Nařízení Komise (ES) č. 472/2002
ze dne 12. března 2002,
kterým se mění nařízení (ES) č. 466/2001, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách [1], a zejména čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
po konzultaci s Vědeckým výborem pro potraviny (VVP),
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (EHS) č. 315/93 stanoví, že za účelem ochrany veřejného zdraví musí být stanoveny maximální limity kontaminujících látek v potravinách.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 466/2001 [2], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 257/2002 [3], stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách použitelné od 5. dubna 2002.
(3) Některé členské státy přijaly nebo mají v úmyslu přijmout maximální limity aflatoxinů v koření a maximální limity ochratoxinu A v některých potravinách. Vzhledem k rozdílům mezi členskými státy a z nich vyplývajícího rizika narušení hospodářské soutěže jsou nezbytná opatření Společenství s cílem zajistit jednotnost trhu při zachování zásady proporcionality.
(4) Aflatoxiny, zejména aflatoxin B1, jsou genotoxické karcinogenní látky. U látek tohoto druhu neexistuje prahová hodnota, pod níž nejsou pozorovány zdraví škodlivé účinky, a nelze tedy stanovit přípustný denní příjem. Současné vědecké a technické poznatky ani zlepšení v technikách produkce a skladování nezabraňují vzniku těchto plísní a neumožňují tedy, aby byl zcela vyloučen výskyt aflatoxinů v koření. Měly by tedy být stanoveny co nejnižší rozumně dosažitelné limity.
(5) Výsledky koordinovaného kontrolního programu prováděného členskými státy v souladu s doporučením Komise 97/77/ES ze dne 8. ledna 1997 o koordinovaném programu pro úřední kontrolu potravin v roce 1997 [4] byly předloženy až poté, co byly stanoveny maximální limity aflatoxinů v jiných potravinách. Ukázaly, že několik druhů koření obsahuje vysoká množství aflatoxinů. Je tedy vhodné stanovit maximální limity pro druhy koření, které jsou používány ve velkém množství a u nichž často dochází ke kontaminaci.
(6) Maximální limity by měly být do 31. prosince 2003 přezkoumány a podle potřeby sníženy, a to s přihlédnutím k možnostem snížit kontaminaci koření aflatoxiny zlepšením výrobních, sklizňových a skladovacích postupů a s ohledem na vědecké a technické poznatky.
(7) Ochratoxin A je mykotoxin produkovaný několika plísněmi (rodu Penicillium a Aspergillus). Přirozeně se vyskytuje po celém světě v různých rostlinných produktech, jako jsou obiloviny, kávová zrna, kakaové boby a sušené ovoce. Byl prokázán například v obilných produktech, v kávě, víně, pivě, v koření a hroznovém moštu, ale také v produktech živočišného původu, zejména ve vepřových ledvinách. Výzkumy četnosti výskytu a množství ochratoxinu A v potravinách a v krvi člověka naznačují, že potraviny jsou často kontaminovány.
(8) Ochratoxin A je mykotoxin s karcinogenními, nefrotoxickými, teratogenními, imunotoxickými a pravděpodobně neurotoxickými vlastnostmi. Je spojován s nefropatií u člověka. Biologický poločas rozpadu ochratoxinu A u člověka může být dlouhý.
(9) Vědecký výbor pro potraviny dospěl ve svém stanovisku ze dne 17. září 1998 k názoru, že by bylo obezřetné co nejvíce snížit expozici ochratoxinu A, aby se expozice blížily dolní mezi rozsahu přijatelného denního příjmu odhadnutého jinými komisemi, který činí 1,2-14 ng na kg tělesné hmotnosti za den, například nižší než 5 ng na kg tělesné hmotnosti za den.
(10) Při současných vědeckých a technických poznatcích a přes zlepšení výrobních a skladovacích technik není možné vzniku těchto plísní zcela zabránit. V důsledku toho nelze ochratoxin A z potravin beze zbytku odstranit. Měly by tedy být stanoveny limity, které jsou rozumně dosažitelné.
(11) Hlavní příspěvek k příjmu ochratoxinu A z potravin pochází z obilovin a výrobků z obilovin. Pro zabránění kontaminaci v maximální možné míře a pro ochranu spotřebitele má největší význam prevence. Kromě toho je vhodné stanovit maximální limity pro obiloviny a výrobky z obilovin na rozumně dosažitelné úrovni za podmínky, že budou na všech stupních výrobního a obchodního řetězce uplatněna preventivní opatření s cílem zabránit kontaminaci.
(12) U sušených hroznů révy vinné (korintek, rozinek a sultánek) byla prokázána vysoká kontaminace. Sušené hrozny révy vinné jsou u lidí s vysokou spotřebou, zejména u dětí, významným potravinovým zdrojem ochratoxinu A. Zatímco je vhodné dočasně stanovit limit na úrovni, která je technologicky dosažitelná, je do budoucna nezbytné zlepšit postupy snižující kontaminaci.
(13) Výskyt ochratoxinu A byl často pozorován také v kávě, víně, pivě, hroznovém moštu, kakau a koření. Členské státy a zúčastněné strany (například profesní organizace) by měly provést výzkumy s cílem určit různé faktory podílející se na vzniku ochratoxinu A a stanovit preventivní opatření, která mají být přijata ke snížení výskytu ochratoxinu A v těchto potravinách. Do doby, než budou na základě principu "co nejnižší rozumně dosažitelné" ("ALARA") stanoveny maximální limity, mělo by být u těchto výrobků vynaloženo veškeré úsilí v oblasti výzkumu a preventivních opatření k maximálnímu snížení obsahu ochratoxinu A. Bez úsilí o snížení obsahu ochratoxinu A v některých produktech bude pro ochranu veřejného zdraví nezbytné stanovit maximální limity pro tyto produkty, aniž by byla posouzena jejich technologická dosažitelnost.
(14) Nařízení (ES) č. 466/2001 by proto mělo být změněno.
(15) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 466/2001 se mění takto:
1. V článku 4 se odstavec 2 mění takto:
a) návětí se nahrazuje tímto:"Pokud jde o aflatoxiny a ochratoxin A v produktech uvedených v bodech 2.1 a 2.2 přílohy I, je zakázáno:"
b) v písmenu b) se slova "a 2.1.3" nahrazují čárkou a slovy "2.1.3, 2.1.4, 2.2.1 a 2.2.2".
2. V článku 5 se vkládá nový odstavec, který zní:
"2. a. Komise přezkoumá nejpozději do 31. prosince 2003 maximální limity aflatoxinů uvedené v příloze I oddílu 2 bodu 2.1.4 a podle potřeby je sníží s cílem zohlednit pokrok ve vědeckých a technických poznatcích.
Komise nejpozději do 31. prosince 2003 přezkoumá ustanovení přílohy I oddílu 2 bodů 2.2.2 a 2.2.3 s ohledem na maximální limity ochratoxinu A v sušených hroznech révy vinné a dále s cílem zavést maximální limit ochratoxinu A pro zelenou a praženou kávu a kávové výrobky, pro víno, pivo, hroznový mošt, kakao a kakaové výrobky a pro koření, přičemž zohlední provedené výzkumy a preventivní opatření uplatněná ke snížení výskytu ochratoxinu A v těchto výrobcích.
Za tímto účelem členské státy a zúčastněné strany každoročně předloží Komisi výsledky provedených výzkumů a informují o pokroku při používání preventivních opatření pro snížení kontaminace ochratoxinem A."
3. Příloha I se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost desátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 5. dubna 2002.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. března 2002.
Regolamento (CE) n. 472/2002 della Commissione
del 12 marzo 2002
che modifica il regolamento (CE) n. 466/2001 che definisce i tenori massimi di taluni contaminanti presenti nelle derrate alimentari
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
visto il regolamento (CEE) n. 315/93 del Consiglio, dell'8 febbraio 1993, che stabilisce procedure comunitarie relative ai contaminanti nei prodotti alimentari(1), in particolare l'articolo 2, paragrafo 3,
dopo consultazione del comitato scientifico dell'alimentazione umana (SCF),
considerando quanto segue:
(1) Il regolamento (CEE) n. 315/93 prevede che occorre fissare tenori massimi di contaminanti nei prodotti alimentari per tutelare la sanità pubblica.
(2) Il regolamento (CE) n. 466/2001 della Commissione(2), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 257/2002(3), stabilisce tenori massimi per taluni contaminanti nei prodotti alimentari a decorrere dal 5 aprile 2002.
(3) Alcuni Stati membri hanno adottato, o prevedono di adottare, tenori massimi per le aflatossine nelle spezie e tenori massimi per l'ocratossina A in taluni prodotti alimentari. Date le disparità esistenti fra i regimi giuridici degli Stati membri e le distorsioni della concorrenza che possono conseguirne, si rendono necessarie misure comunitarie volte a garantire, nel rispetto del principio di proporzionalità, l'esistenza di un mercato unico.
(4) Le aflatossine, e particolarmente l'aflatossina B1, sono sostanze a carattere cancerogeno-genotossico. Per questo tipo di sostanze non esiste alcuna soglia al di sotto della quale non si riscontrino effetti negativi. Pertanto non si può fissare una dose giornaliera tollerabile. Allo stato attuale delle conoscenze scientifiche e tecniche, nonché dei progressi compiuti nelle pratiche di produzione e stoccaggio, non è possibile impedire lo sviluppo delle suddette muffe ed eliminare quindi completamente la presenza di aflatossine nelle spezie. Occorre pertanto fissare limiti al livello più basso ragionevolmente conseguibile.
(5) I risultati di un programma coordinato di controllo, attuato dagli Stati membri in conformità con la raccomandazione 97/77/CE della Commissione, dell'8 gennaio 1997, relativa ad un programma coordinato per il controllo ufficiale dei prodotti alimentari per il 1997(4), sono disponibili fin da quando sono stati fissati i tenori massimi delle aflatossine in altri prodotti alimentari. Essi indicano che varie specie di spezie contengono un tenore elevato di aflatossine. È quindi opportuno stabilire tenori massimi per le specie di spezie che sono utilizzate in grandi quantità ed hanno un'elevata incidenza di contaminazione.
(6) Anteriormente al 31 dicembre 2003, occorrerebbe riesaminare i tenori massimi tenendo conto delle possibilità di ridurre la contaminazione da aflatossine nelle spezie attraverso miglioramenti delle condizioni di produzione, raccolta e stoccaggio e l'evoluzione delle conoscenze scientifiche e tecnologiche.
(7) L'ocratossina A è una micotossina prodotta da diversi funghi (delle specie Penicillium e Aspergillus). È naturalmente presente in una serie di prodotti vegetali quali cereali, chicchi di caffè, cacao e frutta secca, in tutto il mondo. È stata individuata in prodotti quali cereali, caffè, vino, birra, succo d'uva e anche in prodotti di origine animale, cioè il rognone dei suini. Le indagini sulla frequenza e sulla concentrazione di ocratossina A in campioni di alimenti e di sangue umano indicano che i prodotti alimentari sono spesso contaminati.
(8) L'ocratossina A è una micotossina con proprietà cancerogene, nefrotossiche, teratogene, immunotossiche e forse neurotossiche. Nell'uomo è stata associata alla nefropatia. Nell'uomo l'ocratossina A può avere un lungo tempo di dimezzamento.
(9) Nel suo parere sull'ocratossina A, del 17 settembre 1998, il comitato scientifico dell'alimentazione umana ha ritenuto che sarebbe prudente ridurre il più possibile l'esposizione all'ocratossina A, in modo tale che le esposizioni si avvicinino al limite inferiore della gamma delle dosi giornaliere ammissibili, fissato da altri organismi a 1,2-14 ng/kg peso corporeo/giorno, ad esempio al di sotto di 5 ng/kg peso corporeo/giorno.
(10) Allo stadio attuale delle conoscenze scientifiche e tecniche, e nonostante i progressi compiuti nelle tecniche di produzione e stoccaggio, non è possibile impedire completamente lo sviluppo delle suddette muffe. Di conseguenza non è possibile eliminare completamente l'ocratossina A dai prodotti. I limiti vanno pertanto fissati al livello più basso ragionevolmente conseguibile.
(11) La fonte principale di assunzione alimentare di ocratossina A è rappresentata dai cereali e dai prodotti a base di cereali. Per evitare per quanto possibile la contaminazione e tutelare il consumatore è fondamentale la prevenzione. Inoltre è opportuno fissare tenori massimi nei cereali e nei prodotti a base di cereali al livello più basso ragionevolmente conseguibile a condizione che vengano previste azioni preventive per evitare la contaminazione in tutte le fasi del processo di produzione e commercializzazione.
(12) È stata constatata un'elevata contaminazione dei frutti essiccati della vite (uva passa di Corinto, uva passa, uva sultanina) che costituiscono una fonte importante di ocratossina A nella dieta di persone, come i bambini, i cui livelli di consumo di tali prodotti sono elevati. Se da un lato è quindi opportuno fissare un limite tecnologicamente conseguibile mentre resta assolutamente, è dall'altro indispensabile migliorare ulteriormente l'applicazione di procedure più efficaci per ridurre la contaminazione.
(13) La presenza di ocratossina A è stata rilevata anche nel caffè, nel vino, nella birra, nel succo d'uva, nel cacao e nelle spezie. Indagini e ricerche dovrebbero essere effettuate dagli Stati membri e dalle parti interessate (quali le organizzazioni professionali) per stabilire quali fattori concorrono alla formazione dell'ocratossina A e per definire le misure preventive da adottare per ridurre la presenza di ocratossina A nei summenzionati prodotti alimentari. Per tali prodotti, occorre adoperarsi al massimo nell'ambito della ricerca e delle misure di prevenzione al fine di ridurre il più possibile il tenore di ocratossina A, in attesa di fissare tenori massimi sulla base del principio del livello più basso ragionevolmente conseguibile (ALARA). Se non verrà fatto alcuno sforzo per ridurre il tenore di ocratossina A in alcuni prodotti, sarà necessario stabilire un tenore massimo per tali prodotti al fine di tutelare la sanità pubblica, anche in mancanza di una valutazione di fattibilità tecnologica.
(14) Il regolamento (CE) n. 466/2001 dovrebbe essere quindi modificato di conseguenza.
(15) Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Il regolamento (CE) n. 466/2001 è modificato come segue:
1) l'articolo 4, paragrafo 2, è modificato come segue:
a) la frase introduttiva è sostituita da quella seguente "Per quanto riguarda le aflatossine e l'ocratossina A nei prodotti indicati ai punti 2.1 e 2.2 dell'allegato I, è vietato:";
b) al punto b) "e 2.1.3" è sostituito da "2.1.3, 2.1.4, 2.2.1 e 2.2.2";
2) all'articolo 5 è inserito il seguente paragrafo 2a: "2a. La Commissione riesamina i tenori massimi delle aflatossine fissati al punto 2.1.4. della sezione 2 dell'allegato I entro e non oltre il 31 dicembre 2003 e, se del caso, li riduce per tenere conto del progresso scientifico e delle conoscenze tecnologiche.
La Commissione riesamina le disposizioni di cui ai punti 2.2.2 e 2.2.3 della sezione 2 dell'allegato I entro e non oltre il 31 dicembre 2003 per quanto riguarda i tenori massimi di ocratossina A nella frutta secca nell'intento di inserire un tenore massimo per l'ocratossina A nel caffè crudo e torrefatto e nei prodotti a base di caffè, nel vino, nella birra, nel succo d'uva, nel cacao e nei prodotti a base di cacao nonché nelle spezie, tenendo conto delle indagini effettuate e delle misure preventive applicate per ridurre la presenza di ocratossina A nei summenzionati prodotti.
A tal fine gli Stati membri e le parti interessate comunicano ogni anno alla Commissione i risultati delle indagini effettuate e i progressi compiuti per quanto riguarda l'applicazione delle misure preventive intese ad evitare la contaminazione da ocratossina A.";
3) l'allegato I è modificato come indicato nell'allegato al presente regolamento.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il decimo giorno successivo a quello della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
Esso è applicabile dal 5 aprile 2002.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 12 marzo 2002.