NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1295/2008
ze dne 18. prosince 2008
o dovozu chmele ze třetích zemí
(kodifikované znění)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů) (1), a zejména na čl. 192 odst. 2 a čl. 195 odst. 2 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (EHS) č. 3076/78 ze dne 21. prosince 1978 o dovozu chmele z třetích zemí (2) a nařízení Komise (EHS) č. 3077/78 ze dne 21. prosince 1978 o stanovení rovnocennosti ověřovací listiny původu pro chmel dovážený ze třetích zemí s ověřovací listinou původu Společenství (3) bylo několikrát podstatně změněno (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by proto uvedená nařízení měla být kodifikována sloučením do jediného textu.
(2)
Čl. 158 odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví, že chmel a chmelové výrobky pocházející z třetích zemí mohou být dovezeny pouze tehdy, pokud jsou jejich znaky jakosti přinejmenším rovnocenné s těmi, které byly přijaty pro stejné produkty sklizené ve Společenství nebo z takových produktů získané. Odstavec 2 uvedeného článku však stanoví, že tyto produkty se považují za odpovídající uvedeným znakům, pokud je k nim přiložena ověřovací listina původu vydaná orgány země původu a uznaná za rovnocennou ověřovací listině původu požadované pro uvádění na trh chmele a chmelových výrobků pocházejících ze Společenství.
(3)
Nařízení Komise (ES) č. 1850/2006 ze dne 14. prosince 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro vydávání ověřovacích listin původu pro chmel a chmelové výrobky (5), stanoví velmi přísné požadavky pro uvádění chmelových výrobků na trh, zejména pokud jde o směsi. V současnosti neexistuje žádná účinná metoda kontroly těchto požadavků na hranicích. Jedinou možnou náhradou za tuto kontrolu je záruka zemí vývozu, že tyto výrobky splňují požadavky Společenství pro uvádění na trh. Je proto nutné požadovat, aby byla k těmto výrobkům dováženým ze třetích zemí přiložena ověřovací listina původu podle čl. 158 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007.
(4)
Za účelem zaručit dodržování právních předpisů Společenství pro vydávání ověřovacích listin původu pro chmel by měly členské státy ověřit, zda dovážený chmel splňuje minimální požadavky pro uvádění na trh stanovené nařízením (ES) č. 1850/2006.
(5)
Některé třetí země se zavázaly dodržovat stanovené pro uvádění chmele a chmelových výrobků na trh a oprávnit některé orgány k vydávání osvědčení o rovnocennosti. Je vhodné uznat tyto ověřovací listiny původu za rovnocenné s ověřovacími listinami původu Společenství a uvést příslušné produkty do volného oběhu.
(6)
Povinností příslušných orgánů třetích zemích je aktualizovat údaje uvedené v příloze I a sdělovat je Komisi.
(7)
Za účelem usnadnit příslušným orgánům členských států kontrolu je nutné předepsat formu a v případě nutnosti i obsah ověřovací listiny původu a pravidla pro její použití.
(8)
S ohledem na obchodní zvyklosti musí být příslušné orgány v případě rozdělení zásilky oprávněny nechat vystavit za jejich přímého dohledu výpis z ověřovací listiny původu pro každou novou zásilku, která na základě rozdělení vznikne.
(9)
Některé produkty by v souladu s režimem Společenství pro vydávání ověřovacích listin původu pro chmel měly být na základě svého použití osvobozeny od předložení ověřovacích listin původu stanovených tímto nařízením.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Uvedení produktů ze třetích zemí uvedených v čl. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 1234/2007 do volného oběhu ve Společenství je podmíněno poskytnutím důkazu o splnění požadavků uvedených v čl. 158 odst. 1 uvedeného nařízení.
2. Důkaz podle čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení se poskytuje předložením osvědčení podle čl. 158 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007, dále „osvědčení o rovnocennosti“.
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se „zásilkou“ rozumí množství produktů stejných vlastností, které jsou ve stejnou dobu odeslané jedním stejným odesílatelem jednomu stejnému příjemci.
Článek 3
Ověřovací listiny původu pro chmel a chmelové výrobky dovážené ze třetích zemí, které vydal příslušný orgán třetí země původu a uvedený v příloze I, jsou uznány za osvědčení o rovnocennosti.
Příloha I se upraví na základě údajů sdělených příslušnými třetími zeměmi.
Článek 4
1. Osvědčení o rovnocennosti se vystavuje pro každou zásilku v jednom originále a dvou opisech na formuláři v souladu se vzorem přílohy II a podle pokynů uvedených v příloze IV.
2. Osvědčení o rovnocennosti je platné pouze, pokud je řádně vyplněno a schváleno některým z orgánů uvedeným v příloze I.
3. Řádně ověřené osvědčení musí obsahovat místo a datum vystavení, podpis a razítko příslušného orgánu.
Článek 5
1. Na každém balení, pro které bylo vystaveno osvědčením o rovnocennosti, jsou v jednom z úředních jazyků Společenství uvedeny tyto údaje:
a)
popis výrobku;
b)
odrůda nebo odrůdy;
c)
země původu;
d)
značky a čísla uvedená v kolonce 9 osvědčení o rovnocennosti nebo jeho výpisu.
2. Údaje uvedené v odstavci 1 jsou uvedeny čitelně, nesmazatelným písmem jednotné velikosti na vnější straně balení.
Článek 6
1. Pokud je pro zásilku před jejím uvedením do volného oběhu vystaveno osvědčení o rovnocennosti a tato zásilka je po rozdělení znovu odeslána, vystavuje se pro každou novou zásilku vzniklou na základě tohoto rozdělení výpis z osvědčení.
Osvědčení je nahrazeno nezbytným počtem výpisů.
Výpis vystavuje příslušná strana v jednom originálu a dvou opisech na formuláři v souladu se vzorem přílohy III a podle ustanovení uvedených v příloze IV.
2. Celní orgány náležitě potvrdí originál a dva opisy osvědčení o rovnocennosti a spolupodepíší originál a dvě kopie každého výpisu.
Ponechají si originál osvědčení o rovnocennosti, odešlou oba dva opisy příslušnému úřednímu subjektu podle článku 21 nařízení (ES) č. 1850/2006 a vrátí příslušné osobě originál a dva opisy každého výpisu.
Článek 7
Po splnění celních formalit požadovaných pro uvedení produktu do volného oběhu ve Společenství je nutné předložit originál a oba opisy osvědčení o rovnocennosti nebo výpisu celním orgánům, které je spolupodepíší a ponechají si originál. Celní orgány odešlou jeden opis příslušnému subjektu podle článku 21 nařízení (ES) č. 1850/2006 v členském státě, kde je produkt uveden do volného oběhu. Druhý opis je vrácen dovozci, který si ho musí ponechat nejméně tři roky.
Článek 8
Pokud je zásilka po uvedení do volného oběhu dále prodávána nebo rozdělena, musí být k produktu přiložena faktura nebo obchodní doklad, který vystavil prodejce a který uvádí číslo osvědčení o rovnocennosti nebo výpisu, jakož i název subjektu, který tato osvědčení a tyto výpisy vydal.
Faktura nebo obchodní doklad musí rovněž obsahovat tyto údaje převzaté z osvědčení o rovnocennosti nebo výpisu:
a)
pro chmelové hlávky:
i)
popis produktu;
i)
hrubá hmotnost;
iii)
místo produkce;
iv)
sklizňový rok;
v)
odrůda;
vi)
země původu;
vii)
značky a čísla uvedená v kolonce 9 osvědčení;
b)
pro chmelové výrobky, kromě údajů uvedených v písm. a), místo a datum zpracování.
Článek 9
1. Členské státy pravidelně provádějí náhodné kontroly za účelem ověřit, zda chmel dovážený podle článku 158 nařízení (ES) č. 1234/2007 odpovídá minimálním požadavkům pro uvádění na trh stanoveným v příloze I nařízení (ES) č. 1850/2006.
2. Členské státy každoročně do 30. června předloží Komisi zprávu o četnosti, druhu a výsledku kontrol, které prováděly v průběhu roku před uvedeným datem. Kontroly by se měly týkat alespoň 5 % očekávaných zásilek chmele dovážených během příslušného roku ze třetí země do příslušného členského státu.
3. Pokud příslušné orgány členských států stanoví, že kontrolované vzorky nesplňují minimální požadavky pro uvádění na trh uvedené v odstavci 1, nemohou být příslušné zásilky uvedeny na trh ve Společenství.
4. Pokud členský stát stanoví, že vlastnosti produktu neodpovídají údajům uvedeným v osvědčení o rovnocennosti, které je přiloženo k produktu, oznámí to Komisi.
Postupem uvedeným v čl. 195 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 může být rozhodnuto, že orgán, který vydal osvědčení o rovnocennosti pro příslušné produkty, bude vyškrtnut ze seznamu uvedenému v příloze I tohoto nařízení.
Článek 10
Odchylně od tohoto nařízení se pro uvedení chmele nebo chmelových výrobků do volného oběhu nepožaduje ani předložení osvědčení uvedeného v čl. 1 odst. 2, ani soulad s ustanoveními článku 5 u následujícího chmele a chmelových výrobků, pokud hmotnost jednotlivého balíků není vyšší než 1 kilogram u chmelových hlávek a chmelového prášku a 300 gramů u chmelových extraktů a dodávky:
a)
jsou v malých balíčcích, které jsou určeny pro prodej soukromým osobám pro jejich vlastní potřebu;
b)
jsou určeny pro vědecké a technické pokusy;
c)
jsou určeny pro veletrhy, na které se vztahuje zvláštní celní režim.
Popis, hmotnost a konečné použití výrobku musí být uvedeny na balení.
Článek 11
Nařízení (EHS) č. 3076/78 a (EHS) č. 3077/78 se zrušují.
Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VI.
Článek 12
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské Unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. prosince 2008.
REGOLAMENTO (CE) N. 1295/2008 DELLA COMMISSIONE
del 18 dicembre 2008
relativo all'importazione di luppolo in provenienza dai paesi terzi
(Versione codificata)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
visto il regolamento (CE) n. 1234/2007 del Consiglio, del 22 ottobre 2007, recante organizzazione comune dei mercati agricoli e disposizioni specifiche per taluni prodotti agricoli (regolamento unico OCM) (1), in particolare gli articoli 192, paragrafo 2, e 195, paragrafo 2, in combinato disposto con l'articolo 4,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (CEE) n. 3076/78 della Commissione, del 21 dicembre 1978, relativo all’importazione di luppolo in provenienza dei paesi terzi (2) e il regolamento (CEE) n. 3077/78 della Commissione, del 21 dicembre 1978, relativo alla constatazione dell'equivalenza ai certificati comunitari degli attestati che accompagnano il luppolo importato dai paesi terzi (3), sono stati modificati in modo sostanziale e a più riprese (4). A fini di razionalità e chiarezza occorre provvedere alla codificazione di tali regolamenti, raggruppandoli in un testo unico.
(2)
A norma dell'articolo 158, paragrafo 1 del regolamento (CE) n. 1234/2007, il luppolo e i prodotti del luppolo in provenienza dai paesi terzi possono essere importati soltanto se presentano caratteristiche qualitative almeno equivalenti a quelle stabilite per il luppolo e i prodotti del luppolo raccolti nella Comunità o ottenuti da tali prodotti. Il paragrafo 2 dell'articolo citato prevede, tuttavia, che questi prodotti siano considerati come prodotti aventi dette caratteristiche se sono accompagnati da un attestato rilasciato dalle autorità del paese d'origine riconosciuto equivalente al certificato richiesto per la commercializzazione del luppolo e dei prodotti del luppolo di origine comunitaria.
(3)
Il regolamento (CE) n. 1850/2006 della Commissione, del 14 dicembre 2006, relativo alle modalità di certificazione del luppolo e dei prodotti derivati dal luppolo (5), subordina la commercializzazione dei prodotti del luppolo a requisiti oltremodo rigorosi, in particolare per quanto riguarda i prodotti miscelati. Attualmente alle frontiere non esiste alcun metodo che consenta di controllare efficacemente l'osservanza di questi requisiti; ad un tale controllo può sostituirsi unicamente l'impegno dei paesi esportatori ad osservare i requisiti comunitari stabiliti per la commercializzazione dei prodotti in causa. Occorre pertanto esigere che questi prodotti in provenienza dai paesi terzi siano accompagnati dall'attestato di cui all'articolo 158, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1234/2007.
(4)
Per garantire il rispetto della normativa comunitaria in materia di certificazione del luppolo, è opportuno che gli Stati membri effettuino controlli volti a verificare la conformità del luppolo importato con i requisiti minimi di commercializzazione fissati con regolamento (CE) n. 1850/2006.
(5)
Alcuni paesi terzi si sono impegnati a rispettare i requisiti prescritti per la commercializzazione del luppolo e dei prodotti del luppolo e hanno autorizzato taluni servizi a rilasciare attestati di equivalenza. Occorre pertanto riconoscere l'equivalenza di questi attestati ai certificati comunitari e mettere in libera pratica i prodotti cui si riferiscono.
(6)
I servizi interessati dei paesi terzi hanno l'obbligo di tenere aggiornati i dati indicati nell'allegato I e di comunicarli alla Commissione nell'ambito di una stretta cooperazione.
(7)
Per facilitare il controllo da parte delle competenti autorità degli Stati membri, occorre prescrivere la forma e, nella misura necessaria, il contenuto degli attestati e degli estratti nonché le condizioni per il loro impiego.
(8)
In caso di frazionamento di una partita, per tener conto delle pratiche commerciali occorre attribuire alle autorità competenti la facoltà di far redigere, sotto il loro controllo, un estratto dell'attestato per ogni frazione di partita.
(9)
Per analogia con il regime comunitario di certificazione, è opportuno escludere determinati prodotti, a motivo del loro particolare impiego, dalla presentazione degli attestati di cui al presente regolamento.
(10)
Le misure previste dal presente regolamento sono conformi al parere del comitato di gestione per l’organizzazione comune dei mercati agricoli,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1. L'immissione in libera pratica nella Comunità dei prodotti di cui all'articolo 1, lettera f), del regolamento (CE) n. 1234/2007 provenienti dai paesi terzi è subordinata alla presentazione della prova del rispetto dei requisiti di cui all'articolo 158, paragrafo 1, del regolamento predetto.
2. La prova di cui all’articolo 1, paragrafo 1, del presente regolamento è costituita dalla presentazione dell'attestato di cui all'articolo 158, paragrafo 2 del regolamento (CE) 1234/2007, in appresso denominato «attestato di equivalenza».
Articolo 2
Ai fini del presente regolamento si intende per «partita» il quantitativo di prodotti aventi le medesime caratteristiche, spediti da uno stesso speditore a uno stesso destinatario.
Articolo 3
Gli attestati che accompagnano il luppolo e i prodotti ottenuti dal luppolo importati dai paesi terzi, rilasciati da un organismo ufficiale abilitato dal paese terzo d’origine e figurante all'allegato I sono riconosciuti come attestati di equivalenza.
L'allegato I sarà rivisto in funzione delle comunicazioni fornite dai paesi terzi.
Articolo 4
1. L'attestato di equivalenza è redatto per ogni partita in un originale e due copie su un formulario conforme al modello di cui all'allegato II, nel modo indicato nell'allegato IV.
2. L'attestato di equivalenza è valido soltanto se debitamente compilato e vidimato da uno degli organismi figurante all’allegato I.
3. L'attestato di equivalenza si considera debitamente vidimato se indica il luogo e la data del rilascio, è firmato e reca il timbro dell'organismo emittente.
Articolo 5
1. Ogni imballaggio che forma oggetto di un attestato di equivalenza deve recare le indicazioni seguenti in una delle lingue ufficiali della Comunità:
a)
designazione del prodotto;
b)
indicazione della varietà o delle varietà;
c)
paese d'origine;
d)
contrassegni e numeri figuranti nella casella 9 dell'attestato di equivalenza o dell'estratto.
2. Le indicazioni di cui al paragrafo 1 devono essere apposte sull'imballaggio esterno, in modo leggibile, in caratteri indelebili di dimensione uniforme.
Articolo 6
1. Qualora, prima di essere immessa in libera pratica, una partita che forma oggetto di un attestato di equivalenza venga rispedita dopo essere stata frazionata, per ogni frazione della partita viene compilato un estratto dell'attestato.
In tal caso, l'attestato è sostituito dal numero di estratti necessario.
L'estratto è redatto dall'interessato in un originale e due copie su un formulario conforme al modello riprodotto nell'allegato III, secondo le disposizioni figuranti all’allegato IV.
2. L'autorità doganale annota di conseguenza l'originale e le due copie dell'attestato di equivalenza e vidima l'originale e le due copie di ogni estratto.
Essa conserva l'originale dell'attestato di equivalenza, fa pervenire le due copie all'autorità competente di cui all'articolo 21, del regolamento (CE) n. 1850/2006 e consegna all'interessato l'originale e le due copie di ogni estratto.
Articolo 7
All'atto dell'espletamento delle formalità doganali richieste per l'immissione in libera pratica nella Comunità del prodotto al quale si riferisce l'attestato di equivalenza o l'estratto, l'originale e le due copie vengono presentati alle autorità doganali, le quali li vidimano e conservano l'originale. Esse inoltrano una copia all'autorità competente dello Stato membro in cui il prodotto è stato immesso in libera pratica di cui all'articolo 21 del regolamento (CE) n. 1850/2006. La seconda copia è consegnata all'importatore che deve conservarla per almeno tre anni.
Articolo 8
In caso di rivendita o di frazionamento di una partita, dopo l'immissione in libera pratica, il prodotto dev'essere accompagnato da una fattura o da un documento commerciale compilato dal venditore, nel quale figuri il numero dell'attestato di equivalenza o dell'estratto, nonché il nome dell'organismo che ha rilasciato detti attestati o estratti.
Nel documento commerciale o nella fattura devono inoltre figurare le informazioni seguenti tratte dall’attestato di equivalenza o dall’estratto:
a)
per il luppolo in coni:
i)
designazione del prodotto;
ii)
peso lordo;
iii)
luogo di produzione;
iv)
anno di raccolta;
v)
varietà;
vi)
paese d'origine;
vii)
contrassegni e numeri figuranti nella casella 9 dell'attestato;
b)
per i prodotti ottenuti dal luppolo oltre alle indicazioni di cui alla lettera a), il luogo e la data di trasformazione;
Articolo 9
1. Gli Stati membri effettuano regolarmente controlli casuali intesi a verificare la conformità del luppolo importato a norma dell'articolo 158 del regolamento (CE) n. 1234/2007, con i requisiti minimi di commercializzazione stabiliti nell'allegato del regolamento (CE) n. 1850/2006.
2. Ogni anno, entro e non oltre il 30 giugno, gli Stati membri comunicano alla Commissione la frequenza, il tipo e il risultato dei controlli effettuati nel corso dell'anno precedente. I controlli riguardano almeno il 5 % delle partite di luppolo che lo Stato membro prevede di importare nell'anno considerato dai paesi terzi.
3. Qualora le autorità competenti degli Stati membri constatino che i campioni esaminati non rispondono ai requisiti minimi di commercializzazione di cui al paragrafo 1, le relative partite non possono essere commercializzate nella Comunità.
4. Lo Stato membro che constati che le caratteristiche di un prodotto non sono conformi alle indicazioni contenute nell'attestato di equivalenza è tenuto a informare la Commissione.
L'organismo che ha rilasciato l'attestato di equivalenza per tale prodotto può essere escluso, con decisione adottata secondo la procedura di cui all'articolo 195, paragrafo 2 del regolamento (CE) n. 1234/2007, dall'elenco che figura nell’allegato I del presente regolamento.
Articolo 10
In deroga al presente regolamento, non è subordinata alla presentazione dell’attestato di cui all'articolo 1, paragrafo 2, né alle disposizioni di cui all'articolo 5 l'immissione in libera pratica del luppolo e dei prodotti del luppolo sotto indicati, entro il limite, per ogni pacco, di 1 chilogrammo per il luppolo in coni e la polvere di luppolo e di 300 grammi per gli estratti di luppolo:
a)
presentati in pacchetti destinati alla vendita al minuto per uso privato dell'acquirente,
b)
destinati alla sperimentazione scientifica e tecnica,
c)
destinati alle fiere che beneficiano del regime doganale all'uopo previsto.
Sull'imballaggio devono essere indicati la designazione, il peso e la destinazione finale del prodotto.
Articolo 11
I regolamenti (CEE) n. 3067/78 e (CEE) n. 3077/78 sono abrogati.
I riferimenti ai regolamenti abrogati si intendono fatti al presente regolamento e si leggono secondo la tavola di concordanza contenuta nell’allegato VI.
Articolo 12
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 18 dicembre 2008.