadatele, přičemž jej výslovně upozorní na prozatímní povahu přijatého opatření a na skutečnost, že se proti němu nelze odvolat.
5. Nevyplácí-li se žadateli na základě odstavců 1, 2 nebo 3 žádná prozatímní dávka, ale z obdržených informací vyplývá, že vznikl nárok podle čl. 46 odst. 2 nařízení, vyplácí mu instituce provádějící zpracování žádosti přiměřenou vratnou zálohu, jejíž výše je co nejbližší částce, která mu bude pravděpodobně přiznána podle čl. 46 odst. 2 nařízení.
6. Dva členské státy nebo příslušné úřady těchto členských států se mohou dohodnout na uplatňování jiných metod prozatímní výplaty dávek v případech, které se týkají pouze institucí těchto států.
Veškeré dohody uzavřené v této oblasti se oznamují správní komisi.
Článek 46
Výpočet dávek v případě souběhu dob pojištění
1. Pro výpočet teoretické a skutečné výše dávky v souladu s čl. 46 odst. 2 písm. a) nebo b) nařízení se použijí pravidla stanovená v čl. 15 odst. 1 písm. b), c) a d) prováděcího nařízení.
Skutečná výše takto zjištěná se zvyšuje o částku odpovídající dobám dobrovolného nebo volitelného pokračujícího pojištění, určenou v souladu s právními předpisy, podle kterých byly tyto doby pojištění získany.
2. Pro účely čl. 46 odst. 3 nařízení se neberou v úvahu částky dávek odpovídající dobám dobrovolného nebo volitelného pokračujícího pojištění.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně v případě dobrovolného připojištění uvedeného v čl. 15 odst. 3 druhém pododstavci nařízení.
Pro účely německých právních předpisů se příspěvky, které se neberou v úvahu podle čl. 15 odst. 1 písm. b) prováděcího nařízení, vezmou v úvahu při výpočtu doplňkových částek dobrovolného připojištění. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně.
Článek 47
Konečný výpočet výše dávek náležejících od institucí uplatňujících čl. 46 odst. 3 nařízení
V případě uvedeném v čl. 46 odst. 3 druhém pododstavci nařízení vypočte instituce provádějící zpracování žádosti a oznámí každé dotyčné instituci konečnou výši dávek, které musí každá instituce poskytnout.
Článek 48
Oznámení rozhodnutí institucí žadatelům
1. Konečné rozhodnutí přijaté každou z dotčených institucí, s přihlédnutím případně k oznámení uvedenému v článku 47 prováděcího nařízení, se doručí instituci provádějící zpracování žádosti. Každé rozhodnutí musí uvádět opravné prostředky a lhůty pro jejich podání stanovené příslušnými právními předpisy. Po obdržení všech těchto rozhodnutí je instituce provádějící zpracování žádosti oznámí žadateli v jeho jazyce prostřednictvím souhrnné zprávy, ke které se připojí uvedená rozhodnutí. Lhůty pro podání opravných prostředků běží teprve ode dne obdržení souhrnné zprávy žadatelem.
2. Při odeslání souhrnné zprávy stanovené v odstavci 1 žadateli zašle instituce provádějící zpracování žádosti současně kopii každé dotčené instituci a přiloží k ní kopii rozhodnutí ostatních institucí.
Článek 49
Přepočet dávek
1. Pro účely čl. 49 odst. 2 a 3 a čl. 51 odst. 2 nařízení se články 45 a 47 prováděcího nařízení použijí obdobně.
2. Přepočet, odnětí nebo pozastavení dávek oznámí instituce, která odpovídající rozhodnutí přijala, neprodleně dotyčné osobě a každé instituci, u které uvedené osobě vznikne nárok na dávku případně prostřednictvím instituce provádějící zpracování žádosti. Rozhodnutí musí uvádět opravné prostředky a lhůty pro jejich podání stanovené příslušnými právními předpisy. Lhůty pro podání opravných prostředků běží teprve ode dne obdržení rozhodnutí dotyčnou osobou.
Článek 50
Opatření k urychlení přiznávání dávek
1. a) i) Pokud pracovník, který je státním příslušníkem jednoho členského státu, podléhá právním předpisům jiného členského státu, předá instituce příslušná v oblasti důchodů tohoto jiného členského státu za použití všech prostředků, které má k dispozici, v době registrace uvedeného pracovníka subjektu určenému příslušným úřadem téhož členského státu (země zaměstnání) veškeré informace týkající se totožnosti pracovníka, datum nástupu do zaměstnání a název uvedené příslušné instituce a číslo pojištění přidělené touto institucí.
ii) Navíc příslušná instituce uvedená v bodě i), je-li to možné, předá subjektu určenému podle bodu i) veškeré další informace, které mohou usnadnit a urychlit konečné přiznání důchodů.
iii) Tyto informace se předávají za podmínek stanovených správní komisí subjektu určenému příslušným úřadem dotyčného členského státu.
iv) Pro účely bodů i), ii) a iii) se osoby bez státního občanství a uprchlíci považují za státní příslušníky členského státu, jehož právním předpisům podléhali prvně.
b) Dotčené orgány na žádost pracovníka nebo instituce, u které je v současnosti pojištěn, sestaví průběh pojištění pracovníka nejpozději jeden rok před tím, než dosáhne důchodového věku.
2. Prováděcí pravidla k odstavci 1 stanoví správní komise.
Správní kontroly a lékařské prohlídky
Článek 51
1. Pokud osoba přijímající dávky, zejména
a) dávky v invaliditě,
b) dávky ve stáří poskytované v případě pracovní nezpůsobilosti,
c) dávky ve stáří poskytované starším nezaměstnaným osobám,
d) dávky ve stáří poskytované v případě skončení profesní činnosti,
e) pozůstalostní dávky poskytované v případě invalidity nebo pracovní nezpůsobilosti,
f) dávky poskytované pod podmínkou, že prostředky příjemce nepřevyšují předepsanou mez,
pobývá nebo má bydliště na území jiného členského státu, než ve kterém se nachází instituce příslušná pro vyplácení dávky, provádí na žádost uvedené instituce správní kontrolu a lékařské prohlídky instituce místa pobytu nebo místa bydliště příjemce postupy stanovenými právními předpisy uplatňovanými posledně uvedenou institucí. Instituci příslušné pro vyplácení dávky však zůstává zachováno právo zařídit prohlídku příjemce lékařem podle vlastního výběru.
2. Zjistí-li se, že příjemce uvedený v odstavci 1 je zaměstnán nebo má prostředky převyšující předepsanou mez a současně pobírá dávky, zašle instituce místa pobytu nebo bydliště zprávu instituci příslušné pro vyplácení dávky, která požádala o kontrolu nebo lékařskou prohlídku. Zpráva uvádí zejména povahu zaměstnání, výši příjmu nebo prostředků, které dotyčná osoba měla za poslední ukončené čtvrtletí, běžnou odměnu vyplácenou ve stejné oblasti pracovníku na stejné úrovni, jako je dotyčná osoba, v povolání, které vykonávala před počátkem invalidity po referenční období, které určí instituce příslušná pro vyplácení dávky, a případně posudek odborného lékaře o zdravotním stavu dotyčné osoby.
Článek 52
Pokud dotyčná osoba po pozastavení vyplácení dávek, které pobírala, znovu získá nárok na dávky a má bydliště na území jiného členského státu, než je příslušný stát, poskytují si dotyčné instituce veškeré informace související se znovuzískáním nároku na poskytování uvedených dávek.
Vyplácení dávek
Článek 53
Metoda vyplácení dávek
1. Pokud instituce příslušná pro vyplácení dávky v členském státě nevyplácí přímo osobám majícím nárok na dávky, které mají bydliště na území jiného členského státu, dávky jim náležející, vyplácejí se tyto dávky na žádost instituce příslušné pro vyplácení dávky prostřednictvím styčného místa posledně uvedeného členského státu nebo prostřednictvím instituce místa bydliště uvedených osob majících nárok na dávky postupem stanoveným v článku 54 až 58 prováděcího nařízení; vyplácí-li instituce příslušná pro vyplácení dávky osobám majícím nárok na dávky přímo, oznámí tuto skutečnost instituci místa bydliště. Postup pro vyplácení, který má instituce členského státu použít, je uveden v příloze 6.
2. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto států se mohou dohodnout na jiných postupech vyplácení dávek v případě, kdy jsou příslušné instituce členských států jedinými dotyčnými institucemi. Veškeré dohody uzavřené v této oblasti se oznamují správní komisi.
3. Ustanovení dohod týkající se vyplácení dávek použitelná ke dni předcházejícímu vstupu nařízení v platnost jsou použitelná i nadále, pokud jsou uvedena v příloze 5.
Článek 54
Sdělení podrobného rozvrhu splatných částek vyplácejícímu subjektu
Instituce příslušná pro vyplácení dávky zašle styčnému místu členského státu, na jehož území má osoba mající nárok na dávky bydliště, nebo instituci místa bydliště (obojí dále jen "vyplácející subjekt") podrobný rozvrh splatných částek, který by měl být vyplácejícímu subjektu doručen nejpozději do dvaceti dní přede dnem splatnosti těchto dávek.
Článek 55
Platby splatných částek na účet vyplácejícího subjektu
1. Deset dní přede dnem splatnosti dávek zaplatí instituce příslušná pro vyplácení dávky v měně členského státu, na jehož území má sídlo, částku nezbytnou pro platby uvedené v rozvrhu stanoveném v článku 54 prováděcího nařízení. Platba se uskutečňuje prostřednictvím národní banky nebo prostřednictvím jiné banky členského státu, na jehož území má sídlo instituce příslušná pro vyplácení dávky, na účet zřízený u národní banky nebo jiné banky členského státu, na jehož území má sídlo vyplácející subjekt, ve prospěch vyplácejícího subjektu. Tato platba má zprošťující účinek. Instituce příslušná pro vyplácení dávky současně zašle sdělení o platbě vyplácejícímu subjektu.
2. Banka, na jejíž účet se platba uskuteční, připíše ve prospěch vyplácejícího subjektu protihodnotu platby v měně členského státu, na jehož území má vyplácející subjekt sídlo.
3. Názvy a sídla bank uvedených v odstavci 1 jsou uvedeny v příloze 7.
Článek 56
Výplata splatných částek vyplácejícím subjektem osobám majícím nárok na dávky
1. Platby uvedené v rozvrhu stanoveném v článku 54 prováděcího nařízení vyplácí osobě mající nárok na dávky vyplácející subjekt na účet instituce příslušné pro vyplácení dávky. Tyto platby se uskutečňují postupy stanovenými právními předpisy uplatňovanými vyplácejícím subjektem.
2. Jakmile se vyplácející subjekt nebo kterýkoli jiný subjekt jím určený dozví o jakýchkoli okolnostech odůvodňujících pozastavení nebo odnětí dávek, zastaví veškeré platby. Totéž platí i v případě, kdy osoba mající nárok na dávky přemístí své bydliště na území jiného členského státu.
3. Vyplácející subjekt sdělí instituci příslušné pro vyplácení dávky všechny důvody pro jejich nevyplácení. V případě úmrtí osoby mající nárok na dávky nebo jejího manžela nebo manželky nebo v případě nového sňatku vdovy nebo vdovce oznámí vyplácející subjekt uvedené instituci datum této události.
Článek 57
Účetní závěrka v případě plateb uvedených v článku 56 prováděcího nařízení
1. Účetní závěrka v případě plateb uvedených v článku 56 prováděcího nařízení se provádí na konci každého výplatního období za účelem zjištění částek skutečně vyplacených osobám majícím nárok na dávky nebo jejich zákonným nebo zmocněným zástupcům, jakož i nevyplacených částek.
2. Celková částka vyjádřená číselně i slovy v měně členského státu, na jehož území má sídlo instituce příslušná pro vyplácení dávky, se potvrdí jako částka odpovídající platbám uskutečněným vyplácejícím subjektem a opatří se podpisem zástupce vyplácejícího subjektu.
3. Vyplácející subjekt zajistí řádné uskutečňování určených plateb.
4. Rozdíl mezi částkami vyplacenými institucí příslušnou pro vyplácení dávky, vyjádřené v měně členského státu, na jehož území má uvedená instituce sídlo, a hodnota, vyjádřená ve stejné měně, plateb prokázaných vyplácejícím subjektem se započte proti částkám, které má zaplatit následně v rámci téže kapitoly instituce příslušná pro vyplácení dávky.
Článek 58
Náhrada výdajů spojených s vyplácením dávek
Výdaje spojené s vyplácením dávek, zejména poštovní a bankovní poplatky, může vyplácející subjekt získat od příjemců za podmínek stanovených právními předpisy uplatňovanými tímto subjektem.
Článek 59
Oznámení o změně bydliště osoby mající nárok na dávky
Pokud osoba mající nárok na dávky splatné podle právních předpisů jednoho nebo více členských států přemístí své bydliště z území jednoho státu na území jiného státu, oznámí tuto skutečnost instituci příslušné pro vyplácení těchto dávek a vyplácejícímu subjektu.
KAPITOLA 4
PRACOVNÍ ÚRAZY A NEMOCI Z POVOLÁNÍ
Provedení článků 52 a 53 nařízení
Článek 60
Věcné dávky v případě bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát
1. K pobírání věcných dávek podle čl. 52 písm. a) nařízení předloží pracovník instituci místa bydliště potvrzení osvědčující, že má na tyto věcné dávky nárok. Potvrzení vydává příslušná instituce, popřípadě na základě informací poskytnutých zaměstnavatelem. Kromě toho, stanoví-li tak právní předpisy příslušného státu, předloží pracovník instituci místa bydliště potvrzení o oznámení pracovního úrazu nebo nemoci z povolání od příslušné instituce. Nepředloží-li pracovník tyto doklady, vyžádá si je instituce místa bydliště přímo od příslušné instituce a do jejich obdržení mu poskytuje věcné dávky v rámci nemocenského pojištění za předpokladu, že splňuje podmínky nároku na ně.
2. Potvrzení zůstává v platnosti, dokud není instituci místa bydliště oznámeno jeho zrušení. Je-li však uvedené potvrzení vydáno francouzskou institucí, platí pouze tři měsíce ode dne jeho vydání a musí být obnovováno každé tři měsíce.
3. Je-li pracovník sezonním pracovníkem, platí potvrzení po celou předpokládanou dobu sezonní práce, pokud mezitím příslušná instituce neoznámí instituci místa bydliště jeho zrušení.
4. Při každé žádosti o věcné dávky předloží pracovník podpůrné doklady vyžadované pro poskytování věcných dávek na základě právních předpisů členského státu, na jehož území má bydliště.
5. V případě hospitalizace oznámí instituce místa bydliště příslušné instituci do tří dnů ode dne, kdy se o ní dozví, datum přijetí do nemocnice, pravděpodobné trvání hospitalizace a datum propuštění z nemocnice.
6. Instituce místa bydliště uvědomí předem příslušnou instituci o každém rozhodnutí týkajícím se poskytování věcných dávek ze seznamu v čl. 24 odst. 2 nařízení, přičemž přiloží nezbytné podpůrné doklady. Příslušná instituce má lhůtu patnáct dní ode dne odeslání této informace na vznesení případných odůvodněných námitek; není-li v této lhůtě žádná námitka vznesena, instituce místa bydliště věcné dávky přizná. Pokud musí být věcné dávky poskytnuty v případě krajní naléhavosti, uvědomí o tom neprodleně instituce místa bydliště příslušnou instituci.
7. Pracovník musí instituci místa bydliště uvědomit o každé změně situace, která by mohla změnit jeho nárok na věcné dávky, zejména o skončení nebo změně zaměstnání nebo o jakékoli změně místa bydliště nebo pobytu. Příslušná instituce rovněž uvědomí instituci místa bydliště o skončení pojištění nebo o zániku nároku pracovníka na věcné dávky. Instituce místa bydliště může kdykoli požádat příslušnou instituci o informace týkající se pojištění pracovníka nebo jeho nároku na věcné dávky.
8. V případě příhraničních pracovníků mohou být léčiva, obvazový materiál, brýle a malé přístroje vydávány a laboratorní rozbory a zkoušky prováděny pouze v členském státě, ve kterém byly předepsány nebo doporučeny v souladu s právními předpisy uvedeného členského státu.
9. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto členských států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na jiných prováděcích pravidlech.
Článek 61
Peněžité dávky jiné než důchody v případě bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát
1. K pobírání peněžitých dávek jiných než důchodů na základě čl. 52 písm. b) nařízení se musí pracovník obrátit do tří dnů od počátku pracovní neschopnosti na instituci místa bydliště a předložit jí oznámení o zastavení práce nebo, stanoví-li tak právní předpisy uplatňované příslušnou institucí nebo institucí místa bydliště, potvrzení o pracovní neschopnosti vydané lékařem ošetřujícím dotyčného pracovníka.
2. Nevydávají-li ošetřující lékaři v zemi bydliště potvrzení o pracovní neschopnosti, obrátí se pracovník přímo na instituci místa bydliště ve lhůtě stanovené jí uplatňovanými právními předpisy.
Tato instituce dá neprodleně pracovní neschopnost lékařsky ověřit a vystavit potvrzení uvedené v odstavci 1. Toto potvrzení, které musí uvádět předpokládanou dobu pracovní neschopnosti, je neprodleně předáno příslušné instituci.
3. V případech, kdy se nepoužije odstavec 2, nechá instituce místa bydliště pracovníka co nejdříve a v každém případě do tří dnů ode dne, kdy se na něj pracovník obrátí, lékařsky vyšetřit, jako by byl u této instituce pojištěn. Zprávu vyšetřujícího lékaře, ve které se uvede zejména předpokládaná doba pracovní neschopnosti, postoupí instituce místa bydliště příslušné instituci do tří dnů ode dne lékařské prohlídky.
4. Instituce místa bydliště poté provede veškeré nezbytné správní kontroly nebo lékařské prohlídky pracovníka, jako by u ní byl pojištěn. Jakmile instituce zjistí, že pracovník je schopen znovu nastoupit do práce, neprodleně o tom uvědomí pracovníka a příslušnou instituci, přičemž uvede den, kterým pracovníkova pracovní neschopnost skončila. Aniž je dotčen odstavec 6, považuje se oznámení pracovníkovi za rozhodnutí přijaté jménem příslušné instituce.
5. Příslušná instituce si ve všech případech vyhrazuje právo nechat pracovníka prohlédnout lékařem podle vlastního výběru.
6. Rozhodne-li se příslušná instituce peněžité dávky neudělit, protože pracovník nesplnil formální náležitosti stanovené právními předpisy země bydliště, nebo zjistí-li, že pracovník je schopen znovu nastoupit do práce, oznámí pracovníkovi své rozhodnutí a současně zašle jeho kopii instituci místa bydliště.
7. Jakmile pracovník znovu nastoupí do práce, oznámí to příslušné instituce, vyžadují-li toto oznámení právní předpisy uplatňované uvedenou institucí.
8. Příslušná instituce vyplácí peněžité dávky vhodným způsobem, zejména mezinárodními poštovními poukázkami, a uvědomí o tom instituci místa bydliště a pracovníka. Pokud peněžité dávky vyplácí instituce místa bydliště na účet příslušné instituce, uvědomí příslušná instituce pracovníka o jeho právech a sdělí instituci místa bydliště výši peněžitých dávek, data splatnosti a maximální dobu, po kterou mohou být poskytovány v souladu s právními předpisy příslušného státu.
9. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na jiných prováděcích pravidlech.
Provedení článku 55 nařízení
Článek 62
Věcné dávky v případě pobytu v jiném členském státě, než je příslušný stát
1. K pobírání věcných dávek předloží pracovník uvedený v čl. 14 odst. 1 písm. a) bodu i) nebo odst. 2 písm. a) nařízení instituci místa pobytu potvrzení podle článku 11 prováděcího nařízení. U pracovníka, který předloží toto potvrzení, se podmínky k získání nároku na věcné dávky považují za splněné.
2. K pobírání věcných dávek předloží pracovník zaměstnaný v mezinárodní dopravě uvedený v čl. 14 odst. 1 písm. b) nařízení, který se během výkonu svého zaměstnání nachází na území jiného členského státu, než je příslušný stát, co nejdříve instituci místa pobytu zvláštní potvrzení vydané zaměstnavatelem nebo jeho zástupcem během kalendářního měsíce předložení nebo během dvou předcházejících kalendářních měsíců. Potvrzení uvádí zejména datum, od kterého je pracovník zaměstnán uvedeným zaměstnavatelem, a název a adresu příslušné instituce. U pracovníka, který předloží toto potvrzení, se podmínky k získání nároku na věcné dávky považují za splněné. Nemůže-li se pracovník obrátit na instituci místa pobytu před lékařským ošetřením, je ošetřen po předložení potvrzení, jako by byl pojištěn u uvedené instituce.
3. Instituce místa pobytu si do tří dnů vyžádá od příslušné instituce informaci, zda pracovník uvedený odstavcích 1 nebo 2 splňuje podmínky pro získání nároku na věcné dávky. Instituce místa pobytu je povinna poskytovat věcné dávky, dokud neobdrží odpověď od příslušné instituce, avšak ne déle než třicet dnů.
4. Příslušná instituce zašle svou odpověď instituci místa pobytu do deseti dnů od obdržení žádosti od ní. Je-li odpověď kladná, uvede příslušná instituce případnou maximální dobu, po kterou mohou být poskytovány věcné dávky v souladu s jí uplatňovanými právními předpisy, a instituce místa pobytu pokračuje v poskytování uvedených dávek.
5. Věcné dávky poskytované na základě domněnky vyjádřené v odstavci 1 nebo 2 se nahrazují podle čl. 36 odst. 1 nařízení.
6. Namísto potvrzení nebo zvláštního potvrzení stanoveného v odstavci 1 nebo případně 2 mohou pracovníci uvedení v uvedených odstavcích předložit instituci místa pobytu potvrzení podle odstavce 7.
7. K pobírání věcných dávek na základě čl. 55 odst. 1 písm. a) bodu i) nařízení, s výjimkou případů, kde platí domněnka podle odstavců 1 a 2, předloží pracovník instituci místa pobytu potvrzení osvědčující, že má nárok na věcné dávky. Potvrzení, které vydává příslušná instituce pokud možno před tím, než pracovník opustí území členského státu, ve kterém má bydliště, uvádí zejména případnou maximální dobu, po kterou mohou být poskytovány věcné dávky v souladu s právními předpisy příslušného státu. Nepředloží-li pracovník uvedené potvrzení, vyžádá si je instituce místa pobytu od příslušné instituce.
8. Ustanovení čl. 60 odst. 5, 6 a 9 prováděcího nařízení se použijí obdobně.
Článek 63
Věcné dávky pro pracovníky, kteří změní bydliště nebo se vrátí do země bydliště, a pro pracovníky oprávněné odjet do jiného členského státu za účelem léčení
1. K pobírání věcných dávek na základě čl. 55 odst. 1 písm. b) bodu i) nařízení pracovník předloží instituci místa bydliště potvrzení osvědčující, že má nárok nadále pobírat uvedené dávky. Potvrzení, které vydává příslušná instituce, uvádí zejména případnou maximální dobu, po kterou mohou být věcné dávky nadále poskytovány v souladu s právními předpisy příslušného státu. Potvrzení může být na žádost pracovníka vydáno po jeho odjezdu, nemůže-li být z důvodů vyšší moci vydáno předem.
2. Ustanovení čl. 60 odst. 5, 6 a 9 prováděcího nařízení se použijí obdobně.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně na poskytování věcných dávek v případě uvedeném v čl. 55 odst. 1 písm. c) bodu i) nařízení.
Článek 64
Jiné peněžité dávky než důchody v případě pobytu v jiném členském státě, než je příslušný stát
Článek 61 prováděcího nařízení se použije obdobně na pobírání jiných peněžitých dávek než důchodů na základě čl. 55 odst. 1 písm. a) bodu ii) nařízení. Aniž je dotčena povinnost předložit potvrzení o pracovní neschopnosti, nemusí pracovník, který pobývá na území členského státu, ale nevykonává tam žádnou profesní činnost, předkládat oznámení o zastavení práce uvedené v čl. 61 odst. 1 prováděcího nařízení.
Provedení článků 52 až 56 nařízení
Článek 65
Oznámení, vyšetřování a výměna informací mezi institucemi týkající se pracovního úrazu nebo nemoci z povolání, k nimž došlo v jiném členském státě, než je příslušný stát
1. Pokud k pracovnímu úrazu dojde nebo nemoc z povolání je poprvé lékařsky zjištěna na území jiného členského státu, než je příslušný stát, učiní se oznámení pracovního úrazu nebo nemoci z povolání v souladu s právními předpisy příslušného státu, aniž jsou dotčeny právní předpisy platné na území členského státu, ve kterém došlo k pracovnímu úrazu nebo ve kterém byla poprvé lékařsky zjištěna nemoc z povolání, jež v takovém případě zůstávají použitelné. Toto oznámení se zašle příslušné instituci a kopie se zašle instituci místa bydliště nebo instituci místa pobytu.
2. Instituce členského státu, na jehož území dojde k pracovnímu úrazu nebo je poprvé lékařsky zjištěna nemoc z povolání, zašle příslušné instituci dvojmo lékařské zprávy vystavené na uvedeném území a všechny důležité informace, které může posledně uvedená instituce požadovat.
3. Existují-li v případě úrazu, ke kterému dojde cestou na území jiného členského státu, než je příslušný stát, důvody pro vyšetřování na území dříve uvedeného státu, může příslušná instituce pro tento účel jmenovat vyšetřovatele a uvědomit o tom úřady uvedeného členského státu. Tyto úřady jsou vyšetřovateli nápomocny zejména jmenováním osoby, která mu má pomáhat s nahlížením do protokolů a všech dalších dokumentů týkajících se úrazu.
4. Po ukončení léčení se příslušné instituci zašle podrobná zpráva spolu s lékařskými potvrzeními týkajícími se trvalých následků úrazu nebo nemoci a zejména současného stavu oběti a zotavování se zranění nebo jejich stabilizace. Příslušnou částku uhradí instituce místa bydliště nebo případně instituce místa pobytu v souladu se sazbou používanou uvedenou institucí na účet příslušné instituce.
5. Příslušná instituce oznámí instituci místa bydliště nebo případně instituci místa pobytu na požádání rozhodnutí určující datum zotavení ze zranění nebo jejich stabilizace, a popřípadě rozhodnutí týkající se poskytování důchodu.
Článek 66
Pochybnosti, zda se jedná o pracovní úraz nebo nemoc z povolání
1. Pokud v případech uvedených v článku 52 nebo čl. 55 odst. 1 nařízení příslušná instituce zpochybňuje uplatnění právních předpisů týkajících se pracovních úrazů nebo nemocí z povolání, neprodleně o tom uvědomí instituci místa bydliště nebo instituci místa pobytu, která poskytla věcné dávky; tyto dávky jsou pak považovány za dávky nemocenského pojištění a jsou na tomto základě poskytovány nadále až do předložení potvrzení nebo zvláštního potvrzení uvedených v článcích 20 a 21 prováděcího nařízení.
2. Jakmile je v této věci dosaženo konečného rozhodnutí, sdělí příslušná instituce tuto skutečnost neprodleně instituci místa bydliště nebo instituci místa pobytu, která věcné dávky poskytovala. Pokud případ není pracovním úrazem ani nemocí z povolání, poskytuje uvedená instituce uvedené dávky nadále v rámci nemocenského pojištění, má-li na ně pracovník nárok. Jinak se věcné dávky obdržené pracovníkem v rámci nemocenského pojištění považují za dávky při pracovním úrazu nebo nemoci z povolání.
Provedení článku 57 nařízení
Článek 67
Postup v případě vystavení nebezpečí nemoci z povolání v několika členských státech
1. V případě uvedeném v čl. 57 odst. 1 nařízení se oznámení o nemoci z povolání zašle buď instituci příslušné pro nemoci z povolání ve členském státě, podle jehož právních předpisů nemocný naposledy vykonával činnost způsobilou vyvolat dotyčnou nemoc, nebo instituci místa bydliště, která oznámení doručí uvedené příslušné instituci.
2. Zjistí-li příslušná instituce uvedená v odstavci 1, že činnost způsobilá vyvolat dotyčnou nemoc z povolání byla vykonávána podle právních předpisů jiného členského státu, postoupí oznámení a doprovodné doklady odpovídající instituci uvedeného členského státu.
3. Pokud instituce členského státu, podle jehož právních předpisů nemocný naposledy vykonával činnost způsobilou vyvolat dotyčnou nemoc z povolání, zjistí, že tato osoba nebo pozůstalí po ní nesplňují podmínky uvedených právních předpisů s přihlédnutím k čl. 57 odst. 2 a čl. 57 odst. 3 písm. a) a b) nařízení, tato instituce
a) bez prodlení postoupí instituci členského státu, podle jehož právních předpisů nemocný dříve vykonával činnost způsobilou vyvolat dotyčnou nemoc, oznámení a všechny doprovodné doklady včetně nálezů a zpráv z lékařských vyšetření sjednaných dříve uvedenou institucí a kopii rozhodnutí uvedeného v písmenu b);
b) současně uvědomí dotyčnou osobu o svém rozhodnutí, přičemž uvede zejména důvody odmítnutí dávek, opravné prostředky a lhůty pro jejich podání a datum, kdy byl spis zaslán instituci uvedené v písmenu a).
4. Případně musí být případ vrácen stejným postupem odpovídající instituci členského státu, podle jehož právních předpisů nemocný poprvé vykonával činnost způsobilou vyvolat nemoc z povolání.
Článek 68
Výměny informací mezi institucemi v případě odvolání proti rozhodnutí o odmítnutí žádosti - Vyplácení záloh v případě odvolání
1. Pokud je podáno odvolání proti rozhodnutí o zamítnutí žádosti přijatému institucí některého z členských států, podle jehož právních předpisů nemocný vykonával činnost způsobilou vyvolat dotyčnou nemoc z povolání, uvedená instituce informuje instituci, které bylo oznámení postoupeno postupem podle čl. 67 odst. 3 prováděcího nařízení, a následně ji uvědomí o konečném rozhodnutí, kterého bylo dosaženo.
2. Byl-li nárok na dávky získán podle právních předpisů uplatňovaných posledně uvedenou institucí s přihlédnutím k čl. 57 odst. 2 a 3 písm. a) a písm. b) nařízení, vyplácí tato instituce zálohy až do stanovené částky, případně po konzultaci s institucí, proti jejímuž rozhodnutí bylo odvolání podáno. Posledně uvedená instituce nahradí částku vyplacených záloh, jestliže je po ní v důsledku odvolání požadováno poskytování dávek. Uvedená částka se pak odečte z celkové výše dávek splatných dotyčné osobě.
Článek 69
Rozdělení nákladů na peněžité dávky v případech sklerogenické pneumokoniózy
Na uplatňování čl. 57 odst. 3 písm. c) nařízení se vztahují tato pravidla:
a) příslušná instituce členského státu, na základě jehož právních předpisů se přiznávají peněžité dávky podle čl. 57 odst. 1 nařízení (dále jen "instituce příslušná pro vyplácení peněžitých dávek") použije formulář obsahující zejména přehled a souhrn všech dob pojištění (starobní pojištění) získaných nemocným podle právních předpisů každého z dotčených členských států;
b) instituce příslušná pro vyplácení peněžitých dávek postoupí uvedený formulář všem institucím starobního pojištění, u kterých byl nemocný pojištěn v každém z těchto států; každá z uvedených institucí na formulář zapíše doby pojištění (starobní pojištění) získané podle jí uplatňovaných právních předpisů a formulář vrátí instituci příslušné pro vyplácení peněžitých dávek;
c) instituce příslušná pro vyplácení peněžitých dávek pak rozdělí náklady mezi sebe a ostatní dotyčné příslušné instituce; rozdělení těmto institucím oznámí ke schválení spolu s podklady, zejména s ohledem na celkovou výši poskytovaných peněžitých dávek a na výpočet procentní hodnoty tohoto rozdělení;
d) na konci každého kalendářního roku zašle instituce příslušná pro vyplácení peněžitých dávek každé z ostatních dotyčných příslušných institucí přehled peněžitých dávek vyplacených během daného finančního roku, uvádějící částku náležející od každé z nich podle rozdělení stanoveného v písmenu c); každá z těchto institucí nahradí tuto částku instituci příslušné pro vyplácení peněžitých dávek co nejdříve, a nejpozději do tří měsíců.
Provedení čl. 58 odst. 3 nařízení
Článek 70
Potvrzení týkající se rodinných příslušníků, ke kterým se má přihlédnout při výpočtu peněžitých dávek včetně důchodů
1. K pobírání dávek podle článku 58 nařízení předloží žadatel potvrzení týkající se rodinných příslušníků, kteří mají bydliště na území jiného členského státu, než je stát, ve kterém má sídlo instituce příslušná pro přiznávání peněžitých dávek.
Potvrzení vydává instituce nemocenského pojištění místa bydliště rodinných příslušníků nebo jiná instituce určená příslušným úřadem členského státu, na jehož území mají bydliště. Ustanovení čl. 25 odst. 2 druhého a třetího pododstavce prováděcího nařízení se použijí obdobně.
Namísto potvrzení podle prvního pododstavce může instituce příslušná pro přiznání peněžitých dávek požadovat, aby žadatel předložil nejnovější listiny o osobním stavu týkající se jeho rodinných příslušníků, kteří mají bydliště na území jiného členského státu, než je stát, ve kterém má uvedená instituce sídlo.
2. V případě uvedeném v odstavci 1, vyžadují-li právní předpisy uplatňované dotyčnou institucí, aby rodinní příslušníci žili ve společné domácnosti s žadatelem, musí být skutečnost, že uvedení rodinní příslušníci, kteří tuto podmínku nesplňují, jsou nicméně výživou odkázáni hlavně na žadatele, prokázána doklady potvrzujícími, že jim žadatel pravidelně posílá část svého příjmu.
Provedení článku 60 nařízení
Článek 71
Zhoršení nemoci z povolání
1. V případě uvedeném v čl. 60 odst. 1 nařízení dodá pracovník instituci členského státu, u které uplatňuje nárok na dávky, veškeré informace vztahující se k dávkám poskytovaným dříve s ohledem na dotyčnou nemoc z povolání. Uvedená instituce se může obrátit na kteroukoli jinou instituci, která byla dříve příslušná, za účelem získání informací, které považuje za nezbytné.
2. V případě uvedeném v čl. 60 odst. 1 písm. c) nařízení příslušná instituce pro vyplácení peněžitých dávek oznámí ostatním dotyčným institucím za účelem schválení výši nákladů, kterou mají nést posledně uvedené instituce v důsledku zhoršení, spolu s vhodným podpůrným dokladem. Na konci každého kalendářního roku zašle první instituce druhé přehled peněžitých dávek vyplacených v dotyčném finančním roce, uvádějící částku splatnou posledně uvedenou institucí, která ji nahradí první instituci co nejdříve a nejpozději do tří měsíců.
3. V případě uvedeném v čl. 60 odst. 2 písm. b) první větě nařízení oznámí instituce příslušná pro vyplácení peněžitých dávek zúčastněným příslušným institucím ke schválení změny provedené v předchozím rozdělení nákladů, spolu s vhodnými podklady.
4. V případě uvedeném v čl. 60 odst. 2 písm. b) druhé větě nařízení se použije odstavec 2 obdobně.
Provedení čl. 61 odst. 5 nařízení
Článek 72
Posouzení stupně neschopnosti v případě dřívějšího pracovního úrazu nebo dřívější nemoci z povolání
1. K posouzení stupně neschopnosti v případě uvedeném v čl. 61 odst. 5 nařízení poskytne pracovník příslušné instituci členského státu, jehož právním předpisům podléhal v době, kdy utrpěl pracovní úraz nebo kdy byla poprvé lékařsky zjištěna nemoc z povolání, veškeré informace o předchozích pracovních úrazech nebo nemocích z povolání, které utrpěl nebo jimiž onemocněl v době, kdy podléhal právním předpisům kteréhokoli jiného členského státu, bez ohledu na stupeň neschopnosti způsobený těmito předchozími případy.
2. Příslušná instituce bere v souladu s jí uplatňovanými právními předpisy ke stanovení nároku na dávky a určení výše dávek v úvahu stupeň neschopnosti způsobené těmito předchozími případy.
3. Příslušná instituce se může obrátit na kteroukoli jinou instituci, která byla dříve příslušná, aby získala informace, které považuje za nezbytné.
Pokud byla předchozí pracovní neschopnost způsobena úrazem, ke kterému došlo, když pracovník podléhal právním předpisům členského státu, které nečiní rozdílu podle původu pracovní neschopnosti, poskytne instituce příslušná pro předchozí pracovní neschopnost nebo instituce určená příslušným úřadem dotyčného členského státu na žádost příslušné instituce jiného členského státu informace o stupni předchozí pracovní neschopnosti a pokud možno jakékoli informace, které by umožnily určit, zda pracovní neschopnost vznikla následkem pracovního úrazu ve smyslu právních předpisů uplatňovaných institucí druhého členského státu. Pokud je tomu tak, použije se odstavec 2 obdobně.
Provedení čl. 62 odst. 1 nařízení
Článek 73
Instituce, na které se mohou pracovníci dolů a podobných provozů obrátit, jestliže pobývají nebo mají bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát
1. V případech uvedených v čl. 62 odst. 1 nařízení, pokud jsou v zemi pobytu nebo bydliště dávky poskytované systémem pojištění pro pracovní úrazy a nemoci z povolání vztahující se na dělníky v ocelářském průmyslu rovnocenné dávkám poskytovaným zvláštním systémem pro pracovníky v dolech a podobných provozech, se mohou pracovníci posledně uvedené kategorie obrátit v členském státě, ve kterém mají místo bydliště nebo kde pobývají, na nejbližší instituce uvedené v příloze 3 prováděcího nařízení, i když je nejbližší instituce institucí systému vztahujícího se na dělníky v ocelářském průmyslu, a ta je povinna dávky poskytovat.
2. Pokud jsou dávky poskytované zvláštním systémem pro pracovníky v dolech a podobných provozech výhodnější, mají tito pracovníci právo obrátit se buď na instituci příslušnou pro správu uvedeného systému, nebo na nejbližší instituci v členském státě, ve kterém pobývají nebo mají bydliště, která spravuje systém pro dělníky v ocelářském průmyslu. Ve druhém případě dotyčná instituce pracovníka upozorní, že obrátí-li se na instituci příslušnou pro správu výše uvedeného zvláštního systému, obdrží výhodnější dávky; navíc mu musí sdělit název a adresu uvedené instituce.
Provedení čl. 62 odst. 2 nařízení
Článek 74
Přihlédnutí k dobám, během kterých již dávky byly poskytovány institucí jiného členského státu
Pro účely čl. 62 odst. 2 nařízení může instituce členského státu, po níž se požaduje poskytování dávek, požádat instituci jiného členského státu, aby jí poskytla informace týkající se doby, po kterou posledně uvedená instituce již poskytovala dávky za tentýž pracovní úraz nebo tutéž nemoc z povolání.
Podávání a zpracování žádostí o důchod, s výjimkou důchodů za nemoci z povolání uvedených v článku 57 nařízení
Článek 75
1. K pobírání důchodu nebo příplatku podle právních předpisů členského státu podá pracovník nebo pozůstalí po něm, kteří mají bydliště na území jiného členského státu, žádost buď u příslušné instituce, nebo u instituce místa bydliště, která tuto žádost postoupí příslušné instituci. Podávání žádosti podléhá těmto pravidlům:
a) k žádosti musí být přiloženy požadované podpůrné doklady a žádost musí být vyhotovena na formulářích stanovených právními předpisy uplatňovanými příslušnou institucí;
b) správnost informací podaných žadatelem musí být prokázána úředními doklady připojenými k formuláři žádosti nebo potvrzena příslušnými institucemi členského státu, na jehož území má žadatel bydliště.
2. Příslušná instituce oznámí žadateli své rozhodnutí buď přímo, nebo prostřednictvím styčného místa příslušného státu; kopii tohoto rozhodnutí zašle styčnému místu členského státu, na jehož území má žadatel bydliště.
Správní kontrola a lékařské prohlídky
Článek 76
1. Správní kontrolu a lékařské prohlídky stanovené v případě přezkoumání důchodů provádí na žádost příslušné instituce instituce členského státu, na jehož území se osoba mající nárok na dávky nachází, postupem stanoveným právními předpisy uplatňovanými posledně uvedenou institucí. Příslušná instituce si však vyhrazuje právo nechat osobu mající nárok na dávky vyšetřit lékařem podle vlastního výběru.
2. Každá osoba pobírající důchod pro sebe nebo pro sirotka uvědomí instituci příslušnou pro vyplácení dávky o každé změně své situace nebo situace sirotka, která by mohla změnit nárok na důchod.
Vyplácení důchodů
Článek 77
Důchody splatné institucí jednoho členského státu žadatelům s bydlištěm na území jiného členského státu se vyplácejí postupem podle článků 53 až 58 prováděcího nařízení.
KAPITOLA 5
POHŘEBNÉ
Provedení článků 64, 65 a 66 nařízení
Článek 78
Podání žádosti o pohřebné
K obdržení pohřebného podle právních předpisů jiného členského státu, než je stát, na jehož území má žadatel bydliště, podá žadatel svou žádost buď příslušné instituci, nebo instituci místa bydliště.
Žádost musí být provázena podpůrnými doklady vyžadovanými právními předpisy, které příslušná instituce uplatňuje.
Správnost informací dodaných žadatelem musí být prokázána úředními doklady připojenými k žádosti nebo potvrzena příslušnými subjekty členského státu, na jehož území má žadatel bydliště.
Článek 79
Potvrzení o dobách pojištění
1. K uplatnění článku 64 nařízení předloží žadatel příslušné instituci potvrzení uvádějící doby pojištění získané pracovníkem podle právních předpisů, kterým naposledy podléhal.
2. Potvrzení vydává případně na žádost žadatele instituce nemocenského pojištění, u které byl žadatel naposledy pojištěn. Nepředloží-li žadatel uvedené potvrzení, vyžádá si je příslušná instituce od jedné či druhé výše uvedené instituce.
3. Je-li ke splnění podmínek právních předpisů příslušného státu nezbytné přihlédnout k dobám pojištění dříve získaným podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu, použijí se odstavce 1 a 2 obdobně.
KAPITOLA 6
DÁVKY V NEZAMĚSTNANOSTI
Provedení článku 67 nařízení
Článek 80
Potvrzení o dobách pojištění nebo zaměstnání
1. K uplatnění čl. 67 odst. 1, 2 nebo 4 nařízení předloží žadatel příslušné instituci potvrzení uvádějící doby pojištění nebo doby zaměstnání získané dříve podle právních předpisů, kterým naposledy podléhal, spolu s veškerými dalšími informacemi vyžadovanými právními předpisy uplatňovanými uvedenou institucí.
2. Potvrzení vydává na žádost dotyčné osoby buď instituce příslušná ve věcech nezaměstnanosti členského státu, jehož právním předpisům naposledy podléhala, nebo jiná instituce určená příslušným úřadem tohoto členského státu. Nepředloží-li uvedené potvrzení, vyžádá si je příslušná instituce od jedné nebo druhé výše uvedené instituce.
3. Je-li ke splnění podmínek právních předpisů příslušného státu nezbytné přihlédnout k dobám pojištění nebo dobám zaměstnání dříve získaným podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu, použijí se odstavce 1 a 2 obdobně.
Provedení článku 68 nařízení
Článek 81
Potvrzení pro výpočet dávek
Pokud je pro výpočet dávek příslušná instituce uvedená v čl. 68 odst. 1 nařízení a pokud dotyčná osoba nevykonávala své poslední zaměstnání alespoň čtyři týdny na území členského státu, ve kterém má uvedená instituce sídlo, předloží jí potvrzení uvádějící povahu posledního zaměstnání vykonávaného alespoň čtyři týdny na území jiného členského státu a hospodářského odvětví, ve kterém toto zaměstnání vykonávala. Nepředloží-li dotyčná osoba toto potvrzení, obdrží je uvedená instituce buď od příslušné instituce ve věci nezaměstnanosti posledně uvedeného členského státu, u kterého byla naposledy pojištěna, nebo od jiné instituce určené příslušným úřadem členského státu.
Článek 82
Potvrzení týkající se rodinných příslušníků, kteří mají být bráni v úvahu při výpočtu dávek
1. K uplatnění čl. 68 odst. 2 nařízení předloží dotyčná osoba příslušné instituci potvrzení týkající se jejích rodinných příslušníků, kteří mají bydliště na území jiného členského státu, než je stát, ve kterém má uvedená instituce sídlo.
2. Potvrzení vydává instituce určená příslušným úřadem členského státu, na jehož území mají tito rodinní příslušníci bydliště. Musí potvrdit, že rodinní příslušníci nejsou bráni v úvahu při výpočtu dávek v nezaměstnanosti náležejících jiné osobě podle právních předpisů uvedeného členského státu. Potvrzení platí dvanáct měsíců ode dne vydání. Může být obnoveno; v tom případě platí ode dne obnovení. Dotyčná osoba neprodleně uvědomí příslušnou instituci o každé události vyžadující změnu potvrzení; změna nabývá účinnosti dnem, kdy událost nastala.
Provedení článku 69 nařízení
Článek 83
Podmínky a meze pro zachování nároku na dávky, pokud nezaměstnaná osoba odchází do jiného členského státu
1. K zachování nároku na dávky předloží nezaměstnaná osoba uvedená v čl. 69 odst. 1 nařízení instituci místa, na které odešla, potvrzení, ve kterém příslušná instituce osvědčí, že má stále nárok na dávky za podmínek stanovených v odst. 1 písm. b) uvedeného článku. Příslušná instituce v potvrzení uvede zejména:
a) výši dávky, která se má vyplácet nezaměstnané osobě podle právních předpisů příslušného státu,
b) datum, kdy nezaměstnaná osoba přestala být k dispozici službám zaměstnanosti příslušného státu,
c) lhůtu podle čl. 69 odst. 1 písm. b) nařízení pro zápis do evidence uchazečů o zaměstnání v členském státě, do kterého nezaměstnaná osoba odešla;
d) maximální dobu v souladu s čl. 69 odst. 1 písm. c) nařízení, po kterou je možné nárok na dávku zachovat,
e) skutečnosti, které by mohly nárok na dávky změnit.
2. Nezaměstnaná osoba, která má v úmyslu odejít do jiného členského státu s cílem hledat tam zaměstnání, před svým odjezdem požádá o potvrzení uvedené v odstavci 1. Nepředloží-li nezaměstnaná osoba uvedené potvrzení, vyžádá si je instituce místa, na které osoba odešla, od příslušné instituce. Služby zaměstnanosti příslušného státu musí zajistit, aby nezaměstnaná osoba byla informována o svých povinnostech podle článku 69 nařízení a podle tohoto článku.
3. Instituce místa, na které nezaměstnaná osoba odešla, oznámí příslušné instituci datum, kdy byla nezaměstnaná osoba zapsána, a datum, kdy bylo vyplácení dávek zahájeno, a vyplácí dávky příslušného státu postupem stanoveným právními předpisy členského státu, do kterého nezaměstnaná osoba odešla.
Instituce místa, do kterého nezaměstnaná osoba odešla, provede nebo dá provést kontrolu, jako by se jednalo o nezaměstnanou osobu mající nárok na dávky podle jí uplatňovaných právních předpisů. Uvědomí příslušnou instituci o jakékoli skutečnosti uvedené v odst. 1 písm. e), jakmile se o ní dozví, a v případech, kdy mají dávky být pozastaveny nebo odňaty, ihned vyplácení dávky zastaví. Příslušná instituce ji neprodleně uvědomí, do jaké míry a od kterého dne je touto skutečností nárok nezaměstnané osoby na dávku ovlivněn. Vyplácení dávek může být případně obnoveno pouze po obdržení takových informací. Pokud dávka musí být snížena, vyplácí nezaměstnané osobě instituce místa, na které odešla, nadále sníženou výši dávky, s výhradou úpravy po obdržení odpovědi od příslušného orgánu.
4. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto členských států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na zavedení jiných prováděcích pravidel.
Provedení článku 71 nařízení
Článek 84
Nezaměstnané osoby, které během posledního zaměstnání měly bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát
1. V případech uvedených v čl. 71 odst. 1 písm. a) bodu ii) a písm. b) bodu ii) první větě nařízení se instituce místa bydliště považuje pro účely článku 80 prováděcího nařízení za příslušnou instituci.
2. Při podání žádosti o dávky podle čl. 71 odst. 1 písm. b) bodu ii) nařízení předloží nezaměstnaná osoba instituci svého místa bydliště, kromě potvrzení stanoveného v článku 80 prováděcího nařízení, potvrzení od instituce členského státu, jehož právním předpisům naposledy podléhala, které uvádí, že nemá nárok na dávku podle článku 69 nařízení.
3. Pro účely čl. 71 odst. 2 nařízení požádá instituce místa bydliště příslušnou instituci o veškeré informace týkající se nároků nezaměstnané osoby vůči příslušné instituci.
KAPITOLA 7
RODINNÉ DÁVKY A RODINNÉ PŘÍDAVKY
Provedení článku 72 nařízení
Článek 85
Potvrzení o dobách zaměstnání
1. K uplatnění článku 72 nařízení předloží osoba příslušné instituci potvrzení uvádějící doby zaměstnání získané podle právních předpisů, kterým naposledy podléhala.
2. Potvrzení vydává na žádost dotyčné osoby buď instituce příslušná ve věci rodinných dávek členského státu, u kterého byla osoba naposledy pojištěna, nebo jiná instituce určená příslušným úřadem uvedeného členského státu. Nepředloží-li žadatel uvedené potvrzení, vyžádá si je příslušná instituce od jedné nebo druhé z výše uvedených institucí, ledaže jí instituce nemocenského pojištění může zaslat kopii potvrzení stanoveného v čl. 16 odst. 1 prováděcího nařízení.
3. Je-li ke splnění podmínek právních předpisů příslušného státu nezbytné přihlédnout k dobám zaměstnání získaným dříve podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu, použijí se odstavce 1 a 2 obdobně.
Provedení čl. 73 odst. 1 a čl. 75 odst. 1 písm. a) a b) nařízení
Článek 86
Pracovníci podléhající právním předpisům jiného členského státu než Francie
1. K pobírání rodinných dávek podle čl. 73 odst. 1 nařízení podá pracovník žádost příslušné instituci, případně prostřednictvím svého zaměstnavatele.
2. Na podporu své žádosti předloží pracovník potvrzení týkající se rodinného stavu vydané úřady příslušnými v záležitostech rodinného stavu v zemi bydliště rodinných příslušníků. Toto potvrzení musí být obnovováno každý rok.
3. Pokud právní předpisy příslušného státu stanoví, že rodinné dávky mohou nebo musí být vypláceny jiné osobě než pracovníkovi, přiloží pracovník ke své žádosti informace umožňující určit totožnost osoby, které mají být rodinné dávky vypláceny v zemi bydliště (příjmení, jméno, úplná adresa).
4. Příslušné úřady dvou nebo více členských států se mohou dohodnout na zvláštních postupech pro vyplácení rodinných dávek, zejména s cílem usnadnit uplatňování čl. 75 odst. 1 písm. a) a b) nařízení. Tyto dohody se sdělují správní komisi.
5. Pracovník uvědomí příslušnou instituci, případně prostřednictvím svého zaměstnavatele,
- o každé změně situace svých rodinných příslušníků, která by mohla změnit nárok na rodinné dávky,
- o každé změně počtu svých rodinných příslušníků, kterým jsou rodinné dávky splatné,
- o každé změně bydliště nebo pobytu těchto rodinných příslušníků,
- o každém výkonu profesní činnosti, na základě které jsou rodinné dávky rovněž splatné podle právních předpisů členského státu, na jehož území mají rodinní příslušníci bydliště.
Provedení čl. 73 odst. 2 nařízení
Článek 87
Pracovníci podléhající francouzským právním předpisům
1. K pobírání rodinných přídavků podle čl. 73 odst. 2 nařízení podá pracovník žádost příslušné instituci, která mu vydá potvrzení osvědčující, že splňuje podmínky zaměstnání, kterými se řídí získání nároku na rodinné přídavky podle francouzských právních předpisů. Současně pracovník podepíše prohlášení potvrzující, že nemá nárok na rodinné přídavky podle právních předpisů země bydliště rodinných příslušníků na základě profesní činnosti.
Pokud francouzské právní předpisy stanoví, že nárok na rodinné přídavky trvá po dobu odpovídající dobám zaměstnání, uvádějí se v potvrzení doby zaměstnání získané za dotyčnou dobu.
Rodinní příslušníci se zaregistrují u instituce místa jejich bydliště po předložení uvedeného potvrzení a podpůrných dokladů vyžadovaných právními předpisy uplatňovanými touto institucí pro poskytování rodinných přídavků.
Nepředloží-li rodinní příslušníci uvedené potvrzení, vyžádá si je instituce místa bydliště od příslušné instituce.
2. Potvrzení stanovené v odstavci 1 platí po dobu tří měsíců ode dne vydání a musí být automaticky obnovováno příslušnou institucí každé tři měsíce.
3. Je-li pracovník sezonním pracovníkem, platí potvrzení stanovené v odstavci 1 po předpokládanou dobu sezonní práce, pokud mezitím příslušná instituce neoznámí instituci místa bydliště jeho zrušení.
4. Stanoví-li právní předpisy členského státu, na jehož území mají rodinní příslušníci bydliště, měsíční nebo čtvrtletní přiznávání rodinných přídavků, zatímco francouzské právní předpisy stanoví, že nárok na rodinné přídavky trvá po dobu odpovídající době trvání zaměstnání, jsou rodinné přídavky přiznány v poměru této doby trvání k době stanovené právními předpisy země bydliště rodinných příslušníků.
5. Stanoví-li právní předpisy členského státu, na jehož území mají rodinní příslušníci bydliště, poskytování přídavků na počet dnů odpovídající počtu dnů zaměstnání, zatímco francouzské právní předpisy stanoví, že nárok na rodinné přídavky trvá jeden měsíc, udělují se rodinné přídavky na jeden měsíc.
6. V případech uvedených v odstavcích 4 a 5, pokud jsou doby zaměstnání plněné podle francouzských právních předpisů vyjádřeny v jednotkách odlišných od jednotek, které se používají pro výpočet rodinných přídavků podle právních předpisů členského státu, na jehož území mají rodinní příslušníci bydliště, provede se přepočet podle čl. 15 odst. 3 prováděcího nařízení.
7. Příslušný orgán neprodleně uvědomí instituci místa bydliště rodinných příslušníků o dni, kdy pracovníkovi zanikl nárok na rodinné přídavky nebo kdy přemístí své bydliště z území jednoho členského státu na území jiného členského státu.
Instituce místa bydliště rodinných příslušníků může kdykoli požádat příslušnou instituci o poskytnutí jakýchkoli informací o nároku pracovníka na rodinné přídavky.
Považuje-li to příslušná instituce za nezbytné, ověří instituce místa bydliště na její žádost prohlášení uvedené v odst. 1 prvním pododstavci.
8. Rodinní příslušníci jsou povinni informovat instituci jejich místa bydliště o každé změně své situace, která by mohla změnit jejich nárok na rodinné přídavky, zejména o jakékoli změně bydliště.
Provedení čl. 74 odst. 1 nařízení
Článek 88
Nezaměstnané osoby podléhající právním předpisům jiného členského státu než Francie
Článek 86 prováděcího nařízení se použije obdobně na nezaměstnané osoby uvedené v čl. 74 odst. 1 nařízení.
Provedení čl. 74 odst. 2 nařízení
Článek 89
Nezaměstnané osoby podléhající francouzským právním předpisům
1. K pobírání rodinných přídavků na území členského státu, ve kterém mají bydliště, předloží rodinní příslušníci uvedení v čl. 74 odst. 2 nařízení instituci místa svého bydliště potvrzení osvědčující, že nezaměstnaná osoba pobírá dávky v nezaměstnanosti podle francouzských právních předpisů.
Toto potvrzení vydá francouzská instituce příslušná ve věcech nezaměstnanosti nebo instituce určená příslušným francouzským úřadem na žádost nezaměstnané osoby, která podepíše prohlášení potvrzující, že nemá nárok na rodinné přídavky podle právních předpisů země bydliště rodinných příslušníků na základě profesní činnosti.
Nepředloží-li rodinní příslušníci uvedené potvrzení, vyžádá si je instituce místa bydliště od příslušné instituce.
2. Ustanovení čl. 87 odst. 2 až 8 prováděcího nařízení se použijí obdobně.
KAPITOLA 8
DÁVKY PRO VYŽIVOVANÉ DĚTI DŮCHODCŮ A PRO SIROTKY
Provedení článků 77, 78 a 79 nařízení
Článek 90
1. K pobírání dávek na základě článku 77 nebo 78 nařízení podá žadatel žádost instituci svého místa bydliště postupy stanovenými právními předpisy uplatňovanými uvedenou institucí.
2. Nemá-li však žadatel bydliště na území členského státu, ve kterém má příslušná instituce sídlo, může svou žádost podat buď příslušné instituci nebo instituci svého místa bydliště, která žádost postoupí příslušné instituci, přičemž vyznačí datum, kdy byla podána. Toto datum se považuje za datum podání žádosti příslušné instituci.
3. Shledá-li příslušná instituce uvedená v odstavci 2, že podle jí uplatňovaných právních předpisů nárok neexistuje, postoupí neprodleně tuto žádost spolu se všemi nezbytnými dokumenty a informacemi instituci členského státu, podle jehož právních předpisů pracovník získal nejdelší dobu pojištění.
Případně může být záležitost za stejných podmínek vrácena instituci členského státu, podle jehož právních předpisů pracovník získal nejkratší dobu pojištění.
4. Správní komise v případě potřeby stanoví nezbytné doplňkové postupy pro podávání žádostí o dávky.
Článek 91
1. Dávky náležející podle článku 77 nebo 78 nařízení se vyplácejí v souladu s články 53 až 58 prováděcího nařízení.
2. Příslušné instituce členských států v případě potřeby určí instituci příslušnou pro vyplácení dávek náležejících podle článku 77 nebo 78 nařízení.
Článek 92
Každá osoba, které jsou vypláceny dávky na základě článku 77 nebo 78 nařízení pro děti důchodců nebo pro sirotky, uvědomí instituci příslušnou pro vyplácení těchto dávek
- o každé změně situace dětí nebo sirotků, která by mohla změnit nárok na dávky,
- o každé změně v počtu dětí nebo sirotků, kterým dávky náležejí,
- o každé změně bydliště dětí nebo sirotků,
- o výkonu každé profesní činnosti zakládající nárok na rodinné dávky nebo rodinné přídavky pro tyto děti nebo sirotky.
HLAVA V
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 93
Náhrada dávek pojištění v nemoci a v mateřství jiných než těch stanovených v článcích 94 a 95 prováděcího nařízení
1. Skutečnou výši věcných dávek poskytovaných na základě čl. 19 odst. 1 a 2 nařízení pracovníkům a jejich rodinným příslušníkům s bydlištěm na území téhož členského státu a věcných dávek poskytovaných na základě článku 22, čl. 25 odst. 1, 3 a 4, článku 26 a čl. 29 odst. 1 nebo článku 31 nařízení nahrazuje příslušná instituce instituci, která uvedené dávky poskytovala, ve výši vyplývající z účetnictví posledně uvedené instituce.
2. V případech uvedených v čl. 29 odst. 1 a v článku 31 nařízení a pro účely odstavce 1 se instituce místa bydliště důchodce považuje za příslušnou instituci.
3. Nevyplývá-li skutečná výše dávek uvedených v odstavci 1 z účetnictví instituce, která je poskytovala, a nebyla uzavřena žádná dohoda podle odstavce 6, určuje se částka, která má být nahrazena, na základě paušálních částek vypočtených ze všech příslušných faktorů, získaných z dostupných údajů. Správní komise posoudí základy pro výpočet paušálních částek a rozhodne o jejich výši.
4. Pro účely náhrady se neberou v úvahu vyšší sazby, než které jsou použitelné na věcné dávky poskytované pracovníkům, jež podléhají právním předpisům uplatňovaným institucí, která dávky uvedené v odstavci 1 poskytovala.
5. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně na náhradu peněžitých dávek vyplacených v souladu s čl. 18 odst. 8 druhou větou prováděcího nařízení.
6. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto členských států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na jiných metodách posuzování částek, které mají být nahrazeny, zejména na základě paušálních částek.
Článek 94
Náhrada věcných dávek poskytnutých na základě pojištění v nemoci a mateřství rodinným příslušníkům pracovníka, kteří nemají bydliště ve stejném členském státě jako pracovník
1. Částku věcných dávek poskytovaných podle čl. 19 odst. 2 nařízení rodinným příslušníkům pracovníka, kteří nemají bydliště na území stejného členského státu jako tento pracovník, nahrazují příslušné instituce institucím, které uvedené dávky poskytovaly, na základě paušální částky stanovené pro každý kalendářní rok, která se co nejvíce blíží skutečným výdajům.
2. Paušální částka se určuje vynásobením průměrných ročních nákladů na jednu rodinu průměrným počtem rodin, které mají být brány v úvahu každý rok, a snížením výsledné částky o dvacet procent.
3. Činitele nezbytné pro výpočet uvedené paušální částky se určí podle těchto pravidel:
a) průměrné roční náklady na jednu rodinu se získají pro každý členský stát vydělením ročních výdajů na všechny věcné dávky poskytnuté institucemi uvedeného členského státu všem rodinným příslušníkům pracovníků, kteří podléhají právním předpisům uvedeného členského státu v rámci systémů sociálního zabezpečení, které mají být brány v úvahu, průměrným ročním počtem těchto pracovníků s rodinnými příslušníky; systémy sociálního zabezpečení, které se pro tento účel berou v úvahu, jsou uvedeny v příloze 9;
b) při jednáních mezi institucemi dvou členských států je průměrný roční počet rodin, který se má brát v úvahu, roven průměrnému ročnímu počtu pracovníků, kteří podléhají právním předpisům jednoho z těchto členských států a jejichž rodinní příslušníci mají nárok na věcné dávky, které má poskytovat instituce druhého členského státu.
4. Počet rodin, který se má brát v úvahu v souladu s odst. 3 písm. b), se určuje ze seznamu vedeného pro tento účel institucí místa bydliště, založeného na podpůrných dokladech dodaných příslušnou institucí o nárocích dotyčných osob. V případě jakéhokoli sporu se připomínky dotyčných institucí předloží účetní komisi uvedené v čl. 101 odst. 3 prováděcího nařízení.
5. Správní komise stanoví metody a postupy určování výpočtových činitelů uvedených v odstavcích 3 a 4.
6. Dva nebo více členských států nebo příslušných úřadů těchto států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na jiných metodách posuzování částek, které se mají nahradit.
Článek 95
Náhrada věcných dávek poskytovaných v rámci pojištění v nemoci a v mateřství důchodcům a jejich rodinným příslušníkům, kteří nemají nárok na dávky podle právních předpisů členského státu, ve kterém mají bydliště
1. Částku věcných dávek poskytovaných na základě čl. 28 odst. 1 nařízení nahrazují příslušné instituce institucím, které uvedené dávky poskytovaly, na základě paušální částky, která se co nejvíce blíží skutečným výdajům.
2. Paušální částka se určuje vynásobením průměrných ročních nákladů na důchodce průměrným ročním počtem důchodců, kteří mají být bráni v úvahu, a snížením výsledné částky o dvacet procent.
3. Činitele nezbytné pro výpočet uvedené paušální částky se určí podle těchto pravidel:
a) průměrné roční náklady na důchodce se pro každý členský stát získají vydělením ročních nákladů na všechny věcné dávky poskytnuté institucemi uvedeného členského státu všem důchodcům, jejichž důchody jsou vypláceny podle právních předpisů uvedeného členského státu v rámci systémů sociálního zabezpečení, které mají být brány v úvahu, a také jejich rodinným příslušníkům, průměrným ročním počtem důchodců; systémy sociálního zabezpečení, které se pro tento účel berou v úvahu, jsou uvedeny v příloze 9;
b) při jednáních mezi institucemi dvou členských států je průměrný roční počet důchodců, který se má brát v úvahu, roven průměrnému ročnímu počtu důchodců uvedených v čl. 28 odst. 2 nařízení, kteří mají v době, kdy mají bydliště na území jednoho z členských států, nárok na věcné dávky hrazené institucí druhého členského státu.
4. Počet důchodců, který se má brát v úvahu dle odst. 3 písm. b), se určuje ze seznamu vedeného pro tento účel institucí místa bydliště, na základě podpůrných dokladů dodaných příslušnou institucí, o nárocích dotyčných osob. V případě jakéhokoli sporu se připomínky dotyčných institucí předloží účetní komisi uvedené v čl. 101 odst. 3 prováděcího nařízení.
5. Správní komise stanoví metody a postupy určení výpočtových činitelů uvedených v odstavcích 3 a 4.
6. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto členských států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na zavedení jiných metod posuzování částek, které mají být nahrazeny.
Provedení čl. 63 odst. 2 nařízení
Článek 96
Náhrada věcných dávek pojištění pro případ pracovních úrazů a nemocí z povolání poskytovaných institucí jednoho členského státu na účet instituce jiného členského státu
Pro účely čl. 63 odst. 2 nařízení se článek 93 prováděcího nařízení použije obdobně.
Provedení čl. 70 odst. 2 nařízení
Článek 97
Náhrada dávek v nezaměstnanosti vyplacených nezaměstnaným osobám odcházejícím do jiného státu, aby zde hledaly zaměstnání
1. Částku dávek vyplacených podle článku 69 nařízení nahrazuje příslušná instituce instituci, která uvedené dávky vyplatila, ve výši vyplývající z účetnictví posledně uvedené instituce.
2. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto států se mohou
- po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na zavedení jiných metod určování částek, které se mají nahradit, zejména paušálních částek nebo jiných způsobů plateb, nebo
- vzdát všech náhrad mezi institucemi.
Náhrada rodinných přídavků vyplacených podle čl. 73 odst. 2 a 74 odst. 2 nařízení
Článek 98
Rodinní příslušníci pracovníků podléhajících francouzským právním předpisům nebo rodinní příslušníci nezaměstnaných osob pobírajících dávky v nezaměstnanosti podle francouzských právních předpisů
1. Skutečnou výši rodinných přídavků vyplacených na základě čl. 73 odst. 2 a 74 odst. 2 nařízení nahrazuje příslušná francouzská instituce instituci, která rodinné přídavky vyplatila, ve výši vyplývající z účetnictví posledně uvedené instituce.
2. Francie a každý z ostatních členských států nebo příslušné úřady Francie a úřady každého z ostatních členských států mohou vzájemnou dohodou stanovit paušální náhradu těchto rodinných přídavků. V případě paušální náhrady se paušální částka určuje vynásobením průměrných ročních nákladů na jednu rodinu průměrným ročním počtem rodin, které mají být vzaty v úvahu.
3. Činitele nezbytné pro výpočet uvedené paušální částky se určují podle těchto pravidel:
a) průměrné roční náklady na jednu rodinu se získají vydělením celkových ročních nákladů na rodinné přídavky vyplacené institucemi členského státu, na jehož území mají rodinní příslušníci bydliště, s ohledem na všechny rodinné příslušníky pracovníků nebo nezaměstnaných osob, kteří mají bydliště na území uvedeného členského státu, průměrným ročním počtem rodin majících nárok na dávky;
b) průměrný roční počet rodin, který se má brát v úvahu, je roven průměrnému ročnímu počtu pracovníků podléhajících právním předpisům příslušného státu a případně nezaměstnaných osob pobírajících dávky v nezaměstnanosti na účet instituce uvedeného příslušného státu, jejichž rodinní příslušníci mají nárok pobírat rodinné přídavky vyplácené institucí jiného členského státu, na jehož území mají bydliště.
4. Správní komise stanoví na základě zprávy účetní komise uvedené v čl. 101 odst. 3 prováděcího nařízení metody a postupy pro určení výpočtových činitelů uvedených v odstavci 3.
5. Francie a každý z ostatních členských států nebo příslušné úřady Francie a úřady každého z ostatních členských států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na zavedení jiných metod určování paušální částky.
Společná ustanovení o náhradách
Článek 99
Správní náklady
Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto členských států se mohou v souladu s čl. 84 odst. 2 třetí větou nařízení dohodnout na zvýšení částky dávek uvedených v článku 93 až 98 prováděcího nařízení o určité procento za účelem přihlédnutí ke správním nákladům. Toto procento se může lišit podle jednotlivých dávek.
Článek 100
Opožděné žádosti
1. Při účetním vyrovnání mezi institucemi členských států nemusí brát instituce příslušná pro vyplácení v úvahu žádosti o náhrady týkající se dávek poskytnutých během kalendářního roku tři roky nebo více přede dnem podání těchto žádostí styčnému místu nebo instituci příslušné pro vyplácení dávek v příslušném státě.
2. U žádostí o paušální náhrady běží tříletá lhůta ode dne zveřejnění průměrných ročních nákladů na věcné dávky určených v souladu s články 94 a 95 prováděcího nařízení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 101
Stav pohledávek
1. Správní komise vypracuje stav pohledávek za každý kalendářní rok na základě článků 36, 63, 70 a čl. 75 odst. 2 nařízení.
2. Správní komise může nechat provést jakékoli kontroly vhodné ke zjišťování statistických a účetních údajů potřebných k vypracování stavu pohledávek uvedeného v odstavci 1, zejména za účelem zajištění jejich souladu s pravidly stanovenými v této hlavě.
3. Správní komise přijme rozhodnutí uvedená v tomto článku na základě zprávy účetní komise, která k ní předloží odůvodněné stanovisko. Správní komise určí metody práce a složení účetní komise.
Článek 102
Pravomoci účetní komise - Postup při náhradě
1. Účetní komise
a) shromažďuje nezbytné údaje a provádí výpočty vyžadované k provádění této hlavy;
b) podává správní komisi pravidelné zprávy o výsledcích uplatňování nařízení, zejména o finančních hlediscích;
c) předkládá správní komisi jakékoli užitečné návrhy v souvislosti s písmeny a) a b);
d) předkládá správní komisi návrhy k připomínkám jí doručeným podle čl. 94 odst. 4 a čl. 95 odst. 4 prováděcího nařízení;
e) předkládá správní komisi návrhy týkající se uplatňování článku 101 prováděcího nařízení;
f) provádí veškerou práci, studie nebo úkoly v záležitostech svěřených jí správní komisí.
2. Náhrady stanovené v článcích 36, 63, 70 a čl. 75 odst. 2 nařízení se uskutečňují pro všechny příslušné instituce členského státu ve prospěch věřitelských institucí jiného členského státu prostřednictvím subjektů určených příslušnými úřady členského státu. Subjekty, jejichž prostřednictvím se náhrady uskutečňují, sdělí správní komisi nahrazované částky ve lhůtách a podle postupů stanovených touto komisí.
3. Pokud jsou náhrady určeny na základě skutečné výše poskytnutých dávek, vyplývající z účetnictví institucí, uskutečňují se se za každé kalendářní pololetí v následujícím pololetí.
4. Pokud jsou náhrady určeny na základě paušální částky, uskutečňují se za každý kalendářní rok; v tom případě zaplatí příslušné instituce věřitelským institucím první den každého kalendářního půlroku zálohy v souladu s postupy stanovenými správní komisí.
5. Příslušné úřady dvou nebo více členských států se mohou dohodnout na jiných lhůtách pro náhrady nebo na jiných postupech při platbě záloh.
Článek 103
Shromažďování statistických a účetních údajů
Příslušné úřady členských států přijmou všechna nezbytná opatření k provedení této hlavy, a zejména ustanovení, která vyžadují shromažďování statistických nebo účetních údajů.
Článek 104
Zápis dohod o náhradách mezi členskými státy nebo příslušnými úřady členských států do přílohy 5
1. Ustanovení, která jsou podobná ustanovením čl. 36 odst. 3, čl. 63 odst. 3 a čl. 70 odst. 3 nařízení a ustanovením čl. 93 odst. 6, čl. 94 odst. 6 a čl. 95 odst. 6 prováděcího nařízení a která jsou platná v den předcházející vstupu nařízení v platnost, zůstávají použitelná, pokud jsou uvedena v příloze 5 prováděcího nařízení.
2. Ustanovení, která jsou podobná ustanovením uvedeným v odstavci 1 a která pro jednání mezi dvěma nebo více členskými státy se stanou použitelnými po vstupu nařízení v platnost, se zapíší do přílohy 5 prováděcího nařízení. Totéž platí o ustanoveních, která budou dohodnuta na základě čl. 97 odst. 2 a 98 odst. 2 prováděcího nařízení.
Náklady na správní kontroly a lékařské prohlídky
Článek 105
1. Náklady spojené se správními kontrolami a lékařskými prohlídkami, pozorováními, lékařskými návštěvami a kontrolami všeho druhu nezbytnými pro přiznání, poskytování nebo přezkoumání dávek nahrazuje instituce, na jejíž účet byly uskutečněny, instituci, která byla pro ně příslušná, na základě sazeb uplatňovaných posledně uvedenou institucí.
2. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto členských států se však mohou dohodnout na jiných způsobech náhrady, zejména na základě paušálních částek, nebo se mohou zříci všech náhrad mezi institucemi.
Tyto dohody se zapíší do přílohy 5 prováděcího nařízení. Dohody platné v den předcházející vstupu nařízení v platnost zůstávají použitelné, pokud jsou uvedeny ve zmíněné příloze.
Společná ustanovení pro vyplácení peněžitých dávek
Článek 106
Příslušné úřady každého členského státu oznamují správní komisi ve stanovených lhůtách a postupy stanovenými uvedenou komisí výši peněžitých dávek vyplacených jejich institucemi příjemcům s bydlištěm nebo pobytem na území kteréhokoli jiného členského státu.
Článek 107
Přepočet měn
1. Pro účely následujících ustanovení se přepočet částek vyjádřených v různých národních měnách uskutečňuje v paritě vyhlášené vnitrostátními měnovými úřady a uznané Mezinárodním měnovým fondem:
a) nařízení: čl. 12 odst. 2, 3 a 4, čl. 19 odst. 1 písm. b) poslední věta, čl. 22 odst. 1 bod ii) poslední věta, čl. 25 odst. 1 písm. b) předposlední věta, čl. 41 odst. 1 písm. c) a d), čl. 46 odst. 3 a 4, článek 50, čl. 52 písm. b) poslední věta, čl. 55 odst. 1 bod ii) poslední věta, čl. 57 odst. 3 písm. c), čl. 60 odst. 1 písm. c), čl. 60 odst. 2 písm. b), čl. 70 odst. 1 a 2 a čl. 71 odst. 1 písm. b) bod ii) předposlední věta;
b) prováděcího nařízení: článek 34, čl. 101 odst. 1, čl. 102 odst. 1 písm. b) a čl. 119 odst. 2.
2. V případech neuvedených v odstavci 1 se přepočet provádí za použití směnného kurzu skutečně používaného v době platby.
HLAVA VI
RŮZNÁ USTANOVENÍ
Článek 108
Doložení postavení sezónního pracovníka
K prokázání, že je sezónním pracovníkem, předloží pracovník uvedený v čl. 1 písm. c) nařízení svou pracovní smlouvu potvrzenou službami zaměstnanosti členského státu, na jehož území odešel za prací, nebo jiný doklad potvrzený těmito službami osvědčující, že jeho zaměstnání má sezónní povahu.
Článek 109
Úprava týkající se placení příspěvků
Zaměstnavatel, který nemá místo podnikání v členském státě, na jehož území je pracovník zaměstnán, může s pracovníkem uzavřít dohodu, že bude plnit povinnosti zaměstnavatele týkající se placení příspěvků.
Zaměstnavatel uvědomí příslušnou instituci nebo případně instituci určenou příslušným úřadem uvedeného členského státu o každém takovém ujednání.
Článek 110
Vzájemná správní pomoc při vrácení neprávem poskytnutých dávek
Navrhne-li instituce členského státu, který poskytoval dávky, přijetí opatření proti osobě, která obdržela dávky, jež jí nenáležely, poskytne instituce místa bydliště této osoby nebo instituce určená příslušným úřadem členského státu, na jehož území má tato osoba bydliště, dříve uvedené instituci veškeré své služby.
Článek 111
Vrácení plateb neprávem poskytnutých institucemi sociálního zabezpečení a nároky pomocných institucí
1. Vyplatí-li při přiznávání nebo přezkoumávání dávek v případě invalidity, stáří nebo úmrtí (důchody) na základě hlavy III kapitoly 3 nařízení instituce členského státu příjemci dávek částku překračující částku, na kterou má nárok, může uvedená instituce požadovat po instituci kteréhokoli jiného členského státu příslušné pro vyplácení odpovídajících dávek uvedené osobě, aby odečetla přeplacenou částku od jakýchkoli nedoplatků, jež poskytuje posledně uvedená instituce uvedenému příjemci. Posledně uvedená instituce převede odečtenou částku věřitelské instituci. Pokud přeplacenou dávku není možné odečíst od nedoplatků, použije se odstavec 2.
2. Pokud instituce členského státu vyplatí příjemci dávek částku překračující částku, na kterou má nárok, může tato instituce v rámci podmínek a omezení stanovených jí uplatňovanými právními předpisy požádat instituci kteréhokoli jiného členského státu příslušnou pro vyplácení dávek tomuto příjemci dávek, aby jí odečetla přeplacenou částku od částek, které příjemci vyplácí. Posledně uvedená instituce provede odečet za podmínek a v rámci omezení stanovených pro vyrovnání podle jí uplatňovaných právních předpisů, jako by částky byly přeplaceny jí samotnou, a převede odečtenou dávku věřitelské instituci.
3. Pokud osoba, na kterou se vztahuje nařízení, obdrží pomoc na území členského státu během období, kdy má nárok na dávky podle právních předpisů jiného členského státu, může subjekt, který pomoc poskytnul, je-li oprávněn ke zpětnému získání dávek splatných uvedené osobě, požadovat po instituci kteréhokoli jiného členského státu příslušné pro vyplácení dávek ve prospěch uvedené osoby, aby odečetla tuto částku vyplacenou v rámci pomoci z částek, které tato instituce zmíněné osobě vyplácí.
Pokud rodinný příslušník osoby, na kterou se vztahuje nařízení, pobírá pomoc na území členského státu po dobu, během které má uvedená osoba nárok na dávky podle právních předpisů jiného členského státu pro dotyčného rodinného příslušníka, může subjekt, který pomoc poskytoval, má-li ze zákona nárok na vrácení dávek náležejících uvedené osobě pro rodinného příslušníka, vyžadovat po instituci kteréhokoli jiného členského státu příslušné pro vyplácení těchto dávek ve prospěch uvedené osoby, aby odečetla částky vyplacené v rámci pomoci od částek, které tato instituce zmíněné osobě pro rodinného příslušníka vyplácí.
Instituce příslušná pro vyplácení provede odečet za podmínek a v rámci omezení stanovených pro toto vyrovnání jí uplatňovanými právními předpisy a převede odečtenou částku věřitelské instituci.
Článek 112
Pokud některá instituce uskuteční platby, které nejsou oprávněné, buď přímo, nebo prostřednictvím jiné instituce, a pokud se jejich vrácení stane nemožné, dotyčné částky hradí s konečnou platností první instituce, s výjimkou případu, kdy je neprávem poskytnutá platba důsledkem podvodu.
Článek 113
Vrácení věcných dávek poskytnutých neprávem pracovníkům v mezinárodní dopravě
1. Není-li nárok na věcné dávky uznán příslušnou institucí, nahrazuje příslušná instituce věcné dávky, které byly poskytnuty pracovníku v mezinárodní dopravě institucí místa pobytu na základě domněnky uvedené v čl. 20 odst. 2 nebo v čl. 62 odst. 2 prováděcího nařízení.
2. Výdaje vynaložené institucí místa pobytu na jakéhokoli pracovníka v mezinárodní dopravě, který se předtím neobrátil na instituci místa pobytu a nemá nárok na věcné dávky, ale obdržel věcné dávky po předložení potvrzení uvedeného v čl. 20 odst. 2 nebo čl. 62 odst. 2 prováděcího nařízení, nahrazuje instituce označená za příslušnou v uvedeném potvrzení, nebo kterákoli jiná instituce určená pro tento účel příslušným úřadem dotyčného členského státu.
3. Příslušná instituce, nebo v případě uvedeném v odstavci 2, instituce označená za příslušnou nebo instituce určená pro tento účel si zachová pohledávku u příjemce dávek ve výši hodnoty neprávem poskytnutých věcných dávek. Uvedené instituce oznámí tyto pohledávky účetní komisi uvedené v čl. 101 odst. 3 prováděcího nařízení, která vypracuje zprávu.
Článek 114
Prozatímní platby dávek v případech sporu o použitelných právních předpisech nebo o instituci, která má dávky poskytnout
Pokud by v případě sporu mezi institucemi nebo příslušnými úřady dvou nebo více členských států o to, které právní předpisy jsou použitelné na pracovníka na základě hlavy II nařízení nebo která instituce by měla poskytnout dávky, mohla dotyčná osoba žádat dávky, kdyby tento spor neexistoval, pobírá tato osoba prozatímně dávky stanovené právními předpisy uplatňovanými institucí místa bydliště nebo, nemá-li bydliště na území žádného z dotyčných členských států, dávky stanovené právními předpisy uplatňovanými institucí, které byla její žádost podána nejdříve.
Článek 115
Postupy pro lékařské prohlídky prováděné v jiném členském státě, než je příslušný stát
Instituce místa pobytu nebo bydliště, která má na základě článku 87 nařízení provést lékařskou prohlídku, postupuje v souladu s postupy stanovenými jí uplatňovanými právními předpisy.
Neexistují-li takové postupy, požádá příslušná instituce o informaci o postupech, které se mají použít.
Článek 116
Dohody o vrácení příspěvků
1. Dohody uzavřené na základě čl. 92 odst. 2 nařízení se zapisují do přílohy 5 prováděcího nařízení.
2. Dohody uzavřené k provedení článku 51 nařízení č. 3 zůstávají použitelné, pokud jsou uvedeny v příloze 5 prováděcího nařízení.
Článek 117
Elektronické zpracování údajů
1. Jeden nebo více členských států nebo jejich příslušné úřady mohou po obdržení stanoviska správní komise přizpůsobit elektronickému zpracování údajů vzory osvědčení, potvrzení, prohlášení, žádostí a jiných dokumentů, a také pracovní postupy a metody přenosu dat stanovené pro uplatňování nařízení a prováděcího nařízení.
2. Pokud to dovolí rozvoj elektronického zpracování dat v členských státech, provede správní komise studie nezbytné pro obecné rozšíření a sjednocení metod přizpůsobení vyplývajících z odstavce 1.
HLAVA VII
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 118
Přechodná ustanovení týkající se důchodů
1. Žádosti o důchody, které ještě nebyly přiznány před vstupem nařízení v platnost, jsou vyřizovány dvěma způsoby:
- za dobu předcházející uvedenému dni v souladu s nařízením č. 3,
- za dobu od uvedeného dne v souladu s nařízením.
2. Žádost o dávky v invaliditě, ve stáří a pro pozůstalé podaná orgánu ode dne vstupu nařízení v platnost má za následek nové posouzení dávek, které byly přiznány pro stejný případ před uvedený dnem institucí nebo institucemi jednoho nebo více jiných členských států, v souladu s nařízením.
Článek 119
Přechodná ustanovení týkající se rodinných dávek
1. Nároky uvedené v čl. 94 odst. 9 nařízení jsou nároky, jež mají pracovníci s ohledem na své rodinné příslušníky, zakládající nárok na rodinné dávky, se sazbou a v mezích použitelných v den předcházející dni vstupu nařízení v platnost buď podle článku 41, nebo přílohy D nařízení č. 3, anebo podle článku 20 nebo přílohy 1 nařízení Komise 36/63/EHS ze dne 2. dubna 1963 o sociálním zabezpečení pro příhraniční pracovníky [4].
2. Je-li částka rodinných dávek uvedených v odstavci 1 vyšší než částka rodinných přídavků, které by náležely na základě čl. 73 odst. 2 nařízení, je příslušná francouzská instituce příslušná pro zajištění jejich vyplácení pracovníkovi nebo přímo rodinným příslušníkům v jejich místě bydliště s ohledem na děti zakládající nárok na tyto dávky.
3. Pokud mají být rodinné dávky vypláceny na základě čl. 73 odst. 2 nařízení, zajistí instituce místa bydliště rodinných příslušníků vyplácení rodinných přídavků v souladu s jí uplatňovanými právními předpisy na účet příslušné francouzské instituce.
4. Ve dvoustranných vztazích mezi dotyčnými členskými státy určují prováděcí pravidla k tomuto článku uvedené členské státy nebo jejich příslušné úřady.
Článek 120
Doplňkové prováděcí dohody
1. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto členských států mohou případně uzavřít dohody určené k doplnění správních prováděcích pravidel k nařízení. Tyto dohody se zapisují do přílohy 5 prováděcího nařízení.
2. Dohody podobné dohodám uvedeným v odstavci 1 platné v den předcházející dni vstupu prováděcího nařízení v platnost zůstávají použitelné za předpokladu, že jsou uvedeny v příloze 5 prováděcího nařízení.
Článek 121
Povaha a změny příloh
1. Přílohy prováděcího nařízení jsou jeho nedílnou součástí.
2. Tyto přílohy mohou být pozměněny nařízením Rady přijatým na návrh Komise na žádost dotyčného členského státu nebo členských států nebo jejich příslušných úřadů po obdržení stanoviska správní komise.
3. "7. Pro účely tohoto nařízení se paušální příspěvky na výdaje spojené s porodem, poskytované podle německých právních předpisů rodinným příslušníkům pracovníků, nezaměstnaných osob, důchodců a žadatelů o důchod považují za věcnou dávku."
Článek 122
Vstup v platnost prováděcího nařízení
Toto prováděcí nařízení vstupuje v platnost prvním dnem sedmého měsíce po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. března 1972.
++++
( 1 ) GU n . L 149 del 5 . 7 . 1971 , pag . 2 .
( 2 ) GU n . 30 del 16 . 12 . 1958 , pag . 561/58 .
( 3 ) GU n . 30 del 16 . 12 . 1958 , pag . 597/58 .
REGOLAMENTO ( CEE ) N . 574/72 DEL CONSIGLIO
del 21 marzo 1972
che stabilisce le modalità di applicazione del regolamento ( CEE ) n . 1408/71 relativo all'applicazione dei regimi di sicurezza sociale ai lavoratori subordinati e ai loro familiari che si spostano all'interno della Comunità
IL CONSIGLIO DELLE COMUNITA EUROPEE ,
visto il trattato che istituisce la Comunità economica europea , in particolare gli articoli 2 , 7 e 51 ,
visto il regolamento ( CEE ) n . 1408/71 del Consiglio , del 14 giugno 1971 , relativo all'applicazione dei regimi di sicurezza sociale ai lavoratori subordinati e ai loro familiari che si spostano all'interno della Comunità ( 1 ) , in particolare l'articolo 97 ,
vista la proposta della Commissione , elaborata previa consultazione della Commissione amministrativa per la sicurezza sociale dei lavoratori migranti ,
visto il parere del Parlamento europeo ,
visto il parere del Comitato economico e sociale ,
considerando che il regolamento n . 3 per la sicurezza sociale dei lavoratori migranti ( 2 ) è stato sostituito dal regolamento ( CEE ) n . 1408/71 , il cui articolo 99 ha anche abrogato il regolamento n . 4 che determina le modalità di applicazione e integra le disposizioni del regolamento n . 3 per la sicurezza sociale dei lavoratori migranti ( 3 ) , e che occorre prevedere modalità di applicazione adattate alle nuove norme di base e all'esperienza acquisita nel corso dei dodici anni di applicazione di tali testi ;
considerando che occorre in particolare precisare le istituzioni competenti di ciascuno Stato membro , i documenti da produrre e le formalità che debbono essere adempiute dagli interessati per beneficiare delle prestazioni , le modalità del controllo amministrativo e sanitario , nonché le condizioni per il rimborso delle prestazioni corrisposte dall'istituzione di uno Stato membro per conto dell'istituzione di un altro Stato membro e le attribuzioni della Commissione dei conti ,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO :
TITOLO I
DISPOSIZIONI GENERALI
Articolo 1
Definizioni
Ai fini dell'applicazione del presente regolamento :
a ) il termine " regolamento " designa il regolamento ( CEE ) n . 1408/71 ;
b ) il termine " regolamento di applicazione " designa il presente regolamento ;
c ) i termini definiti all'articolo 1 del regolamento hanno il significato che viene loro attribuito nel suddetto articolo .
Articolo 2
Modelli di stampati _ Informazioni sulle legislazioni _ Prontuari
1 . I modelli dei certificati , attestati , dichiarazioni , domande ed altri documenti necessari all'applicazione del regolamento e del regolamento di applicazione sono stabiliti dalla commissione amministrativa .
Due Stati membri o le loro autorità competenti possono , di comune accordo , sentito il parere della commissione amministrativa , adottare modelli semplificati nei rapporti reciproci .
2 . La commissione amministrativa puo raccogliere , ad uso delle autorità competenti di ciascuno Stato membro , informazioni sulle disposizioni delle legislazioni nazionali , comprese nel campo di applicazione del regolamento .
3 . La commissione amministrativa prepara i prontuari destinati a far conoscere agli interessati i loro diritti , nonché le formalità amministrative cui devono ottemperare per farli valere .
Il Comitato consultivo è consultato prima che tali prontuari siano stabiliti .
Articolo 3
Organismi di collegamento _ Comunicazioni tra le istituzioni e tra beneficiari e istituzioni
1 . Le autorità competenti possono designare degli organismi di collegamento , abilitati a comunicare direttamente tra loro .
2 . Ogni istituzione di uno Stato membro ed ogni persona che risiede o che dimora nel territorio di uno Stato membro puo rivolgersi all'istituzione di un altro Stato membro direttamente o tramite gli organismi di collegamento .
Articolo 4
Allegati
1 . L'allegato 1 indica l'autorità competente o le autorità competenti di ciascuno Stato membro .
2 . L'allegato 2 indica le istituzioni competenti di ciascuno Stato membro .
3 . L'allegato 3 indica le istituzioni del luogo di residenza e le istituzioni del luogo di dimora di ciascuno Stato membro .
4 . L'allegato 4 indica gli organismi di collegamento designati ai sensi dell'articolo 3 , paragrafo 1 del regolamento di applicazione .
5 . L'allegato 5 indica le disposizioni di cui all'articolo 5 , all'articolo 53 , paragrafo 3 , all'articolo 104 , all'articolo 105 , paragrafo 2 , all'articolo 116 e all'articolo 120 del regolamento di applicazione .
6 . L'allegato 6 indica la procedura di pagamento delle prestazioni scelta dalle istituzioni debitrici di ciascuno Stato membro , in conformità delle disposizioni dell'articolo 53 , paragrafo 1 del regolamento di applicazione .
7 . L'allegato 7 indica il nome e la sede delle banche di cui all'articolo 55 , paragrafo 1 del regolamento di applicazione .
8 . L'allegato 8 indica gli Stati membri per i quali sono applicabili , nei rapporti reciproci , le disposizioni dell'articolo 10 , paragrafo 2 , lettera d ) del regolamento di applicazione .
9 . L'allegato 9 indica i regimi da prendere in considerazione per il calcolo del costo medio annuo delle prestazioni in natura , in conformità delle disposizioni dell'articolo 94 , paragrafo 3 , lettera a ) e dell'articolo 95 , paragrafo 3 , lettera a ) del regolamento di applicazione .
10 . L'allegato 10 indica le istituzioni o gli organismi designati dalle autorità competenti , in particolare ai sensi dell'articolo 6 , paragrafo 1 , dell'articolo 11 , paragrafo 1 , dell'articolo 13 , paragrafi 2 e 3 , dell'articolo 14 , paragrafi 1 , 2 e 3 , dell'articolo 38 , paragrafo 1 , dell'articolo 70 , paragrafo 1 , dell'articolo 80 , paragrafo 2 , dell'articolo 81 , dell'articolo 82 , paragrafo 2 , dell'articolo 85 , paragrafo 2 , dell'articolo 89 , paragrafo 1 , dell'articolo 91 , paragrafo 2 , dell'articolo 102 , paragrafo 2 , dell'articolo 110 e dell'articolo 113 , paragrafo 2 del regolamento di applicazione .
TITOLO II
APPLICAZIONE DELLE DISPOSIZIONI GENERALI DEL REGOLAMENTO
Applicazione degli articoli 6 e 7 del regolamento
Articolo 5
Sostituzione del regolamento di applicazione agli accordi relativi all'applicazione delle convenzioni
Le disposizioni del regolamento di applicazione si sostituiscono a quelle degli accordi relativi all'applicazione delle convenzioni di cui all'articolo 6 del regolamento ; esse si sostituiscono anche , in quanto non siano indicate nell'allegato 5 , alle disposizioni relative all'applicazione delle disposizioni delle convenzioni di cui all'articolo 7 , paragrafo 2 , lettera c ) del regolamento .
Applicazione dell'articolo 9 del regolamento
Articolo 6
Ammissione all'assicurazione volontaria o facoltativa continuata
1 . Se , tenuto conto delle disposizioni dell'articolo 9 e dell'articolo 15 , paragrafo 3 del regolamento , l'interessato soddisfa alle condizioni richieste per l'ammissione all'assicurazione volontaria o facoltativa continuata per l'invalidità , vecchiaia e morte ( pensioni ) in più regimi , ai sensi della legislazione di uno Stato membro , e se non è stato soggetto all'assicurazione obbligatoria in uno di questi regimi a titolo della sua ultima occupazione , puo beneficiare di dette disposizioni per l'ammissione all'assicurazione volontaria o facoltativa continuata nel regime stabilito dalla legislazione di detto Stato membro , o in mancanza , nel regime di sua scelta .
2 . Per beneficiare delle disposizioni dell'articolo 9 , paragrafo 2 del regolamento , l'interessato è tenuto a presentare all'istituzione dello Stato membro in causa un attestato relativo ai periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione di ogni altro Stato membro . Tale attestato è rilasciato , a richiesta dell'interessato , dall'istituzione o dalle istituzioni che applicano le legislazioni sotto le quali ha compiuto detti periodi di assicurazione .
Applicazione dell'articolo 12 del regolamento
Articolo 7
Regole generali concernenti l'applicazione delle disposizioni relative al divieto di cumulo _ Applicazione delle suddette disposizioni alle prestazioni d'invalidità , vecchiaia e morte ( pensioni )
1 . Quando il beneficiario di una prestazione dovuta ai sensi della legislazione di uno Stato membro ha anche diritto a prestazioni ai sensi della legislazione di uno o più altri Stati membri , si applicano le seguenti regole :
a ) Se l'applicazione delle disposizioni dell'articolo 12 , paragrafi 2 o 3 del regolamento comporta la riduzione o la sospensione concomitante di tali prestazioni , ciascuna di esse non puo essere ridotta né sospesa per un importo superiore all'importo ottenuto dividendo l'ammontare su cui verte la riduzione o la sospensione ai sensi della legislazione in base alla quale tale prestazione è dovuta , per il numero delle prestazioni soggette a riduzione o a sospensioni cui il beneficiario ha diritto .
b ) Se si tratta di prestazioni di invalidità , di vecchiaia o di morte ( pensioni ) liquidate dall'istituzione di uno Stato membro in conformità delle disposizioni dell'articolo 46 , paragrafo 2 del regolamento , detta istituzione tiene conto delle prestazioni di natura diversa , redditi o retribuzioni tali da comportare la riduzione o la sospensione della prestazione da essa dovuta , non per il calcolo dell'importo teorico di cui all'articolo 46 , paragrafo 2 , lettera a ) del regolamento , ma esclusivamente per la riduzione o la sospensione dell'importo di cui all'articolo 46 , paragrafo 2 , lettera b ) del regolamento . Tuttavia , tali prestazioni , redditi o retribuzioni sono computati solamente per una frazione del loro importo , determinata al prorata della durata dei periodi di assicurazione compiuti , in conformità delle disposizioni dell'articolo 46 , paragrafo 2 , lettera b ) del regolamento .
c ) Se si tratta di prestazioni d'invalidità , di vecchiaia o di morte ( pensioni ) liquidate dall'istituzione di uno Stato membro in conformità delle disposizioni dell'articolo 46 , paragrafo 1 , primo comma del regolamento , detta istituzione tiene conto , qualora siano applicabili le disposizioni dell'articolo 46 , paragrafo 3 del regolamento , delle prestazioni di natura diversa , redditi o retribuzioni , tali da comportare la riduzione o la sospensione della prestazione da essa dovuta , non per il calcolo dell'importo di cui all'articolo 46 , paragrafo 1 del regolamento , ma esclusivamente per la riduzione o la sospensione dell'importo che risulta dall'applicazione dell'articolo 46 , paragrafo 3 del regolamento . Tuttavia , tali prestazioni , redditi o retribuzioni sono computati solamente per una frazione del loro importo , ottenuta applicando a tale importo un coefficiente uguale al rapporto fra l'importo della prestazione che risulta dall'applicazione delle disposizioni dell'articolo 46 , paragrafo 3 del regolamento e quello che risulta dall'applicazione delle disposizioni dell'articolo 46 , paragrafo 1 , primo comma del regolamento .
2 . Per l'applicazione delle disposizioni dell'articolo 12 , paragrafi 2 , 3 e 4 del regolamento , le istituzioni competenti in causa si comunicano , a richiesta , tutte le opportune informazioni .
Articolo 8
Regole applicabili in caso di cumulo di diritti a prestazioni di maternità ai sensi delle legislazioni di più Stati membri
Se un lavoratore o uno dei suoi familiari puo pretendere al beneficio delle prestazioni di maternità ai sensi delle legislazioni di due o più Stati membri , tali prestazioni sono concesse esclusivamente ai sensi della legislazione dello Stato membro nel cui territorio è avvenuto il parto o , se il parto non ha avuto luogo nel territorio di uno di detti Stati , esclusivamente ai sensi della legislazione dello Stato membro alla quale il lavoratore è stato soggetto da ultimo .
Articolo 9
Regole applicabili in caso di cumulo di diritti ad assegni in caso di morte ai sensi delle legislazioni di più Stati membri
1 . In caso di morte sopravvenuta nel territorio di uno Stato membro , soltanto il diritto all'assegno in caso di morte acquisito ai sensi della legislazione di tale Stato membro è mantenuto , mentre cessa il diritto acquisito a titolo della legislazione di ogni altro Stato membro .
2 . In caso di morte sopravvenuta nel territorio di uno Stato membro , allorché il diritto all'assegno in caso di morte è acquisito ai sensi delle legislazioni di due o più altri Stati membri , o in caso di morte sopravvenuta fuori del territorio degli Stati membri , allorché tale diritto è acquisito ai sensi delle legislazioni di due o più Stati membri , è mantenuto soltanto il diritto acquisito ai sensi della legislazione dello Stato membro sotto la quale il lavoratore ha compiuto il suo ultimo periodo di assicurazione , mentre cessa il diritto acquisito ai sensi della legislazione di ogni altro Stato membro .
Articolo 10
Regole applicabili in caso di cumulo di diritti a prestazioni o assegni familiari o quando il lavoratore è soggetto successivamente alla legislazione di più Stato membri nel corso dello stesso periodo o parte di periodo
1 . Se , nel corso di un medesimo periodo sono dovuti prestazioni o assegni familiari a due persone per uno stesso familiare ai sensi dell'articolo 73 , paragrafi 1 o 2 , o dell'articolo 74 , paragrafi 1 o 2 del regolamento e ai sensi della legislazione del paese di residenza di detto familiare , le disposizioni da applicare per quanto riguarda il cumulo di diritti a prestazioni o assegni familiari sono quelle previste dalla legislazione del paese di residenza del familiare . A tal fine il diritto alle prestazioni o assegni familiari dovuti ai sensi dell'articolo 73 , paragrafi 1 o 2 , o dell'articolo 74 , paragrafi 1 o 2 del regolamento è preso in considerazione come se si trattasse di un diritto acquisito ai sensi della legislazione del paese di residenza del familiare .
2 . Se un lavoratore è stato soggetto successivamente alla legislazione di due Stati membri nel corso del periodo che separa due scadenze quali sono previste dalla legislazione di uno o dei due Stati membri in causa per la concessione delle prestazioni o assegni familiari , si applicano le seguenti regole :
a ) le prestazioni o assegni familiari cui detto lavoratore puo pretendere in forza del suo assoggettamento alla legislazione di ciascuno di questi Stati corrispondono al numero di prestazioni o assegni giornalieri dovuti in applicazione della legislazione considerata . Se queste legislazioni non prevedono prestazioni o assegni giornalieri , dette prestazioni o assegni familiari sono concessi al prorata della durata del periodo durante il quale il lavoratore è stato soggetto alla legislazione di ciascuno Stato membro in rapporto al periodo fissato dalla legislazione in causa ;
b ) se le prestazioni o assegni familiari sono stati corrisposti da un'istituzione per un periodo in cui avrebbero dovuto essere corrisposte da un'altra istituzione , si procede a compensazione fra dette istituzioni ;
c ) per l'applicazione delle disposizioni della lettera a ) e della lettera b ) , quando i periodi di occupazione compiuti sotto la legislazione di uno Stato membro sono espressi in unità diverse da quelle che servono a calcolare le prestazioni o assegni familiari ai sensi della legislazione di un'altro Stato membro alla quale il lavoratore è stato egualmente soggetto nel corso di uno stesso periodo , la conversione si effettua in conformità alle disposizioni dell'articolo 15 , paragrafo 3 del regolamento di applicazione ;
d ) in deroga alle disposizioni della lettera a ) , per quanto riguarda i rapporti tra gli Stati membri di cui all'allegato 8 del regolamento di applicazione , l'istituzione che sostiene l'onere delle prestazioni o assegni familiari in forza della prima occupazione nel corso del periodo considerato , sostiene tale onere per tutto il periodo in corso .
3 . Se i familiari di un lavoratore soggetto alla legislazione francese o di un disoccupato che beneficia di prestazioni di disoccupazione ai sensi della legislazione francese trasferiscono la loro residenza dal territorio di uno Stato membro nel territorio di un altro Stato membro nel corso del medesimo mese civile , l'istituzione incaricata della corresponsione degli assegni familiari all'inizio del mese continua a corrisponderli per tutto il mese in corso .
TITOLO III
APPLICAZIONE DELLE DISPOSIZIONI DEL REGOLAMENTO RELATIVE ALLA DETERMINAZIONE DELLA LEGISLAZIONE APPLICABILE
Applicazione degli articoli da 13 e 16 del regolamento
Articolo 11
Formalità in caso di distacco
1 . Nei casi di cui all'articolo 14 , paragrafo 1 , lettera a ) , i ) , e paragrafo 2 , lettera a ) del regolamento , l'istituzione designata dall'autorità competente dello Stato membro la cui legislazione rimane applicabile rilascia al lavoratore , a richiesta di quest'ultimo o del suo datore di lavoro , se sono soddisfatte le condizioni prescritte , un certificato di distacco nel quale si attesta che egli rimane soggetto a tale legislazione e fino a quale data .
2 . L'accordo previsto all'articolo 14 , paragrafo 1 , lettera a ) , ii ) , del regolamento deve essere chiesto dal datore di lavoro .
Articolo 12
Disposizioni particolari concernenti l'iscrizione al regime di sicurezza sociale tedesco
1 . Quando la legislazione tedesca è applicabile ai sensi dell'articolo 14 , paragrafo 1 , lettere b ) o c ) , o del paragrafo 2 , lettera a ) del regolamento a un lavoratore che dipende da un'impresa o datore di lavoro di cui la sede o domicilio non si trovano nel territorio della Germania , detta legislazione è applicata come se il lavoratore fosse occupato nel luogo di residenza nel territorio della Germania .
2 . Quando sono versati contributi per un periodo determinato ai sensi della legislazione di uno Stato membro diverso dalla Germania , a titolo dell'assicurazione obbligatoria per l'invalidità , vecchiaia o morte ( pensioni ) , possono del pari essere versati , per lo stesso periodo , contributi complementari per l'assicurazione complementare ai sensi della legislazione tedesca ( H{herversicherung ) .
Articolo 13
Esercizio del diritto di opzione da parte del personale di servizio delle missioni diplomatiche e degli uffici consolari
1 . Il diritto di opzione previsto all'articolo 16 , paragrafo 2 del regolamento deve essere esercitato per la prima volta entro tre mesi dalla data alla quale il lavoratore è stato assunto presso la missione diplomatica o ufficio consolare di cui trattasi o è entrato al servizio personale di agenti di tale missione o ufficio . L'opzione decorre dalla data d'entrata in servizio .
Quando il lavoratore esercita nuovamente il diritto di opzione alla fine di un anno civile , l'opzione ha effetto dal primo giorno dell'anno civile successivo .
2 . Il lavoratore che esercita il diritto di opzione ne informa l'istituzione designata dall'autorità competente dello Stato membro per la legislazione del quale ha optato , avvisando nel contempo il datore di lavoro . Questa istituzione ne informa , se necessario , ogni altra istituzione dello stesso Stato membro in conformità delle direttive emanate dall'autorità competente di questo Stato membro .
3 . L'istituzione designata dall'autorità competente dello Stato membro per la cui legislazione ha optato il lavoratore , gli rilascia un certificato in cui si attesta che è soggetto alla legislazione di tale Stato membro per il periodo in cui è occupato presso la missione diplomatica o ufficio consolare di cui trattasi , o al servizio personale di agenti di tale missione o ufficio .
4 . Se il lavoratore ha optato per l'applicazione della legislazione tedesca , le disposizioni di tale legislazione sono applicate come se il lavoratore fosse occupato nel luogo in cui ha sede il governo tedesco . L'autorità competente designa l'istituzione competente in materia di assicurazione malattia .
Articolo 14
Esercizio del diritto di opzione da parte degli agenti ausiliari delle Comunità europee
1 . Il diritto di opzione previsto all'articolo 16 , paragrafo 3 del regolamento deve essere esercitato al momento della conclusione del contratto di assunzione . L'autorità abilitata a concludere tale contratto informa l'istituzione designata dall'autorità competente dello Stato membro per la legislazione del quale l'agente ausiliario ha optato . Detta istituzione ne informa , se necessario , ogni altra istituzione dello stesso Stato membro .
2 . L'istituzione designata dall'autorità competente dello Stato membro per la cui legislazione ha optato l'agente ausiliario , gli rilascia un certificato in cui si attesta che è soggetto alla legislazione di tale Stato membro per il periodo in cui è occupato al servizio delle Comunità europee in qualità di agente ausiliario .
3 . Le autorità competenti degli Stati membri designano , se necessario , le istituzioni competenti per gli agenti ausiliari delle Comunità europee .
4 . Se l'agente ausiliario occupato nel territorio di uno Stato membro diverso dalla Germania ha optato per l'applicazione della legislazione tedesca , le disposizioni di tale legislazione sono applicate come se l'agente fosse occupato nel luogo in cui ha sede il governo tedesco . L'autorità competente designa l'istituzione competente in materia di assicurazione malattia .
TITOLO IV
APPLICAZIONE DELLE DISPOSIZIONI DEL REGOLAMENTO PARTICOLARI ALLE VARIE CATEGORIE DI PRESTAZIONI
CAPITOLO 1
REGOLE GENERALI RELATIVE ALLA TOTALIZZAZIONE DEI PERIODI DI ASSICURAZIONE
Articolo 15
1 . Nei casi di cui all'articolo 18 , paragrafo 1 , all'articolo 38 , all'articolo 45 , paragrafi 1 e 2 , all'articolo 64 e all'articolo 67 , paragrafi 1 e 2 del regolamento , la totalizzazione dei periodi di assicurazione si effettua in conformità delle seguenti regole :
a ) ai periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione di uno Stato membro si aggiungono i periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione di ogni altro Stato membro , nella misura in cui è necessario ricorrervi per completare i periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione del primo Stato membro ai fini dell'acquisizione , del mantenimento o del recupero del diritto alle prestazioni , a condizione che tali periodi di assicurazione non si sovrappongano ; se si tratta di prestazioni per invalidità , vecchiaia o morte ( pensioni ) che debbono essere liquidate dalle istituzioni di due o più Stati membri in conformità delle disposizioni dell'articolo 46 , paragrafo 2 del regolamento , ciascuna delle istituzioni in causa procede separatamente a tale totalizzazione , tenendo conto dell'insieme dei periodi di assicurazione compiuti dal lavoratore sotto le legislazioni di tutti gli Stati membri alle quali è stato soggetto , fatte salve , se del caso , le disposizioni dell'articolo 45 , paragrafo 2 e dell'articolo 46 , paragrafo 2 , lettera c ) del regolamento ;
b ) quando un periodo di assicurazione compiuto a titolo di un'assicurazione obbligatoria sotto la legislazione di uno Stato membro coincide con un periodo di assicurazione compiuto a titolo di un'assicurazione volontaria o facoltativa continuata sotto la legislazione di un altro Stato membro , è preso in considerazione soltanto il primo periodo ;
c ) quando un periodo di assicurazione diverso da un periodo assimilato compiuto sotto la legislazione di uno Stato membro coincide con un periodo assimilato ai sensi della legislazione di un altro Stato membro , è preso in considerazione soltanto il primo periodo ;
d ) ogni periodo assimilato ai sensi della legislazione di due o più Stati membri è preso in considerazione soltanto dall'istituzione dello Stato membro alla legislazione del quale l'assicurato è stato soggetto a titolo obbligatorio da ultimo prima di detto periodo ; nel caso in cui l'assicurato non sia stato soggetto a titolo obbligatorio alla legislazione di uno Stato membro prima di detto periodo , quest'ultimo è preso in considerazione dall'istituzione dello Stato membro alla legislazione del quale è stato soggetto a titolo obbligatorio per la prima volta dopo detto periodo ;
e ) nel caso in cui non sia possibile determinare in modo preciso l'epoca alla quale taluni periodi di assicurazione sono stati compiuti sotto la legislazione di uno Stato membro , si presume che tali periodi di assicurazione non si sovrappongano a periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione di un altro Stato membro e di essi si tiene conto nella misura in cui possono utilmente essere presi in considerazione ;
f ) nel caso in cui , secondo la legislazione di uno Stato membro , taluni periodi di assicurazione siano presi in considerazione solamente se sono stati compiuti entro un dato termine , l'istituzione che applica tale legislazione .
i ) tiene conto dei periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione di un altro Stato membro solamente se sono stati compiuti entro tale termine , oppure
ii ) prolunga tale termine per la durata dei periodi di assicurazione compiuti in tutto o in parte entro detto termine sotto la legislazione di un altro Stato membro quando si tratta di periodi di assicurazione che comportano unicamente , in base alla legislazione del secondo Stato membro , la sospensione del termine entro il quale i periodi di assicurazione debbono essere compiuti .
2 . I periodi di assicurazione compiuti sotto una legislazione di uno Stato membro non compresa nel campo di applicazione del regolamento , ma che sono presi in considerazione ai sensi di una legislazione di tale Stato membro compresa nel campo di applicazione del regolamento , sono considerati come periodi di assicurazione da prendere in considerazione ai fini della totalizzazione .
3 . Quando i periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione di uno Stato membro sono espressi in unità diverse da quelle utilizzate dalla legislazione di un altro Stato membro , la conversione necessaria ai fini della totalizzazione si effettua secondo le seguenti regole :
a ) se il lavoratore è stato soggetto al regime della settimana di sei giorni :
i ) un giorno equivale a otto ore e viceversa ,
ii ) sei giorni equivalgono ad una settimana e viceversa ,
iii ) ventisei giorni equivalgono ad un mese e viceversa ,
iv ) tre mesi o tredici settimane o settantotto giorni equivalgono ad un trimestre e viceversa ,
v ) per la conversione delle settimane in mesi e viceversa , le settimane ed i mesi sono convertiti in giorni ,
vi ) l'applicazione delle regole precedenti non puo comportare l'assunzione , per l'insieme dei periodi di assicurazione compiuti nel corso di un anno civile , di un totale superiore a trecentododici giorni o cinquantadue settimane o dodici mesi o quattro trimestri ;
b ) se il lavoratore è stato soggetto al regime della settimana di cinque giorni :
i ) un giorno equivale a nove ore e viceversa ,
ii ) cinque giorni equivalgono ad una settimana e viceversa ,
iii ) ventidue giorni equivalgono ad un mese e viceversa ,
iv ) tre mesi o tredici settimane o sessantasei giorni equivalgono ad un trimestre e viceversa ,
v ) per la conversione di settimane in mesi e viceversa , le settimane e i mesi sono convertiti in giorni ,
vi ) l'applicazione delle regole precedenti non puo comportare l'assunzione , per l'insieme dei periodi di assicurazione compiuti nel corso di un anno civile , di un totale superiore a duecentosessantaquattro giorni o cinquantadue settimane o dodici mesi o quattro trimestri .
CAPITOLO 2
MALATTIA E MATERNITA
Applicazione dell'articolo 18 del regolamento
Articolo 16
Attestato dei periodi di assicurazione
1 . Per beneficiare delle disposizioni dell'articolo 18 del regolamento , il lavoratore è tenuto a presentare all'istituzione competente un attestato in cui siano indicati i periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione alla quale è stato anteriormente soggetto da ultimo .
2 . Tale attestato è rilasciato , a richiesta del lavoratore , dall'istituzione o dalle istituzioni dello Stato membro alla cui legislazione egli è stato anteriormente soggetto da ultimo . Se non presenta detto attestato l'istituzione competente si rivolge a questa o queste istituzioni per ottenerlo .
3 . Le disposizioni dei paragrafi 1 e 2 sono applicabili per analogia se è necessario tener conto di periodi di assicurazione compiuti anteriormente sotto la legislazione di ogni altro Stato membro per soddisfare alle condizioni richieste dalla legislazione dello Stato competente .
Applicazione dell'articolo 19 del regolamento
Articolo 17
Prestazioni in natura in caso di residenza in uno Stato membro diverso dallo Stato competente
1 . Per beneficiare delle prestazioni in natura ai sensi dell'articolo 19 del regolamento , il lavoratore è tenuto a farsi iscrivere , assieme ai familiari , presso l'istituzione del luogo di residenza , presentando un attestato in cui si certifichi che ha diritto a dette prestazioni in natura per sé e per i suoi familiari . Tale attestato è rilasciato dall'istituzione competente , sulla base delle informazioni fornite dal datore di lavoro , se del caso . Se il lavoratore o i suoi familiari non presentano tale attestato , l'istituzione del luogo di residenza si rivolge all'istituzione competente per ottenerlo .
2 . Tale attestato rimane valido finché l'istituzione del luogo di residenza non ha ricevuto notifica del suo annullamento . Tuttavia , quando tale attestato è rilasciato da un'istituzione francese , è valido soltanto per un periodo di tre mesi a decorrere dalla data del rilascio e deve essere rinnovato ogni tre mesi .
3 . Se il lavoratore ha la qualità di lavoratore stagionale , l'attestato di cui al paragrafo 1 è valido per tutta la durata prevista del lavoro stagionale , a meno che l'istituzione competente nel frattempo non ne notifichi l'annullamento all'istituzione del luogo di residenza .
4 . L'istituzione del luogo di residenza informa l'istituzione competente di ogni iscrizione alla quale ha proceduto in conformità delle disposizioni del paragrafo 1 .
5 . Per ogni domanda di prestazioni in natura , l'interessato presenta i documenti giustificativi richiesti per la concessione delle prestazioni in natura dalla legislazione dello Stato membro nel cui territorio risiede .
6 . In caso di ricovero in ospedale , l'istituzione del luogo di residenza notifica all'istituzione competente , entro tre giorni a decorrere dalla data in cui ne ha avuto conoscenza , la data di entrata in ospedale e la probabile durata della degenza , nonché la data di uscita . Tuttavia , tale notifica non è necessaria quando le spese relative alle prestazioni in natura sono oggetto di un rimborso forfettario all'istituzione del luogo di residenza .
7 . L'istituzione del luogo di residenza avverte preliminarmente l'istituzione competente di qualsiasi decisione relativa alla concessione di prestazioni in natura iscritte nell'elenco di cui all'articolo 24 , paragrafo 2 del regolamento . L'istituzione competente dispone di un termine di quindici giorni a decorrere dall'invio di questo avviso per notificare eventualmente la sua opposizione motivata ; l'istituzione del luogo di residenza concede le prestazioni in natura se non ha ricevuto opposizione allo scadere del termine suddetto . Qualora tali prestazioni in natura debbano essere concesse in caso di assoluta urgenza , l'istituzione del luogo di residenza ne informa senza indugio l'istituzione competente . Tuttavia , non è necessario notificare l'opposizione motivata quando le spese relative alle prestazioni in natura sono oggetto di un rimborso forfettario all'istituzione del luogo di residenza .
8 . Il lavoratore o i suoi familiari sono tenuti ad informare l'istituzione del luogo di residenza di qualsiasi cambiamento intervenuto nella loro situazione che possa modificare il diritto alle prestazioni in natura , in particolare l'abbandono o il cambiamento di occupazione del lavoratore , ovvero qualsiasi trasferimento della residenza o della dimora di quest'ultimo o di un suo familiare . L'istituzione competente inoltre informa l'istituzione del luogo di residenza della cessazione dell'iscrizione o della fine dei diritti a prestazioni in natura del lavoratore . L'istituzione del luogo di residenza puo chiedere in qualsiasi momento all'istituzione competente di fornirle tutte le informazioni relative all'iscrizione o ai diritti a prestazioni in natura del lavoratore .
9 . Due o più Stati membri o le autorità competenti di tali Stati membri possono concordare altre modalità di applicazione , previo parere della Commissione amministrativa .
Articolo 18
Prestazioni in denaro in caso di residenza in uno Stato membro diverso dallo Stato competente
1 . Per beneficiare delle prestazioni in denaro ai sensi dell'articolo 19 , paragrafo 1 , lettera b ) del regolamento , il lavoratore è tenuto a rivolgersi , entro tre giorni dall'inizio della incapacità al lavoro , all'istituzione del luogo di residenza presentando un avviso di interruzione del lavoro o , se la legislazione applicata dall'istituzione competente o dall'istituzione del luogo di residenza lo prevede , un certificato di incapacità al lavoro rilasciato dal medico curante .
2 . Se i medici curanti del paese di residenza non rilasciano certificati d'incapacità al lavoro , il lavoratore si rivolge direttamente all'istituzione del luogo di residenza entro i termini fissati dalla legislazione che essa applica .
Questa istituzione fa procedere immediatamente all'accertamento medico dell'incapacità al lavoro ed alla compilazione del certificato di cui al paragrafo 1 . Tale certificato , nel quale si precisa la durata probabile dell'incapacità , è trasmesso , senza indugio , alla istituzione competente .
3 . Nei casi in cui non si applichi il paragrafo 2 , l'istituzione del luogo di residenza procede , non appena possibile e comunque entro tre giorni dalla data alla quale il lavoratore si è rivolto ad essa , al controllo medico del lavoratore come se si trattasse di un proprio assicurato . Il rapporto del medico di controllo , che indica in particolare la durata probabile dell'incapacità al lavoro , è trasmesso dall'istituzione del luogo di residenza all'istituzione competente entro tre giorni dalla data del controllo .
4 . L'istituzione del luogo di residenza procede successivamente , se necessario , al controllo amministrativo o sanitario del lavoratore come se si trattasse di un proprio assicurato . Non appena costati che il lavoratore è in grado di riprendere il lavoro , essa avverte senza indugio il lavoratore nonché l'istituzione competente , indicando la data alla quale prende fine l'incapacità del lavoratore . Ferme restando le disposizioni del paragrafo 6 , la notifica al lavoratore ha il valore di decisione presa per conto dell'istituzione competente .
5 . L'istituzione competente conserva comunque la facoltà di far procedere al controllo del lavoratore da parte di un medico di sua scelta .
6 . Se l'istituzione competente decide di rifiutare le prestazioni in denaro perché il lavoratore non si è assoggettato alle formalità previste dalla legislazione del paese di residenza o se constata che il lavoratore è in grado di riprendere il lavoro , essa notifica tale decisione al lavoratore e ne trasmette simultaneamente copia all'istituzione del luogo di residenza .
7 . Quando il lavoratore riprende il lavoro , ne avverte l'istituzione competente se cio è previsto dalla legislazione applicata da tale istituzione .
8 . L'istituzione competente corrisponde le prestazioni in denaro con i mezzi adeguati , in particolare mediante vaglia postale internazionale , e ne avverte l'istituzione del luogo di residenza ed il lavoratore . Se le prestazioni in denaro sono corrisposte dall'istituzione del luogo di residenza per conto dell'istituzione competente , quest'ultima informa il lavoratore in merito ai suoi diritti e comunica all'istituzione del luogo di residenza l'importo delle prestazioni in denaro , le date alle quali debbono essere corrisposte , nonché la durata massima di concessione prevista dalla legislazione dello Stato competente .
9 . Due o più Stati membri o le autorità competenti di tali Stati membri possono concordare altre modalità di applicazione , previo parere della Commissione amministrativa .
Applicazione dell'articolo 20 del regolamento
Articolo 19
Disposizioni particolari per i lavoratori frontalieri e i loro familiari
Se si tratta di lavoratori frontalieri o di loro familiari , i medicinali , fasciature , occhiali , piccoli apparecchi , analisi ed esami di laboratorio possono essere forniti o effettuati soltanto nel territorio dello Stato membro in cui sono stati prescritti , secondo le disposizioni della legislazione di questo Stato membro .
Applicazione dell'articolo 22 del regolamento
Articolo 20
Prestazioni in natura in caso di dimora in uno Stato membro diverso dallo Stato competente _ Caso particolare dei lavoratori distaccati e dei lavoratori dei trasporti internazionali , nonché dei loro familiari
1 . Per beneficiare delle prestazioni in natura , per sé stesso o per i familiari che l'accompagnano nel luogo di distacco , il lavoratore di cui all'articolo 14 , paragrafo 1 , lettera a ) i ) , o paragrafo 2 , lettera a ) del regolamento , è tenuto a presentare all'istituzione del luogo di dimora il certificato previsto all'articolo 11 del regolamento di applicazione . Quando il lavoratore ha presentato questo certificato , si presume che soddisfi alle condizioni di apertura del diritto alle prestazioni in natura .
2 . Per beneficiare delle prestazioni in natura , per se stesso o per i familiari che l'accompagnano , il lavoratore dei trasporti internazionali di cui all'articolo 14 , paragrafo 1 , lettera b ) del regolamento , che si trova nell'esercizio della propria attività nel territorio di uno Stato membro diverso dallo Stato competente , è tenuto a presentare al più presto possibile all'istituzione del luogo di dimora un attestato speciale rilasciato dal datore di lavoro o da un suo incaricato nel corso del mese civile della sua presentazione o dei due mesi civili precedenti . Tale attestato indica , in particolare , la data dalla quale il lavoratore è alle dipendenze di detto datore di lavoro , nonché la denominazione e la sede dell'istituzione competente ; tuttavia se , secondo la legislazione dello Stato competente , il datore di lavoro non è tenuto a conoscere l'istituzione competente , il lavoratore è tenuto ad indicare per iscritto la denominazione e la sede di questa istituzione all'atto della presentazione della domanda all'istituzione del luogo di dimora . Quando il lavoratore ha presentato tale attestato , si presume che soddisfi alle condizioni di apertura del diritto alle prestazioni in natura . Se il lavoratore non è in grado di rivolgersi all'istituzione del luogo di dimora prima del trattamento medico , beneficia nondimeno di questo trattamento su presentazione di detto attestato , come se fosse assicurato presso tale istituzione .
3 . L'istituzione del luogo di dimora si rivolge entro tre giorni all'istituzione competente per sapere se l'interessato soddisfa alle condizioni di apertura del diritto alle prestazioni in natura . Essa è tenuta a corrispondere le prestazioni in natura sino a che le sia pervenuta la risposta dell'istituzione competente e al massimo per un periodo di trenta giorni .
4 . L'istituzione competente invia la sua risposta all'istituzione del luogo di dimora entro dieci giorni dalla data di ricezione della domanda di tale istituzione . Se la risposta è affermativa , l'istituzione competente indica , se del caso , la durata massima di concessione delle prestazioni in natura , quale è prevista dalla legislazione da essa applicata e l'istituzione del luogo di dimora continua a corrispondere le prestazioni .
5 . Invece del certificato o dell'attestato previsti rispettivamente ai paragrafi 1 e 2 , i lavoratori di cui a tali paragrafi possono presentare all'istituzione del luogo di dimora un attestato che certifichi che le condizioni di apertura del diritto alle prestazioni in natura sono soddisfatte . Tale attestato , che è rilasciato dall'istituzione competente , indica in particolare , se del caso , la durata massima di concessione delle prestazioni in natura , quale è prevista dalla legislazione dello Stato competente . In tal caso , le disposizioni dei paragrafi 1 , 2 , 3 e 4 non sono applicabili .
6 . Le disposizioni dell'articolo 17 , paragrafi 6 , 7 e 9 del regolamento di applicazione sono applicabili per analogia .
7 . Le prestazioni in natura corrisposte in virtù della presunzione di cui ai paragrafi 1 o 2 sono oggetto del rimborso previsto all'articolo 36 , paragrafo 1 del regolamento .
Articolo 21
Prestazioni in natura in caso di dimora in uno Stato membro diverso dallo Stato competente _ Lavoratori diversi da quelli di cui all'articolo 20 del regolamento di applicazione
1 . Per beneficiare delle prestazioni in natura ai sensi dell'articolo 22 , paragrafo 1 , lettera a ) , i ) , del regolamento , salvo i casi di cui all'articolo 20 del regolamento di applicazione , il lavoratore è tenuto a presentare all'istituzione del luogo di dimora un attestato che certifichi che ha diritto alle prestazioni in natura . Questo attestato , che è rilasciato dall'istituzione competente a richiesta del lavoratore , possibilemente prima che questi lasci il territorio dello Stato membro in cui risiede , indica in particolare , se del caso , la durata massima di concessione delle prestazioni in natura , quale è prevista dalla legislazione dello Stato competente . Se il lavoratore non presenta detto attestato , l'istituzione del luogo di dimora si rivolge all'istituzione competente per ottenerlo .
2 . Le disposizioni dell'articolo 17 , paragrafi 6 , 7 e 9 del regolamento di applicazione sono applicabili per analogia .
Articolo 22
Prestazioni in natura ai lavoratori in caso di trasferimento di residenza o di ritorno nel paese di residenza , nonché ai lavoratori autorizzati a recarsi in un altro Stato membro per ricevervi delle cure
1 . Per beneficiare delle prestazioni in natura ai sensi dell'articolo 22 , paragrafo 1 , lettera b ) , i ) del regolamento , il lavoratore è tenuto a presentare all'istituzione del luogo di residenza un attestato che certifichi che è autorizzato a conservare il beneficio di dette prestazioni . Tale attestato , che è rilasciato dall'istituzione competente , indica in particolare , se del caso , la durata massima per la quale le prestazioni in natura possono ancora essere corrisposte , secondo le disposizioni della legislazione dello Stato competente . L'attestato puo essere rilasciato dopo la partenza e su richiesta del lavoratore , quando non ha potuto essere rilasciato prima , per motivi di forza maggiore .
2 . Le disposizioni dell'articolo 17 , paragrafi 6 , 7 e 9 del regolamento di applicazione sono applicabili per analogia .
3 . Le disposizioni dei paragrafi 1 e 2 sono applicabili per analogia per la corresponsione delle prestazioni in natura nel caso di cui all'articolo 22 , paragrafo 1 , lettera e ) , i ) , del regolamento .
Articolo 23
Prestazioni in natura ai familiari
Le disposizioni dell'articolo 21 o dell'articolo 22 del regolamento di applicazione , secondo i casi , sono applicabili per analogia per la concessione delle prestazioni in natura ai familiari di cui all'articolo 22 , paragrafo 3 del regolamento .
Articolo 24
Prestazioni in denaro ai lavoratori in caso di dimora in uno Stato membro diverso dallo Stato competente
Per beneficiare delle prestazioni in denaro ai sensi dell'articolo 22 , paragrafo 1 , lettera a ) , ii ) del regolamento , le disposizioni dell'articolo 18 del regolamento di applicazione sono applicabili per analogia . Tuttavia , fatto salvo l'obbligo di presentare un certificato di incapacità al lavoro , il lavoratore che dimora nel territorio di uno Stato membro senza esercitarvi un'attività professionale non è tenuto a presentare l'avviso di interruzione del lavoro di cui all'articolo 18 , paragrafo 1 del regolamento di applicazione .
Applicazione dell'articolo 23 , paragrafo 3 del regolamento
Articolo 25
Attestato relativo ai familiari da prendere in considerazione per il calcolo delle prestazioni in denaro
1 . Per beneficiare delle disposizioni dell'articolo 23 , paragrafo 3 del regolamento , il lavoratore è tenuto a presentare all'istituzione competente un attestato relativo ai familiari che hanno la residenza nel territorio di uno Stato membro diverso da quello in cui si trova detta istituzione .
2 . Tale attestato è rilasciato dall'istituzione del luogo di residenza dei familiari .
Esso è valido per un periodo di dodici mesi a decorrere dalla data del rilascio . Puo essere rinnovato e , in tal caso , la durata di validità decorre dalla data del rinnovo .
Il lavoratore è tenuto a notificare immediatamente all'istituzione competente ogni fatto che renda necessario modificare detto attestato . La modifica ha effetto dal giorno in cui tale fatto si è verificato .
3 . In luogo dell'attestato di cui al paragrafo 1 , l'istituzione competente puo chiedere al lavoratore documenti recenti di stato civile , relativi ai familiari che hanno la residenza nel territorio di uno Stato membro diverso da quello in cui si trova detta istituzione .
Applicazione dell'articolo 25 , paragrafo 1 del regolamento
Articolo 26
Prestazioni ai disoccupati che si recano in uno Stato membro diverso dallo Stato competente per cercarvi un'occupazione
1 . Per beneficiare , per se stesso e per i propri familiari , delle prestazioni in natura e in denaro ai sensi dell'articolo 25 , paragrafo 1 del regolamento , il disoccupato è tenuto a presentare all'istituzione di assicurazione malattia del luogo in cui si è recato , un attestato che deve richiedere prima della partenza all'istituzione competente dell'assicurazione malattia . Se il disoccupato non presenta tale attestato , l'istituzione del luogo in cui si è recato si rivolge all'istituzione competente per ottenerlo . L'attestato deve certificare l'esistenza del diritto a dette prestazioni , alle condizioni di cui all'articolo 69 , paragrafo 1 , lettera a ) del regolamento , indicare la durata del diritto tenuto conto delle disposizioni dell'articolo 69 , paragrafo 1 , lettera c ) del regolamento e precisare l'importo delle prestazioni in denaro da corrispondere , se del caso , a titolo dell'assicurazione malattia , per la durata suddetta , in caso di incapacità al lavoro o di ospedalizzazione .
2 . L'istituzione di assicurazione disoccupazione del luogo in cui si è recato il disoccupato certifica , su una copia dell'attestato di cui all'articolo 83 del regolamento di applicazione da trasmettere all'istituzione di assicurazione malattia del medesimo luogo , l'esistenza delle condizioni enunciate all'articolo 69 , paragrafo 1 , lettera b ) del regolamento e precisa la data dalla quale tali condizioni si verificano , nonché la data dalla quale il disoccupato beneficia delle prestazioni dell'assicurazione disoccupazione per conto dell'istituzione competente .
Tale attestato è valido per il periodo previsto dall'articolo 69 , paragrafo 1 , lettera c ) del regolamento , fino a quando sono soddisfatte le condizioni richieste . L'istituzione di assicurazione disoccupazione del luogo in cui si è recato il disoccupato informa , entro tre giorni , detta istituzione di assicurazione malattia se tali condizioni non sono più soddisfatte .
3 . Le disposizioni dell'articolo 17 , paragrafi 6 e 7 del regolamento di applicazione sono applicabili per analogia .
Applicazione dell'articolo 25 , paragrafo 3 del regolamento
Articolo 27
Prestazioni in natura ai familiari di disoccupati in caso di residenza in uno Stato membro diverso dallo Stato competente
Le disposizioni dell'articolo 17 del regolamento di applicazione sono applicabili per analogia ai fini della concessione delle prestazioni in natura ai familiari di disoccupati quando tali familiari hanno la residenza nel territorio di uno Stato membro diverso dallo Stato competente . Al momento dell'iscrizione dei familiari di disoccupati che beneficiano di prestazioni ai sensi dell'articolo 69 , paragrafo 1 del regolamento , deve essere presentato l'attestato di cui all'articolo 26 , paragrafo 1 del regolamento di applicazione . Tale attestato è valido per la durata della concessione delle prestazioni previste dall'articolo 69 , paragrafo 1 del regolamento .
Applicazione dell'articolo 26 del regolamento
Articolo 28
Prestazioni in natura ai richiedenti la pensione o la rendita e ai loro familiari
1 . Per beneficiare delle prestazioni in natura nel territorio dello Stato membro in cui risiede , ai sensi dell'articolo 26 , paragrafo 1 del regolamento , il richiedente è tenuto a farsi iscrivere , come pure i suoi familiari , presso l'istituzione del luogo di residenza , presentando un attestato che certifichi che ha diritto a dette prestazioni per sé e per i suoi familiari , ai sensi della legislazione di un altro Stato membro . Tale attestato è rilasciato dall'istituzione di questo altro Stato membro che è competente per le prestazioni in natura .
2 . L'istituzione del luogo di residenza avverte l'istituzione che ha rilasciato l'attestato di ogni iscrizione da essa effettuata in conformità alle disposizioni del paragrafo 1 .
Applicazione dell'articolo 28 del regolamento
Articolo 29
Prestazioni in natura ai titolari di pensioni o di rendite ed ai loro familiari che non hanno la residenza in uno Stato membro ai sensi della cui legislazione hanno diritto a prestazioni
1 . Per beneficiare delle prestazioni in natura nel territorio dello Stato membro in cui risiede , ai sensi dell'articolo 28 , paragrafo 1 del regolamento , il titolare di pensione o di rendita è tenuto a farsi iscrivere , come pure i suoi familiari , presso l'istituzione del luogo di residenza , presentando un attestato che certifichi che ha diritto a dette prestazioni , per sé e per i suoi familiari , ai sensi della legislazione o di una delle legislazioni al cui titolo è dovuta una pensione o rendita . PER LA CONTINUAZIONE DEL TESTO VEDI SOTTO NUMERO : 372R0574.1
2 . Questo attestato è rilasciato , a richiesta del titolare , dall'istituzione o da una delle istituzioni debitrici di pensione o di rendita o , se del caso dall'istituzione cui spetta decidere sul diritto alle prestazioni in natura , non appena il titolare abbia soddisfatto alle condizioni di apertura del diritto a tali prestazioni . Se il titolare non presenta l'attestato , l'istituzione del luogo di residenza si rivolge , per ottenerlo , all'istituzione o alle istituzioni debitrici di pensione o di rendita o , se del caso , all'istituzione a cio abilitata . In attesa di ricevere tale attestato , l'istituzione del luogo di residenza puo procedere ad un'iscrizione provvisoria del titolare e dei suoi familiari sulla base dei documenti giustificativi da essa riconosciuti . Detta iscrizione è opponibile all'istituzione cui spetta l'onere delle prestazioni in natura soltanto quando quest'ultima istituzione ha rilasciato l'attestato previsto al paragrafo 1 .
3 . L'istituzione del luogo di residenza avverte l'istituzione che ha rilasciato l'attestato di cui al paragrafo 1 di ogni iscrizione da essa effettuata in conformità delle disposizioni di detto paragrafo .
4 . Ad ogni domanda di prestazioni in natura , si deve fornire all'istituzione del luogo di residenza la prova , mediante ricevuta o talloncino del mandato corrispondente all'ultimo pagamento effettuato , che il titolare continua ad avere diritto a una pensione o rendita .
5 . Il titolare o i suoi familiari sono tenuti ad informare l'istituzione del luogo di residenza di ogni cambiamento nella loro situazione che possa modificare il diritto alle prestazioni in natura e , in particolare , di ogni sospensione o soppressione della pensione o della rendita e di ogni trasferimento della loro residenza . Le istituzioni debitrici della pensione o della rendita informano altresì di tali cambiamenti l'istituzione del luogo di residenza del titolare .
6 . La commissione amministrativa fissa , se necessario , le modalità che permettono di determinare l'istituzione cui spetta l'onere delle prestazioni in natura nel caso di cui all'articolo 28 , paragrafo 2 , lettera b ) del regolamento .
Applicazione dell'articolo 29 del regolamento
Articolo 30
Prestazioni in natura ai familiari che hanno la residenza in uno Stato membro diverso da quello in cui risiede il titolare di pensione o di rendita
1 . Per beneficiare delle prestazioni in natura nel territorio dello Stato membro in cui risiedono ai sensi dell'articolo 29 , paragrafo 1 del regolamento , i familiari sono tenuti a farsi iscrivere presso l'istituzione del luogo di residenza presentando i documenti giustificativi richiesti dalla legislazione applicata da detta istituzione per la concessione di tali prestazioni ai familiari di un titolare di pensione o rendita , nonché un attestato che certifichi che il titolare ha diritto alle prestazioni in natura per sé e per i suoi familiari . Tale attestato , che è rilasciato dall'istituzione del luogo di residenza del titolare , rimane valido finché l'istituzione del luogo di residenza dei familiari non ha ricevuto notifica del suo annullamento . Tuttavia , quando tale attestato è rilasciato da un'istituzione francese , è valido soltanto per i dodici mesi a decorrere dalla data del rilascio e deve essere rinnovato ogni anno .
2 . A ogni domanda di prestazioni in natura , i familiari sono tenuti a presentare all'istituzione del luogo di residenza l'attestato di cui al paragrafo 1 , se la legislazione da essa applicata prevede che tale domanda deve essere accompagnata dal documento attestante il diritto alla pensione o alla rendita .
3 . L'istituzione del luogo di residenza del titolare informa l'istituzione del luogo di residenza dei familiari della sospensione o soppressione della pensione o della rendita e di ogni trasferimento di residenza del titolare . L'istituzione del luogo di residenza dei familiari puo in ogni momento chiedere all'istituzione del luogo di residenza del titolare di fornirle tutte le informazioni concernenti il diritto alle prestazioni in natura .
4 . I familiari sono tenuti ad informare l'istituzione del luogo di residenza di ogni cambiamento nella loro situazione che possa modificare il diritto alle prestazioni in natura e , in particolare , di ogni trasferimento di residenza .
Applicazione dell'articolo 31 del regolamento
Articolo 31
Prestazioni in natura ai titolari di pensioni o rendite ed ai loro familiari in caso di dimora in uno Stato membro diverso da quello in cui hanno la residenza
1 . Per beneficiare delle prestazioni in natura ai sensi dell'articolo 31 del regolamento , il titolare di pensione o di rendita deve presentare all'istituzione del luogo di dimora un attestato che certifichi che ha diritto a dette prestazioni . Questo attestato , che è rilasciato dall'istituzione del luogo di residenza del titolare , se possibile prima che lasci il territorio dello Stato membro in cui risiede , indica , in particolare , se del caso , la durata massima di concessione delle prestazioni in natura , quale è prevista dalla legislazione di detto Stato membro . Se il titolare non presenta detto attestato , l'istituzione del luogo di dimora si rivolge all'istituzione del luogo di residenza per ottenerlo .
2 . Le disposizioni dell'articolo 17 , paragrafi 6 , 7 e 9 del regolamento di applicazione sono applicabili per analogia . In questo caso l'istituzione del luogo di residenza del titolare di pensione o di rendita è considerata istituzione competente .
3 . Le disposizioni dei paragrafi precedenti 1 e 2 sono applicabili per analogia per la concessione delle prestazioni in natura ai familiari di cui all'articolo 31 del regolamento .
Applicazione dell'articolo 35 , paragrafo 1 del regolamento
Articolo 32
Istituzioni alle quali possono rivolgersi i lavoratori delle miniere e delle imprese assimilate , nonché i loro familiari in caso di dimora o residenza in uno Stato membro diverso dallo Stato competente
1 . Nei casi di cui all'articolo 35 , paragrafo 1 del regolamento e quando , nel paese di dimora o residenza , le prestazioni previste dal regime di assicurazione malattia o maternità dal quale dipendono i lavoratori manuali dell'industria siderurgica sono equivalenti a quelle previste dal regime speciale dei lavoratori delle miniere e delle imprese assimilate , i lavoratori di questa categoria e i loro familiari possono rivolgersi all'istituzione più vicina , nel territorio dello Stato membro in cui hanno la dimora o la residenza , indicata nell'allegato 3 del regolamento di applicazione , anche se si tratta di un'istituzione del regime applicabile ai lavoratori manuali dell'industria siderurgica , che in tal caso è tenuta a corrispondere le prestazioni .
2 . Quando le prestazioni previste dal regime speciale dei lavoratori delle miniere e delle imprese assimilate sono più vantaggiose , questi lavoratori e i loro familiari hanno la facoltà di rivolgersi all'istituzione incaricata di applicare questo regime , oppure all'istituzione più vicina nel territorio dello Stato membro in cui hanno la dimora o la residenza , che applica il regime dei lavoratori manuali dell'industria siderurgica . In quest'ultimo caso , l'istituzione in questione è tenuta a richiamare l'attenzione dell'interessato sul fatto che rivolgendosi all'istituzione incaricata di applicare detto regime speciale otterrebbe prestazioni più vantaggiose ; essa deve inoltre indicargli la denominazione e l'indirizzo di questa istituzione .
Applicazione dell'articolo 35 , paragrafo 3 del regolamento
Articolo 33
Presa in considerazione del periodo durante il quale sono già state corrisposte prestazioni da parte dell'istituzione di un altro Stato membro
Per l'applicazione delle disposizioni dell'articolo 35 , paragrafo 3 del regolamento , l'istituzione di uno Stato membro tenuta a corrispondere prestazioni puo chiedere all'istituzione di un altro Stato membro di comunicarle informazioni relative al periodo durante il quale quest'ultima istituzione ha già corrisposto prestazioni per lo stesso caso di malattia o maternità .
Articolo 34
Rimborso da parte dell'istituzione competente di uno Stato membro delle spese sostenute durante la dimora in un altro Stato membro
1 . Se le formalità previste all'articolo 20 , paragrafi 1 , 2 e 5 ed agli articoli 21 , 23 e 31 del regolamento di applicazione non hanno potuto essere espletate durante la dimora nel territorio di uno Stato membro diverso dallo Stato competente , le spese sostenute sono rimborsate , a richiesta del lavoratore , dall'istituzione competente alle tariffe di rimborso applicate dall'istituzione del luogo di dimora .
2 . L'istituzione del luogo di dimora è tenuta a fornire all'istituzione competente che lo richieda le necessarie indicazioni in merito a tali tariffe .
CAPITOLO 3
INVALIDITA , VECCHIAIA E MORTE ( PENSIONI )
Presentazione e istruttoria delle domande di prestazioni
Articolo 35
Domande di prestazioni d'invalidità nel caso in cui il lavoratore sia stato assicurato esclusivamente ai sensi delle legislazioni di cui all'allegato III del regolamento , nonché nel caso di cui all'articolo 40 , paragrafo 2 del regolamento
1 . Per beneficiare delle prestazioni ai sensi degli articoli 37 , 38 e 39 , del regolamento , ivi compresi i casi di cui all'articolo 40 , paragrafo 2 , all'articolo 41 , paragrafo 1 e all'articolo 42 , paragrafo 2 del regolamento , il lavoratore è tenuto a presentare domanda all'istituzione dello Stato membro alla cui legislazione era soggetto al momento in cui si sono verificati l'incapacità al lavoro seguita da invalidità o l'aggravamento dell'invalidità , oppure all'istituzione del luogo di residenza , che trasmette quindi la domanda alla prima istituzione indicandone la data di presentazione ; questa data è considerata come data di presentazione della domanda alla prima istituzione . Tuttavia , se sono state concesse prestazioni in denaro a titolo dell'assicurazione malattia , la data di scadenza del periodo di concessione delle prestazioni in denaro deve essere considerata , se del caso , come data di presentazione della domanda di pensione .
2 . Nel caso di cui all'articolo 41 , paragrafo 1 , lettera b ) del regolamento , l'istituzione alla quale il lavoratore è stato iscritto da ultimo comunica all'istituzione inizialmente debitrice delle prestazioni l'importo e la data di decorrenza delle prestazioni dovute ai sensi della legislazione da essa applicata . A decorrere da questa data , le prestazioni dovute prima dell'aggravamento dell'invalidità sono soppresse o ridotte a concorrenza del complemento di cui all'articolo 41 , paragrafo 1 , lettera c ) del regolamento .
3 . Nel caso di cui all'articolo 41 , paragrafo 1 , lettera d ) del regolamento , le disposizioni del paragrafo 2 non sono applicabili . In tale caso l'istituzione alla quale il lavoratore è stato iscritto da ultimo si rivolge all'istituzione olandese per conoscere l'importo dovuto da questa istituzione .
Articolo 36
Domande di prestazioni di vecchiaia , ai superstiti ( eccetto le prestazioni per orfani ) , nonché di prestazioni di invalidità nei casi non contemplati dall'articolo 35 del regolamento di applicazione
1 . Per beneficiare delle prestazioni ai sensi degli articoli da 40 a 51 del regolamento , salvo i casi di cui all'articolo 35 del regolamento di applicazione , il richiedente è tenuto a presentare domanda all'istituzione del luogo di residenza secondo le modalità determinate dalla legislazione applicata da detta istituzione . Se il lavoratore non ha compiuto periodi di assicurazione sotto questa legislazione , l'istituzione del luogo di residenza trasmette la domanda all'istituzione dello Stato membro alla cui legislazione il lavoratore è stato soggetto da ultimo indicandone la data di presentazione . Tale data è considerata come data di presentazione della domanda presso quest'ultima istituzione .
2 . Quando il richiedente risiede nel territorio di uno Stato membro sotto la cui legislazione il lavoratore non ha compiuto periodi di assicurazione , puo rivolgere la domanda all'istituzione dello Stato membro alla cui legislazione il lavoratore è stato soggetto da ultimo .
3 . Quando il richiedente risiede nel territorio di uno Stato che non è uno Stato membro , è tenuto a presentare la domanda all'istituzione competente di quello Stato membro alla cui legislazione il lavoratore è stato soggetto da ultimo .
Nel caso in cui il richiedente presenti la domanda all'istituzione dello Stato membro di cui è cittadino , quest'ultima la trasmette all'istituzione competente .
4 . Una domanda di prestazioni presentata all'istituzione di uno Stato membro comporta automaticamente la liquidazione concomitante delle prestazioni ai sensi delle legislazioni di tutti gli Stati membri in causa alle cui condizioni il richiedente soddisfa , a meno che , in conformità dell'articolo 44 , paragrafo 2 del regolamento , il richiedente chieda di differire la liquidazione delle prestazioni di vecchiaia che sarebbero acquisite ai sensi della legislazione di uno o più Stati membri .
Articolo 37
Documenti e indicazioni da allegare alle domande di prestazioni di cui all'articolo 36 del regolamento di applicazione
La presentazione delle domande di cui all'articolo 36 del regolamento di applicazione è soggetta alle seguenti regole :
a ) la domanda deve essere accompagnata dai documenti giustificativi richiesti e compilata sul formulario previsto dalla legislazione ,
i ) dello Stato membro nel cui territorio risiede il richiedente , nel caso di cui all'articolo 36 , paragrafo 1 ,
ii ) dello Stato membro alla quale il lavoratore è stato soggetto da ultimo , nel caso di cui all'articolo 36 , paragrafi 2 e 3 ;
b ) l'esattezza delle informazioni fornite dal richiedente deve essere comprovata mediante documenti ufficiali allegati al formulario , o confermata dagli organi competenti dello Stato membro nel cui territorio risiede ;
c ) il richiedente deve indicare , per quanto possibile , l'istituzione o le istituzioni di assicurazione invalidità , vecchiaia o morte ( pensioni ) di ogni Stato membro alle quali il lavoratore è stato iscritto , oppure il datore o i datori di lavoro presso i quali è stato occupato nel territorio di ogni Stato membro , presentando i certificati di lavoro eventualmente in suo possesso ;
d ) se il richiedente , in conformità dell'articolo 44 , paragrafo 2 del regolamento , chiede che si differisca la liquidazione delle prestazioni di vecchiaia che sarebbero acquisite ai sensi della legislazione di uno o più Stati membri , deve precisare ai sensi di quale legislazione chiede le prestazioni .
Articolo 38
Attestato relativo ai familiari da prendere in considerazione per stabilire l'importo della prestazione
1 . Per beneficiare delle disposizioni dell'articolo 39 , paragrafo 4 o dell'articolo 47 , paragrafo 3 del regolamento , il richiedente è tenuto a presentare un attestato relativo ai familiari , eccetto i figli , che hanno la residenza nel territorio di uno Stato membro diverso da quello in cui si trova l'istituzione incaricata di liquidare le prestazioni .
Tale attestato è rilasciato dall'istituzione di assicurazione malattia del luogo di residenza dei familiari o da un'altra istituzione designata dall'autorità competente dello Stato membro nel cui territorio hanno la residenza . Le disposizioni dell'articolo 25 , paragrafo 2 , secondo e terzo comma del regolamento di applicazione sono applicabili per analogia .
In luogo dell'attestato di cui al primo comma , l'istituzione incaricata di liquidare le prestazioni puo esigere dal richiedente documenti recenti di stato civile , relativi ai familiari , ad eccezione dei figli , che hanno la residenza nel territorio di uno Stato membro diverso da quello in cui si trova detta istituzione .
2 . Nel caso di cui al paragrafo 1 , se la legislazione applicata dall'istituzione in causa esige che i familiari coabitino con il titolare di pensione o rendita , la prova che i familiari , quando non soddisfano a tale condizione , sono peraltro prevalentemente a carico del richiedente deve essere fornita mediante documenti comprovanti la trasmissione regolare di una parte della retribuzione .
Articolo 39
Istruttoria delle domande di prestazioni di invalidità nel caso in cui il lavoratore sia stato assicurato esclusivamente ai sensi di legislazioni indicate all'allegato III del regolamento
1 . Se il lavoratore ha presentato una domanda di prestazioni d'invalidità e se l'istituzione costata che le disposizioni di cui all'articolo 37 , paragrafo 1 del regolamento sono applicabili , essa si rivolge , se necessario , all'istituzione alla quale il lavoratore è stato iscritto da ultimo , per ottenere un attestato in cui siano indicati i periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione applicata da quest'ultima istituzione .
2 . Le disposizioni del paragrafo 1 sono applicabili per analogia , se è necessario tener conto di periodi di assicurazione compiuti anteriormente sotto la legislazione di ogni altro Stato membro per soddisfare alle condizioni richieste dalla legislazione dello Stato competente .
3 . Nel caso di cui all'articolo 39 , paragrafo 3 del regolamento , l'istituzione che ha istruito la pratica del lavoratore la trasmette all'istituzione alla quale è stato iscritto da ultimo .
4 . Gli articoli da 41 a 50 del regolamento di applicazione non sono applicabili all'istruttoria delle domande di cui ai paragrafi 1 , 2 e 3 .
Articolo 40
Determinazione del grado d'invalidità
Per determinare il grado d'invalidità , l'istituzione di uno Stato membro prende in considerazione i documenti e i rapporti medici , nonché le informazioni amministrative raccolte dall'istituzione di ogni altro Stato membro . Tuttavia , salvo nel caso in cui le disposizioni dell'articolo 40 , paragrafo 3 del regolamento sono applicabili , ogni istituzione conserva la facoltà di far procedere al controllo del richiedente da parte di un medico di sua scelta .
Istruttoria delle domande di prestazioni di invalidità , di vecchiaia e ai superstiti nei casi di cui all'articolo 36 del regolamento di applicazione
Articolo 41
Determinazione dell'istituzione d'istruttoria
1 . Le domande di prestazioni sono istruite dall'istituzione alla quale sono state presentate o trasmesse conformemente alle disposizioni dell'articolo 36 del regolamento di applicazione . Tale istituzione è designata con il termine " istituzione d'istruttoria " .
2 . L'istituzione d'istruttoria è tenuta a notificare immediatamente a tutte le istituzioni in causa , mediante formulario all'uopo stabilito , le domande di prestazioni affinché esse possano essere istruite simultaneamente e senza indugio da tali istituzioni .
Articolo 42
Formulari da utilizzare per l'istruttoria delle domande di prestazioni
1 . Per l'istruttoria delle domande di prestazioni , l'istituzione d'istruttoria utilizza un formulario sul quale sono riportati , in particolare , la rilevazione ed il riepilogo dei periodi di assicurazione compiuti dal lavoratore sotto le legislazioni di tutti gli Stati membri in causa .
2 . La trasmissione di detti formulari all'istituzione di ogni altro Stato membro sostituisce la trasmissione dei documenti giustificativi .
Articolo 43
Procedura da seguire da parte delle istituzioni in causa per l'istruttoria della domanda
1 . L'istituzione d'istruttoria riporta sul formulario di cui all'articolo 42 , paragrafo 1 del regolamento di applicazione , i periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione che essa applica e trasmette copia di detto formulario all'istituzione di assicurazione invalidità , vecchiaia o morte ( pensioni ) di ogni Stato membro presso la quale il lavoratore è stato iscritto , unendo , se del caso , i certificati di lavoro presentati dal richiedente .
2 . Se vi è solo un'altra istituzione in causa , detta istituzione completa il formulario , indicando :
a ) i periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione che essa applica ;
b ) l'importo della prestazione alla quale il richiedente potrebbe avere diritto per questi soli periodi di assicurazione ;
c ) l'importo teorico e l'importo effettivo delle prestazioni calcolati conformemente alle disposizioni dell'articolo 46 , paragrafo 2 del regolamento .
Il formulario così completato è restituito all'istituzione d'istruttoria .
Se il diritto a prestazioni è aperto tenuto conto dei soli periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione applicata dall'istituzione del secondo Stato membro e se l'importo della prestazione corrispondente a detti periodi di assicurazione puo essere stabilito senza indugio , mentre le operazioni di calcolo di cui alla lettera c ) richiedono un tempo molto più lungo , il formulario è restituito all'istituzione d'istruttoria con le indicazioni di cui alle lettere a ) e b ) ; le indicazioni di cui alla lettera c ) saranno comunicate non appena possibile all'istituzione d'istruttoria .
3 . Se vi sono due o più altre istituzioni in causa , ciascuna delle istituzioni completa il formulario indicando i periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione che essa applica e lo restituisce all'istituzione d'istruttoria .
Se un diritto a prestazioni è aperto tenuto conto dei soli periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione applicata da una o più di tali istituzioni e se l'importo della prestazione corrispondente a detti periodi di assicurazione puo essere stabilito senza indugio , questo importo è comunicato all'istituzione d'istruttoria insieme con i periodi di assicurazione ; se la determinazione di detto importo richiede un certo tempo , esso sarà comunicato all'istituzione d'istruttoria non appena stabilito .
Ricevuti tutti i formulari recanti l'indicazione dei periodi di assicurazione e se del caso , dell'importo o degli importi dovuti in applicazione della legislazione di uno o più Stati membri in causa , l'istituzione d'istruttoria trasmette una copia dei formulari così completati a ciascuna delle istituzioni in causa che vi indicano l'importo teorico e l'importo effettivo delle prestazioni calcolati conformemente alle disposizioni dell'articolo 46 , paragrafo 2 del regolamento e restituiscono il formulario all'istituzione d'istruttoria .
4 . Non appena l'istituzione d'istruttoria , ricevuti i dati di cui ai paragrafi 2 o 3 , costata che possono essere applicate le disposizioni dell'articolo 40 , paragrafo 2 , dell'articolo 48 , paragrafi 2 o 3 del regolamento , avverte le altre istituzioni in causa .
5 . Nel caso di cui all'articolo 37 , lettera d ) del regolamento di applicazione , le istituzioni degli Stati membri alla cui legislazione il richiedente è stato soggetto , alle quali ha chiesto di differire la liquidazione delle prestazioni , riportano sul formulario di cui all'articolo 42 , paragrafo 1 del regolamento di applicazione soltanto i periodi di assicurazione compiuti dal richiedente sotto la legislazione da esse applicata .
Articolo 44
Istituzione abilitata a prendere la decisione relativa allo stato d'invalidità
1 . L'istituzione d'istruttoria è la sola abilitata a prendere la decisione di cui all'articolo 40 , paragrafo 3 del regolamento , in merito allo stato d'invalidità del richiedente , fatte salve le disposizioni dei paragrafi 2 e 3 . Essa prende questa decisione non appena è in grado di stabilire se sono soddisfatte le condizioni di apertura del diritto fissate dalla legislazione che essa applica , tenuto conto , se del caso , delle disposizioni dell'articolo 45 del regolamento . Essa notifica senza indugio tale decisione alle altre istituzioni in causa .
2 . Se le condizioni di apertura del diritto diverse da quelle relative allo stato d'invalidità fissate dalla legislazione che essa applica non sono soddisfatte , tenuto conto delle disposizioni dell'articolo 45 del regolamento , l'istituzione d'istruttoria ne avverte immediatamente l'istituzione competente in materia d'invalidità di quello fra gli altri Stati membri in causa alla cui legislazione il lavoratore è stato soggetto da ultimo . Questa istituzione è abilitata a prendere la decisione relativa allo stato d'invalidità del richiedente se sono soddisfatte le condizioni di apertura del diritto fissate dalla legislazione che essa applica ; essa notifica senza indugio questa decisione alle altre istituzioni in causa .
3 . Se del caso , occorre risalire , alle stesse condizioni , fino all'istituzione competente in materia d'invalidità dello Stato membro alla cui legislazione il lavoratore è stato soggetto per la prima volta .
Articolo 45
Corresponsione di prestazioni a titolo provvisorio e anticipi sulle prestazioni
1 . Se l'istituzione d'istruttoria costata che il richiedente ha diritto a prestazioni ai sensi della legislazione che essa applica senza che sia necessario tener conto dei periodi di assicurazione compiuti sotto la legislazione di altri Stati membri , essa corrisponde immediatamente tali prestazioni a titolo provvisorio .
2 . Se il richiedente non ha diritto a prestazioni ai sensi del paragrafo 1 , ma risulta dalle indicazioni fornite all'istituzione d'istruttoria in applicazione dell'articolo 43 , paragrafo 2 o 3 del regolamento di applicazione che è aperto un diritto a prestazioni in base alla legislazione di un altro Stato membro , tenuto conto dei soli periodi di assicurazione compiuti sotto quest'ultima legislazione , l'istituzione che applica tale legislazione corrisponde le prestazioni a titolo provvisorio non appena l'istituzione d'istruttoria l'avrà avvertita che tale obbligo le incombe .
3 . Se , nel caso di cui al paragrafo 2 , è aperto un diritto a prestazioni in base alla legislazione di più Stati membri , tenuto conto dei soli periodi di assicurazione compiuti sotto ciascuna di queste legislazioni , la corresponsione delle prestazioni a titolo provvisorio incombe all'istituzione che per prima ha informato l'istituzione d'istruttoria che esiste tale diritto ; l'istituzione d'istruttoria deve darne comunicazione alle altre istituzioni in causa .
4 . L'istituzione tenuta a corrispondere le prestazioni ai sensi dei paragrafi 1 , 2 o 3 ne informa immediatamente il richiedente , richiamandone esplicitamente l'attenzione sul carattere provvisorio e non suscettibile di ricorso del provvedimento adottato a tal fine .
5 . Se al richiedente non puo essere corrisposta alcuna prestazione a titolo provvisorio ai sensi dei paragrafi 1 , 2 o 3 , ma risulta dalle indicazioni ricevute che un diritto è aperto ai sensi dell'articolo 46 , paragrafo 2 del regolamento , l'istituzione d'istruttoria corrisponde al lavoratore un adeguato anticipo recuperabile il cui importo dovrà essere il più vicino possibile a quello che sarà probabilmente liquidato in applicazione dell'articolo 46 , paragrafo 2 del regolamento .
6 . Due Stati membri o le autorità competenti di tali Stati membri possono concordare altre procedure di corresponsione delle prestazioni a titolo provvisorio , per i casi in cui le istituzioni di questi Stati membri siano le sole in causa . Gli accordi che saranno conclusi in materia verranno comunicati alla commissione amministrativa .
Articolo 46
Calcolo delle prestazioni in caso di sovrapposizioni di periodi di assicurazione
1 . Per il calcolo dell'importo teorico e dell'importo effettivo della prestazione , conformemente alle disposizioni dell'articolo 46 , paragrafo 2 , lettere a ) e b ) del regolamento , sono applicabili le regole previste all'articolo 15 , paragrafo 1 , lettere b ) , c ) e d ) del regolamento di applicazione .
L'importo effettivo così stabilito è maggiorato dell'importo corrispondente ai periodi di assicurazione volontaria o facoltativa continuata , determinato secondo la legislazione sotto la quale tali periodi di assicurazione sono stati compiuti .
2 . Per l'applicazione dell'articolo 46 , paragrafo 3 del regolamento , gli importi delle prestazioni corrispondenti ai periodi di assicurazione volontaria o facoltativa continuata non sono presi in considerazione .
3 . Le disposizioni dei paragrafi 1 e 2 si applicano per analogia nel caso dell'assicurazione complementare facoltativa di cui all'articolo 15 , paragrafo 3 , secondo comma del regolamento .
Per quanto concerne l'applicazione della legislazione tedesca , i contributi che non sono presi in considerazione ai sensi dell'articolo 15 , paragrafo 1 , lettera b ) del regolamento di applicazione sono presi in considerazione per il calcolo degli importi complementari a titolo dell'assicurazione complementare facoltativa . Le disposizioni dei paragrafi 1 e 2 sono applicabili per analogia .
Articolo 47
Calcolo definitivo degli importi delle prestazioni , dovuti dalle istituzioni che applicano l'articolo 46 , paragrafo 3 del regolamento
Nel caso di cui all'articolo 46 , paragrafo 3 , secondo comma del regolamento , l'istituzione d'istruttoria calcola e notifica a ciascuna delle istituzioni in causa l'importo definitivo della prestazione che ciascuna di esse deve concedere .
Articolo 48
Comunicazione delle decisioni delle istituzioni al richiedente
1 . Le decisioni definitive adottate da ciascuna delle istituzioni in causa , tenuto conto , se del caso , della notifica di cui all'articolo 47 del regolamento di applicazione , sono trasmesse all'istituzione d'istruttoria . Ognuna delle decisioni deve precisare i mezzi e i termini di ricorso previsti dalla legislazione in questione . Ricevute tutte le decisioni , l'istituzione d'istruttoria le notifica al richiedente nella lingua di questi mediante una nota riassuntiva alla quale sono allegate dette decisioni . I termini del ricorso decorrono dalla data in cui il richiedente ha ricevuto la nota riassuntiva .
2 . Mentre fa pervenire al richiedente la nota riassuntiva di cui al paragrafo 1 , l'istituzione d'istruttoria trasmette a ciascuna delle istituzioni in causa copia della nota stessa , unendovi copia delle decisioni delle altre istituzioni .
Articolo 49
Nuovo calcolo delle prestazioni
1 . Per l'applicazione delle disposizioni dell'articolo 49 , paragrafi 2 e 3 , e dell'articolo 51 , paragrafo 2 del regolamento , le disposizioni degli articoli 45 e 47 del regolamento di applicazione sono applicabili per analogia .
2 . In caso di nuovo calcolo , di soppressione o di sospensione della prestazione , l'istituzione che ha adottato tale decisione la notifica senza indugio all'interessato o ad ognuna delle istituzioni nei cui confronti l'interessato ha un diritto , se del caso tramite l'istituzione d'istruttoria . La decisione deve precisare i mezzi e i termini di ricorso previsti dalla legislazione in questione . I termini di ricorso decorrono dalla data in cui l'interessato ha ricevuto la decisione .
Articolo 50
Misure per accelerare la liquidazione delle prestazioni
1 . a ) i ) Quando un lavoratore cittadino di uno Stato membro è soggetto alla legislazione di un altro Stato membro , l'istituzione competente in materia di pensioni di quest'ultimo Stato membro trasmette , al momento dell'immatricolazione di detto lavoratore , mediante tutti i mezzi di cui dispone , all'organismo designato dall'autorità competente di questo stesso Stato membro ( paese d'occupazione ) tutte le informazioni relative all'identificazione del lavoratore , la data di inizio dell'attività , nonché la denominazione di detta istituzione competente e il numero di matricola da essa attribuito .
ii ) Inoltre , l'istituzione competente di cui al punto i ) comunica , per quanto possibile , all'organismo designato in conformità alle disposizioni del punto i ) , tutte le altre informazioni che possono facilitare e accelerare la liquidazione ulteriore delle pensioni .
iii ) Tali informazioni sono comunicate , alle condizioni fissate dalla commissione amministrativa , all'organismo designato dall'autorità competente dello Stato membro interessato .
iv ) Per l'applicazione delle disposizioni dei punti i ) , ii ) e iii ) , gli apolidi e i profughi sono considerati cittadini dello Stato membro alla cui legislazione sono stati soggetti per la prima volta .
b ) Le istituzioni in causa , su richiesta del lavoratore o dell'istituzione alla quale egli è iscritto in quel momento , procedono alla ricostituzione della sua carriera al più tardi a decorrere dalla data che precede di un anno quella in cui raggiungerà l'età di ammissione alla pensione .
2 . La commissione amministrativa fissa le modalità di applicazione delle disposizioni del paragrafo 1 .
Controllo amministrativo e sanitario
Articolo 51
1 . Quando un beneficiario , in particolare di
a ) prestazioni d'invalidità ,
b ) prestazioni di vecchiaia concesse in caso d'inattitudine al lavoro ,
c ) prestazioni di vecchiaia concesse ai disoccupati anziani ,
d ) prestazioni di vecchiaia concesse in caso di cessazione dell'attività professionale ,
e ) prestazioni concesse ai superstiti in caso d'invalidità o inattitudine al lavoro ,
f ) prestazioni concesse a condizione che le risorse del beneficiario non superino un limite prescritto ,
dimora o risieda nel territorio di uno Stato membro diverso da quello in cui si trova l'istituzione debitrice , il controllo amministrativo e sanitario è effettuato , a richiesta di tale istituzione , dall'istituzione del luogo di dimora o di residenza del beneficiario , secondo le modalità previste dalla legislazione applicata da quest'ultima istituzione . L'istituzione debitrice conserva tuttavia la facoltà di far procedere al controllo del beneficiario da parte di un medico di sua scelta .
2 . Se si costata che il beneficiario delle prestazioni di cui al paragrafo 1 è occupato o dispone di risorse eccedenti il limite prescritto , mentre fruisce di tali prestazioni , l'istituzione del luogo di dimora o di residenza è tenuta ad inviare un rapporto all'istituzione debitrice che ha chiesto il controllo . Tale rapporto indica in particolare la natura dell'attività esercitata , l'importo dei redditi o risorse di cui l'interessato ha disposto durante l'ultimo trimestre , la retribuzione normale percepita nella stessa regione da un lavoratore della categoria professionale alla quale apparteneva l'interessato nella professione che esercitava prima di diventare invalido durante un periodo di riferimento da determinare dall'istituzione debitrice , come pure , se del caso , il parere di un medico esperto sullo stato di salute dell'interessato .
Articolo 52
Quando , dopo la sospensione delle prestazioni di cui beneficiava , l'interessato riacquisti il diritto alle prestazioni mentre risiede nel territorio di uno Stato membro diverso dallo Stato competente , le istituzioni in causa si scambiano le informazioni utili al fine di riprendere la corresponsione di dette prestazioni .
Pagamento delle prestazioni
Articolo 53
Modo di pagamento delle prestazioni
1 . Se l'istituzione debitrice di uno Stato membro non paga direttamente le prestazioni dovute ai beneficiari che risiedono nel territorio di un altro Stato membro , il pagamento di tali prestazioni è effettuato , a richiesta dell'istituzione debitrice , dall'organismo di collegamento di quest'ultimo Stato membro oppure dall'istituzione del luogo di residenza di detti beneficiari secondo le modalità previste agli articoli da 54 a 58 del regolamento di applicazione ; se l'istituzione debitrice paga direttamente le prestazioni a tali beneficiari , ne notifica il pagamento all'istituzione del luogo di residenza . La procedura di pagamento applicata dalle istituzioni degli Stati membri è indicata nell'allegato 6 .
2 . Due o più Stati membri o le autorità competenti di tali Stati membri possono concordare altre procedure di pagamento delle prestazioni per i casi in cui le istituzioni competenti di questi Stati membri siano le sole in causa . Gli accordi che saranno conclusi in materia verranno comunicati alla commissione amministrativa .
3 . Le disposizioni di accordi relative al pagamento delle prestazioni , applicabili il giorno precedente l'entrata in vigore del regolamento , restano applicabili , sempreché siano indicate nell'allegato 5 .
Articolo 54
Invio della distinta dei pagamenti all'organismo pagatore
L'istituzione debitrice trasmette in duplice copia all'organismo di collegamento dello Stato membro nel cui territorio risiede il beneficiario o all'istituzione del luogo di residenza , designati in appresso con il termine di " organismo pagatore " , una distinta dei pagamenti che deve pervenire a tale organismo al più tardi venti giorni prima della data di scadenza delle prestazioni .
Articolo 55
Versamento sul conto dell'organismo pagatore delle somme necessarie per i pagamenti
1 . Dieci giorni prima della data di scadenza delle prestazioni , l'istituzione debitrice versa , nella moneta dello Stato membro nel cui territorio essa ha sede , la somma necessaria per i pagamenti indicati nella distinta di cui all'articolo 54 del regolamento di applicazione . Il versamento è effettuato presso la Banca nazionale o altra banca dello Stato membro nel cui territorio ha sede l'istituzione debitrice , sul conto aperto a nome della Banca nazionale o di altra banca dello Stato membro nel cui territorio ha sede l'organismo pagatore e all'ordine di questo organismo . Il versamento ha efficacia liberatoria . Un avviso di versamento è trasmesso simultaneamente dall'istituzione debitrice all'organismo pagatore .
2 . La banca sul cui conto è stato effettuato il versamento accredita all'organismo pagatore il relativo controvalore nella moneta dello Stato membro nel cui territorio si trova detto organismo .
3 . Il nome e la sede delle banche di cui al paragrafo 1 sono indicati nell'allegato 7 .
Articolo 56
Pagamenti al beneficiario da parte dell'organismo pagatore
1 . I pagamenti indicati nella distinta prevista all'articolo 54 del regolamento di applicazione sono effettuati al beneficiario dall'organismo pagatore per conto dell'istituzione debitrice . I pagamenti sono effettuati secondo le modalità previste dalla legislazione applicata dall'organismo pagatore .
2 . Non appena l'organismo pagatore o qualsiasi altro organismo da esso designato viene a conoscenza di una circostanza che giustifichi la sospensione o la soppressione delle prestazioni , interrompe ogni pagamento . Lo stesso dicasi quando il beneficiario trasferisce la propria residenza nel territorio di un altro Stato .
3 . L'organismo pagatore avvisa l'istituzione debitrice di ogni motivo di mancato pagamento . In caso di morte del beneficiario o del suo coniuge o in caso di nuovo matrimonio di una vedova o di un vedovo , l'organismo pagatore ne indica la data all'istituzione debitrice .
Articolo 57
Riepilogo dei pagamenti di cui all'articolo 56 del regolamento di applicazione
1 . I pagamenti di cui all'articolo 56 del regolamento di applicazione formano oggetto di un riepilogo alla fine di ogni periodo di pagamento , per stabilire gli importi effettivamente pagati ai beneficiari o ai loro rappresentanti legali o mandatari , nonché gli importi non pagati .
2 . L'organismo pagatore attesta , con firma apposta dal suo rappresentante , che l'importo totale , espresso in cifre e in lettere nella moneta dello Stato membro nel cui territorio si trova l'istituzione debitrice , corrisponde ai pagamenti da esso effettuati .
3 . L'organismo pagatore si rende garante della regolarità dei pagamenti costatati .
4 . La differenza fra le somme versate dall'istituzione debitrice espresse nella moneta dello Stato membro nel cui territorio essa ha sede e il valore , espresso nella stessa moneta , dei pagamenti giustificati dall'organismo pagatore , e imputata sulle somme da versare ulteriormente allo stesso titolo da parte dell'istituzione debitrice .
Articolo 58
Recupero delle spese relative al pagamento delle prestazioni
Le spese relative al pagamento delle prestazioni ed in particolare le spese postali e bancarie possono essere recuperate dall'organismo pagatore nei confronti dei beneficiari , alle condizioni previste dalla legislazione applicata da questo organismo .
Articolo 59
Notifica dei trasferimenti di residenza del beneficiario
Quando il beneficiario di prestazioni dovute a titolo della legislazione di uno o più Stati membri trasferisce la propria residenza dal territorio di uno Stato in quello di un altro Stato , è tenuto a notificare il trasferimento di residenza all'istituzione o alle istituzioni debitrici di tali prestazioni e all'organismo pagatore .
CAPITOLO 4
INFORTUNI SUL LAVORO E MALATTIE PROFESSIONALI
Applicazione degli articoli 52 e 53 del regolamento
Articolo 60
Prestazioni in natura in caso di residenza in uno Stato membro diverso dallo Stato competente
1 . Per beneficiare delle prestazioni in natura ai sensi dell'articolo 52 , lettera a ) del regolamento , il lavoratore è tenuto a presentare all'istituzione del luogo di residenza un attestato che certifichi che ha diritto a dette prestazioni in natura . Detto attestato è rilasciato dall'istituzione competente in base alle informazioni fornite dal datore di lavoro , se del caso . Inoltre , se la legislazione dello Stato competente lo prevede , il lavoratore è tenuto a presentare all'istituzione del luogo di residenza una ricevuta della denuncia di infortunio sul lavoro e di malattia professionale , rilasciata dall'istituzione competente . Se il lavoratore non presenta tali documenti , l'istituzione del luogo di residenza si rivolge all'istituzione competente per ottenerli ; nell'attesa , essa gli concede le prestazioni in natura dell'assicurazione malattia purché soddisfi alle condizioni richieste per averne diritto .
2 . Tale attestato rimane valido finché l'istituzione del luogo di residenza non ha ricevuto notifica del suo annullamento . Tuttavia quando tale attestato è rilasciato da un'istituzione francese , è valido soltanto per i tre mesi successivi alla data del rilascio e deve essere rinnovato ogni tre mesi .
3 . Se il lavoratore ha la qualità di lavoratore stagionale , l'attestato di cui al paragrafo 1 è valido per tutta la durata prevista del lavoro stagionale , a meno che l'istituzione competente nel frattempo ne notifichi l'annullamento all'istituzione del luogo di residenza .
4 . Per ogni domanda di prestazioni in natura , il lavoratore presenta i documenti giustificativi richiesti per la concessione delle prestazioni in natura , dalla legislazione dello Stato membro nel cui territorio risiede .
5 . In caso di ricovero in ospedale , l'istituzione del luogo di residenza notifica all'istituzione competente , entro tre giorni a decorrere dalla data in cui ne ha avuto conoscenza , la data d'entrata in ospedale e la probabile durata della degenza , nonché la data di uscita .
6 . L'istituzione del luogo di residenza avverte preliminarmente l'istituzione competente di qualsiasi decisione relativa alla concessione delle prestazioni in natura iscritte nell'elenco di cui all'articolo 24 , paragrafo 2 del regolamento , trasmettendole i documenti giustificativi necessari . L'istituzione competente dispone di un termine di quindici giorni a decorrere dall'invio di questo avviso per notificare se del caso la sua opposizione motivata ; l'istituzione del luogo di residenza concede le prestazioni in natura se non ha ricevuto opposizione allo scadere di questo termine . Qualora tali prestazioni in natura debbano essere concesse in caso di assoluta urgenza , l'istituzione del luogo di residenza ne informa senza indugio l'istituzione competente .
7 . Il lavoratore è tenuto ad informare l'istituzione del luogo di residenza di qualsiasi cambiamento intervenuto nella sua situazione che possa modificare il diritto alle prestazioni in natura , in particolare l'abbandono o cambiamento di lavoro , ovvero il trasferimento di residenza o di dimora . L'istituzione competente inoltre informa l'istituzione del luogo di residenza della cessazione dell'iscrizione o della fine dei diritti a prestazioni in natura del lavoratore . L'istituzione del luogo di residenza puo chiedere in qualsiasi momento all'istituzione competente tutte le informazioni relative all'iscrizione o ai diritti a prestazioni in natura del lavoratore .
8 . Se si tratta di lavoratori frontalieri , i medicinali , fasciature , occhiali , piccoli apparecchi , analisi ed esami di laboratorio possono essere forniti o effettuati soltanto nel territorio dello Stato membro in cui sono stati prescritti , secondo le disposizioni della legislazione di questo Stato membro .
9 . Due o più Stati membri o le autorità competenti di tali Stati membri possono concordare altre modalità di applicazione , previo parere della commissione amministrativa .
Articolo 61
Prestazioni in denaro diverse dalle rendite in caso di residenza in uno Stato membro diverso dallo Stato competente
1 . Per beneficiare delle prestazioni in denaro diverse dalle rendite ai sensi dell'articolo 52 , lettera b ) del regolamento , il lavoratore è tenuto a rivolgersi , entro tre giorni dall'inizio dell'inabilità al lavoro , all'istituzione del luogo di residenza , presentando un avviso d'interruzione del lavoro , o , se la legislazione applicata dall'istituzione competente o dall'istituzione del luogo di residenza lo prevede , un certificato di inabilità al lavoro rilasciato dal medico curante .
2 . Se i medici curanti del paese di residenza non rilasciano certificati di inabilità al lavoro , il lavoratore si rivolge direttamente all'istituzione del luogo di residenza entro i termini fissati dalla legislazione che essa applica .
Questa istituzione fa procedere immediatamente all'accertamento medico dell'inabilità al lavoro ed alla compilazione del certificato di cui al paragrafo 1 . Questo certificato , nel quale si precisa la durata probabile dell'inabilità , è trasmesso senza indugio all'istituzione competente .
3 . Nei casi in cui non si applichi il paragrafo 2 , l'istituzione del luogo di residenza procede , non appena possibile e comunque entro tre giorni dalla data alla quale il lavoratore si è rivolto ad essa , al controllo medico del lavoratore come se si trattasse di un proprio assicurato . Il rapporto del medico di controllo , che indica in particolare la durata probabile dell'inabilità al lavoro , è trasmesso dall'istituzione del luogo di residenza all'istituzione competente entro tre giorni dalla data del controllo .
4 . L'istituzione del luogo di residenza procede successivamente , se è necessario , al controllo amministrativo o sanitario del lavoratore come se si trattasse di un proprio assicurato . Non appena costati che il lavoratore è in grado di riprendere il lavoro , essa avverte senza indugio il lavoratore nonché l'istituzione competente , indicando la data alla quale prende fine l'inabilità del lavoratore . Fermo restando le disposizioni del paragrafo 6 , la notifica al lavoratore ha il valore di decisione presa per conto dell'istituzione competente .
5 . L'istituzione competente conserva comunque la facoltà di far procedere al controllo del lavoratore da parte di un medico di sua scelta .
6 . Se l'instituzione competente decide di rifiutare le prestazioni in denaro perché il lavoratore non si è assoggettato alle formalità previste dalla legislazione del paese di residenza o se costata che il lavoratore è in grado di riprendere il lavoro , essa notifica tale decisione al lavoratore e ne trasmette simultaneamente copia all'istituzione del luogo di residenza .
7 . Quando il lavoratore riprende il lavoro , ne avverte l'istituzione competente se cio è previsto dalla legislazione applicata da tale istituzione .
8 . L'istituzione competente corrisponde le prestazioni in denaro con i mezzi adeguati , in particolare mediante vaglia postale internazionale , e ne avverte l'istituzione del luogo di residenza ed il lavoratore . Se le prestazioni in denaro sono corrisposte dall'istituzione del luogo di residenza per conto dell'istituzione competente , quest'ultima informa il lavoratore in merito ai suoi diritti e comunica all'istituzione del luogo di residenza l'importo delle prestazioni in denaro , le date alle quali debbono essere corrisposte , nonché la durata massima di concessione prevista dalla legislazione dello Stato competente .
9 . Due o più Stati membri o le autorità competenti di tali Stati membri possono concordare altre modalità di applicazione , previo parere della commissione amministrativa .
Applicazione dell'articolo 55 del regolamento
Articolo 62
Prestazioni in natura in caso di dimora in uno Stato membro diverso dallo Stato competente
1 . Per beneficiare delle prestazioni in natura , il lavoratore di cui all'articolo 14 , paragrafo 1 , lettera a ) i ) , o paragrafo 2 , lettera a ) del regolamento , è tenuto a presentare all'istituzione del luogo di dimora il certificato previsto all'articolo 11 del regolamento d'applicazione . Quando il lavoratore ha presentato questo certificato , si presume che abbia soddisfatto alle condizioni di apertura del diritto alle prestazioni in natura .
2 . Per beneficiare delle prestazioni in natura , il lavoratore dei trasporti internazionali di cui all'articolo 14 , paragrafo 1 , lettera b ) del regolamento , che si trova nell'esercizio della propria attività nel territorio di uno Stato membro diverso dallo Stato competente , è tenuto a presentare al più presto possibile all'istituzione del luogo di dimora un attestato speciale rilasciato dal datore di lavoro o da un suo incaricato , nel corso del mese civile della sua presentazione o dei due mesi civili precedenti . Tale attestato indica , in particolare , la data dalla quale il lavoratore è alle dipendenze del datore di lavoro , nonché la denominazione e la sede dell'istituzione competente . Quando il lavoratore ha presentato tale attestato , si presume che abbia soddisfatto alle condizioni di apertura del diritto alle prestazioni in natura . Se il lavoratore non è in grado di rivolgersi all'istituzione del luogo di dimora prima del trattamento medico , beneficia nondimento di questo trattamento su presentazione di detto attestato , come se fosse assicurato presso tale istituzione .
3 . L'istituzione del luogo di dimora si rivolge entro tre giorni all'istituzione competente per sapere se il lavoratore di cui ai paragrafi 1 e 2 soddisfa alle condizioni di apertura del diritto alle prestazioni in natura . Essa è tenuta a corrispondere le prestazioni in natura sino a che le sia pervenuta la risposta dell'istituzione competente e al massimo per un periodo di trenta giorni . PER LA CONTINUAZIONE DEL TESTO VEDI SOTTO NUMERO : 372R0574.2
4 . L'istituzione competente invia la sua risposta all'istituzione del luogo di dimora entro dieci giorni dalla data di ricezione della domanda di tale istituzione . Se la risposta è affermativa , l'istituzione competente indica , se del caso , la durata massima di concessione delle prestazioni in natura , quale è prevista dalla legislazione da essa applicata e l'istituzione del luogo di dimora continua a corrispondere le prestazioni .
5 . Le prestazioni in natura corrisposte in virtù della presunzione di cui ai paragrafi 1 o 2 sono oggetto del rimborso previsto all'articolo 36 , paragrafo 1 del regolamento .
6 . Invece del certificato o dell'attestato previsti rispettivamente ai paragrafi 1 e 2 , i lavoratori di cui a tali paragrafi possono presentare all'istituzione del luogo di dimora l'attestato previsto al paragrafo 7 .
7 . Per beneficiare delle prestazioni in natura ai sensi dell'articolo 55 , paragrafo 1 , lettera a ) i ) del regolamento , salvo nei casi in cui è invocata la presunzione di cui ai paragrafi 1 o 2 , il lavoratore è tenuto a presentare all'istituzione del luogo di dimora un attestato che certifichi che ha diritto alle prestazioni in natura . Tale attestato , che è rilasciato dall'istituzione competente possibilmente prima che il lavoratore lasci il territorio dello Stato membro in cui risiede , specifica in particolare , se del caso , la durata massima di concessione delle prestazioni in natura qual è prevista dalla legislazione dello Stato competente . Se il lavoratore non presenta tale attestato , l'istituzione del luogo di dimora si rivolge all'istituzione competente per ottenerlo .
8 . Le disposizioni dell'articolo 60 , paragrafi 5 , 6 e 9 del regolamento di applicazione sono applicabili per analogia .
Articolo 63
Prestazioni in natura ai lavoratori in caso di trasferimento di residenza o di ritorno nel paese di residenza , nonché ai lavoratori autorizzati a recarsi in un altro Stato membro per ricevervi delle cure
1 . Per beneficiare delle prestazioni in natura ai sensi dell'articolo 55 , paragrafo 1 , lettera b ) i ) del regolamento , il lavoratore è tenuto a presentare all'istituzione del luogo di residenza un attestato che certifichi che è autorizzato a conservare il beneficio di dette prestazioni . Tale attestato , che è rilasciato dall'istituzione competente , indica in particolare , se del caso , la durata massima per la quale le prestazioni in natura possono ancora essere corrisposte , secondo le disposizioni della legislazione dello Stato competente . L'attestato puo essere rilasciato dopo la partenza e su richiesta del lavoratore , quando non ha potuto essere rilasciato prima per motivi di forza maggiore .
2 . Le disposizioni dell'articolo 60 , paragrafi 5 , 6 e 9 del regolamento d'applicazione sono applicabili per analogia .
3 . Le disposizioni dei paragrafi 1 e 2 sono applicabili per analogia per la corresponsione delle prestazioni in natura nel caso di cui all'articolo 55 , paragrafo 1 , lettera c ) i ) del regolamento .
Articolo 64
Prestazioni in denaro diverse dalle rendite in caso di dimora in uno Stato membro diverso dallo Stato competente
Per beneficiare delle prestazioni in denaro diverse dalle rendite , ai sensi dell'articolo 55 , paragrafo 1 , lettera a ) ii ) del regolamento , le disposizioni dell'articolo 61 del regolamento di applicazione sono applicabili per analogia . Tuttavia , fatto salvo l'obbligo di presentare un certificato di inabilità al lavoro , il lavoratore che dimora nel territorio di uno Stato membro senza esercitarvi un'attività professionale non è tenuto a presentare l'avviso d'interruzione del lavoro di cui all'articolo 61 , paragrafo 1 del regolamento di applicazione .
Applicazione degli articoli da 52 a 56 del regolamento
Articolo 65
Dichiarazioni , inchieste e scambi di informazioni tra istituzioni , relativi ad un infortunio sul lavoro o ad una malattia professionale verificatisi in uno Stato membro diverso dallo Stato competente
1 . Quando l'infortunio sul lavoro si verifica o quando la malattia professionale è costatata per la prima volta sanitariamente nel territorio di uno Stato membro diverso dallo Stato competente , la dichiarazione di infortunio sul lavoro o di malattia professionale deve essere effettuata in conformità alle disposizioni della legislazione dello Stato competente , fatte salve , se del caso , le disposizioni legali vigenti nello Stato membro sul territorio del quale si è verificato l'infortunio sul lavoro o è stata costatata per la prima volta sanitariamente la malattia professionale , che rimangono applicabili in tal caso . La dichiarazione è trasmessa all'istituzione competente e una copia è inviata all'istituzione del luogo di residenza o di dimora .
2 . L'istituzione dello Stato membro nel cui territorio si è verificato l'infortunio sul lavoro o è stata costatata per la prima volta sanitariamente la malattia professionale , trasmette in duplice copia all'istituzione competente i certificati medici rilasciati nel suo territorio e , a richiesta dell'istituzione competente , tutte le informazioni necessarie .
3 . Se , in caso di infortunio in itinere sopravvenuto nel territorio di uno Stato membro diverso dallo Stato competente , è necessario procedere ad un'inchiesta sul territorio del primo Stato membro , puo essere designata a tale scopo una persona incaricata dell'inchiesta dall'istituzione competente , che ne informa le autorità di tale Stato membro . Dette autorità collaborano con l'incaricato dell'inchiesta , designando in particolare una persona incaricata di prestare assistenza per la consultazione dei verbali e degli altri documenti relativi all'infortunio .
4 . Al termine della cura , si trasmette all'istituzione competente una relazione dettagliata accompagnata da certificati medici riguardanti i postumi permanenti dell'infortunio o della malattia , in particolare lo stato attuale della vittima , nonché la guarigione o il consolidamento delle lesioni . Gli onorari relativi sono liquidati dall'istituzione del luogo di residenza o dall'istituzione del luogo di dimora secondo il caso , in base alla tariffa applicata da questa istituzione , e addebitati all'istituzione competente .
5 . L'istituzione competente , a richiesta , notifica secondo il caso all'istituzione del luogo di residenza o all'istituzione del luogo di dimora , la decisione che fissa la data di guarigione o di consolidamento delle lesioni , come pure , se del caso , la decisione relativa alla concessione di una rendita .
Articolo 66
Contestazione del carattere professionale dell'infortunio o della malattia
1 . Nel caso di cui all'articolo 52 o all'articolo 55 , paragrafo 1 del regolamento , se l'istituzione competente contesta che sia applicabile la legislazione relativa agli infortuni sul lavoro o alle malattie professionali , essa ne informa immediatamente l'istituzione del luogo di residenza o l'istituzione del luogo di dimora che ha corrisposto le prestazioni in natura , che sono allora considerate come rientranti nel campo dell'assicurazione malattia e continuano a essere corrisposte a questo titolo in base ai certificati o agli attestati di cui agli articoli 20 e 21 del regolamento di applicazione .
2 . Quando una decisione definitiva è intervenuta a tal riguardo , l'istituzione competente ne informa immediatamente l'istituzione del luogo di residenza o l'istituzione del luogo di dimora che ha corrisposto le prestazioni in natura . Tale istituzione continua a corrispondere dette prestazioni in natura a titolo dell'assicurazione malattia , se il lavoratore ne ha diritto , nel caso in cui non si tratti di un infortunio sul lavoro o di malattia professionale . In caso contrario , le prestazioni in natura di cui il lavoratore ha beneficiato a titolo dell'assicurazione malattia sono considerate come prestazioni per infortunio sul lavoro o malattia professione .
Applicazione dell'articolo 57 del regolamento
Articolo 67
Procedura in caso di esposizione al rischio di malattia professionale in più Stati membri
1 . Nel caso di cui all'articolo 57 , paragrafo 1 del regolamento , la dichiarazione relativa alla malattia professionale è trasmessa all'istituzione competente in materia di malattie professionali dello Stato membro sotto la cui legislazione la vittima ha svolto da ultimo un'attività che puo provocare la malattia considerata , oppure all'istituzione del luogo di residenza , la quale trasmette la dichiarazione a detta istituzione competente .
2 . Se l'istituzione competente di cui al paragrafo 1 costata che l'interessato ha svolto da ultimo un'attività che puo provocare la malattia professionale considerata sotto la legislazione di un altro Stato membro , essa trasmette la dichiarazione e i documenti che la corredano all'istituzione corrispondente di detto Stato membro .
3 . Quando l'istituzione dello Stato membro sotto la cui legislazione la vittima ha svolto da ultimo un'attività che puo provocare la malattia professionale considerata costata che la vittima o i suoi superstiti non soddisfano alle condizioni di detta legislazione tenuto conto delle disposizioni dell'articolo 57 , paragrafo 2 e paragrafo 3 , lettere a ) e b ) del regolamento , detta istituzione :
a ) trasmette senza indugio all'istituzione dello Stato membro sotto la cui legislazione la vittima ha svolto in precedenza un'attività che puo provocare la malattia professionale considerata , la dichiarazione e tutti i documenti che la corredano , compresi gli accertamenti e i rapporti delle perizie mediche cui la prima istituzione abbia proceduto , nonché una copia della decisione di cui alla lettera b ) ;
b ) notifica nello stesso tempo all'interessato la sua decisione indicando tra l'altro i motivi del rifiuto delle prestazioni , i mezzi e i termini di ricorso , nonché la data di trasmissione della pratica all'istituzione di cui alla lettera a ) .
4 . Se del caso , si dovrà risalire , seguendo la stessa procedura , sino all'istituzione corrispondente dello Stato membro sotto la cui legislazione la vittima ha svolto per la prima volta un'attività che puo provocare la malattia professionale considerata .
Articolo 68
Scambio di informazioni fra istituzioni in caso di ricorso contro una decisione di rifiuto _ Versamento di anticipi in caso di un tale ricorso
1 . Nel caso in cui venga introdotto un ricorso contro una decisione di rifiuto presa dall'istituzione di uno degli Stati membri sotto la cui legislazione la vittima ha svolto un'attività che puo provocare la malattia professionale considerata , detta istituzione è tenuta ad informarne l'istituzione alla quale è stata trasmessa la dichiarazione , secondo la procedura prevista all'articolo 67 , paragrafo 3 del regolamento di applicazione ed a comunicarle in seguito la decisione definitiva .
2 . Se il diritto alle prestazioni è aperto ai sensi della legislazione applicata da quest'ultima istituzione , tenuto conto delle disposizioni dell'articolo 57 , paragrafo 2 e paragrafo 3 , lettere a ) e b ) del regolamento , tale istituzione versa degli anticipi i cui importi sono fissati , se del caso , previa consultazione dell'istituzione contro la decisione della quale è stato introdotto il ricorso . Quest'ultima istituzione rimborsa l'importo degli anticipi versati se , in seguito al ricorso , essa è tenuta a corrispondere le prestazioni . Tale importo è allora trattenuto sulle prestazioni dovute all'interessato .
Articolo 69
Ripartizione dell'onere delle prestazioni in denaro in caso di pneumoconiosi sclerogena
Ai fini dell'applicazione dell'articolo 57 , paragrafo 3 , lettera c ) del regolamento , sono applicabili le seguenti regole :
a ) l'istituzione competente dello Stato membro ai sensi della cui legislazione sono concesse le prestazioni in denaro ai sensi dell'articolo 57 , paragrafo 1 del regolamento , designata con il termine " istituzione incaricata della corresponsione delle prestazioni in denaro " , utilizza un formulario sul quale sono riportati , in particolare , la rilevazione ed il riepilogo dei periodi di assicurazione ( assicurazione vecchiaia ) compiuti dalla vittima sotto la legislazione di ciascuno degli Stati membri in causa ;
b ) l'istituzione incaricata della corresponsione delle prestazioni in denaro trasmette detto formulario a tutte le istituzioni di assicurazione vecchiaia di tali Stati membri presso le quali la vittima è stata iscritta ; ciascuna istituzione indica sul formulario i periodi di assicurazione ( assicurazione vecchiaia ) compiuti sotto la legislazione da essa applicata e lo rinvia all'istituzione incaricata della corresponsione delle prestazioni in denaro ;
c ) l'istituzione incaricata della corresponsione delle prestazioni in denaro procede allora alla ripartizione degli oneri fra sé stessa e le altre istituzioni competenti in causa ; per l'accordo , essa notifica loro detta ripartizione con le giustificazioni appropriate , in particolare per quanto concerne l'importo delle prestazioni in denaro concesse ed il calcolo delle percentuali di ripartizione ;
d ) alla fine di ogni anno civile , l'istituzione incaricata della corresponsione delle prestazioni in denaro trasmette alle altre istituzioni competenti in causa il rendiconto delle prestazioni in denaro corrisposte nel corso dell'esercizio considerato , indicando l'importo dovuto da ciascuna di esse , conformemente alla ripartizione di cui alla lettera c ) ; ciascuna istituzione competente rimborsa al più presto possibile e comunque entro il termine massimo di tre mesi l'importo dovuto all'istituzione incaricata della corresponsione delle prestazioni .
Applicazione dell'articolo 58 , paragrafo 3 del regolamento
Articolo 70
Attestato relativo ai familiari da prendere in considerazione per il calcolo delle prestazioni in denaro , comprese le rendite
1 . Per beneficiare delle disposizioni dell'articolo 58 , paragrafo 3 del regolamento , l'interessato è tenuto a presentare un attestato relativo ai familiari che hanno la residenza nel territorio di uno Stato membro diverso da quello in cui si trova l'istituzione incaricata di liquidare le prestazioni in denaro .
Tale attestato è rilasciato dall'istituzione di assicurazione malattia del luogo di residenza dei familiari o da un'altra istituzione designata dall'autorità competente dello Stato membro sul cui territorio hanno la residenza . Le disposizioni dell'articolo 25 , paragrafo 2 , secondo e terzo comma del regolamento di applicazione sono applicabili per analogia .
In luogo dell'attestato di cui al primo comma , l'istituzione incaricata di liquidare le prestazioni in denaro puo esigere dal richiedente documenti recenti di stato civile relativi ai familiari che hanno la residenza nel territorio di uno Stato membro diverso da quello in cui si trova detta istituzione .
2 . Nel caso di cui al paragrafo 1 , se la legislazione applicata dall'istituzione in causa esige che i familiari coabitino con il richiedente , la prova che i familiari , quando non soddisfano a tale condizione , sono peraltro prevalentemente a carico del richiedente , deve essere fornita mediante documenti comprovanti la trasmissione regolare di una parte della retribuzione .
Applicazione dell'articolo 60 del regolamento
Articolo 71
Aggravamento di una malattia professionale
1 . Nei casi di cui all'articolo 60 , paragrafo 1 del regolamento , il lavoratore è tenuto a fornire all'istituzione dello Stato membro presso la quale fa valere dei diritti a prestazioni , tutte le informazioni relative alle prestazioni che gli sono state concesse anteriormente per la malattia professionale considerata . Per ottenere le informazioni da essa ritenute necessarie , tale istituzione puo rivolgersi a ogni altra istituzione che sia stata precedentemente competente .
2 . Nel caso di cui all'articolo 60 , paragrafo 1 , lettera c ) del regolamento , l'istituzione competente tenuta a corrispondere le prestazioni in denaro notifica all'altra istituzione in causa , per l'accordo , l'importo a carico di quest'ultima istituzione in seguito all'aggravamento , con le giustificazioni appropriate . Alla fine di ogni anno civile , la prima istituzione invia alla seconda il rendiconto delle prestazioni in denaro corrisposte nel corso dell'esercizio considerato , indicando l'importo dovuto da quest'ultima istituzione , che lo rimborsa al più presto possibile e comunque entro il termine massimo di tre mesi .
3 . Nel caso di cui all'articolo 60 , paragrafo 2 , lettera b ) , prima frase del regolamento , l'istituzione incaricata della corresponsione delle prestazioni in denaro notifica alle istituzioni competenti in causa , per l'accordo , le modifiche apportate alla ripartizione precedente degli oneri , con le giustificazioni appropriate .
4 . Nel caso di cui all'articolo 60 , paragrafo 2 , lettera b ) , seconda frase del regolamento , le disposizioni del paragrafo 2 sono applicabili per analogia .
Applicazione dell'articolo 61 , paragrafo 5 del regolamento
Articolo 72
Valutazione del grado di inabilità in caso d'infortunio sul lavoro o di malattia professionale sopravvenuti in precedenza
1 . Per la valutazione del grado di inabilità , nei casi di cui all'articolo 61 , paragrafo 5 del regolamento , il lavoratore è tenuto a fornire all'istituzione competente dello Stato membro alla cui legislazione era soggetto allorché è sopravvenuto l'infortunio sul lavoro o è stata effettuata la prima costatazione sanitaria della malattia professionale , ogni informazione relativa agli infortuni sul lavoro o alle malattie professionali di cui sia rimasto vittima in precedenza , quando era soggetto alla legislazione di un altro Stato membro , qualunque sia il grado d'inabilità provocata da tali casi precedenti .
2 . L'istituzione competente tiene conto , in conformità delle disposizioni della legislazione da essa applicata , per l'apertura del diritto e la determinazione dell'importo delle prestazioni , del grado di inabilità provocato da tali casi precedenti .
3 . L'istituzione competente puo rivolgersi a ogni altra istituzione che sia stata precedentemente competente per ottenere le informazioni da essa ritenute necessarie .
Quando un'inabilità al lavoro precedente è stata provocata da un infortunio verificatosi allorché il lavoratore era soggetto alla legislazione di uno Stato membro che non fa distinzione secondo l'origine dell'inabilità al lavoro , l'istituzione competente per l'inabilità al lavoro precedente o l'organismo designato dall'autorità competente dello Stato membro in causa deve , a richiesta dell'istituzione competente di un altro Stato membro , fornire indicazioni sul grado di inabilità al lavoro precedente , nonché , per quanto possibile , le informazioni che consentano di determinare se l'inabilità al lavoro era conseguenza di un infortunio sul lavoro ai sensi della legislazione applicata dall'istituzione del secondo Stato membro . In caso affermativo , sono applicabili per analogia le disposizioni del paragrafo 2 .
Applicazione dell'articolo 62 , paragrafo 1 del regolamento
Articolo 73
Istituzioni alle quali possono rivolgersi i lavoratori delle miniere e delle imprese assimilate in caso di dimora o di residenza in uno Stato membro diverso dallo Stato competente
1 . Nei casi di cui all'articolo 62 , paragrafo 1 del regolamento e quando , nel paese di dimora o di residenza , le prestazioni previste dal regime di assicurazione infortuni sul lavoro e malattie professionali dal quale dipendono i lavoratori manuali dell'industria siderurgica sono equivalenti a quelle previste dal regime speciale dei lavoratori delle miniere e delle imprese assimilate , i lavoratori di questa categoria possono rivolgersi all'istituzione più vicina nel territorio dello Stato membro in cui hanno la dimora o la residenza , indicata nell'allegato 3 del regolamento di applicazione , anche se si tratta di un'istituzione del regime applicabile ai lavoratori manuali dell'industria siderurgica , che in tal caso , è tenuta a corrispondere le prestazioni .
2 . Quando le prestazioni previste dal regime speciale dei lavoratori delle miniere e delle imprese assimilate sono più vantaggiose , questi lavoratori hanno la facoltà di rivolgersi all'istituzione incaricata di applicare questo regime , oppure all'istituzione più vicina nel territorio dello Stato membro in cui hanno la dimora o la residenza , che applica il regime dei lavoratori manuali dell'industria siderurgica . In quest'ultimo caso , l'istituzione in questione è tenuta a richiamare l'attenzione del lavoratore sul fatto che rivolgendosi all'istituzione incaricata di applicare detto regime speciale , otterrebbe prestazioni più vantaggiose ; essa deve inoltre indicargli la denominazione e l'indirizzo di questa istituzione .
Applicazione dell'articolo 62 , paragrafo 2 del regolamento
Articolo 74
Presa in considerazione del periodo durante il quale sono già State corrisposte prestazioné da parte dell'istituzione di un altro Stato membro
Per l'applicazione delle disposizioni dell'articolo 62 , paragrafo 2 del regolamento , l'istituzione di uno Stato membro tenuta a corrispondere prestazioni puo chiedere all'istituzione di un altro Stato membro di comunicarle le informazioni relative al periodo durante il quale quest'ultima istituzione ha già corrisposto prestazioni per lo stesso caso di infortunio sul lavoro o di malattia professionale .
Presentazione e istruttoria delle domande di rendite , escluse le rendite per malattie professionali di cui all'articolo 57 del regolamento
Articolo 75
1 . Per beneficiare di una rendita o di un assegno supplementare ai sensi della legislazione di uno Stato membro , il lavoratore o i suoi superstiti che hanno la residenza nel territorio di un altro Stato membro , sono tenuti a presentare domanda all'istituzione competente o all'istituzione del luogo di residenza che la trasmette all'istituzione competente . La presentazione della domanda è soggetta alle seguenti regole :
a ) la domanda deve essere accompagnata dai documenti giustificativi richiesti e compilata sul formulario previsto dalla legislazione applicata dall'istituzione competente ;
b ) l'esattezza delle informazioni fornite dal richiedente deve essere comprovata mediante documenti ufficiali allegati al formulario , o confermata dagli organi competenti dello Stato membro nel cui territorio risiede il richiedente .
2 . L'istituzione competente notifica la propria decisione al richiedente , direttamente o tramite l'organismo di collegamento dello Stato competente ; essa invia copia della decisione all'organismo di collegamento dello Stato membro nel cui territorio risiede il richiedente .
Controllo amministrativo e sanitario
Articolo 76
1 . Il controllo amministrativo e sanitario , nonché gli esami medici previsti in caso di revisione delle rendite , sono effettuati , su richiesta dell'istituzione competente , dall'istituzione dello Stato membro nel cui territorio si trova il beneficiario , secondo le modalità previste dalla legislazione applicata da quest'ultima istituzione . Tuttavia , l'istituzione competente conserva la facoltà di far procedere all'esame del beneficiario da parte di un medico di sua scelta .
2 . Ogni persona alla quale è corrisposta una rendita per sé stessa o per un orfano è tenuta ad informare l'istituzione debitrice di qualsiasi cambiamento della sua situazione o di quella dell'orfano che possa modificare il diritto alla rendita .
Pagamento delle rendite
Articolo 77
Il pagamento delle rendite dovute dall'istituzione di uno Stato membro a titolari che hanno la residenza nel territorio di un altro Stato membro è effettuato in conformità delle disposizioni degli articoli da 53 a 58 del regolamento di applicazione .
CAPITOLO 5
ASSEGNI IN CASO DI MORTE
Applicazione degli articoli 64 , 65 e 66 del regolamento
Articolo 78
Presentazione della domanda di assegni
Per beneficiare di un assegno in caso di morte ai sensi della legislazione di uno Stato membro diverso da quello nel cui territorio risiede , il richiedente è tenuto a rivolgere domanda all'istituzione competente o all'istituzione del luogo di residenza .
La domanda deve essere accompagnata dai documenti giustificativi richiesti dalla legislazione applicata dall'istituzione competente .
L'esattezza delle informazioni fornite dal richiedente deve essere comprovata mediante documenti ufficiali allegati alla domanda , o confermata dagli organi competenti dello Stato membro nel cui territorio risiede il richiedente .
Articolo 79
Attestato dei periodi di assicurazione
1 . Per beneficiare delle disposizioni dell'articolo 64 del regolamento , il richiedente è tenuto a presentare all'istituzione competente un attestato relativo ai periodi di assicurazione compiuti dal lavoratore sotto la legislazione alla quale egli è stato soggetto da ultimo .
2 . Tale attestato è rilasciato , su domanda del richiedente , dall'istituzione di assicurazione malattia o dall'istituzione di assicurazione vecchiaia , secondo il caso , alla quale il lavoratore è stato iscritto da ultimo . Se il richiedente non presenta tale attestato , l'istituzione competente si rivolge all'una o all'altra di tali istituzioni per ottenerlo .
3 . Le disposizioni dei paragrafi 1 e 2 sono applicabili per analogia se è necessario tener conto di periodi assicurazione compiuti anteriormente sotto la legislazione di ogni altro Stato membro per soddisfare alle condizioni richieste dalla legislazione dello Stato competente .
CAPITOLO 6
PRESTAZIONI DI DISOCCUPAZIONE
Applicazione dell'articolo 67 del regolamento
Articolo 80
Attestato dei periodi di assicurazione o di occupazione
1 . Per beneficiare delle disposizioni dell'articolo 67 , paragrafi 1 , 2 o 4 del regolamento , l'interessato è tenuto a presentare all'istituzione competente un attestato in cui siano indicati i periodi di assicurazione o di occupazione compiuti sotto la legislazione alla quale è stato anteriormente soggetto da ultimo , nonché tutti i dati complementari richiesti dalla legislazione applicata da tale istituzione .
2 . Tale attestato è rilasciato , a richiesta dell'interessato , dall'istituzione competente in materia di disoccupazione dello Stato membro alla cui legislazione è stato anteriormente soggetto da ultimo , o da un'altra istituzione designata dall'autorità competente di detto Stato membro . Se l'interessato non presenta tale attestato , l'istituzione competente si rivolge all'una o all'altra di tali istituzioni per ottenerlo .
3 . Le disposizioni dei paragrafi 1 e 2 sono applicabili per analogia se è necessario tener conto di periodi di assicurazione o di occupazione compiuti anteriormente sotto la legislazione di ogni altro Stato membro per soddisfare alle condizioni richieste dalla legislazione dello Stato competente .
Applicazione dell'articolo 68 del regolamento
Articolo 81
Attestato per il calcolo delle prestazioni
Per il calcolo delle prestazioni a carico di un'istituzione di cui all'articolo 68 , paragrafo 1 del regolamento , se l'interessato non ha svolto l'ultima occupazione per almeno quattro settimane nel territorio dello Stato membro in cui si trova detta istituzione , è tenuto a presentare un attestato in cui sia indicata la natura dell'ultima occupazione svolta nel territorio di un altro Stato membro per almeno quattro settimane , nonché il settore economico in cui ha svolto tale occupazione . Se l'interessato non presenta tale attestato , l'istituzione si rivolge , per ottenerlo , all'istituzione competente in materia di disoccupazione di quest'ultimo Stato membro alla quale è stato iscritto da ultimo , o ad un'altra istituzione designata dall'autorità competente di detto Stato membro .
Articolo 82
Attestato relativo ai familiari da prendere in considerazione per il calcolo delle prestazioni
1 . Per beneficiare delle disposizioni dell'articolo 68 , paragrafo 2 del regolamento , l'interessato è tenuto a presentare all'istituzione competente un attestato relativo ai familiari che hanno la residenza nel territorio di uno Stato membro diverso da quello in cui si trova detta istituzione .
2 . Tale attestato è rilasciato dall'istituzione designata dall'autorità competente dello Stato membro nel cui territorio i familiari hanno la residenza . Esso deve comprovare che i familiari non sono presi in considerazione per il calcolo di prestazioni di disoccupazione dovute ad altra persona ai sensi della legislazione di detto Stato membro . L'attestato è valido per dodici mesi dalla data del rilascio . Puo essere rinnovato e in tal caso , la durata di validità decorre dalla data del rinnovo . L'interessato è tenuto a notificare immediatamente all'istituzione competente ogni fatto che renda necessario modificare detto attestato . La modifica ha effetto dal giorno in cui tale fatto si è verificato .
Applicazione dell'articolo 69 del regolamento
Articolo 83
Condizioni e limiti del mantenimento del diritto a prestazioni quando il disoccupato si reca in un altro Stato membro
1 . Per conservare il beneficio delle prestazioni , il disoccupato di cui all'articolo 69 , paragrafo 1 del regolamento è tenuto a presentare all'istituzione del luogo in cui si è recato un attestato con il quale l'istituzione competente certifica che continua ad avere diritto alle prestazioni alle condizioni fissate al paragrafo 1 , lettera b ) di detto articolo . L'istituzione competente indica in particolare nell'attestato :
a ) l'importo della prestazione da corrispondere al disoccupato secondo la legislazione dello Stato competente ;
b ) la data alla quale il disoccupato ha cessato di essere a disposizione dei servizi del lavoro dello Stato competente ;
c ) il termine accordato in conformità dell'articolo 69 , paragrafo 1 , lettera b ) del regolamento per l'iscrizione come richiedente lavoro nello Stato membro in cui il disoccupato si è recato ;
d ) il periodo massimo durante il quale puo essere conservato il diritto alle prestazioni in conformità dell'articolo 69 , paragrafo 1 , lettera c ) del regolamento ;
e ) i fatti che possono modificare il diritto alle prestazioni .
2 . Il disoccupato che ha l'intenzione di recarsi in un altro Stato membro per cercarvi un'occupazione è tenuto a richiedere l'attestato di cui al paragrafo 1 prima della partenza . Se il disoccupato non presenta detto attestato l'istituzione del luogo in cui si è recato si rivolge all'istituzione competente per ottenerlo . I servizi del lavoro dello Stato competente debbono accertarsi che il disoccupato sia stato informato dei doveri impostigli dall'articolo 69 del regolamento e dal presente articolo .
3 . L'istituzione del luogo in cui il disoccupato si è recato comunica all'istituzione competente la data d'iscrizione del disoccupato e quella di inizio della corresponsione delle prestazioni , e corrisponde le prestazioni dello Stato competente secondo le modalità previste dalla legislazione dello Stato membro in cui il disoccupato si è recato .
L'istituzione del luogo in cui il disoccupato si è recato procede o fa procedere al controllo come se si trattasse di un disoccupato beneficiario di prestazioni ai sensi della legislazione che essa applica . Non appena ne ha conoscenza , informa l'istituzione competente del subentro di qualsiasi fatto di cui al paragrafo 1 , lettera e ) e , nel caso in cui la prestazione debba essere sospesa o soppressa , interrompe immediatamente la corresponsione della prestazione . L'istituzione competente indica senza indugio in quale misura e da quale data i diritti del disoccupato sono modificati da tale fatto . La corresponsione delle prestazioni puo se del caso essere ripresa soltanto dopo aver ricevuto tali indicazioni . Nel caso in cui la prestazione debba essere ridotta , l'istituzione del luogo in cui il disoccupato si è recato continua a corrispondergli una parte ridotta della prestazione con riserva di regolarizzazione dopo aver ricevuto la risposta dell'istituzione competente .
4 . Due o più Stati membri o le autorità competenti di tali Stati membri possono concordare altre modalità di applicazione , previo parere della commissione amministrativa .
Applicazione dell'articolo 71 del regolamento
Articolo 84
Disoccupati che durante l'ultima occupazione risiedevano in uno Stato membro diverso dallo Stato competente
1 . Nei casi di cui all'articolo 71 , paragrafo 1 , lettera a ) ii ) e lettera b ) ii ) , prima frase del regolamento , l'istituzione del luogo di residenza è considerata istituzione competente per l'applicazione delle disposizioni dell'articolo 80 del regolamento di applicazione .
2 . Per beneficiare delle disposizioni dell'articolo 71 , paragrafo 1 , lettera b ) ii ) del regolamento , il disoccupato è tenuto a presentare all'istituzione del luogo di residenza , oltre all'attestato di cui all'articolo 80 del regolamento di applicazione , un attestato dell'istituzione dello Stato membro alla cui legislazione è stato soggetto da ultimo in cui sia indicato che non ha diritto alle prestazioni ai sensi dell'articolo 69 del regolamento .
3 . Per l'applicazione delle disposizioni dell'articolo 71 , paragrafo 2 del regolamento , l'istituzione del luogo di residenza chiede all'istituzione competente tutte le informazioni relative ai diritti del disoccupato nei confronti di detta istituzione .
CAPITOLO 7
PRESTAZIONE ED ASSEGNI FAMILIARI
Applicazione dell'articolo 72 del regolamento
Articolo 85
Attestato dei periodi di occupazione
1 . Per beneficiare delle disposizioni dell'articolo 72 del regolamento , l'interessato è tenuto a presentare all'istituzione competente un attestato in cui siano indicati i periodi di occupazione compiuti sotto la legislazione alla quale è stato anteriormente soggetto da ultimo .
2 . L'attestato è rilasciato , a richiesta dell'interessato dall'istituzione competente in materia di prestazioni familiari dello Stato membro alla quale è stato iscritto anteriormente da ultimo o da un'altra istituzione designata dall'autorità competente di detto Stato membro . Se l'interessato non presenta detto attestato , l'istituzione competente si rivolge all'una o all'altra di tali istituzioni per ottenerlo , a meno che l'istituzione di assicurazione malattia non sia in grado di trasmetterle copia dell'attestato di cui all'articolo 16 , paragrafo 1 del regolamento di applicazione .
3 . Le disposizioni dei paragrafi 1 e 2 sono applicabili per analogia se è necessario tener conto di periodi di occupazione compiuti anteriormente sotto la legislazione di ogni altro Stato membro per soddisfare alle condizioni richieste dalla legislazione dello Stato competente .
Applicazione dell'articolo 73 , paragrafo 1 e dell'articolo 75 , paragrafo 1 , lettere a ) e b ) del regolamento
Articolo 86
Lavoratori soggetti alla legislazione di uno Stato membro diverso dalla Francia
1 . Per beneficiare delle prestazioni familiari in conformità dell'articolo 73 , paragrafo 1 del regolamento , il lavoratore è tenuto a presentare una domanda all'istituzione competente , se del caso tramite il datore di lavoro .
2 . Il lavoratore è tenuto a produrre , a corredo della domanda , uno stato di famiglia rilasciato dalle autorità competenti in materia di stato civile del paese di residenza dei familiari . Questo stato di famiglia deve essere rinnovato una volta all'anno .
3 . A corredo della domanda , il lavoratore è anche tenuto a fornire le informazioni che consentono di individuare la persona alla quale debbono essere pagate le prestazioni familiari nel paese di residenza ( cognome , nome e indirizzo completo ) se la legislazione dello Stato competente prevede che le prestazioni familiari possono o debbono essere pagate ad una persona diversa dal lavoratore .
4 . Le autorità competenti di due più Stati membri possono concordare modalità particolari per il pagamento delle prestazioni familiari , in particolare per facilitare l'applicazione dell'articolo 75 , paragrafo 1 , lettere a ) e b ) del regolamento . Tali accordi sono comunicati alla commissione amministrativa .
5 . Il lavoratore è tenuto ad informare , se del caso tramite il datore di lavoro , l'istituzione competente :
_ di qualsiasi cambiamento della situazione dei familiari che possa modificare il diritto alle prestazioni familiari ,
_ di qualsiasi modifica del numero dei familiari per i quali sono dovute le prestazioni familiari ,
_ di qualsiasi trasferimento di residenza o di dimora dei familiari ,
_ di qualsiasi esercizio di un'attività professionale per la quale prestazioni familiari sono ugualmente dovute ai sensi della legislazione dello Stato membro nel cui territorio i familiari hanno la residenza .
Applicazione dell'articolo 73 , paragrafo 2 del regolamento
Articolo 87
Lavoratori soggetti alla legislazione francese
1 . Per beneficiare degli assegni familiari di cui all'articolo 73 , paragrafo 2 del regolamento il lavoratore è tenuto a presentare domanda all'istituzione competente che gli rilascia un attestato che certifichi che soddisfa alle condizioni relative all'occupazione alle quali la legislazione francese subordina l'apertura del diritto agli assegni familiari . In tale occasione , il lavoratore è tenuto a firmare una dichiarazione che certifici che non è aperto alcun diritto ad assegni familiari ai sensi della legislazione del paese di residenza dei familiari a titolo di un'attività professionale .
Nei casi in cui la legislazione francese prevede che il diritto agli assegni familiari è aperto per una durata corrispondente alla durata dei periodi di occupazione , l'attestato indica la durata di occupazione compiuta nel periodo considerato .
I familiari sono iscritti presso l'istituzione del luogo di residenza su presentazione di tale attestato e dei documenti giustificativi richiesti ai sensi della legislazione applicata da detta istituzione per la concessione degli assegni familiari .
Se i familiari non presentano detto attestato , l'istituzione del luogo di residenza si rivolge all'istituzione competente per ottenerlo .
2 . L'attestato di cui al paragrafo 1 è valido per tre mesi dalla data del rilascio e deve essere rinnovato d'ufficio ogni tre mesi dall'istituzione competente .
3 . Se il lavoratore ha la qualità di lavoratore stagionale , l'attestato di cui al paragrafo 1 è valido per tutta la durata prevista del lavoro stagionale , a meno che l'istituzione competente nel frattempo non ne notifichi l'annullamento all'istituzione del luogo di residenza .
4 . Se la legislazione dello Stato membro nel cui territorio risiedono i familiari prevede la concessione di assegni familiari mensili o trimestrali , mentre la legislazione francese prevede che il diritto agli assegni familiari è aperto per una durata corrispondente alla durata di occupazione compiuta , gli assegni familiari sono concessi al prorata di tale durata in rapporto alla durata prevista dalla legislazione del paese di residenza dei familiari .
5 . Se la legislazione dello Stato membro nel cui territorio risiedono i familiari prevede la concessione di assegni familiari per un numero di giorni corrispondenti alle giornate di occupazione compiute , mentre la legislazione francese prevede che il diritto agli assegni familiari è aperto per un mese , gli assegni familiari sono concessi per un mese .
6 . Nei casi di cui ai paragrafi 4 e 5 , quando i periodi di lavoro compiuti sotto la legislazione francese sono espressi in unità differenti da quelle che servono per il calcolo degli assegni familiari ai sensi della legislazione dello Stato membro nel cui territorio risiedono i familiari , la conversione si effettua conformemente alle disposizioni dell'articolo 15 , paragrafo 3 del regolamento di applicazione .
7 . L'istituzione competente informa immediatamente l'istituzione del luogo di residenza dei familiari della data in cui il lavoratore cessa di avere diritto agli assegni familiari o trasferisce la propria residenza dal territorio di uno Stato membro a quello di un altro Stato membro .
L'istituzione del luogo di residenza dei familiari puo richiedere in qualsiasi momento all'istituzione competente di fornirle tutte le informazioni relative al diritto agli assegni familiari del lavoratore .
Se l'istituzione competente lo ritiene necessario , l'istituzione del luogo di residenza procede , a sua richiesta , alla verifica della dichiarazione di cui al paragrafo 1 , primo comma .
8 . I familiari sono tenuti ad informare l'istituzione del luogo di residenza di qualsiasi cambiamento della loro situazione che possa modificare il diritto agli assegni familiari , in particolare di qualsiasi trasferimento di residenza .
Applicazione dell'articolo 74 , paragrafo 1 del regolamento
Articolo 88
Disoccupati soggetti alla legislazione di uno Stato membro diverso dalla Francia
Le disposizioni dell'articolo 86 del regolamento di applicazione si applicano per analogia ai disoccupati di cui all'articolo 74 , paragrafo 1 del regolamento .
Applicazione dell'articolo 74 , paragrafo 2 del regolamento
Articolo 89
Disoccupati soggetti alla legislazione francese
1 . Per beneficiare degli assegni familiari nel territorio dello Stato membro in cui risiedono , i familiari di cui all'articolo 74 , paragrafo 2 del regolamento sono tenuti a presentare all'istituzione del luogo di residenza un attestato che certifichi che il disoccupato beneficia di prestazioni di disoccupazione ai sensi della legislazione francese .
Tale attestato è rilasciato dall'istituzione competente francese in materia di disoccupazione o dall'istituzione designata dall'autorità competente francese , a richiesta del disoccupato , che è tenuto a firmare una dichiarazione che certifichi che non è aperto alcun diritto ad assegni familiari ai sensi della legislazione del paese di residenza dei familiari a titolo di un'attività professionale .
Se i familiari non presentano detto attestato , l'istituzione del luogo di residenza si rivolge all'istituzione competente per ottenerlo .
2 . Le disposizioni dell'articolo 87 , paragrafi da 2 a 8 del regolamento di applicazione sono applicabili per analogia .
CAPITOLO 8
PRESTAZIONI PER FIGLI A CARICO DI TITOLARI DI PENSIONI O DI RENDITE E PRESTAZIONI PER ORFANI
Applicazione degli articoli 77 , 78 e 79 del regolamento
Articolo 90
1 . Per beneficiare delle prestazioni ai sensi dell'articolo 77 o dell'articolo 78 del regolamento , il richiedente è tenuto a presentare una domanda all'istituzione del luogo di residenza , secondo le modalità previste dalla legislazione che detta istituzione applica .
2 . Tuttavia , se il richiedente non risiede nel territorio dello Stato membro in cui si trova l'istituzione competente , puo presentare la domanda all'istituzione competente , o all'istituzione del luogo di residenza che la trasmette all'istituzione competente , indicandone la data di presentazione . Tale data è considerata come data di presentazione della domanda all'istituzione competente .
3 . Se l'istituzione competente di cui al paragrafo 2 costata che il diritto non è aperto ai sensi delle disposizioni della legislazione da essa applicata , trasmette senza indugio la domanda corredata di tutti i documenti e informazioni necessari all'istituzione dello Stato membro sotto la cui legislazione il lavoratore ha compiuto il più lungo periodo di assicurazione .
Se del caso , occorre risalire , alle stesse condizioni , fino all'istituzione dello Stato membro sotto la cui legislazione il lavoratore ha compiuto il più breve periodo di assicurazione .
4 . La Commissione amministrativa determina , se necessario , le modalità complementari per la presentazione delle domande di prestazioni .
Articolo 91
1 . Il pagamento delle prestazioni dovute ai sensi dell'articolo 77 o dell'articolo 78 del regolamento è effettuato in conformità delle disposizioni degli articoli da 53 a 58 del regolamento di applicazione .
2 . Le autorità competenti degli Stati membri designano , se necessario , l'istituzione competente per la corresponsione delle prestazioni dovute ai sensi degli articoli 77 o 78 del regolamento .
Articolo 92
Ogni persona cui sono corrisposte prestazioni ai sensi dell'articolo 77 o dell'articolo 78 del regolamento per i figli di un titolare di pensione o di rendita o per orfani , è tenuta ad informare l'istituzione debitrice di tali prestazioni :
_ di qualsiasi cambiamento nella situazione dei figli o orfani che possa modificare il diritto alle prestazioni ;
_ di qualsiasi modifica del numero dei figli o orfani per i quali sono dovute prestazioni ;
_ di qualsiasi trasferimento di residenza di tali figli o orfani ;
_ di qualsiasi esercizio di un'attività professionale che apra il diritto a prestazioni o assegni familiari per tali figli o orfani .
TITOLO V
DISPOSIZIONI FINANZIARIE
Articolo 93
Rimborso delle prestazioni di assicurazione malattia maternità diverse da quelle di cui agli articoli 94 e 95 del regolamento di applicazione
1 . L'importo effettivo delle prestazioni in natura corrisposte ai sensi dell'articolo 19 , paragrafi 1 e 2 del regolamento ai lavoratori e ai loro familiari che risiedono nel territorio dello stesso Stato membro nonché delle prestazioni in natura corrisposte ai sensi dell'articolo 22 , dell'articolo 25 , paragrafi 1 , 3 e 4 , dell'articolo 26 , dell'articolo 29 , paragrafo 1 , o dell'articolo 31 del regolamento , è rimborsato dall'istituzione competente all'istituzione che ha corrisposto le suddette prestazioni quale risulta dalla contabilità di quest'ultima istituzione .
2 . Nei casi di cui all'articolo 29 , paragrafo 1 , e all'articolo 31 del regolamento e per l'applicazione del paragrafo 1 , l'istituzione del luogo di residenza del titolare di pensione o di rendita è considerata come istituzione competente .
3 . Quando l'importo effettivo delle prestazioni di cui al paragrafo 1 non risulta dalla contabilità dell'istituzione che le ha corrisposte , l'importo da rimborsare è determinato , in mancanza di un accordo concluso ai sensi del paragrafo 6 , in maniera forfettaria in base a tutti i riferimenti appropriati desunti dai dati disponibili . La commissione amministrativa valuta le basi che sono servite al calcolo del fortait e ne stabilisce l'ammontare .
4 . Ai fini del rimborso , non possono essere prese in considerazione tariffe superiori a quelle applicabili alle prestazioni in natura corrisposte ai lavoratori soggetti alla legislazione applicata dall'istituzione che ha corrisposto le prestazioni di cui al paragrafo 1 .
5 . Le disposizioni dei paragrafi 1 e 2 sono applicabili per analogia al rimborso delle prestazioni in denaro corrisposte in conformità delle disposizioni dell'articolo 18 , paragrafo 8 , seconda frase del regolamento di applicazione .
6 . Due o più Stati membri o le autorità competenti di tali Stati membri possono concordare , previo parere della commissione amministrativa , altre modalità di valutazione degli importi da rimborsare , in particolare su base forfettaria .
Articolo 94
Rimborso delle prestazioni in natura dell'assicurazione malattia maternità corrisposte ai familiari di un lavoratore non residenti nel territorio dello stesso Stato membro di quest'ultimo
1 . L'importo delle prestazioni in natura corrisposte ai sensi dell'articolo 19 , paragrafo 2 del regolamento ai familiari che non risiedono nel territorio dello stesso Stato membro del lavoratore è rimborsato dalle istituzioni competenti alle istituzioni che hanno corrisposto dette prestazioni in base ad un forfait che si avvicini il più possibile alle spese effettive , fissato per ogni anno civile .
2 . Il forfait è stabilito moltiplicando il costo medio annuo per famiglia per il numero medio annuo di famiglie da prendere in considerazione , ed applicando al risultato una riduzione del venti per cento .
3 . Gli elementi di calcolo necessari per stabilire detto forfait sono determinati secondo le seguenti regole :
a ) il costo medio annuo per famiglia è ottenuto , per ciascuno Stato membro , dividendo le spese annue relative al totale delle prestazioni in natura corrisposte dalle istituzioni di questo Stato membro all'insieme dei familiari dei lavoratori soggetti alla legislazione di detto Stato membro nei regimi di sicurezza sociale da prendere in considerazione , per il numero medio annuo dei lavoratori con familiari ; i regimi di sicurezza sociale da prendere in considerazione a tal fine sono indicati nell'allegato 9 ;
b ) il numero medio annuo di famiglie da prendere in considerazione è uguale , nei rapporti fra le istituzioni di due Stati membri , al numero medio annuo dei lavoratori soggetti alla legislazione di uno di questi Stati membri e i cui familiari sono ammessi a beneficiare di prestazioni in natura da corrispondere da parte di un'istituzione dell'altro Stato membro .
4 . Il numero di famiglie da prendere in considerazione in conformità delle disposizioni del paragrafo 3 , lettera b ) , è stabilito per mezzo di un inventario tenuto a tale scopo dall'istituzione del luogo di residenza in base ai documenti giustificativi dei diritti degli interessati , forniti dall'istituzione competente . In caso di contestazione , le osservazioni delle istituzioni interessate sono sottoposte alla commissione dei conti di cui all'articolo 101 , paragrafo 3 del regolamento di applicazione .
5 . La commissione amministrativa fissa i metodi e le modalità di determinazione degli elementi di calcolo di cui ai paragrafi 3 e 4 .
6 . Due o più Stati membri o le autorità competenti di tali Stati possono concordare altre modalità di valutazione degli importi da rimborsare , previo parere della commissione amministrativa .
Articolo 95
Rimborso delle prestazioni in natura dell'assicurazione malattia maternità corrisposte ai titolari di pensioni o di rendite ed ai familiari che non hanno diritto a prestazioni ai sensi della legislazione dello Stato membro in cui risiedono
1 . L'importo delle prestazioni in natura corrisposte ai sensi dell'articolo 28 , paragrafo 1 del regolamento è rimborsato dalle istituzioni competenti alle istituzioni che hanno corrisposto dette prestazioni , in base ad un forfait che si avvicini il più possibile alle spese effettive .
2 . Il forfait è stabilito moltiplicando il costo medio annuo per titolare di pensione o rendita per il numero medio annuo di titolari di pensione o rendita da prendere in considerazione , ed applicando al risultato una riduzione del venti per cento .
3 . Gli elementi di calcolo necessari per stabilire detto forfait sono determinati secondo le seguenti regole :
a ) il costo medio annuo per titolare di pensione o di rendita è ottenuto , per ciascuno Stato membro , dividendo le spese annue relative al totale delle prestazioni in natura corrisposte dalle istituzioni di questo Stato membro all'insieme dei titolari di pensione o di rendita dovute ai sensi della legislazione di detto Stato membro nei regimi di sicurezza sociale da prendere in considerazione , nonché ai loro familiari , per il numero medio annuo dei titolari di pensione o di rendita ; i regimi di sicurezza sociale da prendere in considerazione a tal fine sono indicati nell'allegato 9 ;
b ) il numero medio annuo dei titolari di pensione o di rendita da prendere in considerazione è uguale , nei rapporti fra le istituzioni di due Stati membri , al numero medio annuo dei titolari di pensione o di rendita di cui all'articolo 28 , paragrafo 2 del regolamento che , risiedendo nel territorio di uno dei due Stati membri , hanno diritto alle prestazioni in natura a carico di un'istituzione dell'altro Stato membro .
4 . Il numero dei titolari di pensione o di rendita da prendere in considerazione in conformità delle disposizioni del paragrafo 3 , lettera b ) è stabilito per mezzo di un inventario tenuto a tale scopo dall'istituzione del luogo di residenza in base ai documenti giustificativi dei diritti degli interessati , forniti dall'istituzione competente . In caso di contestazione , le osservazioni delle istituzioni interessate sono sottoposte alla commissione dei conti di cui all'articolo 101 , paragrafo 3 del regolamento di applicazione .
5 . La commissione amministrativa fissa i metodi e le modalità di determinazione degli elementi di calcolo di cui ai paragrafi 3 e 4 .
6 . Due o più Stati membri o le autorità competenti di questi Stati possono concordare altre modalità di valutazione degli importi da rimborsare , previo parere della commissione amministrativa .
Applicazione dell'articolo 63 , paragrafo 2 del regolamento
Articolo 96
Rimborso delle prestazioni in natura dell'assicurazione infortuni sul lavoro e malattie professionali , corrisposte dall'istituzione di uno Stato membro per conto di un'istituzione di un altro Stato membro
Per l'applicazione delle disposizioni dell'articolo 63 , paragrafo 2 del regolamento , le disposizioni dell'articolo 93 del regolamento di applicazione sono applicabili per analogia .
Applicazione dell'articolo 70 , paragrafo 2 del regolamento
Articolo 97
Rimborso delle prestazioni di disoccupazione corrisposte ai disoccupati che si recano in un altro Stato membro per cercarvi un'occupazione
1 . L'importo delle prestazioni corrisposte ai sensi dell'articolo 69 del regolamento è rimborsato dall'istituzione competente all'istituzione che ha corrisposto dette prestazioni quale risulta dalla contabilità di quest'ultima istituzione .
2 . Due o più Stati membri o le autorità competenti di tali Stati membri possono :
_ previo parere della Commissione amministrativa , concordare altre modalità di determinazione degli importi da rimborsare , in particolare su base forfettaria , o altre modalità di pagamento , o
_ rinunciare a qualsiasi rimborso tra istituzioni .
Rimborso degli assegni familiari corrisposti ai sensi dell'articolo 73 , paragrafo 2 e dell'articolo 74 , paragrafo 2 del regolamento
Articolo 98
Familiari dei lavoratori soggetti alla legislazione francese o dei disoccupati che beneficiano delle prestazioni di disoccupazione ai sensi della legislazione francese
1 . L'importo effettivo degli assegni familiari corrisposti ai sensi dell'articolo 73 , paragrafo 2 e dell'articolo 74 , paragrafo 2 del regolamento è rimborsato dall'istituzione competente francese all'istituzione che ha corrisposto detti assegni familiari quale risulta dalla contabilità di quest'ultima istituzione .
2 . La Francia e ciascuno degli altri Stati membri o le autorità competenti della Francia e quelle di ciascuno degli altri Stati membri possono concordare il rimborso forfettario di tali assegni familiari . In caso di rimborso forfettario , il forfait è stabilito moltiplicando il costo medio annuo per famiglia per il numero medio annuo di famiglie da prendere in considerazione .
3 . Gli elementi di calcolo necessari per stabilire detto forfait sono determinati secondo le seguenti regole :
a ) il costo medio annuo per famiglia è ottenuto dividendo le spese annue totali relative agli assegni familiari corrisposti dalle istituzioni dello Stato membro nel cui territorio risiedono i familiari all'insieme dei familiari dei lavoratori e disoccupati residenti nel territorio di tale Stato membro per il numero medio annuo di famiglie aventi diritto ad assegni familiari ;
b ) il numero medio annuo di famiglie da prendere in considerazione è uguale al numero medio annuo di lavoratori soggetti alla legislazione dello Stato competente e , se del caso , di disoccupati che beneficiano di prestazioni di disoccupazione a carico di un'istituzione di questo Stato competente e i cui familiari sono ammessi a beneficiare degli assegni familiari corrisposti da un'istituzione di un altro Stato membro nel cui territorio risiedono .
4 . La commissione amministrativa fissa , su relazione della commissione dei conti di cui all'articolo 101 , paragrafo 3 del regolamento di applicazione , i metodi e le modalità di determinazione degli elementi di calcolo di cui al paragrafo 3 .
5 . La Francia e ciascuno degli altri Stati membri o le autorità competenti della Francia e quelle di ciascuno degli altri Stati membri possono concordare altre modalità per stabilire il forfait , previo parere della commissione amministrativa .
Disposizioni comuni ai rimborsi
Articolo 99
Spese di amministrazione
Due o più Stati membri , o le autorità competenti di tali Stati membri , possono convenire , in conformità delle disposizioni dell'articolo 84 , paragrafo 2 , terza frase del regolamento , che gli importi delle prestazioni di cui agli articoli da 93 a 98 del regolamento di applicazione siano maggiorati di una percentuale determinata per tener conto delle spese di amministrazione . Tale percentuale puo essere differente secondo le prestazioni in questione .
Articolo 100
Crediti arretrati
1 . In occasione del regolamento dei conti tra le istituzioni degli Stati membri , le domande di rimborso relative a prestazioni corrisposte nel corso di un anno civile anteriore di più di tre anni alla data di trasmissione di dette domande ad un organismo di collegamento ovvero ad un'istituzione debitrice dello Stato competente , possono non essere prese in considerazione dall'istituzione debitrice .
2 . Per quanto riguarda le domande relative ai rimborsi calcolati su base forfettaria , il termine di tre anni comincia a decorrere dalla data di pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee dei costi medi annui delle prestazioni in natura stabiliti conformemente agli articoli 94 e 95 del regolamento di applicazione .
Articolo 101
Situazione dei crediti
1 . La commissione amministrativa stabilisce una situazione dei crediti per ogni anno civile , in applicazione degli articoli 36 , 63 , 70 e dell'articolo 75 , paragrafo 2 del regolamento .
2 . La commissione amministrativa puo far procedere ad ogni verifica utile al controllo dei dati statistici e contabili che servano a stabilire la situazione dei crediti di cui al paragrafo 1 , in particolare per assicurarsi della loro conformità alle regole fissate nel presente titolo .
3 . La commissione amministrativa adotta le decisioni contemplate nel presente articolo su relazione di una commissione dei conti , che le fornisce un parere motivato . La commissione amministrativa fissa le modalità di funzionamento e la composizione della commissione dei conti .
Articolo 102
Attribuzioni della commissione dei conti - Modalità di rimborso
1 . La commissione dei conti è incaricata di :
a ) riunire i dati necessari e procedere ai calcoli richiesti per l'applicazione del presente titolo ;
b ) riferire periodicamente alla commissione amministrativa sui risultati di applicazione dei regolamenti , in particolare sul piano finanziario ;
c ) rivolgere alla commissione amministrativa tutti i suggerimenti utili in rapporto con le disposizioni delle lettere a ) e b ) ;
d ) presentare alla commissione amministrativa proposte in merito alle osservazioni che le sono trasmesse in conformità dell'articolo 94 , paragrafo 4 e all'articolo 95 , paragrafo 4 del regolamento di applicazione ;
e ) investire la commissione amministrativa di proposte relative all'applicazione dell'articolo 101 del regolamento di applicazione ;
f ) effettuare lavori , studi o missioni sulle questioni che le sono sottoposte dalla commissione amministrativa .
2 . I rimborsi previsti agli articoli 36 , 63 , 70 e all'articolo 75 , paragrafo 2 del regolamento sono effettuati per l'insieme delle istituzioni competenti di uno Stato membro , alle istituzioni creditrici di un altro Stato membro , tramite gli organismi designati dalle autorità competenti degli Stati membri . Gli organismi tramite i quali sono stati effettuati i rimborsi , comunicano alla commissione amministrativa le somme rimborsate , entro i termini e secondo le modalità fissati da detta commissione .
3 . Quando i rimborsi sono determinati sulla base dell'importo effettivo delle prestazioni corrisposte quale risulta dalla contabilità delle istituzioni , sono effettuati , per ogni semestre civile , nel corso del semestre civile successivo .
4 . Quando i rimborsi sono determinati su base forfettaria , sono effettuati per ogni anno civile ; in tal caso , le istituzioni competenti versano anticipi alle istituzioni creditrici il primo giorno di ogni semestre civile , secondo le modalità fissate dalla Commissione amministrativa .
5 . Le autorità competenti di due o più Stati membri possono concordare altri termini per il rimborso o altre modalità relative al versamento di anticipi .
Articolo 103
Raccolta dei dati statistici e contabili
Le autorità competenti degli Stati membri prendono le misure necessarie per l'applicazione delle disposizioni del presente titolo , in particolare di quelle che implicano la raccolta di dati statistici o contabili .
Articolo 104
Iscrizione nell'allegato 5 degli accordi fra Stati membri o fra autorità competenti degli Stati membri concernenti i rimborsi
1 . Le disposizioni analoghe a quelle che sono previste all'articolo 36 , paragrafo 3 , all'articolo 63 , paragrafo 3 e all'articolo 70 , paragrafo 3 del regolamento , nonchè all'articolo 93 , paragrafo 6 , all'articolo 94 , paragrafo 6 e all'articolo 95 , paragrafo 6 del regolamento di applicazione e che sono in vigore il giorno precedente a quello dell'entrata in vigore del regolamento , rimangono applicabili sempreché siano indicate nell'allegato 5 del regolamento di applicazione .
2 . Le disposizioni analoghe a quelle che sono previste al paragrafo 1 e che si applicheranno nei rapporti fra due o più Stati membri successivamente all'entrata in vigore del regolamento saranno iscritte nell'allegato 5 del regolamento di applicazione . Lo stesso vale per le disposizioni che saranno concordate ai sensi dell'articolo 97 , paragrafo 2 e dell'articolo 98 , paragrafo 2 del regolamento di applicazione .
Spese per il controllo amministrativo e sanitario
Articolo 105
1 . Le spese risultanti dal controllo amministrativo , nonché degli esami medici , ricoveri in osservazione , spostamenti di medici e verifiche di ogni genere , necessari per la concessione , la corresponsione o la revisione delle prestazioni , sono rimborsate all'istituzione che ne è stata incaricata , sulla base delle tariffe da essa applicate , dall'istituzione per conto della quale essi sono stati effettuati .
2 . Tuttavia , due o più Stati membri o le autorità competenti di tali Stati membri possono concordare altre modalità di rimborso , in particolare rimborsi forfettari , o rinunciare ad ogni rimborso tra istituzioni .
Tali accordi saranno iscritti nell'allegato 5 del regolamento di applicazione . Gli accordi vigenti il giorno precedente l'entrata in vigore del regolamento rimangono applicabili sempreché siano indicati in detto allegato .
Disposizioni comuni ai pagamenti di prestazioni in denaro
Articolo 106
Le autorità competenti di ogni Stato membro comunicano alla commissione amministrativa , entro i termini e secondo le modalità fissate da detta commissione , l'importo delle prestazioni in denaro corrisposte dalle istituzioni rientranti nel campo di loro competenza , a favore dei beneficiari che risiedono o dimorano nel territorio di ogni altro Stato membro .
Articolo 107
Conversione delle monete
1 . Per l'applicazione delle seguenti disposizioni :
a ) disposizioni del regolamento : articolo 12 , paragrafi 2 , 3 e 4 , articolo 19 , paragrafo 1 , lettera b ) , ultima frase , articolo 22 , paragrafo 1 ii ) , ultima frase , articolo 25 , paragrafo 1 , lettera b ) , penultima frase , articolo 41 , paragrafo 1 , lettere c ) e d ) , articolo 46 , paragrafi 3 e 4 , articolo 50 , articolo 52 , lettera b ) , ultima frase , articolo 55 , paragrafo 1 ii ) , ultima frase , articolo 57 , paragrafo 3 , lettera c ) , articolo 60 , paragrafo 1 , lettera c ) , articolo 60 , paragrafo 2 , lettera b ) , articolo 70 , paragrafi 1 e 2 e articolo 71 , paragrafo 1 , lettera b ) ii ) , penultima frase ;
b ) disposizioni del regolamento di applicazione : articolo 34 , articolo 101 , paragrafo 1 , articolo 102 , paragrafo 1 , lettera b ) e articolo 119 , paragrafo 2 ,
la conversione degli importi espressi in monete nazionali diverse è effettuata secondo le parità ufficiali dichiarate dalle autorità monetarie nazionali ed accettate dal Fondo monetario internazionale .
2 . Nei casi non contemplati dal paragrafo 1 , la conversione si effettua al corso di cambi effettivamente praticato al momento del pagamento .
TITOLO VI
DISPOSIZIONI VARIE
Articolo 108
Giustificazione della qualità di lavoratore stagionale
Per giustificare la sua qualità di lavoratore stagionale , il lavoratore di cui all'articolo 1 , lettera c ) del regolamento è tenuto a presentare il suo contratto di lavoro vidimato dai servizi del lavoro dello Stato membro nel cui territorio si reca ad esercitare la propria attività o un altro documento vidimato da tali servizi e certificante che il lavoratore dispone di un lavoro a carattere stagionale .
Articolo 109
Accordo concernente il versamento dei contributi
Il datore di lavoro che non ha stabilimento nello Stato membro nel cui territorio il lavoratore è occupato e il lavoratore possono convenire che quest'ultimo adempia agli obblighi del datore di lavoro per quanto riguarda il versamento dei contributi .
Il datore di lavoro è tenuto a comunicare tale accordo all'istituzione competente o , se del caso , all'istituzione designata dall'autorità competente di detto Stato membro .
Articolo 110
Collaborazione amministrativa concernente il ricupero di prestazioni indebite
Se l'istituzione di uno Stato membro che ha corrisposto prestazioni intende esercitare un ricorso contro una persona che ha indebitamente percepito tali prestazioni , l'istituzione del luogo di residenza di detta persona o l'istituzione designata dall'autorità competente dello Stato membro nel cui territorio detta persona risiede presta i suoi buoni uffici alla prima istituzione .
Articolo 111
Ripetizione dell'indebito da parte delle istituzioni di sicurezza sociale e ricorso degli organismi di assistenza
1 . Se , al momento della liquidazione o della revisione delle prestazioni di invalidità , di vecchiaia o di morte ( pensioni ) in applicazione del capitolo 3 del titolo III del regolamento , l'istituzione di uno Stato membro ha versato ad un beneficiario di prestazioni una somma che eccede quella cui ha diritto , detta istituzione puo chiedere all'istituzione di ogni altro Stato membro che sia debitrice di prestazioni corrispondenti in favore di tale beneficiario , di trattenere l'importo pagato in eccedenza sul conguaglio dei ratei di pensione che essa versa a detto beneficiario . Quest'ultima istituzione trasferisce l'importo così trattenuto all'istituzione creditrice . Nella misura in cui l'importo pagato in eccedenza non puo essere trattenuto sul conguaglio dei ratei di pensione , si applicano le disposizioni del paragrafo 2 .
2 . Quando l'istituzione di uno Stato membro ha versato a un beneficiario di prestazioni una somma che eccede quella cui ha diritto , detta istituzione puo , alle condizioni e nei limiti previsti dalla legislazione che essa applica , chiedere all'istituzione di ogni altro Stato membro che sia debitrice di prestazioni a favore del beneficiario , di trattenere l'importo pagato in eccedenza sulle somme che versa a detto beneficiario . Quest'ultima istituzione opera la trattenuta alle condizioni e nei limiti previsti per tale compensazione dalla legislazione che essa applica come se si trattasse di somme versate da essa stessa in eccedenza e trasferisce l'importo trattenuto all'istituzione creditrice .
3 . Quando una persona cui il regolamento è applicabile ha beneficiato dell'assistenza nel territorio di uno Stato membro per un periodo durante il quale aveva diritto a prestazioni ai sensi della legislazione di un altro Stato membro , l'organismo che ha fornito l'assistenza , se dispone legalmente del diritto di ricupero sulle prestazioni dovute a detta persona , puo chiedere all'istituzione di ogni altro Stato membro che sia debitrice di prestazioni in favore di detta persona di trattenere l'importo devoluto per l'assistenza sulle somme che essa versa a detta persona .
Quando il familiare di una persona cui il regolamento è applicabile ha beneficiato dell'assistenza nel territorio di uno Stato membro per un periodo durante il quale detta persona aveva diritto a prestazioni , per il familiare di cui trattasi , ai sensi della legislazione di un altro Stato membro , l'organismo che ha fornito l'assistenza , se dispone legalmente del diritto di ricupero sulle prestazioni dovute a detta persona , per il familiare di cui trattasi , puo chiedere all'istituzione di ogni altro Stato membro che sia debitrice di tali prestazioni in favore di detta persona , di trattenere l'importo devoluto per l'assistenza sulle somme che essa versa a detta persona , per il medesimo familiare .
L'istituzione debitrice opera la trattenuta alle condizioni e nei limiti previsti per tale compensazione dalla legislazione che essa applica , e trasferisce l'importo trattenuto all'organismo creditore .
Articolo 112
Quando un'istituzione ha proceduto a pagamenti indebiti , direttamente o tramite un'altra istituzione , e il loro ricupero è divenuto impossibile , le somme in questione rimangono definitivamente a carico della prima istituzione , salvo per i casi in cui il pagamento indebito è il risultato di un'azione dolosa .
Articolo 113
Ricupero delle prestazioni in natura corrisposte indebitamente ai lavoratori dei trasporti internazionali
1 . Se il diritto alle prestazioni in natura non è riconosciuto dall'istituzione competente , le prestazioni in natura corrisposte dall'istituzione del luogo di dimora ad un lavoratore dei trasporti internazionali , in virtù della presunzione di cui all'articolo 20 , paragrafo 2 o all'articolo 62 , paragrafo 2 del regolamento di applicazione , sono rimborsate dall'istituzione competente .
2 . Le spese sostenute dall'istituzione del luogo di dimora per qualsiasi lavoratore dei trasporti internazionali che ha beneficiato di prestazioni in natura su presentazione dell'attestato di cui all'articolo 20 , paragrafo 2 o all'articolo 62 , paragrafo 2 del regolamento di applicazione , se il lavoratore non si è prima rivolto all'istituzione del luogo di dimora e non ha diritto a prestazioni in natura , sono rimborsate dall'istituzione indicata come competente in detto attestato o da qualsiasi altra istituzione a tale scopo designata dall'autorità competente dello Stato membro in causa .
3 . L'istituzione competente , oppure , nel caso di cui al paragrafo 2 , l'istituzione indicata come competente o l'istituzione designata a tal fine , conserva nei confronti del beneficiario un credito pari al valore delle prestazioni in natura indebitamente corrisposte . Dette istituzioni comunicano i loro crediti alla commissione dei conti di cui all'articolo 101 , paragrafo 3 del regolamento di applicazione , che ne compila un estratto .
Articolo 114
Corresponsioni provvisorie di prestazioni in caso di contestazione sulla legislazione applicabile o sull'istituzione che deve corrispondere le prestazioni
In caso di contestazione tra le istituzioni o le autorità competenti di due o più Stati membri in merito alla legislazione applicabile ad un lavoratore ai sensi del titolo II del regolamento , oppure in merito alla determinazione dell'istituzione che deve corrispondere le prestazioni , l'interessato che potrebbe pretendere a prestazioni se non vi fosse contestazione , beneficia a titolo provvisorio delle prestazioni previste dalla legislazione applicata dall'istituzione del luogo di residenza oppure , se l'interessato non risiede nel territorio di uno degli Stati membri in causa , delle prestazioni previste dalla legislazione applicata dall'istituzione in causa , alla quale per prima è stata presentata la domanda .
Articolo 115
Modalità delle perizie mediche effettuate in uno Stato membro diverso dallo Stato competente
L'istituzione del luogo di dimora o di residenza che , ai sensi dell'articolo 87 del regolamento , è richiesta di effettuare una perizia medica , procede secondo le modalità previste dalla legislazione che essa applica .
In mancanza di tali modalità , essa si rivolge all'istituzione competente per conoscere le modalità da applicare .
Articolo 116
Accordi relativi al ricupero dei contributi
1 . Gli accordi che saranno conclusi ai sensi dell'articolo 92 , paragrafo 2 del regolamento saranno iscritti nell'allegato 5 del regolamento di applicazione .
2 . Gli accordi conclusi per l'applicazione dell'articolo 51 del regolamento n . 3 rimangono applicabili se sono indicati nell'allegato 5 del regolamento di applicazione .
Articolo 117
Elaborazione elettronica dei dati
1 . Uno o più Stati membri o le loro autorità competenti possono , previo parere della commissione amministrativa , adattare all'elaborazione elettronica dei dati i modelli di certificati , attestati , dichiarazioni , domande ed altri documenti , nonché le operazioni e metodi di trasmissione dei dati previsti per l'applicazione del regolamento e del regolamento di applicazione .
2 . La commissione amministrativa intraprenderà gli studi necessari al fine di generalizzare ed unificare le formule di adattamento risultanti dalle disposizioni del paragrafo 1 quando lo sviluppo dell'elaborazione elettronica dei dati negli Stati membri lo consentirà .
TITOLO VII
DISPOSIZIONI TRANSITORIE E FINALI
Articolo 118
Disposizioni transitorie in materia di pensioni e di rendite
1 . Le domande di pensione o di rendita che non hanno ancora dato luogo a liquidazione prima della data di entrata in vigore del regolamento comportano una doppia liquidazione :
_ per il periodo anteriore a tale data , conformemente alle disposizioni del regolamento n . 3 ,
_ per il periodo che decorre da tale data , conformemente alle disposizioni del regolamento .
2 . La presentazione ad un'istituzione di una domanda di prestazioni d'invalidità , di vecchiaia o ai superstiti , a decorrere dall'entrata in vigore del regolamento , comporta la revisione d'ufficio , conformemente alle disposizioni del regolamento , delle prestazioni che sono state liquidate per lo stesso evento anteriormente a tale data da parte dell'istituzione o delle istituzioni di uno o più altri Stati membri .
Articolo 119
Disposizioni transitorie in materia di prestazioni familiari
1 . I diritti di cui all'articolo 94 , paragrafo 9 del regolamento sono quelli di cui beneficiavano i lavoratori per i familiari che danno diritto a prestazioni familiari , ai tassi e nei limiti applicabili il giorno precedente a quello dell'entrata in vigore del regolamento , ai sensi dell'articolo 41 o dell'allegato D del regolamento n . 3 , ovvero dell'articolo 20 o dell'allegato 1 del regolamento n . 36/63/CEE del Consiglio , del 2 aprile 1963 , relativo alla sicurezza sociale dei lavoratori frontalieri ( 1 ) .
2 . Finché l'importo delle prestazioni familiari di cui al paragrafo 1 è superiore all'importo degli assegni familiari che sarebbero dovuti ai sensi dell'articolo 73 , paragrafo 2 del regolamento , spetterà all'istituzione competente francese corrisponderle al lavoratore o direttamente ai familiari , nel loro luogo di residenza , per i figli che danno diritto a tali prestazioni familiari .
3 . L'istituzione del luogo di residenza dei familiari provvederà alla corresponsione degli assegni familiari secondo le disposizioni della legislazione che essa applica , con onere di rimborso da parte dell'istituzione competente francese , quando si tratti di corrispondere le prestazioni familiari ai sensi dell'articolo 73 , paragrafo 2 del regolamento .
4 . Nei rapporti bilaterali fra gli Stati membri interessati , le modalità di applicazione del presente articolo sono determinate da tali Stati membri o dalle loro autorità competenti .
( 1 ) GU n . 62 del 20 . 4 . 1963 , pag . 1314/63 .
Articolo 120
Accordi complementari di applicazione
1 . Due o più Stati membri o le loro autorità competenti possono , se necessario , concludere accordi diretti a completare le modalità per l'applicazione amministrativa del regolamento . Tali accordi saranno iscritti nell'allegato 5 del regolamento di applicazione .
2 . Gli accordi analoghi a quelli previsti dal paragrafo 1 e che sono vigenti il giorno che precede quello dell'entrata in vigore del regolamento di applicazione , rimangono applicabili sempreché siano indicati nell'allegato 5 del regolamento di applicazione .
Articolo 121
Natura e modifica degli allegati
1 . Gli allegati del regolamento di applicazione ne fanno parte integrante .
2 . Gli allegati possono essere modificati da un regolamento del Consiglio adottato su proposta della Commissione , a richiesta dello Stato o degli Stati membri interessati o delle loro autorità competenti , previo parere della commissione amministrativa .
3 . L'allegato V del regolamento , parte " B . Germania " è completato dal seguente testo :
" 7 . Per l'applicazione del regolamento , l'intervento forfettario nelle spese sostenute in occasione del parto , concesso ai sensi della legislazione tedesca ai familiari dei lavoratori , dei disoccupati , nonché dei titolari o dei richiedenti di pensione o di rendita , è considerato prestazione in natura . "
Articolo 122
Entrata in vigore del regolamento di applicazione
Il regolamento di applicazione entrerà in vigore il primo giorno del settimo mese successivo a quello della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee .
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri .
Fatto a Bruxelles , addi 21 marzo 1972 .