NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 952/2006
ze dne 29. června 2006
o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES) č. 318/2006, pokud jde o řízení vnitřního trhu s cukrem a režim kvót
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 318/2006 ze dne 20. února 2006 o společné organizaci trhů v odvětví cukru (1), a zejména na článek 40 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pro používání režimu kvót v odvětví cukru je třeba přesně definovat pojmy výroby cukru, isoglukosy nebo inulinového sirupu určitého podniku. Možnost, aby jeden podnik přenechal část své výroby jinému podniku, který nechá cukr vyrobit na základě pracovní smlouvy, je nutné omezit na zvláštní případy.
(2)
Článek 17 nařízení (ES) č. 318/2006 stanoví, že členské státy udělí na žádost schválení podnikům vyrábějícím cukr, isoglukosu nebo inulinový sirup nebo podnikům zpracovávajícím tyto výrobky na výrobek uvedený v článku 13 uvedeného nařízení. Je nutno upřesnit obsah žádosti o schválení, které výrobci cukru, isoglukosy nebo inulinového sirupu, jakož i rafinerie musí předložit příslušným orgánům členských států. Je třeba definovat závazky, které podniku vyplývají ze schválení, zejména povinnost vést aktuální záznamy o množství surovin na vstupu, při zpracování a na výstupu v podobě hotového výrobku.
(3)
Je třeba stanovit povinnosti členských států ohledně kontroly schválených podniků a definovat dostatečně odstrašující režim sankcí.
(4)
V článku 4 nařízení (ES) č. 318/2006 se stanoví informační systém o používaných cenách cukru. Článek 17 uvedeného nařízení stanoví schváleným podnikům povinnost poskytnout údaje o množstvích prodaného bílého cukru a odpovídajících cenách a podmínkách. Je třeba určit četnost a obsah informací o používaných cenách, které výrobci cukru a rafinerie musí stanovit za účelem jejich předání Komisi. K získání údajů o krátkodobých perspektivách je vhodné, aby podniky stanovily a předaly rovněž předpokládané průměrné prodejní ceny na tři následující měsíce. Schválené podniky, které používají cukr za účelem jeho zpracování na jeden z výrobků uvedených v čl. 13 odst. 2 nařízení (ES) č. 318/2006, musí rovněž za účelem předání Komisi stanovit cenu nakupovaného cukru, a to ve stejné četnosti a podobě jako v případě jejich stanovování výrobci cukru.
(5)
K zajištění zveřejňování úrovní cen podle článku 4 nařízení (ES) č. 318/2006 je vhodné stanovit, že Komise, zaručující důvěrnost údajů, informuje dvakrát ročně Řídící výbor pro cukr o průměrných cenách bílého cukru uvedeného na trh Společenství během předchozího pololetí, s rozlišením mezi cukrem podléhajícím kvótám a cukrem nepodléhajícím kvótám.
(6)
Bude sestavena zpráva o fungování registračního a informačního systému cen stanovená tímto nařízením s cílem navrhnout patřičná zlepšení, jakož i informatizovaný systém přenosu cen. Během přechodného období 2006 a 2007, dokud nebudou k dispozici tato zlepšení, musí být ceny stanovené podniky zaslané přímo Komisi za účelem informování Řídícího výboru pro cukr.
(7)
V případě použití článku 14 nebo článku 19 nařízení (ES) č. 318/2006 převede výrobce část své výroby do následujícího hospodářského roku, v němž bude považována za součást výroby tohoto roku. V důsledku toho je výrobce cukru povinen uzavřít pro daný hospodářský rok smlouvy o dodání za minimální cenu cukrové řepy pouze na množství cukru v rámci jeho základní kvóty, které dosud nevyrobil.
(8)
Má-li systém kvót správně fungovat, je vhodné definovat pojmy „před zasetím“ a „minimální cena“ uvedené v čl. 6 odst. 5 nařízení (ES) č. 318/2006. Je třeba zohlednit zvláštní zemědělské a klimatické podmínky pro pěstování cukrové řepy v některých oblastech Itálie a stanovit konečné datum odlišné od ukončení zasetí.
(9)
Ustanovení čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 318/2006 stanoví, že se minimální cena upraví za použití cenové přirážky nebo srážky podle odchylek jakosti cukrové řepy od standardní jakosti. Jakost, a tedy hodnotu cukrové řepy určuje zejména její cukernatost. Nejvhodnější způsob stanovení hodnoty cukrové řepy, jejíž jakost se liší od standardní jakosti, je zavedení stupnice cenových přirážek a srážek vyjádřených jako procento minimální ceny.
(10)
Článek 8 nařízení (ES) č. 318/2006 stanoví přidělování dodatečných kvót na cukr. Toto přidělování, kterým se má usnadnit přechod od předchozího režimu kvót k režimu současnému, musí být vyhrazeno podnikům, které dostaly kvótu v letech 2005/06. Kromě toho je vhodné upřesnit, za jakých podmínek je možné toto přidělování pro hospodářský rok 2006/07.
(11)
Ustanovení čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 318/2006 stanoví přidělování doplňkových kvót na isoglukosu. Příslušné členské státy musí přidělovat tyto kvóty podnikům v poměru ke kvótě isoglukosy, která jim byla přidělena, s vyloučením jakékoli diskriminace. Je třeba stanovit mezní datum pro úhradu jednorázové částky stanovené v čl. 9 odst. 3 tohoto nařízení.
(12)
Ustanovení čl. 2 bodu 5 nařízení (ES) č. 318/2006 definuje výrobu cukru podléhajícího kvótám jako množství vyrobené za určitý hospodářský rok v rámci kvóty daného podniku a bod 9 uvedeného článku definuje cukrovou řepu podléhající kvótám jako cukrovou řepu zpracovanou na cukr podléhající kvótám. Je proto nezbytné stanovit pravidlo týkající se přiřazování výroby cukru k určitému hospodářskému roku s tím, že se členským státům ponechá jistá pružnost u specifických případů, jimiž jsou výroba cukru z podzimní cukrové řepy a výroba třtinového cukru.
(13)
K zajištění správného řízení režimu kvót, stanovení měsíční spotřeby cukru a vyhotovení odhadu zásobení je třeba stanovit mechanismus sdělování údajů mezi schválenými podniky a členskými státy na straně jedné a mezi členskými státy a Komisí na straně druhé. Sdělované údaje se musejí týkat zásob, úrovně výroby a zasetých ploch.
(14)
Ustanovení čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 318/2006 stanoví intervenční opatření prostřednictvím nákupu cukru. Provádění intervenčních opatření Společenství vyžaduje, aby intervenční agentury přejímaly cukr na určeném místě. Za tímto účelem je třeba stanovit, že se přejímá pouze cukr uskladněný v okamžiku nabídky ve schváleném místě skladování.
(15)
Za účelem umožnění přístupu k intervenci v oblastech, kde je to obzvláště nutné vzhledem k významnosti výroby v těchto oblastech, maximální množství stanovené v čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 318/2006 musí být nejdříve rozděleno mezi všechny produkující členské státy podle jejich kvót na výrobu cukru. Je vhodné mít možnost upravit toto rozdělení jednak před každým novým hospodářským rokem s ohledem na změny v přidělování kvót členským státem, a jednak v průběhu každého hospodářského roku za účelem případného opětovného přidělení nevyužitých množství.
(16)
Pro stanovení podmínek, za jakých se místům skladování udělují nebo odebírají schválení, je vhodné vzít v úvahu požadavky na uchování cukru v dobrém stavu a snadný odběr cukru, jakož i na kapacitu vyskladnění.
(17)
Pro intervenci nelze přijímat cukr se znaky, které by mohly být překážkou pro jeho následný odbyt a které by mohly cukr během skladování znehodnotit a upřesnit maximální požadované množství. Je mimo jiné třeba stanovit, že smlouva o skladování, kterou se bude řídit výkup cukru k intervenci, se uzavře mezi intervenční agenturou a prodejcem.
(18)
Pro usnadnění řádného řízení intervenčního režimu je třeba nabízet cukr v šaržích a tuto šarži definovat, zejména stanovit její množství.
(19)
Intervenční agentura musí znát všechny skutečnosti potřebné k rozhodnutí, zda nabídka splňuje stanovené požadavky. Za tímto účelem jí musí předkladatel nabídky sdělit všechny potřebné údaje.
(20)
Ustanovení čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 318/2006, že se výkupní cena upraví, pokud se jakost cukru liší od standardní jakosti. Proto je třeba stanovit tabulky cenových přirážek a srážek s ohledem na jakost nabízeného cukru, použitelné pro výkupní ceny. Tyto tabulky a z nich vyplývající cenové srážky mohou být stanoveny na základě objektivních údajů běžně používaných při obchodních transakcích.
(21)
Cukr v držení intervenčních agentur musí být prodáván kupujícím ve Společenství bez diskriminace a za podmínek co možná ekonomicky nejvýhodnějších. Těchto cílů lze obvykle dosáhnout v nabídkovém řízení. Má-li se zabránit tomu, aby odbyt cukru probíhal za nepříznivé situace na trhu, je nutné podmínit vyhlášení nabídkového řízení předchozím schválením. Za určitých zvláštních okolností je však vhodné využít jiných postupů než nabídkového řízení.
(22)
Mají-li mít všechny zúčastněné strany ve Společenství zaručeno rovné zacházení, musí se nabídková řízení vyhlášená intervenčními agenturami řídit jednotnými zásadami. V této souvislosti je nezbytné stanovit podmínky jako záruku toho, že se cukr skutečně použije k zamýšlenému účelu.
(23)
Ke stanovení jakostní třídy prodávaného bílého cukru a výtěžnosti prodávaného surového cukru je třeba použít stejná kritéria jako kritéria používaná při výkupu cukru intervenčními agenturami. Rovné zacházení pro všechny zúčastněné strany může být zajištěno pouze zavedením jednotných a přesně formulovaných ustanovení ohledně úpravy prodejní ceny, případně vývozní náhrady, jakož i opravy vývozní licence v případě, je-li zjištěna jakost odlišná od jakosti stanovené v oznámení o nabídkovém řízení.
(24)
V zájmu jasnosti je potřeba zrušit nařízení Komise (ES) č. 1261/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o smlouvy o dodávkách cukrové řepy a o cenové přirážky a srážky použitelné pro ceny cukrové řepy (2), nařízení Komise (ES) č. 1262/2001 ze dne 27. června 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o nákup a prodej cukru intervenčními agenturami (3), a nařízení Komise (ES) č. 314/2002 ze dne 20. února 2002, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro režim kvót v odvětví cukru (4), a nahradit je novým nařízením.
(25)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
ÚVODNÍ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 318/2006, zejména pokud jde o stanovení výroby, schválení výrobců a rafinérií, režim cen a kvót, jakož i podmínky nákupu a prodeje cukru k intervenci.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se:
a)
„surovinou“ rozumí cukrová řepa, cukrová třtina, čekanka, obiloviny, cukr pro rafinaci nebo jakýkoli jejich meziprodukt určený ke zpracování na hotový výrobek;
b)
„hotovým výrobkem“ rozumí cukr, inulinový sirup nebo isoglukosa;
c)
„výrobcem“ rozumí podnik vyrábějící konečné výrobky, kromě rafinerií definovaných v čl. 2 bodu 13 nařízení (ES) č. 318/2006;
d)
„místem skladování“ rozumí silo nebo sklad.
KAPITOLA II
STANOVENÍ VÝROBY
Článek 3
Výroba cukru
1. Pro účely použití hlavy II nařízení (ES) č. 318/2006 se „výrobou cukru“ rozumí celkové množství vyjádřené jako bílý cukr:
a)
bílého cukru;
b)
surového cukru;
c)
invertního cukru;
d)
sirupů jedné z těchto kategorií (dále jen „sirupy“):
i)
sirupů ze sacharosy nebo z invertního cukru, které mají čistotu nejméně 70 % a jsou vyrobeny z cukrové řepy,
ii)
sirupů ze sacharosy nebo z invertního cukru, které mají čistotu nejméně 75 % a jsou vyrobeny z cukrové třtiny.
2. Výroba cukru nezahrnuje:
a)
množství bílého cukru vyrobená ze surového cukru nebo sirupů, které nebyly vyrobeny v podniku, v němž byl bílý cukr vyroben;
b)
množství bílého cukru vyrobená ze surového cukru, sirupů nebo cukerných smetků, které nebyly vyrobeny během hospodářského roku, v němž byl bílý cukr vyroben;
c)
množství surového cukru vyrobená ze sirupů, které nebyly vyrobeny v podniku, v němž byl surový cukr vyroben;
d)
množství surového cukru vyrobená ze sirupů, které nebyly vyrobeny během stejného hospodářského roku, v němž byl surový cukr vyroben;
e)
množství surového cukru zpracovaná na bílý cukr během dotyčného hospodářského roku v podniku, který tato množství vyrobil;
f)
množství sirupů zpracovaná na cukr nebo invertní cukr během dotyčného hospodářského roku v podniku, který tato množství vyrobil;
g)
množství cukru, invertního cukru a sirupů vyrobená v režimu zušlechťovacího styku;
h)
množství invertního cukru vyrobená ze sirupů, které nebyly vyrobeny v podniku, v němž byl invertní cukr vyroben;
i)
množství invertního cukru vyrobená ze sirupů, které nebyly vyrobeny během stejného hospodářského roku, v němž byl invertní cukr vyroben.
3. Výroba cukru se vyjádří jako bílý cukr tímto způsobem:
a)
v případě bílého cukru bez ohledu na rozdíly v jakosti;
b)
v případě surového cukru na základě výtěžnosti stanovené podle přílohy I bodu III nařízení (ES) č. 318/2006;
c)
v případě invertního cukru vynásobením výroby koeficientem 1;
d)
v případě sirupů, které nejsou považovány za meziprodukty, na základě extrahovatelné cukernatosti stanovené podle odstavce 5 tohoto článku;
e)
v případě sirupů, které nejsou považovány za meziprodukty, na základě cukernatosti vyjádřené jako sacharosa podle čl. 3 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 2135/95 (5).
4. Cukerné smetky z předcházejícího hospodářského roku se vyjadřují jako bílý cukr na základě obsahu sacharosy.
5. Čistota sirupů se vypočítá vydělením celkové cukernatosti obsahem sušiny.
Extrahovatelná cukernatost se vypočítá tak, že se od stupně polarizace dotyčného sirupu odečte výsledek vynásobení koeficientu 1,70 rozdílem mezi obsahem sušiny a stupněm polarizace tohoto sirupu. Obsah sušiny se stanoví pomocí areometrické nebo refraktometrické metody.
Extrahovatelná cukernatost se však může stanovit pro celý hospodářský rok na základě skutečné výtěžnosti sirupů.
Článek 4
Výroba isoglukosy
1. Pro účely použití hlavy II nařízení (ES) č. 318/2006 se „výrobou isoglukosy“ rozumí množství produktu získané z glukosy nebo jejích polymer s obsahem nejméně 10 % hmotnostních fruktosy v sušině, bez ohledu na obsah fruktosy přesahující tento limit. Výroba isoglukosy je vyjádřena jako sušina a stanovena podle odstavce 2.
2. Výroba isoglukosy se stanoví okamžitě po skončení procesu isomerace a před jakoukoli operací související s oddělením složek glukosy a fruktosy nebo s vytvořením směsi, fyzikálním odměřením objemu samotného produktu a stanovením obsahu sušiny refraktometrickou metodou.
3. Každý podnik musí bez prodlení nahlásit všechna zařízení, která používá pro isomeraci glukosy nebo jejích polymerů.
Toto prohlášení se předkládá členskému státu, na jehož území se dané zařízení nachází. Členský stát může po podniku požadovat, aby v tomto ohledu poskytl všechny dodatečné informace.
Článek 5
Výroba inulinového sirupu
1. Pro účely použití hlavy II nařízení (ES) č. 318/2006 se „výrobou inulinového sirupu“ rozumí množství produktu získané po hydrolýze inulinu nebo oligofruktos s obsahem nejméně 10 % hmotnostních fruktosy v sušině, ve volné formě nebo jako sacharosa, bez ohledu na obsah fruktosy přesahující uvedený limit mající čistotu nejméně 70 %. Výroba inulinového sirupu je vyjádřena jako ekvivalent sušiny cukru/isoglukosy.
„Čistotou“ se rozumí procentuální poměr monosacharidů a disacharidů k sušině, stanovený metodou International Commission for Uniform Methods of Sugar Analysis, dále jen „metoda Icumsa“ (ICUMSA method GS7/8/4-24).
2. Ke stanovení výroba inulinového sirupu se používají tyto operace:
a)
fyzikální měření objemu samotného produktu ihned po opuštění prvního odpařovacího zařízení po každé hydrolýze a před každou operací související s oddělením složek glukosy a fruktosy nebo s mícháním;
b)
stanovení obsahu sušiny refraktometrickou metodou a měření hmotnostního obsahu fruktosy v sušině na základě denního reprezentativního odběru vzorků;
c)
převedení obsahu fruktosy na 80 % hmotnostních v sušině vynásobením množství stanoveného v sušině koeficientem představujícím poměr mezi naměřeným obsahem fruktosy v uvedeném množství sirupu a 80 %;
d)
vyjádření jako ekvivalent cukru/isoglukosy s použitím koeficientu 1,9.
3. Každý podnik musí bez prodlení nahlásit všechna zařízení, která používá pro hydrolýzu inulinu, jakož i roční množství a použití produktů uvedených v odstavci 1, jejichž čistota je však nižší 70 %.
Tyto informace se předkládají členskému státu, na jehož území se dané zařízení nachází. Členský stát může po podniku požadovat, aby poskytl všechny dodatečné informace s cílem ujistit se zejména, že se produkty uvedené v prvním pododstavci nepoužívají jako náhradní sladidla určená pro potraviny na trhu Společenství.
Příslušný členský stát podá Komisi nejpozději do 31. ledna každého roku podrobnou zprávu obsahující informace týkající se předcházejícího roku. První zpráva bude předána nejpozději do 31. ledna 2007.
Článek 6
Výroba jednoho podniku
1. Pro účely použití hlavy II nařízení (ES) č. 318/2006 se „výrobou cukru, isoglukosy nebo inulinového sirupu jednoho podniku“ rozumí výroba cukru, isoglukosy nebo inulinového sirupu definovaných v článku 3, 4 a 5 tohoto nařízení, tímto podnikem skutečně vyrobené.
2. Celkovou výrobou cukru, isoglukosy nebo inulinového sirupu jednoho podniku v daném hospodářském roce je výroba uvedená v odstavci 1:
-
ke které se přičte množství cukru, isoglukosy nebo inulinového sirupu převedené do tohoto hospodářského roku a od které se odečte množství cukru, isoglukosy nebo inulinového sirupu převedené do následujícího hospodářského roku podle článků 14 a 19 nařízení (ES) č. 318/2006,
-
ke které se přičte množství vyrobené zpracovateli v rámci dohody o provedení práce podle odstavce 3 a od které se odečte množství vyrobené podnikem na zakázku objednatele v rámci dohody o provedení práce podle odstavce 3.
3. Množství cukru vyrobené na základě dohody o provedení práce podnikem (dále jen „zpracovatel“) na zakázku jiného podniku (dále jen „objednatel“), je považováno za výrobu objednatele, a to na základě písemné žádosti podané dotyčnému členskému státu a řádně podepsané oběma dotyčnými podniky, pokud je splněna jedna z těchto podmínek:
a)
celková výroba cukru zpracovatele je nižší než jeho kvóta;
b)
celková výroba cukru zpracovatele a objednatele je vyšší než součet jejich kvót.
Celková výroba cukru uvedená v prvním pododstavci písm. b) jednoho podniku je výroba uvedená v odstavci 1, ke které je přidán převod z předcházejícího hospodářského roku a množství vyrobené zpracovateli jménem tohoto podniku, v rámci zpracování na základě pracovních smluv, přičemž se sníží o množství vyrobené podnikem jménem příkazce, v rámci zpracování na základě pracovních smluv.
Namísto skutečně vyrobených množství uvedených v druhém pododstavci, mohou příslušné orgány členských států, v případě, že celkový výsledek je vyšší, ponechat výrobu odhadovanou na základě smluv o dodání uzavřených mezi podniky.
4. Pokud se továrna objednatele a továrna zpracovatele nacházejí v jiných členských státech, žádost uvedená v odstavci 3 je podána oběma členským státům. V tomto případě dotyčné členské státy jednají při vyřizování žádosti ve shodě a přijímají nezbytná opatření, jejichž cílem je zkontrolovat, zda jsou dodržovány podmínky uvedené ve zmíněném odstavci.
5. Množství cukru vyrobené zpracovatelem lze považovat za výrobu objednatele v případě vyšší moci uznané členským státem a vyžaduje, aby cukrová řepa, cukrová třtina nebo melasa byly zpracovány na cukr v jiném podniku, než je podnik objednatele.
KAPITOLA III
SCHVÁLENÍ VÝROBCŮ A RAFINERIÍ
Článek 7
Žádost o schválení
1. Schválení mohou získat podniky, které podají v této věci žádost a které vykonávají činnost jakožto:
a)
výrobce cukru,
b)
výrobce isoglukosy,
c)
výrobce inulinového sirupu,
d)
rafinerie zabývající se výhradně rafinací podle čl. 2 bodu 13 nařízení (ES) č. 318/2006.
Žádost uvedená v prvním pododstavci se předloží příslušnému orgánu jednoho nebo více členských států, ve kterých dotčený podnik vykonává svou činnost.
Jeden podnik může žádat o schválení pro jednu či více činností uvedených v prvním pododstavci.
2. Ve své žádosti o schválení podnik uvede svůj název, adresu, kapacitu výroby cukru, isoglukosy nebo inulinového sirupu, případně počet výroben usazených v členském státě s upřesněním adresy a výrobní kapacity každé výrobny.
3. Podnik, který žádá schválení na základě odst. 1 prvního pododstavce písm. d), doloží, že splňuje definici podle čl. 2 bodu 13 nařízení č. 318/2006.
Článek 8
Závazky
1. Pro účely získání schválení se podnik písemně zaváže:
a)
oznámit bez prodlení příslušnému orgánu členského státu veškeré změny údajů stanovených v čl. 7 odst. 2;
b)
mít pro příslušný orgán členského státu k dispozici záznamy podle článku 9 a prodejní ceny stanovené podle článku 13;
c)
sdělit členskému státu informace podle článku 21;
d)
poskytnout na žádost příslušného orgánu členského státu veškeré informace nebo průkazné doklady pro řízení a kontrolu.
2. Schválení nabývá formu aktu přijatého příslušným orgánem, k němuž je přiložen dokument podepsaný podnikem, přebírajícím na sebe závazky uvedené v odstavci 1.
3. Schválení je odebráno, jakmile se zjistí, že jedna z podmínek uvedených v odstavci 1 není splněna. K odebrání schválení může dojít během hospodářského roku. Odebrání nemá zpětnou platnost.
Článek 9
Záznamy
Příslušný orgán členského státu stanoví záznamy, které každý schválený podnik musí vést podle článků 7 a 8 pro každou ze svých výroben, jakož i pravidelnost pořizování záznamů, které je nutno provádět alespoň jedenkrát za měsíc.
Tyto záznamy jsou uchovávané podnikem alespoň po dobu tří let následujících po dotčeném roce a obsahují alespoň tyto údaje:
1)
množství získaných surovin s uvedením cukernatosti u cukrové řepy a cukrové třtiny, tak jak byla stanovena při dodání do podniku;
2)
případně získané hotové výrobky nebo polotovary;
3)
množství vyrobených hotových výrobku, jakož i množství polotovarů;
4)
ztráty způsobené zpracováním;
5)
zničená množství, jakož i odůvodnění jejich zničení;
6)
množství hotových odeslaných výrobků.
Článek 10
Kontroly
1. Během každého hospodářského roku provede příslušný orgán členského státu kontroly každého schváleného výrobce a rafinerie.
2. Kontroly se mají ujistit o přesnosti a úplnosti údajů v záznamech uvedených v článku 9 a o sdělování údajů podle článku 21, zejména rozborem vzájemného souladu mezi množstvím dodaných surovin a množstvím vyrobených hotových výrobků, jakož i porovnáním s obchodní dokumentací a dalšími souvisejícími doklady.
Kontroly zahrnují ověření přesnosti vážících nástrojů a laboratorních rozborů užívaných ke stanovení dodávek surovin a jejich vstupu do výroby, vyrobených produktů a pohybu zásob.
Kontroly zahrnují ověření přesnosti a úplnosti údajů používaných ke stanovování průměrných měsíčních prodejních cen podniku uvedených v čl. 13 odst. 2.
U výrobců cukru se kontroly týkají rovněž dodržování povinnosti placení minimální ceny pěstiteli cukrové řepy.
Nejméně jedenkrát za dva roky je součástí kontrol fyzická inspekce zásob.
3. Je-li příslušnými orgány členského státu stanoveno, že se některé kontrolní úkony mohou provádět na základě vzorku, musí tento vzorek zajišťovat spolehlivou a reprezentativní úroveň kontroly.
4. Členský stát může na schválených podnicích požadovat, aby použily služeb auditora, jehož postavení členský stát uznává, aby provedl ověření cenových údajů podle článku 13.
5. O každé kontrole je sepsán kontrolní protokol s podpisem kontrolora, v němž jsou přesně uvedeny různé údaje o kontrole. V protokolu se zejména uvede:
a)
datum kontroly a přítomné osoby;
b)
kontrolované období a dotčená množství;
c)
použité kontrolní technické postupy, případně včetně odkazu na metody odebírání vzorků;
d)
výsledky kontroly a případně požadovaná nápravná opatření;
e)
hodnocení závažnosti, rozsahu, míry stálosti a doba přetrvávání případně zjištěných chyb a nesrovnalostí, jakož i všech skutečností, které se musí zohlednit při používání sankce.
Každý protokol o kontrole se archivuje a uchovává alespoň po dobu tří let následujících po roce provedení kontroly tak, aby byl snadno dostupný kontrolním službám Komise.
Článek 11
Sankce
1. Pokud příslušný orgán členského státu zjistí nesrovnalost mezi fyzickým stavem zásob a údaji v záznamech uvedených v článku 9 anebo vzájemný nesoulad mezi množstvím suroviny a vyrobenými hotovými výrobky anebo mezi souvisejícími doklady a nahlášenými či zaznamenanými údaji, stanoví nebo případně určí odhadem skutečné množství výroby a zásob za současný hospodářský rok, popřípadě i za hospodářské roky předcházející.
Na jakékoli množství, kvůli kterému došlo k nesprávné deklaraci, jejímž následkem byla neoprávněná finanční výhoda, se vztahuje platba 500 EUR za každou tunu dotčeného množství.
2. Pokud příslušný orgán členského státu zjistí, že některý podnik nedodržel své závazky podle článku 8 a že scházejí dostatečně průkazné doklady ke splnění cílů kontroly uvedené v čl. 10 odst. 2, nařídí příslušný orgán sankci 500 EUR na tunu, která se použije na paušální množství konečného výrobku určeného členským státem podle závažnosti porušení.
3. Odstavce 1 a 2 se nepoužijí v případě, kdy zjištěné nesrovnalosti a vzájemný nesoulad nepřesáhnou 5 % váhového množství deklarovaných nebo zaznamenaných hotových výrobků, na které se vztahuje kontrola, nebo vyplývají-li z opomenutí nebo z prostých administrativních chyb, za podmínky, že byla přijata nápravná opatření, aby se v budoucnu vyloučilo opakování nedostatků.
4. Sankce stanovené v odstavcích 1 a 2 se nepoužijí v případě vyšší moci.
Článek 12
Sdělování údajů Komisi
1. Členský stát sdělí Komisi:
a)
seznam schválených podniků;
b)
kvótu přidělenou každému schválenému výrobci.
Sdělení údajů se uskuteční nejpozději do 31. ledna každého hospodářského roku. První sdělení údajů pro hospodářský rok 2006/07 se uskuteční do 31. července 2006.
V případě, že je schválení odebráno, členský stát o tom neprodleně informuje Komisi.
2. Členský stát předá Komisi nejpozději do 31. března následujícího po příslušném hospodářském roce roční zprávu obsahující počet kontrol provedených podle článku 10, jakož i nesrovnalosti zjištěné při každé kontrole, následná opatření a udělené sankce.
KAPITOLA IV
CENY
Článek 13
Stanovení průměrných cen
1. Schválené podniky v souladu s články 7 a 8 tohoto nařízení, jakož i schválení zpracovatelé v souladu s článkem 17 nařízení (ES) č. 318/2006, stanovují každý měsíc pro kvótový bílý cukr a bílý cukr nepodléhající kvótám:
a)
pro předcházející měsíc průměrnou prodejní, resp. kupní cenu, jakož i příslušné prodané, resp. nakoupené množství;
b)
pro současný měsíc a dva následující měsíce předpokládanou průměrnou prodejní, resp. kupní cenu a příslušné množství stanovené v rámci smluv či jiných transakcí.
Tato cena se týká bílého cukru volně loženého, převzatého v závodě, standardní jakosti, jak je definována v příloze I bodu II nařízení Rady (ES) č. 318/2006.
2. Aby se umožnily kontroly stanovené v článku 10, uchovávají schválené podniky po dobu alespoň tří let následujících po roce, kdy byly ceny stanoveny, údaje použité pro stanovení cen a množství uvedené v odstavci 1 tohoto článku.
Článek 14
Informace o cenách
Komise informuje v červnu a prosinci každého roku Řídící výbor pro cukr o stávající průměrné ceně bílého cukru, resp. ceně za první pololetí probíhajícího hospodářského roku a za druhé pololetí předchozího hospodářského roku. První informace však přijde v červnu 2007 a týká se období od 1. července 2006 do 31. března 2007.
Cena se liší podle toho, zda se jedná o kvótový bílý cukr či bílý cukr nepodléhající kvótám.
Informace vychází z váženého průměru cen, které stanovily podniky podle čl. 13 odst. 1 písm. a) a sdělily podle článku 15.
Článek 15
Přechodná ustanovení pro poskytování údajů o ceně
Nejpozději dne 20. října 2006, dne 20. ledna 2007, dne 20. dubna 2007 a dne 20. července 2007, schválené podniky v souladu s články 7 a 8 tohoto nařízení, jakož i schválení zpracovatelé v souladu s článkem 17 nařízení (ES) č. 318/2006, sdělí Komisi ceny stanovené podle čl. 13 odst. 1 tohoto nařízení za předcházející tři měsíce.
Přijetí, zpracování a uchovávání údajů Komisí se zajistí tak, aby se zaručila důvěrnost těchto údajů.
Ostatní subjekty v odvětví cukru a zejména kupující mohou Komisi sdělit průměrnou kupní cenu cukru stanovenou postupy uvedenými v článku 13. Tyto subjekty uvedou své jméno, adresu a obchodní název.
Článek 16
Smlouva o dodání
1. Pro účely čl. 6 odst. 5 nařízení (ES) č. 318/2006 se za smlouvu o dodání považuje smlouva uzavřená mezi výrobcem cukru a prodejcem cukrové řepy, který prodávanou řepu vypěstoval.
2. V případě, že výrobce převádí část své výroby do následujícího hospodářského roku na základě článku 14 nebo článku 19 nařízení (ES) č. 318/2006, považuje se kvóta tohoto výrobce na tento hospodářský rok za sníženou o převáděné množství pro účely použití čl. 6 odst. 5 uvedeného nařízení.
3. Za smlouvy uzavřené před zasetím se považují pouze smlouvy uzavřené před ukončením veškerého zasetí a vždy:
-
před 1. dubnem v Itálii,
-
před 1. květnem v ostatních členských státech.
Článek 17
Cenové přirážky a srážky
1. Pro účely cenových přirážek a srážek uvedených v čl. 5 odst. 3 nařízení (ES) č. 318/2006, minimální cena cukrové řepy podléhající kvótě uvedená v odstavci 1 uvedeného článku se za každé 0,1 % cukernatosti:
a)
zvýší nejméně o:
i)
0,9 % pro cukernatost vyšší než 16 %, avšak nejvýše 18 %;
ii)
0,7 % pro cukernatost vyšší než 18 %, avšak nejvýše 19 %;
iii)
0,5 % pro cukernatost vyšší než 19 %, avšak nejvýše 20 %;
b)
sníží nejvýše o:
i)
0,9 % pro cukernatost nižší než 16 %, avšak nejméně 15,5 %;
ii)
1 % pro cukernatost nižší než 15,5 %, avšak nejméně 14,5 %.
U cukrové řepy s cukernatostí vyšší než 20 % se použije aspoň minimální cena upravená podle písm. a) bodu iii).
2. Smlouvy o dodání a mezioborové dohody uvedené v článku 6 nařízení (ES) č. 318/2006 mohou vedle cenových přirážek a srážek podle odstavce 1 tohoto článku stanovit:
a)
další přirážky pro cukernatost vyšší než 20 %,
b)
další srážky pro cukernatost nižší než 14,5 %.
Tyto smlouvy a dohody mohou v případě cukrové řepy s cukernatostí nižší než 14,5 % definovat cukrovou řepu vhodnou ke zpracování na cukr, pokud jsou další srážky pro cukernatost nižší než 14,5 %, avšak nejméně na úrovni minimální cukernatosti uvedené v dané definici stanoveny v těchto smlouvách či dohodách.
Pokud smlouvy a dohody neobsahují definici uvedenou ve druhém pododstavci, může dotyčný členský stát tuto definici stanovit. V takovém případě současně stanoví další srážky uvedené ve zmíněném pododstavci.
KAPITOLA V
KVÓTY
Článek 18
Dodatečné kvóty na cukr
1. Dodatečné kvóty na cukr uvedené v článku nařízení (ES) č. 318/2006 lze přidělit pouze výrobcům cukru, kterým byla přidělena kvóta pro hospodářský rok 2005/06.
2. Podnik ve své žádosti o dodatečné kvóty na cukr uvede, zda chce využívat dodatečnou kvótu pro hospodářský rok 2006/07 nebo 2007/08.
Pokud členský stát přidělí nějakému podniku dodatečnou kvótu, uvede, pro který hospodářský rok přidělení nabývá účinnosti. Přidělení kvót, k němuž dojde po 1. lednu 2007, však nabývá účinnosti pro hospodářský rok 2007/08.
Článek 19
Doplňková kvóta na isoglukosu
1. Itálie, Litva a Švédsko přidělí doplňkové kvóty na isoglukosu podle čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 318/2006 pro jeden nebo více ze čtyř hospodářských roků 2006/07 až 2009/10 tak, aby se zamezilo jakékoliv diskriminaci mezi příslušnými subjekty.
2. Každý dotčený podnik jednorázovou částku uvedenou v čl. 9 odst. 3 nařízení (ES) č. 318/2006 zaplatí ve lhůtě, kterou stanoví členský stát a která uplyne nejpozději 31. prosince hospodářského roku, pro který je dodatečná kvóta na isoglukosu přidělena.
Pokud není jednorázová částka zaplacena ve lhůtě uvedené v prvním pododstavci, nepovažují se doplňkové kvóty na isoglukosu za přidělené dotyčnému podniku.
Článek 20
Přiřazení sklizní cukrové řepy
Cukr získaný z cukrové řepy zaseté během určitého hospodářského roku se přičítá k výrobě následujícího hospodářského roku.
Španělsko, Itálie a Portugalsko však mohou rozhodnout, s výhradou adekvátního kontrolního systému, že cukr získaný z cukrové řepy zaseté na podzim určitého hospodářského roku se přičítá k výrobě dotčeného hospodářského roku.
Španělsko, Itálie a Portugalsko informují Komisi o svých rozhodnutích podle tohoto článku nejpozději do 30. září 2006.
Článek 21
Sdělování týkající se výroby a zásob
1. Každý výrobce cukru nebo schválená rafinerie sdělí do 20. dne každého měsíce příslušnému orgánu členského státu, ve kterém se uskutečnila výroba nebo rafinace, celková množství cukru a sirupu vyjádřená jako bílý cukr, která jsou uvedena v čl. 2 odst. 1 písm. a) až d):
-
která vlastní nebo na která se vztahuje skladní list,
-
která má uskladněna na konci předcházejícího měsíce v režimu volného oběhu na území Společenství.
Každý členský stát uskladnění rozepíše v množství připadajícím na:
-
cukr vyrobený dotyčným podnikem s rozlišením množství podléhajícího kvótám a množství nepodléhajícího kvótám nebo převedená podle článku 14 nebo článku 19 nařízení (ES) č. 318/2006,
-
jiné druhy cukru.
2. Každý členský stát sdělí Komisi do konce druhého následujícího měsíce množství cukru uskladněného na konci každého měsíce podniky uvedenými v odstavci 1, rozepsané podle druhů cukru podle druhého pododstavce uvedeného odstavce.
V případě uskladnění v členských státech jiných než je ten, který Komisi odesílá sdělení, tento členský stát informuje dotyčné členské státy do konce následujícího měsíce o množstvích skladovaných na jejich území a příslušných místech uskladnění.
3. Každý schválený výrobce isoglukosy nebo inulinového sirupu sdělí do 30. listopadu příslušnému orgánu členského státu, ve kterém se uskutečnila výroba, množství isoglukosy vyjádřená jako sušina nebo inulinového sirupu vyjádřená jako bílý cukr, která vlastní a která byla uskladněna na konci předcházejícího hospodářského roku ve volném oběhu na území Společenství, rozepsaná na:
a)
isoglukosu nebo inulinový sirup vyrobené tímto podnikem s rozlišením množství podléhajícího kvótám a množství nepodléhajícího kvótám nebo převedená podle článku 14 nebo článku 19 nařízení (ES) č. 318/2006;
b)
ostatní.
Do 31. prosince sdělí každý členský stát Komisi množství isoglukosy a inulinového sirupu uskladněná na konci předcházejícího hospodářského roku rozepsaná způsobem stanoveným v prvním pododstavci.
4. Do patnáctého dne každého měsíce sdělí každý podnik vyrábějící isoglukosu členskému státu, na jehož území se výroba uskutečnila, množství isoglukosy vyjádřená jako sušina, která byla skutečně vyrobena během předcházejícího měsíce.
Členské státy stanoví a sdělí Komisi za každý měsíc a do konce druhého následujícího měsíce, údaje o výrobě isoglukosy každého dotyčného podniku.
Množství vyrobená v režimu aktivního zušlechťovacího styku se sdělují samostatně.
Článek 22
Odhad zásobování
1. Pro každý hospodářský rok se vypracují předběžné odhady Společenství týkající se zásobování cukrem, isoglukosou a inulinovým sirupem. Tyto odhady se konsolidují na konci následujícího hospodářského roku.
2. Členské státy musí do 1. března stanovit a sdělit Komisi předběžné údaje o výrobě cukru a inulinového sirupu pro běžný hospodářský rok a pro každý podnik nacházející se na jejich území. Výroba cukru se rozepíše podle měsíců.
Pro francouzské departementy Guadeloupe a Martinique, jakož i pro Španělsko v případě třtinového cukru se předběžné údaje o výrobě stanovují a sdělují do 1. července.
3. Do 1. června sdělí členské státy Komisi údaje o rozloze a produkci řepy určené k výrobě cukru, bioethanolu a jiných produktů na jedné straně, a o rozloze a produkci čekanky určené k výrobě inulinového sirupu na straně druhé, a to za běžný hospodářský rok a jejich předpokládanou výši v následujícím roce.
4. Do 30. listopadu členské státy stanoví a sdělí Komisi konečnou výrobu cukru, isoglukosy a inulinového sirupu, které v předchozím roce dosáhl každý podnik nacházející se na jejich území. Celková výroba cukru se rozepíše podle měsíců.
5. Pokud je nezbytné změnit konečnou výrobu cukru na základě informací sdělených podle odstavce 4, rozdíl vyplývající z této změny se vezme v úvahu při stanovení konečné výroby v hospodářském roce, během něhož byl tento rozdíl zjištěn.
KAPITOLA VI
VEŘEJNÁ INTERVENCE
ODDÍL 1
Nabídky k intervenci
Článek 23
Nabídka
1. Nabídka k intervenci se podává písemně intervenční agentuře členského státu, na jehož území se nabízený cukr v době podání nabídky nachází.
2. Nabídku k intervenci lze převzít pouze tehdy, pokud ji předkládá schválený výrobce podle článků 7 a 8 na cukr jím vyrobený v rámci kvóty v běžném hospodářském roce, skladovaný v době podání nabídky odděleně ve schváleném místu skladování podle článku 24.
3. Pro každý hospodářský rok mohou členské státy přijmout k intervenci pouze maximální množství, uvedené pro každý z nich v příloze. V případě, že nabídky k intervenci přesáhnou maximální množství, použije příslušný orgán členského státu jednotný koeficient snížení tak, aby celkové přijaté množství bylo rovno množství dostupnému pro daný členský stát.
4. Před začátkem každého hospodářského roku změní Komise na základě úprav uvedených v článku 10 nařízení (ES) č. 318/2006 množství stanovená v příloze tohoto nařízení a v rámci limitu celkového množství stanoveného v čl. 18 odst. 2 uvedeného nařízení.
Případně jsou změněna množství stanovená v příloze tohoto nařízení během posledního čtvrtletí každého hospodářského roku na základě nevyužitých množství podle postupu uvedeného v čl. 39 odst. 2 nařízení (ES) č. 318/2006 a v rámci limitu celkového množství stanoveného v čl. 18 odst. 2 uvedeného nařízení.
Článek 24
Schválení místa skladování
1. Schválení se uděluje na žádost výrobce intervenční agentuře, každému místu skladování, které splňuje tyto podmínky:
a)
je upraveno pro uchovávání cukru;
b)
nachází se v místě, kde jsou k dispozici dopravní zařízení nezbytná pro vyskladnění cukru;
c)
umožňuje oddělené skladování množství nabídnutého k intervenci.
Intervenční agentury mohou vyžadovat další podmínky.
2. Schválení místa skladování se uděluje buď pro skladování volně loženého cukru, nebo pro skladování v obalech. Stanovuje množstevní limit pro skladování odpovídající nejvýše padesátinásobku denní kapacity vyskladnění, které se žadatel zavazuje dát k dispozici intervenční agentuře. Ve schválení je uvedeno celkové množství, které se schvaluje a denní kapacita vyskladnění.
3. Cukr musí být skladován způsobem umožňujícím identifikaci a dostupnost. Pokud je balený, musí být umístěn s výjimkou balení „big-bags“ na paletách.
4. Schválení intervenční agentura odebere, pakliže se zjistí, že některá z podmínek uvedených v odstavcích 1, 2 a 3 již není splněna. Schválení lze odebrat během hospodářského roku. Odebrání nemá retroaktivní účinek.
Článek 25
Minimální jakost cukru
1. Cukr nabízený k intervenci musí splňovat tyto podmínky:
a)
musí být vyroben v rámci kvóty během hospodářského roku, v němž byla nabídka podána;
b)
musí být ve formě krystalů.
2. Bílý cukr nabízený k intervenci musí být dobré, ryzí jakosti s vyhovujícími tržními parametry, sypký, o vlhkosti nejvýše 0,06 % .
3. Surový cukr nabízený k intervenci musí být dobré, ryzí jakosti s vyhovujícími tržními parametry, s výtěžností vypočtenou podle přílohy I bodu III nařízení (ES) č. 318/2006 nejméně ve výši 89 %.
Jde-li o surový třtinový cukr, musí mít bezpečnostní faktor nejvýše 0,30.
Jde-li o surový řepný cukr, musí mít cukr:
-
pH hodnotu nejméně 7,9 v okamžiku přijetí nabídky,
-
obsah invertního cukru nejvýše 0,07 %,
-
teplotu, která nepředstavuje žádné riziko pro uchování jakosti,
-
bezpečnostní faktor nejvýše 0,45, je-li stupeň polarizace nejméně 97, nebo obsah vlhkosti nejvýše 1,4 %, je-li stupeň polarizace nižší než 97.
Bezpečnostní faktor se stanoví tak, že se vlhkost dotčeného cukru vydělí rozdílem mezi číslem 100 a stupněm polarizace tohoto cukru.
Článek 26
Šarže
Veškerý cukr nabízený k intervenci se dodává v šaržích.
Pro účely tohoto oddílu se „šarží“ rozumí množství alespoň 2 000 tun cukru stejné jakosti a ve stejném obalu, uskladněných na stejném místě skladování.
Článek 27
Obsah nabídky
1. Nabídka podaná intervenční agentuře uvádí:
a)
jméno a adresu předkladatele nabídky;
b)
místo skladování, kde je cukr uskladněn v době podání nabídky;
c)
kapacitu pro vyskladnění zaručenou pro odběr nabízeného cukru;
d)
čisté množství nabízeného cukru;
e)
druh a jakost nabízeného cukru a hospodářský rok, v němž byl cukr vyroben;
f)
způsob obchodní úpravy cukru.
2. Intervenční agentura může požadovat doplňující údaje.
3. K nabídce se přiloží prohlášení předkladatele nabídky, ve kterém potvrdí, že dotčený cukr nebyl již dříve nakoupen v rámci určitého intervenčního opatření, že je vlastníkem cukru a že cukr splňuje podmínky stanovené v čl. 25 odst. 1 písm. a).
Článek 28
Posouzení nabídek
1. Nabídka zůstává v platnosti po dobu tří týdnů ode dne podání. Během tohoto období je však možné ji se souhlasem intervenční agentury stáhnout.
2. Intervenční agentura nabídku posoudí. Přijme ji nejpozději do konce období uvedeného v odstavci 1. Nabídku však zamítne, jestliže se při jejím posouzení ukáže, že nesplňuje některou ze stanovených podmínek.
ODDÍL 2
Skladování
Článek 29
Smlouva o skladování
1. Smlouva o skladování, kterou před přijetím nabídky uzavírá předkladatel nabídky s intervenční agenturou, je smlouvou na dobu neurčitou.
Smlouva o skladování vstupuje v platnost pět týdnů po dni přijetí nabídky a končí na konci desetidenní lhůty, během níž je dokončen odběr dotčeného množství cukru.
„Desetidenní lhůtou“ se pro účely tohoto článku rozumí jedno z následujících období pro každý kalendářní měsíc: od prvního do desátého, od jedenáctého do dvacátého, od dvacátého prvního do konce měsíce.
2. Smlouva o skladování zejména obsahuje:
a)
doložku, podle níž k ukončení smlouvy podle podmínek uvedených v tomto nařízení dochází po nejméně desetidenní výpovědní lhůtě;
b)
výši nákladů na skladování, které hradí intervenční agentura;
3. Intervenční agentura hradí náklady na skladování od počátku desetidenní lhůty, během níž vstupuje v platnost podepsaná smlouva podle odstavce 2, do ukončení platnosti této smlouvy.
4. Náklady na skladování nesmí být vyšší než 0,48 EUR na tunu v jedné desetidenní lhůtě.
5. Smlouva o skladování končí po dokončení odběru uvedeného v článku 50.
Článek 30
Převod vlastnictví
1. Převod vlastnictví cukru, na který se vztahuje smlouva o skladování, se uskuteční při zaplacení dotčeného cukru.
2. Prodávající je až do odběru odpovědný za jakost cukru podle odstavce 1 a za obal, ve kterém byl cukr přijat k intervenci.
Článek 31
Uvedení jakosti nebo balení do souladu
1. Prodávající neprodleně nahradí množství dotčeného cukru, u něhož se zjistilo, že neodpovídá požadavkům na jakost stanoveným v článku 25, stejným množstvím cukru odpovídajícím požadovaným podmínkám, který je skladován buď na stejném místě skladování, nebo na jiném místě schváleném podle článku 24.
2. Pokud se cukr skladuje v obalu a zjistí se, že obal neodpovídá uvedeným specifikacím, požádá intervenční agentura prodávajícího, aby nahradil obaly požadovaného standardu.
ODDÍL 3
Podmínky nákupu k intervenci
Článek 32
Kupní cena a jakost bílého cukru
1. Výkupní cena bílého cukru k intervenci je:
-
505,52 EUR za tunu pro hospodářský rok 2006/07,
-
433,20 EUR za tunu pro hospodářský rok 2007/08,
-
323,52 EUR za tunu pro hospodářský rok 2008/09 a 2009/10.
2. Bílý cukr je zařazen do čtyř jakostních tříd takto:
a)
I. jakostní třída: cukr vyšší jakosti než standardní jakost;
b)
II. jakostní třída: cukr standardní jakosti definované v příloze I bodu II nařízení (ES) č. 318/2006;
c)
III. a IV. jakostní třída: cukr horší jakosti než standardní jakost.
3. Cukr I. jakostní třídy vykazuje tyto znaky:
a)
dobrá, ryzí jakost s vyhovujícími tržními parametry, suchý, ve formě krystalů stejnoměrného zrnění, sypký;
b)
maximální vlhkost: 0,06 %;
c)
maximální obsah invertního cukru: 0,04 %;
d)
celkový počet bodů nebyl vyšší než osm nebo:
-
šest u obsahu popela,
-
čtyři u barevného typu stanoveného podle metody Brunswického ústavu pro zemědělskou technologii a cukrovarnický průmysl (dále jen „metoda Brunswick“),
-
tři u barvy roztoku stanovené dle metody Icumsa.
Jeden bod odpovídá:
a)
0,0018 % obsahu popela určeného dle metody ICUMSA při 28° Brix;
b)
0,5 jednotek barevného typu dle metody Brunswick;
c)
7,5 jednotek barvy roztoku určené dle metody ICUMSA.
4. Cukr III. jakostní třídy vykazuje tyto znaky:
a)
dobrá, ryzí jakost s vyhovujícími tržními parametry, suchý, ve formě krystalů stejnoměrného zrnění, sypký;
b)
minimální polarizace: 99,7° S;
c)
maximální vlhkost: 0,06 %:
d)
maximální obsah invertního cukru: 0,04 %;
e)
barevný typ: maximálně č. 6, dle metody Brunswick.
5. Do IV. jakostní třídy patří cukr, který není zařazen do I., II. a III. jakostní třídy.
6. Kupní cena stanovená v odstavci 1 se sníží o:
a)
7,30 EUR za tunu u cukru III. jakostní třídy;
b)
13,10 EUR za tunu u cukru IV. jakostní třídy.
Článek 33
Kupní cena surového cukru
1. Výkupní cena surového cukru k intervenci je:
-
397,44 EUR za tunu pro hospodářský rok 2006/07,
-
359,04 EUR za tunu pro hospodářský rok 2007/08,
-
268,16 EUR za tunu pro hospodářský rok 2008/09 a 2009/10.
2. Kupní cena stanovená v odstavci 1 se:
a)
zvýší při výtěžnosti dotčeného cukru vyšší než 92 %;
b)
sníží při výtěžnosti dotčeného cukru nižší než 92 %.
3. Částka cenové přirážky nebo srážky vyjádřená v eurech na jednu tunu se rovná rozdílu mezi intervenční cenou surového cukru a stejnou cenou vynásobenou příslušným koeficientem. Koeficient se zjistí tak, že se výtěžnost dotčeného surového cukru vydělí 92 %.
4. Výtěžnost surového cukru se vypočítá podle bodu III přílohy I nařízení (ES) č. 318/2006.
Článek 34
Platební lhůta
Intervenční agentura provede platbu nejdříve stodvacátý den ode dne přijetí nabídky, pokud byly podle oddílu 4 ukončeny kontroly týkající se ověřování hmotnosti a jakosti nabízených šarží.
ODDÍL 4
Kontroly
Článek 35
Vzorky pro účely kontroly jakosti
Ve lhůtě podle článku 34 odeberou buď odborníci schválení příslušnými orgány dotčeného členského státu nebo odborníci určení společně intervenční agenturou a prodávajícím čtyři reprezentativní vzorky za účelem provedení rozborů. Pro každou smluvní stranu je určen jeden vzorek. Zbylé dva vzorky si ponechá buď odborník, nebo laboratoř schválená příslušnými orgány.
Každý vzorek se analyzuje dvakrát a za výsledek rozboru dotyčného vzorku se považuje průměrná hodnota obou vzorků.
Článek 36
Spory týkající se jakosti
1. V případě zjištěné odchylky mezi výsledky rozborů provedených kupujícím a prodávajícím podle článku 35, je pro určení jakostní třídy dotčeného cukru rozhodující aritmetický průměr obou získaných výsledků, pokud je odchylka:
-
u cukru I. jakostní třídy nejvýše 1 bod u každého ze znaků uvedených v čl. 32 odst. 3 písm. d),
-
u cukru II. jakostní třídy nejvýše 2 body u každého ze znaků, které danou třídu určují a které jsou stanoveny pomocí bodů.
Na žádost jedné ze smluvních stran však může laboratoř uvedená v čl. 35 prvním pododstavci provést rozhodčí analýzu. V takovém případě se aritmetický průměr stanoví na základě výsledku rozhodčí analýzy a výsledku rozboru prodávajícího a rozboru kupujícího, podle toho, který výsledek je bližší výsledku rozhodčí analýzy.
Tato průměrná hodnota je rozhodující pro stanovení jakostní třídy dotčeného cukru. Pokud se výsledek rozhodčí analýzy nachází uprostřed mezi výsledky rozborů provedených prodávajícím a kupujícím, je pro stanovení jakostní třídy dotčeného cukru rozhodující pouze rozhodčí analýza.
2. Je-li zjištěna odchylka mezi výsledky rozborů prodávajícího a kupujícího podle článku 35 větší než odchylka uvedená v odst. 1 prvním pododstavci v první, nebo případně druhé odrážce tohoto článku, provede případně rozhodčí analýzu laboratoř schválená příslušnými orgány. V takovém případě se postupuje podle odst. 1 druhého pododstavce tohoto článku;
3. U sporů týkajících se maximální hodnoty barevného cukru III. jakostní třídy, polarizace, vlhkosti nebo obsahu invertního cukru, se postupuje podle odstavců 1 a 2.
Odchylky uvedené v odstavci 1 se však nahradí tímto:
-
1,0 jednotek barevného typu pro cukr III. jakostní třídy,
-
0,2° S pro polarizaci,
-
0,02 % pro vlhkost,
-
0,01 % pro obsah invertního cukru.
4. Vznikne-li po použití článku 35 spor mezi smluvními stranami ohledně výtěžnosti nakoupeného surového cukru, provede rozhodčí analýzu laboratoř uvedená v prvním pododstavci uvedeného článku. V takovém případě se aritmetický průměr stanoví na základě výsledku rozhodčí analýzy a výsledků rozboru prodávajícího a rozboru kupujícího, podle toho, který výsledek je bližší výsledku rozhodčí analýzy.
Tato průměrná hodnota je pro stanovení výtěžnosti dotčeného surového cukru rozhodující. Pokud se výsledek rozhodčí analýzy nachází uprostřed mezi výsledky rozborů provedených prodávajícím a kupujícím, je pro stanovení výtěžnosti dotčeného surového cukru rozhodující pouze rozhodčí analýza.
5. Náklady na provedení rozhodčí analýzy uvedené v odst. 1 druhém pododstavci nese smluvní strana požadující analýzu.
Náklady na provedení rozhodčí analýzy uvedené v odstavci 2 nesou rovným dílem intervenční agentura a kupující.
Náklady na provedení rozhodčí analýzy uvedené v odstavci 3 nese smluvní strana, která vznesla námitky proti výsledku analýzy provedené podle článku 35.
Článek 37
Kontrola míst skladování
Příslušný subjekt pověřený kontrolou provádí kontrolu míst skladování bez ohlášení, jak stanoví článek 4 nařízení Komise (ES) č. 2148/96 (6).
Článek 38
Kontrola hmotnosti a náklady na kontrolu
1. Odborníci uvedení v článku 35 zkontrolují hmotnost prodaného cukru.
Prodávající učiní všechna nezbytná opatření, aby odborníkům umožnil zkontrolovat hmotnost a odebrat vzorky.
2. Náklady na kontrolu hmotnosti nese prodávající.
3. Náklady na činnost odborníků, kteří provádějí kontrolu hmotnosti a odběr vzorků, nese intervenční agentura.
4. Množství může být stanovováno na základě skladové evidence, které musí odpovídat odborným požadavkům jakož i požadavkům intervenční agentury, pokud:
a)
skladové účetnictví eviduje hmotnost zjištěnou vážením a jakostní fyzické znaky v okamžiku vážení, přičemž doba uplynulá od vážení nesmí přesáhnout deset měsíců;
b)
skladovatel prohlásí, že nabízená šarže odpovídá ve všech ohledech údajům vedeným ve skladovém účetnictví;
c)
se jakostní znaky zjištěné v okamžiku vážení shodují se znaky odebraných vzorků.
ODDÍL 5
Prodej k intervenci
Článek 39
Prodej
1. Intervenční agentury mohou prodávat cukr až poté, co o prodeji bylo rozhodnuto postupem podle čl. 39 odst. 2 nařízení (ES) č. 318/2006.
2. Prodej cukru podle podmínek uvedených v čl. 18 odst. 3 nařízení (ES) č. 318/2006 se uskuteční prostřednictvím nabídkového řízení nebo jiným způsobem prodeje.
3. Současně s rozhodnutím o vyhlášení nabídkového řízení se stanoví podmínky nabídkového řízení, a zejména zamýšlené použití cukru určeného k prodeji.
Pro účely tohoto oddílu se „zamýšleným použitím“ rozumí:
a)
krmivo pro zvířata;
b)
vývoz;
c)
popřípadě jiné účely, které budou stanoveny.
Účelem nabídkového řízení je stanovit prodejní cenu, částku prémie za denaturaci, popřípadě částku vývozní náhrady.
4. Podmínky nabídkového řízení musí zaručit rovný přístup a rovné zacházení všem zúčastěným stranám nehledě na místo jejich usazení ve Společenství.
Článek 40
Oznámení o nabídkovém řízení
1. Nabídkové řízení vyhlašuje příslušná intervenční agentura na dotčené množství cukru, které má v držení.
2. Každá příslušná intervenční agentura připraví oznámení o nabídkovém řízení, které vyhlásí alespoň osm dnů před zahájením lhůty stanovené pro podání nabídek.
Oznámení o nabídkovém řízení jakož i veškeré jeho změny odesílá intervenční agentura Komisi ještě před vyhlášením.
3. Oznámení o nabídkovém řízení zejména obsahuje:
a)
název a adresu intervenční agentury vyhlašující nabídkové řízení;
b)
podmínky nabídkového řízení;
c)
lhůtu pro podání nabídek;
d)
šarže cukru, kterých se nabídkové řízení týká, a pro každou šarži:
-
referenční číslo,
-
množství,
-
jakost dotčeného cukru,
-
druh obalu,
-
umístění místa, v němž je dotčený cukr uskladněn,
-
stadium dodání,
-
popřípadě, existující možnosti nakládky na dopravní prostředky určené k přepravě říční, námořní nebo železniční dopravou.
Pro účely tohoto oddílu se „šarží“ rozumí množství cukru stejného jakostního zařazení, zabaleného ve stejném obalu a uskladněného na stejném místě skladování. Minimální výše nabídky pro každé dílčí nabídkové řízení činí 250 tun.
4. Intervenční agentura přijme opatření, která považuje za nezbytná, aby umožnila zúčastněným stranám prohlédnout si cukr nabízený k prodeji, pokud ji o to požádají.
Článek 41
Nabídkové řízení
1. Výběr nabídky v nabídkovém řízení má stejnou platnost jako uzavření prodejní smlouvy na množství cukru ve vybrané nabídce. Výběr nabídky se podle daných okolností uskuteční na základě těchto faktorů uvedených v nabídce:
a)
cena, kterou uhradí účastník nabídkového řízení, jehož nabídka byla vybrána;
b)
částka prémie za denaturaci;
c)
částka vývozní náhrady.
2. Cena, kterou uhradí účastník nabídkového řízení, jehož nabídka byla vybrána, je:
a)
v případě odst. 1 písm. a) cena uvedená v nabídce;
b)
v případě odst. 1 písm. b) a c) cena uvedená v podmínkách nabídkového řízení.
Článek 42
Podmínky nabídkového řízení
1. Pro účely nabídkového řízení v odvětví cukru se v rozhodnutí o zahájení nabídkového řízení stanoví tyto podmínky nabídkového řízení:
a)
celkové množství nebo celková množství, na něž se nabídkové řízení vztahuje;
b)
zamýšlený účel;
c)
lhůta pro podání nabídek;
d)
cena, kterou uhradí účastník nabídkového řízení, jehož nabídka byla vybrána, pokud je cukr určen k použití jako krmivo pro zvířata nebo na vývoz.
2. V rozhodnutí o zahájení nabídkového řízení mohou být stanoveny dodatečné podmínky, zejména:
a)
výše minimální ceny cukru prodávaného za jiným účelem než k použití jako krmivo pro zvířata nebo na vývoz;
b)
maximální částka prémie za denaturaci nebo vývozní náhrady;
c)
minimální množství na jednoho účastníka nabídkového řízení nebo na šarži;
d)
maximální množství na jednoho účastníka nabídkového řízení nebo na šarži;
e)
přesně stanovená doba platnosti osvědčení o prémii za denaturaci nebo vývozní licence.
Článek 43
Stálé nabídkové řízení
1. Pokud to situace na trhu s cukrem ve Společenství vyžaduje, lze na prodej vyhlásit stálé nabídkové řízení.
Během doby trvání stálého nabídkového řízení se vyhlašují dílčí nabídková řízení.
2. Oznámení o stálém nabídkovém řízení se zveřejní pouze pro účely jeho vyhlášení. Oznámení může být během doby trvání stálého nabídkového řízení změněno nebo nahrazeno. Ke změně nebo náhradě dojde tehdy, změní-li se během uvedené doby podmínky nabídkového řízení.
Článek 44
Předložení nabídky
1. Předložené nabídky jsou předány intervenční agentuře v elektronické podobě.
2. V nabídce se uvede:
a)
referenční číslo nabídkového řízení;
b)
jméno a adresa účastníka nabídkového řízení;
c)
referenční číslo šarže;
d)
množství, na které se nabídka vztahuje;
e)
na každou tunu, vyjádřeno v eurech na dvě desetinná místa, popřípadě:
-
navrhovaná cena bez vnitrostátních poplatků,
-
navrhovaná částka prémie za denaturaci,
-
navrhovaná částka vývozní náhrady.
Intervenční agentura může požadovat dodatečné údaje.
3. Nabídka, která se týká několika šarží, je považována za nabídku obsahující tolik nabídek, kolika šarží se týká.
4. Nabídka je platná pouze tehdy, pokud:
a)
je před uplynutím lhůty pro podání nabídek doloženo, že v rámci daného nabídkového řízení byla složena nabídková jistota 200 EUR na jednu tunu cukru;
b)
obsahuje prohlášení účastníka nabídkového řízení, v němž se zavazuje, že pro množství cukru, na které případně získá prémii za denaturaci nebo vývozní náhradu:
-
požádá o osvědčení o prémii za denaturaci a složí jistotu v této souvislosti požadovanou, jestliže se nabídkové řízení týká cukru určeného jako krmivo pro zvířata,
-
požádá o vývozní licenci a složí jistotu v této souvislosti požadovanou, jestliže se nabídkové řízení týká cukru určeného na vývoz.
5. V nabídce může být uvedeno, že ji lze považovat za podanou pouze tehdy, pokud se výběr nabídky:
a)
týká celkového množství uvedeného v nabídce nebo určité jeho části;
b)
uskutečnil nejpozději do stanoveného dne a hodiny.
6. Nabídka, která nebyla podána podle odstavců 1 až 5 nebo která obsahuje podmínky odlišné od podmínek uvedených v oznámení o nabídkovém řízení, se nevezme v úvahu.
7. Podanou nabídku nelze stáhnout.
Článek 45
Posouzení nabídek
1. Nabídky posoudí intervenční agentura na neveřejném zasedání. Osoby, které se posouzení nabídek účastní, jsou vázány mlčenlivostí.
2. Nabídky jsou neprodleně sděleny Komisi.
Článek 46
Stanovení částek
Jestliže podmínky nabídkového řízení nestanoví minimální cenu nebo maximální částku prémie za denaturaci nebo vývozní náhrady, stanoví se tyto částky postupem podle čl. 39 odst. 2 nařízení č. 318/2006 po posouzení nabídek a zejména s přihlédnutím k podmínkám na trhu a odbytovým možnostem. Může však být rozhodnuto, že nebude vybrána žádná nabídka.
Článek 47
Výběr nabídky v nabídkovém řízení
1. S výjimkou případů, kdy se rozhodne, že se v nabídkovém řízení nebo dílčím nabídkovém řízení nevybere žádná nabídka, a aniž jsou dotčena ustanovení odstavců 2 a 3, vybere se nabídka každého účastníka nabídkového řízení, která není nižší než minimální cena nebo vyšší než maximální částka prémie za denaturaci nebo vývozní náhrady.
2. Pro stejnou šarži se vybere nabídka účastníka nabídkového řízení, která obsahuje nejvyšší cenu, nebo popřípadě nejnižší částku prémie za denaturaci nebo vývozní náhrady.
Pokud šarže není danou nabídkou zcela vyčerpána, zbývající množství je přiděleno dalším účastníkům nabídkového řízení na základě cen obsažených v jejich nabídce, a to počínaje nabídkou s nejvyšší cenou nebo druhou nejnižší prémií za denaturaci nebo vývozní náhradou.
3. Jestliže na jednu šarži nebo část šarže nabízí několik účastníků nabídkového řízení stejnou cenu nebo stejnou částku prémie za denaturaci nebo vývozní náhrady, intervenční agentura dotčené množství přidělí jedním z těchto způsobů:
a)
přidělí úměrně k množstvím uvedeným v dotčených nabídkách;
b)
rozdělí mezi jednotlivé účastníky nabídkového řízení po vzájemné dohodě s nimi;
c)
rozdělí losováním.
Článek 48
Práva a povinnosti vyplývající z výběru nabídky
1. Jestliže je cukr určen k použití jako krmivo pro zvířata, výběr nabídky zakládá:
a)
právo obdržet pro množství, na které se poskytuje prémie na denaturaci, příslušné osvědčení o prémii na denaturaci, v němž je zejména uvedena prémie za denaturaci stanovená v nabídce;
b)
povinnost požádat intervenční agenturu, jíž byla nabídka adresována, aby toto osvědčení pro dané množství vydala.
2. Je-li cukr určen na vývoz, výběr nabídky zakládá:
a)
právo obdržet pro množství, na které se poskytuje vývozní náhrada, příslušné osvědčení o vývozní náhradě, v němž je uvedena zejména vývozní náhrada stanovená v nabídce, jakož i v případě bílého cukru jakostní třídu uvedenou v oznámení o nabídkovém řízení;
b)
povinnost požádat intervenční agenturu, jíž byla nabídka adresována, aby vydala osvědčení pro dané množství a v případě bílého cukru pro danou jakostní třídu.
3. Uvedené právo se uplatní a uvedená povinnost se splní během 18 dnů po uplynutí lhůty pro podání nabídek.
4. Práva a povinnosti vyplývající z výběru nabídky jsou nepřenosné.
Článek 49
Oznámení o výběru nabídky
1. Intervenční agentura neprodleně zašle vybraným účastníkům nabídkového řízení oznámení o výběru jejich nabídky a informuje všechny účastníky o výsledku jejich účasti v nabídkovém řízení.
2. V oznámení o výběru nabídky se přinejmenším uvede:
a)
referenční číslo nabídkového řízení;
b)
referenční číslo šarže a udělené množství;
c)
popřípadě cena, částka prémie za denaturaci nebo částka vývozní náhrady, které byly přijaty pro udělené množství.
Článek 50
Odběr nakoupeného cukru
1. S výjimkou případu vyšší moci musí k odběru nakoupeného cukru dojít nejpozději do čtyř týdnů ode dne obdržení oznámení o výběru nabídky uvedeného v článku 49. Vybraný účastník nabídkového řízení a intervenční agentura se mohou dohodnout, že místo odběru cukru ze skladu uzavře účastník v uvedené lhůtě smlouvu o skladování s provozovatelem skladu, kde je dotčený cukr uskladněn.
Intervenční agentura však může v případě potřeby stanovit delší lhůtu pro odběr některých šarží, pokud se při vyskladnění vyskytnou technické potíže.
2. V případě vyšší moci stanoví intervenční agentura opatření, která považuje za nezbytná s ohledem na okolnosti uváděné vybraným účastníkem nabídkového řízení.
Článek 51
Povolení k odběru
1. Vybraný účastník nabídkového řízení nesmí odebrat koupený cukr ze skladu nebo uzavřít smlouvu o skladování podle čl. 50 odst. 1, dokud není vydáno povolení k odběru přiděleného množství.
Povolení k odběru se však mohou vydávat na části uvedeného množství.
Povolení k odběru vydává intervenční agentura na žádost zúčastněné strany.
2. Intervenční agentura nevydá povolení k odběru, dokud není doloženo, že vybraný účastník nabídkového řízení složil jistotu, že cena za přidělený cukr bude uhrazena ve stanovené lhůtě, nebo předložil obchodovatelný cenný papír.
Jistota i obchodovatelný cenný papír musí odpovídat ceně, kterou má uhradit vybraný účastník nabídkového řízení za množství cukru, pro které požádal o povolení k odběru.
Článek 52
Úhrada ceny
1. Cena za přidělený cukr musí být uhrazena na účet intervenční agentury nejpozději do třicátého dne následujícího po vydání povolení k odběru.
2. S výjimkou případu vyšší moci se jistota uvedená v čl. 51 odst. 2 uvolní pouze pro množství, za které vybraný účastník nabídkového řízení uhradil ve lhůtě stanovené v odstavci 1 tohoto článku kupní cenu na účet intervenční agentury. Jistota se uvolní okamžitě.
3. V případě vyšší moci stanoví intervenční agentura opatření, která považuje za nezbytná s ohledem na okolnosti uváděné vybraným účastníkem nabídkového řízení.
Článek 53
Převod vlastnictví
1. K převodu vlastnictví cukru, který byl přidělen v rámci nabídkového řízení, dochází v okamžiku odběru cukru.
2. Intervenční agentura a vybraný účastník nabídkového řízení se však mohou dohodnout, že k převodu vlastnictví dojde v jiném okamžiku. Jestliže intervenční agentura a vybraný účastník nabídkového řízení uzavřou dohodu podle čl. 50 odst. 1 mohou společně stanovit, ve kterém okamžiku dojde k převodu vlastnictví.
3. Dohoda o okamžiku převodu vlastnictví je platná pouze tehdy, je-li uzavřena písemně.
Článek 54
Stanovení jakostní třídy nebo výtěžnosti
Ke stanovení jakostní třídy nebo výtěžnosti dotčeného cukru při odběru se použijí články 35 a 36.
Smluvní strany se však mohou po výběru nabídky dohodnout, že výsledky stanovení jakostní třídy nebo výtěžnosti platné pro cukr nakupovaný intervenční agenturou platí rovněž pro cukr prodaný prostřednictvím nabídkového řízení.
Článek 55
Úprava ceny cukru
1. Pokud se v důsledku použití článků 35 a 36 zjistí, že jakostní třída bílého cukru je nižší než jakostní třída uvedená v oznámení o nabídkovém řízení, upraví se podle čl. 32 odst. 6 cena tohoto cukru určeného k použití uvedenému v čl. 39 odst. 3 druhého pododstavce písm. b) a c).
2. Pokud se zjistí, že bílý cukr určený na vývoz je jiné jakostní třídy, než je jakostní třída uvedená v oznámení o nabídkovém řízení, pak se opraví jakostní třída uvedená ve vývozní licenci.
3. Pokud se v důsledku použití článků 35 a 36 zjistí, že výtěžnost surového cukru se liší od výtěžnosti uvedené v oznámení o nabídkovém řízení:
a)
upraví se cena tohoto cukru podle článku 33;
b)
částka prémie za denaturaci nebo vývozní náhrady se upraví vynásobením koeficientem, který se rovná zjištěné výtěžnosti vydělené výtěžností uvedenou v oznámení o nabídkovém řízení.
Článek 56
Uvolnění jistoty
1. S výjimkou případu vyšší moci se nabídková jistota uvolní pouze pro množství, u kterého:
a)
buď vybraný účastník nabídkového řízení:
-
požádal po splnění stanovených podmínek o osvědčení o prémii za denaturaci nebo o vývozní licenci,
-
složil jistotu podle čl. 51 odst. 2 nebo předložil obchodovatelný cenný papír podle čl. 51 odst. 2,
-
odebral cukr ve stanovené lhůtě;
b)
nebo nebyla vybrána žádná nabídka.
2. Jistota se uvolní okamžitě.
3. V případě vyšší moci stanoví intervenční agentura opatření, která považuje za nezbytná s ohledem na okolnosti uváděné vybraným účastníkem nabídkového řízení.
Článek 57
Sdělování množství
Členské státy neprodleně sdělí Komisi množství bílého cukru a surového cukru:
-
nabízené ale dosud nepřijaté intervenční agenturou,
-
přijaté intervenční agenturou,
-
prodané intervenční agenturou.
KAPITOLA VII
VŠEOBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 58
Sdělení
Sdělení Komisi uvedená v článcích 12, 21, 22 a 57 tohoto nařízení se činí v elektronické podobě podle formulářů, které Komise dala členským státům k dispozici.
Článek 59
Zrušení
Zrušují se nařízení (ES) č. 1261/2001, (ES) č. 1262/2001 a (ES) č. 314/2002.
Nařízení (ES) č. 1261/2001 a (ES) č. 314/2002 se však nadále použijí pro výrobu hospodářského roku 2005/06 a nařízení (ES) č. 1262/2001 se nadále použije pro cukr přijatý k intervenci do 10. února 2006.
Článek 60
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. července 2006.
Články 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37 a 38 se použijí do 30. září 2010.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. června 2006.
REGOLAMENTO (CE) N. 952/2006 DELLA COMMISSIONE
del 29 giugno 2006
recante modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 318/2006 del Consiglio per quanto riguarda la gestione del mercato interno dello zucchero e il regime delle quote
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
visto il regolamento (CE) n. 318/2006 del Consiglio, del 20 febbraio 2006, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore dello zucchero (1), in particolare l'articolo 40,
considerando quanto segue:
(1)
L'applicazione del regime delle quote nel settore dello zucchero esige una definizione precisa delle nozioni di produzione di zucchero, di isoglucosio o di sciroppo di inulina di un'impresa. Occorre restringere a casi specifici le possibilità di attribuire parte della produzione di un'impresa ad un'altra impresa che ha fatto produrre lo zucchero nell'ambito di un contratto di lavorazione per conto terzi.
(2)
A norma dell'articolo 17 del regolamento (CE) n. 318/2006 gli Stati membri concedono l'accreditamento, a richiesta, alle imprese produttrici di zucchero, di isoglucosio o di sciroppo di inulina ovvero alle imprese che trasformano detti prodotti in uno dei prodotti elencati all'articolo 13, paragrafo 2, del medesimo regolamento. Occorre precisare il contenuto della domanda di accreditamento che le imprese produttrici di zucchero, di isoglucosio o di sciroppo di inulina e le raffinerie sono tenute a presentare alle autorità competenti degli Stati membri. È necessario definire gli impegni che deve assumersi l'impresa a fronte dell'accreditamento, in particolare l'obbligo di tenere una registrazione aggiornata dei quantitativi di materia prima entrati, trasformati e usciti sotto forma di prodotto finito.
(3)
È opportuno stabilire gli obblighi degli Stati membri in materia di controllo delle imprese accreditate e definire un regime di sanzioni sufficientemente dissuasive.
(4)
L'articolo 4 del regolamento (CE) n. 318/2006 prevede un sistema di informazione sui prezzi dello zucchero praticati. A norma dell'articolo 17 dello stesso regolamento le imprese accreditate hanno l'obbligo di fornire informazioni sui quantitativi di zucchero bianco venduti, con indicazione del relativo prezzo e delle condizioni di vendita. È opportuno definire la frequenza e il contenuto delle informazioni sui prezzi praticati che le imprese produttrici di zucchero e le raffinerie devono predisporre per la loro trasmissione alla Commissione. Per avere un'indicazione sulle prospettive a breve termine, è utile che le imprese elaborino e trasmettano anche le stime dei prezzi medi di vendita per il trimestre successivo. Le imprese accreditate che utilizzano zucchero per trasformarlo in uno dei prodotti di cui all'articolo 13, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 318/2006 devono anche stabilire, ai fini della trasmissione alla Commissione, il prezzo dello zucchero acquistato, secondo una frequenza e un formato identici a quelli fissati per i produttori di zucchero.
(5)
Per garantire la pubblicazione dei livelli dei prezzi del mercato prevista all'articolo 4 del regolamento (CE) n. 318/2006 assicurando nel contempo la riservatezza dei dati, è opportuno disporre che la Commissione informi due volte all'anno il comitato di gestione per lo zucchero dei prezzi medi dello zucchero bianco commercializzato sul mercato comunitario nel corso del semestre precedente, distinguendo lo zucchero di quota dallo zucchero fuori quota.
(6)
Sarà redatto un rapporto sul funzionamento del sistema di rilevamento e di informazione dei prezzi previsto dal presente regolamento allo scopo di proporre i miglioramenti ritenuti pertinenti e un sistema di trasmissione dei prezzi informatizzato. In attesa di tali miglioramenti, in via transitoria per il 2006 e 2007 i prezzi stabiliti dalle imprese devono essere trasmessi direttamente alla Commissione a fini d'informazione del comitato di gestione per lo zucchero.
(7)
In caso di applicazione dell'articolo 14 o dell'articolo 19 del regolamento (CE) n. 318/2006, l'impresa produttrice riporta parte della produzione alla campagna successiva, a valere sulla produzione di tale campagna. Di conseguenza, l'impresa produttrice può essere obbligata a stipulare contratti di fornitura per tale campagna saccarifera al prezzo minimo della barbabietola soltanto per la quantità di zucchero compresa nella sua quota di base che non ha ancora prodotto.
(8)
Per il buon funzionamento del sistema delle quote, è opportuno precisare i concetti di «prima della semina» e «prezzo minimo» di cui all'articolo 6, paragrafo 5, del regolamento (CE) n. 318/2006. È opportuno tener conto delle condizioni agronomiche e climatiche specifiche della coltura delle barbabietole in certe regioni italiane, fissando un termine ultimo diverso per la fine delle semine.
(9)
A norma dell'articolo 5, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 318/2006, il prezzo minimo è adattato applicando le maggiorazioni o le riduzioni corrispondenti alle differenze di qualità della barbabietola rispetto alla qualità tipo. La qualità e, di conseguenza, il valore delle barbabietole da zucchero dipendono soprattutto dal loro tenore di zucchero. Il sistema più adatto per determinare il valore delle barbabietole di qualità diversa dalla qualità tipo consiste nello stabilire una scala di maggiorazioni e di riduzioni espresse in percentuale del prezzo minimo.
(10)
L'articolo 8 del regolamento (CE) n. 318/2006 prevede l'assegnazione di quote supplementari di zucchero. Tale assegnazione, il cui scopo è quello di agevolare il passaggio dal precedente regime al regime attuale, deve essere riservata alle imprese che beneficiavano di una quota nella campagna 2005/2006. È inoltre opportuno precisare a quali condizioni è possibile l'assegnazione a partire dalla campagna 2006/2007.
(11)
L'articolo 9, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 318/2006 prevede l'assegnazione di quote aggiuntive di isoglucosio che gli Stati membri devono assegnare alle imprese evitando ogni discriminazione, in proporzione alla quota di isoglucosio loro attribuita. È necessario definire la data limite del pagamento del prelievo unico previsto dall'articolo 9, paragrafo 3, del medesimo regolamento.
(12)
L'articolo 2, punto 5), del regolamento (CE) n. 318/2006 definisce la produzione di zucchero di quota come la quantità prodotta a titolo di una campagna di commercializzazione entro i limiti della quota dell'impresa, mentre il punto 9) del medesimo articolo definisce le barbabietole di quota come le barbabietole trasformate in zucchero di quota. È quindi necessario fissare una regola per l'imputazione della produzione di zucchero ad una determinata campagna di commercializzazione, lasciando agli Stati membri un margine di flessibilità per le situazioni specifiche come la produzione di zucchero da barbabietole autunnali e la produzione di zucchero di canna.
(13)
Per garantire la corretta gestione del regime delle quote e stabilire il consumo mensile di zucchero e i bilanci di approvvigionamento è opportuno prevedere un dispositivo di comunicazione tra le imprese accreditate e gli Stati membri, da un lato, e tra gli Stati membri e la Commissione, dall'altro. Tali comunicazioni devono riguardare le scorte, il livello della produzione e le superfici seminate.
(14)
All'articolo 18, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 318/2006 sono previste misure di intervento attuate mediante acquisti di zucchero. L'attuazione di misure di intervento comunitarie presuppone che lo zucchero venga preso in consegna dagli organismi di intervento in un luogo determinato. A tal fine, è opportuno disporre che possa essere preso in consegna soltanto zucchero che al momento dell'offerta è depositato in un luogo di ammasso accreditato.
(15)
Per permettere l'accesso all'intervento nelle zone in cui tale accesso è particolarmente necessario data l'entità della produzione locale, la quantità minima fissata dall'articolo 18, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 318/2006 deve essere ripartita, in un primo tempo, tra tutti gli Stati membri produttori in funzione delle rispettive quote di produzione di zucchero. È opportuno prevedere la possibilità di adattare tale ripartizione, da un lato prima di ogni nuova campagna tenendo conto delle modifiche intervenute nell'attribuzione delle quote per Stato membro e, dall'altro, nel corso di ogni campagna ai fini dell'eventuale riattribuzione di quantitativi inutilizzati.
(16)
Nel definire le condizioni per la concessione e la revoca dell'accreditamento dei luoghi di ammasso, è opportuno tener conto della necessità di una buona conservazione e della facilità di ritiro dello zucchero, come pure della capacità di destivaggio della merce.
(17)
È opportuno non accettare all'intervento zuccheri le cui caratteristiche possano ostacolarne l'ulteriore smercio e provocarne la degradazione durante il magazzinaggio e precisare la qualità minima richiesta. È opportuno inoltre disporre che tra l'organismo di intervento e il venditore sia stipulato un contratto di magazzinaggio a cui è subordinato l'acquisto di zucchero all'intervento.
(18)
Per agevolare l'ordinata gestione dell'intervento è opportuno che l'offerta di zucchero sia presentata con riferimento ad una partita e che questa venga definita quantitativamente.
(19)
L'organismo di intervento deve essere in grado di esaminare con piena conoscenza di causa se l'offerta soddisfa le condizioni richieste. A tal fine, l'offerente deve comunicargli tutte le indicazioni necessarie.
(20)
A norma dell'articolo 18, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 318/2006 il prezzo di acquisto è adattato se la qualità dello zucchero differisce dalla qualità tipo. È quindi necessario fissare tabelle di maggiorazioni e riduzioni di prezzo da applicare al prezzo di acquisto in funzione della qualità dello zucchero offerto. Tali tabelle e le conseguenti riduzioni possono essere determinate sulla base dei dati oggettivi generalmente presi in considerazione negli scambi commerciali.
(21)
La vendita degli zuccheri detenuti dagli organismi di intervento deve aver luogo senza discriminazioni tra gli acquirenti della Comunità e alle condizioni più economiche possibili. Il sistema della gara consente in genere di conseguire tali obiettivi. Al fine di evitare che lo smercio dello zucchero avvenga in una situazione di mercato sfavorevole, occorre subordinare la gara ad un'autorizzazione preventiva. Tuttavia, certe situazioni particolari possono rendere opportuno il ricorso a procedure di vendita diverse dalla gara.
(22)
Al fine di assicurare la parità di trattamento di tutti gli interessati nella Comunità, le gare indette dagli organismi di intervento devono rispondere a principi uniformi. In tale contesto, è necessario stabilire condizioni che garantiscano l'utilizzazione dello zucchero per i fini previsti.
(23)
Ai fini della constatazione della categoria dello zucchero bianco e della resa dello zucchero greggio venduti, è opportuno seguire criteri identici a quelli previsti per l'acquisto dello zucchero da parte degli organismi di intervento. La parità di trattamento degli interessati può essere assicurata soltanto sulla base di disposizioni uniformi e rigorose riguardanti l'adattamento, a seconda dei casi, del prezzo di vendita o della restituzione all'esportazione, nonché la rettifica del titolo di esportazione in caso di constatazione di una qualità diversa da quella stabilita nel bando di gara.
(24)
A fini di chiarezza, è necessario abrogare il regolamento (CE) n. 1261/2001 della Commissione, del 27 giugno 2001, che stabilisce le modalità d'applicazione del regolamento (CE) n. 1260/2001 del Consiglio per quanto concerne i contratti di fornitura delle barbabietole nonché le maggiorazioni e le riduzioni applicabili ai prezzi delle barbabietole (2), il regolamento (CE) n. 1262/2001 della Commissione, del 27 giugno 2001, che stabilisce le modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 1260/2001 del Consiglio relative all'acquisto e alla vendita di zucchero da parte degli organismi di intervento (3), e del regolamento (CE) n. 314/2002 della Commissione, del 20 febbraio 2002, che stabilisce modalità d'applicazione del regime delle quote nel settore dello zucchero (4), e sostituirli con un nuovo regolamento.
(25)
Le misure previste dal presente regolamento sono conformi al parere del comitato di gestione per lo zucchero,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPO I
DISPOSIZIONI INTRODUTTIVE
Articolo 1
Oggetto
Il presente regolamento stabilisce le modalità d'applicazione del regolamento (CE) n. 318/2006 per quanto riguarda in particolare la determinazione della produzione, l'accreditamento delle imprese produttrici di zucchero e delle raffinerie, il regime dei prezzi e delle quote e le condizioni di acquisto e di vendita di zucchero all'intervento.
Articolo 2
Definizioni
Ai fini del presente regolamento si intende per:
a)
«materia prima», la barbabietola, la canna da zucchero, la cicoria, i cereali, lo zucchero da raffinare o qualsiasi altra forma intermedia di tali prodotti, destinati ad essere trasformati in prodotto finito;
b)
«prodotto finito», lo zucchero, lo sciroppo di inulina o l'isoglucosio;
c)
«fabbricante», un'impresa produttrice di prodotti finiti, escluse le raffinerie definite all'articolo 2, punto 13), del regolamento (CE) n. 318/2006;
d)
«luogo di ammasso», uno silo o un magazzino.
CAPO II
DETERMINAZIONE DELLA PRODUZIONE
Articolo 3
Produzione di zucchero
1. Ai fini dell'applicazione del titolo II del regolamento (CE) n. 318/2006, per «produzione di zucchero» si intende la quantità totale, espressa in zucchero bianco, di:
a)
zucchero bianco;
b)
zucchero greggio;
c)
zucchero invertito;
d)
sciroppi appartenenti ad una delle seguenti categorie, di seguito denominati «sciroppi»:
i)
sciroppi di saccarosio o di zucchero invertito, aventi una purezza di almeno il 70 %, ottenuti da barbabietole da zucchero;
ii)
sciroppi di saccarosio o di zucchero invertito, aventi una purezza di almeno il 75 %, ottenuti da canne da zucchero.
2. La produzione di zucchero non comprende:
a)
le quantità di zucchero bianco prodotte da zucchero greggio o da sciroppi che non sono stati prodotti nell'impresa che fabbrica tale zucchero bianco;
b)
le quantità di zucchero bianco prodotte da zucchero greggio, da sciroppi o da zucchero spazzato di recupero che non sono stati prodotti durante la stessa campagna di commercializzazione in cui è stato fabbricato lo zucchero bianco;
c)
le quantità di zucchero greggio prodotte da sciroppi che non sono stati prodotti nell'impresa che fabbrica lo zucchero greggio;
d)
le quantità di zucchero greggio prodotte da sciroppi che non sono stati prodotti durante la stessa campagna di commercializzazione in cui lo zucchero greggio è stato fabbricato;
e)
le quantità di zucchero greggio trasformato in zucchero bianco durante la campagna di commercializzazione considerata nell'impresa che le ha prodotte;
f)
le quantità di sciroppi trasformate in zucchero o in zucchero invertito durante la campagna di commercializzazione considerata nell'impresa che le ha prodotte;
g)
le quantità di zucchero, di zucchero invertito e di sciroppi prodotte in regime di traffico di perfezionamento;
h)
le quantità di zucchero invertito prodotte da sciroppi che non sono stati prodotti nell'impresa che fabbrica tale zucchero invertito;
i)
le quantità di zucchero invertito prodotte da sciroppi che non sono stati prodotti durante la stessa campagna di commercializzazione in cui è stato fabbricato il medesimo zucchero invertito.
3. La produzione di zucchero è espressa in zucchero bianco nel modo seguente:
a)
per lo zucchero bianco, senza tener conto delle differenze di qualità;
b)
per lo zucchero greggio, in funzione del suo rendimento determinato in conformità delle disposizioni dell'allegato I, punto III, del regolamento (CE) n. 318/2006;
c)
per lo zucchero invertito, applicando alla sua produzione il coefficiente 1;
d)
per gli sciroppi da considerare come prodotti intermedi, in funzione del loro tenore in zucchero estraibile determinato in conformità delle disposizioni del paragrafo 5 del presente articolo;
e)
per gli sciroppi da non considerare come prodotti intermedi, in funzione del loro tenore in zucchero espresso in saccarosio a norma dell'articolo 3, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 2135/95 della Commissione (5).
4. Lo zucchero spazzato di recupero proveniente da una campagna di commercializzazione precedente è espresso in zucchero bianco in funzione del suo tenore in saccarosio.
5. La purezza degli sciroppi è calcolata dividendo il tenore di zuccheri totali per il tenore di sostanze secche.
Il tenore in zucchero estraibile è calcolato sottraendo, dal grado di polarizzazione dello sciroppo, il prodotto della moltiplicazione del coefficiente 1,70 per la differenza tra il tenore di sostanze secche e il grado di polarizzazione dello sciroppo medesimo. Il tenore di sostanze secche è determinato secondo il metodo areometrico o rifrattometrico.
Tuttavia, il tenore in zucchero estraibile può essere determinato, per l'insieme di una campagna, in base al rendimento reale degli sciroppi.
Articolo 4
Produzione di isoglucosio
1. Ai fini dell'applicazione del titolo II del regolamento (CE) n. 318/2006, per «produzione di isoglucosio» si intende la quantità di prodotto ottenuto dal glucosio o dai suoi polimeri, avente un tenore in peso allo stato secco di almeno il 10 % di fruttosio, quale che sia il tenore in fruttosio oltre questo limite. La produzione di isoglucosio è espressa in sostanza secca e constatata secondo le modalità di cui al paragrafo 2.
2. La produzione di isoglucosio è constatata immediatamente all'uscita dal processo di isomerizzazione e prima di qualsiasi operazione di separazione dei suoi componenti glucosio e fruttosio o di qualsiasi operazione di miscelatura, mediante conteggio fisico del volume del prodotto così come si presenta e determinazione del tenore in sostanza secca con il metodo rifrattometrico.
3. Le imprese produttrici sono tenute a dichiarare immediatamente ogni impianto utilizzato per l'isomerizzazione del glucosio e dei suoi polimeri.
Tale dichiarazione è presentata allo Stato membro nel cui territorio si trova l'impianto suddetto. Lo Stato membro può esigere dall'interessato informazioni supplementari al riguardo.
Articolo 5
Produzione sciroppo di inulina
1. Ai fini dell'applicazione del titolo II del regolamento (CE) n. 318/2006, per «produzione di sciroppo di inulina» si intende la quantità di prodotto ottenuta previa idrolisi di inulina o di oligofruttosi, avente un tenore in peso allo stato secco di almeno il 10 % di fruttosio, sotto forma libera o sotto forma di saccarosio, quale che sia il tenore in fruttosio oltre questo limite e con una purezza del 70 % almeno. La produzione di sciroppo di inulina è espressa in sostanza secca equivalente zucchero/isoglucosio.
Per «purezza» si intende la percentuale di monosaccaridi e disaccaridi sulla sostanza secca determinata secondo il metodo di analisi dell'International Commission for Uniform Methods of Sugar Analysis (di seguito «metodo Icumsa») (ICUMSA method GS7/8/4-24).
2. La produzione di sciroppo di inulina è constatata attraverso l'insieme delle operazioni seguenti:
a)
conteggio fisico del volume del prodotto così come si presenta subito dopo l'uscita dal primo evaporatore, dopo ciascuna idrolisi e prima di qualunque operazione di separazione dei suoi componenti di glucosio e di fruttosio o di qualunque operazione di miscelatura;
b)
determinazione del tenore di sostanza secca con il metodo rifrattometrico e misurazione del tenore di fruttosio in peso allo stato secco, sulla base di un prelievo giornaliero di campioni rappresentativi;
c)
conversione del tenore in fruttosio all'80 % in peso allo stato secco, applicando alla quantità determinata di sostanza secca un coefficiente che rappresenti il rapporto tra il tenore in fruttosio misurato in detta quantità di sciroppo e l'80 %;
d)
espressione in equivalente zucchero/isoglucosio mediante applicazione del coefficiente 1,9.
3. Le imprese produttrici sono tenute a dichiarare immediatamente ogni impianto utilizzato per l'idrolisi dell'inulina, nonché i quantitativi annui e l'utilizzo dei prodotti di cui al paragrafo 1, ma di purezza inferiore al 70 %.
Tali informazioni sono presentate allo Stato membro nel cui territorio si trova l'impianto suddetto. Lo Stato membro può esigere dall'interessato ogni informazione supplementare per accertarsi in particolare che i prodotti di cui al primo comma non siano usati come edulcoranti destinati all'alimentazione umana sul mercato comunitario.
Entro il 31 gennaio di ogni anno lo Stato membro comunica alla Commissione una relazione dettagliata contenente le informazioni relative all'anno precedente. La prima relazione è presentata entro il 31 gennaio 2007.
Articolo 6
Produzione di un'impresa
1. Ai fini dell'applicazione del titolo II del regolamento (CE) n. 318/2006, per «produzione di zucchero, o di isoglucosio, o di sciroppo di inulina, di un'impresa» si intende la produzione di zucchero, o di isoglucosio, o di sciroppo di inulina, quale definita agli articoli 3, 4 e 5 del presente regolamento, realmente prodotta da tale impresa.
2. La produzione totale di zucchero, di isoglucosio o di sciroppo di inulina di un'impresa per una data campagna di commercializzazione è la produzione di cui al paragrafo 1:
-
maggiorata della quantità di zucchero, di isoglucosio o di sciroppo di inulina riportata a tale campagna e diminuita della quantità di zucchero, di isoglucosio o di sciroppo di inulina riportata alla campagna successiva, in applicazione rispettivamente degli articoli 14 e 19 del regolamento (CE) n. 318/2006,
-
maggiorata della quantità prodotta dai trasformatori nell'ambito di contratti di lavorazione per conto terzi, a norma del paragrafo 3, e diminuita della quantità prodotta dall'impresa per conto di committenti nell'ambito di contratti di lavorazione per conto terzi a norma del paragrafo 3.
3. La quantità di zucchero prodotta nell'ambito di un contratto di lavorazione da un'impresa produttrice (di seguito «trasformatore»), per conto di un'altra impresa produttrice (di seguito «committente»), è considerata come produzione del committente, previa presentazione di una domanda scritta e debitamente firmata, indirizzata allo Stato membro interessato da entrambe le imprese produttrici, se ricorre una delle condizioni seguenti:
a)
la produzione totale di zucchero del trasformatore è inferiore alla sua quota;
b)
la produzione totale di zucchero del trasformatore e del committente è superiore alla somma delle loro rispettive quote.
La produzione totale di zucchero, di cui al primo comma, lettera b), di un'impresa, è la produzione di cui al paragrafo 1 a cui è aggiunta la quantità riportata della campagna precedente e la quantità prodotta da trasformatori per conto di tale impresa nell'ambito di contratti di lavorazione e dalla quale è dedotta la quantità prodotta dall'impresa medesima per conto di committenti nell'ambito dei contratti di lavorazione.
Se il risultato è superiore, le autorità competenti possono prendere in considerazione, anziché le quantità effettivamente prodotte di cui al secondo comma, la produzione stimata in base ai contratti di consegna conclusi dalle imprese produttrici.
4. Qualora lo zuccherificio del committente e quello del trasformatore si trovino in Stati membri diversi, la domanda di cui al paragrafo 3 è indirizzata ad entrambi gli Stati membri interessati. In tal caso, questi Stati membri si concertano sulla risposta da fornire e adottano le misure necessarie per verificare il rispetto delle condizioni di cui al medesimo paragrafo.
5. La quantità di zucchero prodotta da un trasformatore può essere considerata come produzione del committente, se lo Stato membro riconosca un motivo di forza maggiore che rende necessaria la trasformazione in zucchero delle barbabietole, delle canne o del melasso in un'impresa diversa da quella del committente.
CAPO III
ACCREDITAMENTO DEI FABBRICANTI E DELLE RAFFINERIE
Articolo 7
Domanda di accreditamento
1. Possono ottenere un accreditamento le imprese che ne fanno domanda e che esercitano l'attività di:
a)
fabbricante di zucchero;
b)
fabbricante di isoglucosio;
c)
fabbricante di sciroppo di inulina;
d)
raffineria a tempo pieno, ai sensi dell'articolo 2, punto 13), del regolamento (CE) n. 318/2006.
La domanda di cui al primo comma è presentata all'autorità competente dello Stato membro o degli Stati membri in cui le imprese esercitano la loro attività.
Un'impresa può chiedere l'accreditamento per più di un'attività tra quelle elencate al primo comma.
2. Nella domanda di accreditamento l'impresa comunica, oltre a nome e indirizzo, la capacità di produzione di zucchero, di isoglucosio o di sciroppo di inulina ed eventualmente il numero dei siti di produzione stabiliti nello Stato membro, precisando per ogni sito l'indirizzo e la capacità di produzione.
3. L'impresa che chiede l'accreditamento a norma del paragrafo 1, primo comma, lettera d), comprova il possesso dei requisiti di cui all'articolo 2, punto 13), del regolamento (CE) n. 318/2006.
Articolo 8
Impegni
1. Per ottenere l'accreditamento l'impresa si impegna per iscritto:
a)
a comunicare immediatamente alle autorità dello Stato membro ogni modifica dei dati di cui all'articolo 7, paragrafo 2;
b)
a tenere a disposizione dell'autorità competente dello Stato membro i registri di cui all'articolo 9 e i prezzi di vendita stabiliti a norma dell'articolo 13;
c)
a comunicare allo Stato membro le informazioni a norma dell'articolo 21;
d)
a fornire, a richiesta dell'autorità competente dello Stato membro, ogni informazione o documento giustificativo ai fini della gestione e del controllo.
2. L'accreditamento è costituito da un atto emesso dall'autorità competente, accompagnato da un documento firmato dall'impresa contenente gli impegni di cui al paragrafo 1.
3. L'accreditamento è revocato qualora si constati che non è più soddisfatta una delle condizioni di cui al paragrafo 1. L'accreditamento può essere revocato nel corso della campagna di commercializzazione. La revoca non ha effetto retroattivo.
Articolo 9
Registri
L'autorità competente dello Stato membro stabilisce i registri che devono essere tenuti dalle imprese accreditate a norma degli articoli 7 e 8 per ogni sito di produzione, nonché la periodicità delle registrazioni, che deve essere almeno mensile.
I registri sono conservati dall'impresa per almeno i tre anni successivi all'anno in corso e contengono almeno i seguenti elementi:
1)
le quantità di materie prime ricevute indicando, per la barbabietola e la canna, il tenore in zucchero quale determinato alla consegna nell'impresa;
2)
eventualmente i prodotti finiti o semifiniti ricevuti;
3)
le quantità di prodotti finiti ottenuti e le quantità dei sottoprodotti;
4)
le perdite inerenti alla lavorazione;
5)
le quantità distrutte, con la relativa giustificazione;
6)
le quantità di prodotti finiti spedite.
Articolo 10
Controlli
1. Nel corso di ogni campagna l'autorità competente dello Stato membro procede a controlli presso ciascuna impresa e ciascuna raffineria accreditate.
2. I controlli mirano ad accertare l'esattezza e la completezza dei dati dei registri di cui all'articolo 9 e delle comunicazioni di cui all'articolo 21, in particolare attraverso l'analisi della coerenza tra le quantità di materie prime consegnate e le quantità di prodotti finiti ottenuti e attraverso il raffronto con i documenti commerciali o altri documenti pertinenti.
I controlli comprendono una verifica dell'esattezza degli strumenti di pesatura e delle analisi di laboratorio utilizzati per determinare le consegne di materie prime e l'entrata in produzione, i prodotti ottenuti e i movimenti delle scorte.
I controlli comprendono una verifica dell'esattezza e della completezza dei dati utilizzati per la fissazione dei prezzi di vendita mensili medi dell'impresa di cui all'articolo 13, paragrafo 2.
Per le imprese produttrici di zucchero, i controlli riguardano anche il rispetto dell'obbligo di versare il prezzo minimo ai produttori di barbabietole.
I controlli comprendono una verifica fisica delle scorte almeno una volta ogni due anni.
3. Se le autorità competenti dello Stato membro prevedono che il controllo possa essere effettuato a campione per alcuni elementi, il campionamento deve garantire un livello di controllo affidabile e rappresentativo.
4. Lo Stato membro può esigere che, per la certificazione dei dati relativi ai prezzi di cui all'articolo 13, le imprese accreditate ricorrano a servizi di certificazione dei conti, il cui statuto sia riconosciuto dallo Stato membro.
5. Per ogni controllo è redatta una relazione di controllo firmata dall'ispettore, contenente tutti i dettagli delle verifiche effettuate. La relazione indica in particolare:
a)
la data del controllo e le persone presenti;
b)
il periodo controllato e i relativi quantitativi;
c)
le tecniche di controllo utilizzate e, se del caso, un riferimento ai metodi di campionatura;
d)
i risultati del controllo e le misure correttive eventualmente richieste;
e)
una valutazione della gravità, della portata, del grado di permanenza e della durata dei difetti e delle discordanze eventualmente constatate, nonché tutti gli altri elementi da prendere in considerazione per l'applicazione di una sanzione.
Ogni relazione di controllo è archiviata e conservata per almeno i tre anni successivi all'anno del controllo, in modo da poter essere facilmente utilizzata dai servizi di controllo della Commissione.
Articolo 11
Sanzioni
1. Se constata una discordanza tra le scorte fisiche e i dati dei registri di cui all'articolo 9 o una mancanza di coerenza tra i quantitativi di materia prima e di prodotti finiti ottenuti o tra i documenti pertinenti e i dati o i quantitativi dichiarati o registrati, l'autorità competente dello Stato membro determina, o eventualmente stima, i quantitativi reali prodotti o in giacenza per la campagna in corso ed eventualmente per le campagne precedenti.
I quantitativi oggetto di una dichiarazione scorretta che dia luogo a un vantaggio finanziario indebito sono soggetti al pagamento di 500 EUR/t.
2. Se constata che un'impresa non ha rispettato gli impegni previsti dall'articolo 8 e in caso di assenza di documenti giustificativi sufficienti al conseguimento degli obiettivi del controllo di cui all'articolo 10, paragrafo 2, l'autorità competente dello Stato membro impone una sanzione di 500 EUR/t, da applicare a un quantitativo forfettario di prodotto finito, determinato dallo Stato membro in funzione della gravità dell'infrazione.
3. Il disposto dei paragrafi 1 e 2 non si applica, qualora le discordanze o la mancanza di coerenza constatate riguardino meno del 5 %, in peso, della quantità di prodotti finiti dichiarati o registrati e controllati o se risultano da omissioni o semplici errori amministrativi, purché siano adottate misure correttive per evitare il ripetersi di tali errori in futuro.
4. Le sanzioni previste dai paragrafi 1 e 2 non si applicano in caso di forza maggiore.
Articolo 12
Comunicazioni alla Commissione
1. Lo Stato membro comunica alla Commissione:
a)
l'elenco delle imprese produttrici accreditate;
b)
la quota attribuita ciascuna impresa produttrice accreditata.
La comunicazione è effettuata entro il 31 gennaio di ogni campagna di commercializzazione. Per la campagna di commercializzazione 2006/2007, è effettuata una prima comunicazione entro il 31 luglio 2006.
In caso di revoca dell'accreditamento, lo Stato membro ne informa senza indugio la Commissione.
2. Lo Stato membro comunica alla Commissione, entro il 31 marzo successivo alla relativa campagna, una relazione annuale contenente il numero dei controlli effettuati a norma dell'articolo 10 e, per ogni controllo, le lacune constatate, il seguito dato e le sanzioni applicate.
CAPO IV
PREZZI
Articolo 13
Determinazione dei prezzi medi
1. Ogni mese le imprese accreditate a norma degli articoli 7 e 8 del presente regolamento e i trasformatori accreditati a norma dell'articolo 17 del regolamento (CE) n. 318/2006 determinano, per lo zucchero bianco di quota e lo zucchero bianco fuori quota, rispettivamente:
a)
per il mese precedente, il prezzo medio di vendita, rispettivamente di acquisto, nonché il corrispondente quantitativo venduto, rispettivamente acquistato;
b)
per il mese in corso e i due mesi successivi, il prezzo medio stimato di vendita, rispettivamente di acquisto, nonché il corrispondente quantitativo previsto nell'ambito dei contratti o di altre transazioni.
Il prezzo si riferisce a zucchero bianco alla rinfusa, franco fabbrica, della qualità tipo definita all'allegato I, punto II, del regolamento (CE) n. 318/2006 del Consiglio.
2. Per permettere i controlli di cui all'articolo 10, le imprese accreditate conservano per almeno tre anni dopo l'anno della determinazione i dati utilizzati per determinare i prezzi e i quantitativi di cui al paragrafo 1 del presente articolo.
Articolo 14
Informazioni sui prezzi
Nel mese di giugno e nel mese di dicembre di ogni anno la Commissione informa il comitato di gestione per lo zucchero in merito ai prezzi medi dello zucchero bianco, riferiti rispettivamente al primo semestre della campagna in corso e al secondo semestre della campagna precedente. Tuttavia, la prima informazione è effettuata nel giugno 2007 con riferimento al periodo dal 1o luglio 2006 al 31 marzo 2007.
Il prezzo è differenziato tra zucchero bianco di quota e fuori quota.
L'informazione si basa sulla media ponderata dei prezzi determinati dalle imprese a norma dell'articolo 13, paragrafo 1, lettera a), e comunicati a norma dell'articolo 15.
Articolo 15
Disposizioni transitorie per la trasmissione dei dati sui prezzi
Entro il 20 ottobre 2006, il 20 gennaio 2007, il 20 aprile 2007 e il 20 luglio 2007 le imprese accreditate a norma degli articoli 7 e 8 del presente regolamento e i trasformatori accreditati a norma dell'articolo 17 del regolamento (CE) n. 318/2006 comunicano alla Commissione i prezzi fissati a norma dell'articolo 13, paragrafo 1, del presente regolamento nel corso dei tre mesi precedenti.
È garantita la riservatezza dei dati ricevuti, trattati e conservati dalla Commissione.
Gli altri operatori del settore dello zucchero, in particolare gli acquirenti, possono comunicare alla Commissione il prezzo medio dello zucchero, determinato secondo le modalità di cui all'articolo 13. Gli operatori indicano il proprio nome, indirizzo e ragione sociale.
Articolo 16
Contratto di fornitura
1. Per l'applicazione dell'articolo 6, paragrafo 5, del regolamento (CE) n. 318/2006 è considerato come contratto di fornitura il contratto stipulato tra l'impresa produttrice di zucchero e il venditore di barbabietole che produce le barbabietole che vende.
2. Se un'impresa produttrice riporta una parte della sua produzione alla campagna saccarifera successiva, a norma dell'articolo 14 o dell'articolo 19 del regolamento (CE) n. 318/2006, la sua quota è considerata ridotta, per la stessa campagna, del quantitativo riportato, ai fini dell'applicazione dell'articolo 6, paragrafo 5, del medesimo regolamento.
3. Sono considerati stipulati prima della semina soltanto i contratti stipulati prima della fine di tutte le semine e comunque:
-
anteriormente al 1o aprile in Italia,
-
anteriormente al 1o maggio negli altri Stati membri.
Articolo 17
Maggiorazioni e riduzioni
1. Per l'applicazione delle maggiorazioni e riduzioni di cui all'articolo 5, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 318/2006, il prezzo minimo della barbabietola di quota di cui al paragrafo 1 del medesimo articolo è, per ogni decimo di punto percentuale di tenore di saccarosio:
a)
aumentato come minimo di:
i)
0,9 % per i tenori superiori al 16 % e inferiori o uguali al 18 %;
ii)
0,7 % per i tenori superiori al 18 % e inferiori o uguali al 19 %;
iii)
0,5 % per i tenori superiori al 19 % e inferiori o uguali al 20 %;
b)
diminuito al massimo di:
i)
0,9 % per i tenori superiori al 16 % e inferiori o uguali al 15,5 %;
ii)
1 % per i tenori inferiori al 15,5 % e superiori o uguali al 14,5 %.
Per le barbabietole con tenori di saccarosio superiori al 20 % si applica almeno il prezzo minimo adattato in conformità della lettera a), punto iii).
2. I contratti di fornitura e gli accordi interprofessionali di cui all'articolo 6 del regolamento (CE) n. 318/2006 possono prevedere, rispetto alle maggiorazioni e alle riduzioni di cui al paragrafo 1 del presente articolo:
a)
maggiorazioni supplementari per tenori di saccarosio superiori al 20 %;
b)
riduzioni supplementari per tenori di saccarosio inferiori al 14,5 %.
Detti contratti e accordi possono prevedere, per le barbabietole con un tenore di saccarosio inferiore al 14,5 %, una definizione delle barbabietole atte alla trasformazione in zucchero, se nei medesimi contratti e accordi sono fissate riduzioni supplementari per i tenori di saccarosio inferiori al 14,5 % e superiori o uguali al tenore minimo di saccarosio previsto in tale definizione.
Se i contratti e gli accordi non prevedono la definizione di cui al secondo comma, lo Stato membro interessato può stabilire tale definizione. In tal caso esso fissa contemporaneamente le riduzioni supplementari di cui a detto comma.
CAPO V
QUOTE
Articolo 18
Quote supplementari di zucchero
1. Le quote supplementari di zucchero di cui all'articolo 8 del regolamento (CE) n. 318/2006 possono essere assegnate esclusivamente a imprese produttrici di zucchero a cui è stata attribuita una quota nel 2005/2006.
2. L'impresa indica, nella domanda di quota supplementare di zucchero, se desidera beneficiare della quota supplementare a partire dalla campagna di commercializzazione 2006/2007 o 2007/2008.
Nell'attribuire la quota supplementare lo Stato membro indica a partire da quale campagna l'attribuzione acquista efficacia. Le attribuzioni posteriori al 1o gennaio 2007 acquistano tuttavia efficacia a decorrere dalla campagna di commercializzazione 2007/2008.
Articolo 19
Quote aggiuntive di isoglucosio
1. L'Italia, la Lituania e la Svezia attribuiscono le quote aggiuntive di isoglucosio di cui all'articolo 9, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 318/2006 per una o più delle quattro campagne di commercializzazione dal 2006/2007 al 2009/2010 in modo da evitare ogni discriminazione tra gli operatori.
2. Il prelievo unico di cui all'articolo 9, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 318/2006 è versato dall'impresa entro un termine da stabilirsi dallo Stato membro, che non può essere posteriore al 31 dicembre della campagna a partire dalla quale è attribuita la quota aggiuntiva di isoglucosio.
Se il prelievo unico non è versato entro il termine ultimo di cui al primo comma, le quote aggiuntive di isoglucosio non si considerano assegnate all'impresa di cui trattasi.
Articolo 20
Imputazione dei raccolti di barbabietole
Lo zucchero estratto dalle barbabietole seminate nel corso di una data campagna di commercializzazione è imputato alla campagna di commercializzazione successiva.
Tuttavia, a condizione che esista un sistema di controllo adeguato, l'Italia, il Portogallo e la Spagna possono decidere che lo zucchero estratto dalle barbabietole seminate in autunno in una data campagna di commercializzazione sia imputato alla campagna di commercializzazione in corso.
L'Italia, il Portogallo e la Spagna informano la Commissione delle decisioni adottate in virtù del presente articolo entro il 30 settembre 2006.
Articolo 21
Comunicazioni relative alla produzione e alle giacenze
1. Anteriormente al giorno 20 di ogni mese, le imprese produttrici di zucchero o le raffinerie accreditate comunicano, all'organismo competente dello Stato membro in cui ha luogo la produzione o la raffinazione, il totale dei quantitativi di zucchero o di sciroppi, espressi in zucchero bianco, di cui all'articolo 2, paragrafo 1, lettere da a) a d):
-
di proprietà od oggetto di una nota di pegno; e
-
giacenti in libera pratica sul territorio della Comunità alla fine del mese precedente.
Tali quantitativi sono ripartiti, per Stato membro di magazzinaggio, in:
-
zucchero prodotto dall'impresa, indicando le quantità di quota, fuori quota o riportate a norma dell'articolo 14 o dell'articolo 19 del regolamento (CE) n. 318/2006;
-
altri zuccheri.
2. Ciascuno Stato membro comunica alla Commissione, anteriormente alla fine del secondo mese successivo a quello considerato, il quantitativo di zucchero in giacenza alla fine di ogni mese presso le imprese di cui al paragrafo 1, ripartito per tipo di zucchero a norma del secondo comma del medesimo paragrafo.
In caso di magazzinaggio in Stati membri diversi da quello che effettua la comunicazione alla Commissione, quest'ultimo comunica agli Stati membri interessati, anteriormente alla fine del mese successivo, i quantitativi immagazzinati e i luoghi di magazzinaggio situati nel loro territorio.
3. Ciascuna impresa produttrice di isoglucosio o di sciroppo di inulina accreditata comunica, anteriormente al 30 novembre, all'autorità competente dello Stato membro in cui ha luogo la produzione i quantitativi di isoglucosio espressi in sostanza secca o, rispettivamente, di sciroppo di inulina espressi in equivalente zucchero bianco, di proprietà e giacenti in libera pratica sul territorio della Comunità alla fine della campagna precedente, ripartiti in:
a)
isoglucosio o sciroppo di inulina prodotti dall'impresa, indicando le quantità di quota, fuori quota e riportate a norma dell'articolo 14 o dell'articolo 19 del regolamento (CE) n. 318/2006;
b)
altri.
Ciascuno Stato membro comunica alla Commissione, anteriormente al 31 dicembre, i quantitativi di isoglucosio e di sciroppo di inulina in giacenza alla fine della campagna precedente, ripartiti conformemente al primo comma.
4. Anteriormente al 15 di ogni mese ogni impresa produttrice di isoglucosio comunica allo Stato membro nel cui territorio ha effettuato la produzione i quantitativi di isoglucosio, espressi in sostanza secca, effettivamente prodotti durante il mese precedente.
Gli Stati membri stabiliscono e comunicano alla Commissione, per ogni mese e anteriormente alla fine del secondo mese successivo, la produzione di isoglucosio di ogni impresa produttrice.
I quantitativi prodotti in regime di perfezionamento attivo sono comunicati separatamente.
Articolo 22
Bilanci di approvvigionamento
1. Per ciascuna campagna di commercializzazione sono stabiliti bilanci comunitari di approvvigionamento di zucchero, di isoglucosio e di sciroppo di inulina. Tali bilanci sono consolidati alla fine della campagna successiva.
2. Gli Stati membri stabiliscono e comunicano alla Commissione, anteriormente al 1o marzo, la produzione provvisoria di zucchero e di sciroppo di inulina della campagna in corso per ciascuna impresa situata nel loro territorio. La produzione di zucchero è ripartita per mese.
Per i dipartimenti francesi della Guadalupa e della Martinica nonché per la Spagna per quanto riguarda lo zucchero di canna, la produzione provvisoria è stabilita e comunicata anteriormente al 1o luglio.
3. Gli Stati membri comunicano alla Commissione, anteriormente al 1o giugno, le superfici e le produzioni, da un lato, di barbabietole destinate rispettivamente alla produzione di zucchero, di bioetanolo o di altri prodotti e, dall'altro, di cicorie destinate alla produzione di sciroppo di inulina, per la campagna in corso e, a titolo previsionale, per la campagna successiva.
4. Gli Stati membri stabiliscono e comunicano alla Commissione, anteriormente al 30 novembre, le produzioni definitive di zucchero, di isoglucosio e di sciroppo di inulina della campagna precedente per ciascuna impresa situata nel loro territorio. La produzione totale di zucchero è ripartita per mese.
5. Qualora sia necessario modificare la produzione definitiva di zucchero in base alle informazioni comunicate a norma del paragrafo 4, si tiene conto della differenza che ne consegue al momento di stabilire la produzione definitiva della campagna durante la quale è constatata la differenza.
CAPO VI
INTERVENTO PUBBLICO
SEZIONE 1
Offerte all'intervento
Articolo 23
Offerta
1. L'offerta all'intervento è presentata per iscritto all'organismo di intervento dello Stato membro sul cui territorio si trova lo zucchero offerto al momento dell'offerta.
2. Sono ricevibili le offerte presentate da un'impresa accreditata a norma degli articoli 7 e 8, relative a zucchero di sua produzione di quota della campagna in corso, che al momento dell'offerta è immagazzinato separatamente in un luogo di ammasso accreditato a norma dell'articolo 24.
3. Gli Stati membri possono accettare all'intervento soltanto la quantità massima per campagna di commercializzazione indicata per ciascuno di essi nell'allegato. Se le offerte all'intervento superano la quantità massima, l'autorità competente dello Stato membro applica un coefficiente unico di riduzione alle offerte in modo che sia accettata una quantità totale pari alla quantità disponibile.
4. Prima dell'inizio di ogni campagna, la Commissione modifica i quantitativi fissati nell'allegato del presente regolamento in funzione degli adeguamenti di cui all'articolo 10 del regolamento (CE) n. 318/2006 e nei limiti del quantitativo totale fissato dall'articolo 18, paragrafo 2, del medesimo regolamento.
I quantitativi fissati nell'allegato del presente regolamento sono modificati, se del caso, in funzione delle quantità inutilizzate, nel corso del terzo trimestre di ogni campagna, secondo la procedura di cui all'articolo 39, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 318/2006 e nei limiti del quantitativo totale fissato dall'articolo 18, paragrafo 2, del medesimo regolamento.
Articolo 24
Accreditamento del luogo di ammasso
1. L'accreditamento è rilasciato su richiesta dell'impresa produttrice all'organismo di intervento per i luoghi di ammasso che:
a)
sono adatti alla conservazione dello zucchero;
b)
sono situati in una località che offra le possibilità di trasporto necessarie per il destivaggio dello zucchero;
c)
permettano di immagazzinare separatamente i quantitativi offerti all'intervento.
Gli organismi di intervento possono esigere condizioni complementari.
2. L'accreditamento del luogo di ammasso è rilasciato o per l'ammasso alla rinfusa o per l'ammasso di prodotto condizionato. L'accreditamento fissa un limite quantitativo, corrispondente a 50 volte al massimo la capacità giornaliera di destivaggio dello zucchero che il richiedente si impegna a mettere a disposizione dell'organismo di intervento. L'accreditamento indica la quantità totale per la quale è rilasciato e la capacità giornaliera di destivaggio.
3. Lo zucchero è immagazzinato in modo da poter essere identificato e accessibile. Lo zucchero confezionato deve essere collocato su palette, se non è confezionato in sacchi grandi («big bags»).
4. L'organismo di intervento revoca l'accreditamento se non è più soddisfatta una delle condizioni di cui ai paragrafi 1, 2 e 3. L'accreditamento può essere revocato nel corso della campagna di commercializzazione. La revoca non ha effetto retroattivo.
Articolo 25
Qualità minima dello zucchero
1. Gli zuccheri offerti all'intervento devono rispondere ai seguenti criteri:
a)
essere prodotti entro quota nel corso della stessa campagna di commercializzazione in cui è presentata l'offerta;
b)
essere in cristalli.
2. Lo zucchero bianco offerto all'intervento deve essere di qualità sana, leale e mercantile, scorrevole e avere un tenore di umidità uguale o inferiore allo 0,06 % .
3. Lo zucchero greggio offerto all'intervento deve essere di qualità sana, leale e mercantile, con un rendimento, calcolato a norma dell'allegato I, punto III, del regolamento (CE) n. 318/2006, non inferiore all'89 %.
Se si tratta di zucchero greggio di canna, lo zucchero deve avere un fattore di sicurezza non superiore a 0,30.
Se si tratta di zucchero greggio di barbabietole, lo zucchero deve avere:
-
un valore di pH non inferiore a 7,9 al momento dell'accettazione dell'offerta,
-
un contenuto di zucchero invertito non eccedente lo 0,07 %,
-
una temperatura che non presenti alcun rischio per la buona conservazione,
-
un fattore di sicurezza non superiore a 0,45, se il grado di polarizzazione è uguale o superiore a 97, o un tenore di umidità non eccedente l'1,4 %, se il grado di polarizzazione è inferiore a 97.
Il fattore di sicurezza è stabilito dividendo la percentuale del tenore di umidità dello zucchero per la differenza tra 100 e il grado di polarizzazione di tale zucchero.
Articolo 26
Partite
Ogni offerta di zucchero all'intervento è presentata sotto forma di partite.
Ai fini della presente sezione si intende per «partita» un quantitativo di zucchero di almeno 2 000 tonnellate, avente la stessa qualità e lo stesso modo di presentazione e immagazzinato nel medesimo luogo di ammasso.
Articolo 27
Contenuto dell'offerta
1. L'offerta indirizzata all'organismo di intervento indica:
a)
il nome e l'indirizzo dell'offerente;
b)
il luogo di ammasso in cui si trova lo zucchero al momento dell'offerta;
c)
la capacità di destivaggio garantita per il ritiro dello zucchero offerto;
d)
la quantità netta di zucchero offerto;
e)
la natura e la qualità dello zucchero offerto e la campagna saccarifera durante la quale è stato prodotto;
f)
il modo di presentazione dello zucchero.
2. L'organismo di intervento può esigere altre indicazioni.
3. L'offerta è corredata di una dichiarazione dell'offerente attestante che lo zucchero non è stato oggetto in precedenza di una misura di acquisto di intervento, che è di proprietà dell'offerente e che risponde alle condizioni di cui all'articolo 25, paragrafo 1, lettera a).
Articolo 28
Esame delle offerte
1. L'offerta è vincolante per un periodo di tre settimane dal giorno della presentazione. Tuttavia, essa può essere ritirata durante detto periodo previo accordo dell'organismo di intervento.
2. L'organismo di intervento esamina l'offerta e l'accetta al più tardi alla fine del periodo di cui al paragrafo 1. L'offerta è tuttavia respinta se da tale esame risulta che una delle condizioni richieste non è soddisfatta.
SEZIONE 2
Ammasso
Articolo 29
Contratto di magazzinaggio
1. Il contratto di magazzinaggio, da stipulare preliminarmente all'accettazione dell'offerta tra l'offerente e l'organismo di intervento, è concluso per una durata indeterminata.
Il contratto di magazzinaggio ha effetto cinque settimane dopo la data di accettazione dell'offerta e scade alla fine della decade nel corso della quale è ultimato il ritiro del quantitativo di zucchero in questione.
Ai fini del presente articolo, per decade si intende, per ogni mese civile, uno dei periodi che vanno dal 1o al 10, dall'11 al 20 e dal 21 alla fine del mese.
2. Il contratto di magazzinaggio stipula in particolare:
a)
una clausola secondo cui è posto termine al contratto, alle condizioni previste dal presente regolamento, con un preavviso di almeno dieci giorni;
b)
l'importo delle spese di magazzinaggio che è a carico dell'organismo di intervento.
3. Le spese di magazzinaggio sono a carico dell'organismo di intervento per il periodo decorrente dall'inizio della decade nel corso della quale acquista efficacia il contratto di cui al paragrafo 2 sino alla scadenza del contratto medesimo.
4. Le spese di magazzinaggio non possono essere superiori a 0,48 EUR/t per decade.
5. Il contratto di magazzinaggio scade alla fine del ritiro di cui all'articolo 50.
Articolo 30
Trasferimento di proprietà
1. Il trasferimento della proprietà dello zucchero oggetto del contratto di magazzinaggio ha luogo con il pagamento dello zucchero.
2. Il venditore risponde, sino al ritiro, della qualità dello zucchero di cui al paragrafo 1 e del condizionamento con cui tale zucchero è stato accettato all'intervento.
Articolo 31
Ripristino della qualità o del condizionamento
1. Il venditore è tenuto a sostituire immediatamente il quantitativo di zucchero di cui si constati che la qualità non risponde alle condizioni di cui all'articolo 25, con un quantitativo equivalente rispondente a tali condizioni, che si trovi nello stesso luogo di ammasso ovvero in un qualsiasi altro luogo di ammasso accreditato a norma dell'articolo 24.
2. Se lo zucchero immagazzinato è condizionato e si constati che il condizionamento non risponde più alle specifiche previste, l'organismo di intervento esige dal venditore la sostituzione del sacco con un condizionamento conforme.
SEZIONE 3
Condizioni di acquisto all'intervento
Articolo 32
Prezzo di acquisto e qualità dello zucchero bianco
1. Il prezzo di acquisto di intervento dello zucchero bianco è di:
-
505,52 EUR/t per la campagna 2006/2007;
-
433,20 EUR/t per la campagna 2007/2008;
-
323,52 EUR/t per le campagne 2008/2009 e 2009/2010.
2. Lo zucchero bianco è suddiviso in quattro categorie, definite come segue:
a)
categoria 1: zucchero di qualità superiore alla qualità tipo;
b)
categoria 2: zucchero della qualità tipo definita nell'allegato I, punto II, del regolamento (CE) n. 318/2006;
c)
categorie 3 e 4: zucchero di qualità inferiore alla qualità tipo.
3. Lo zucchero della categoria 1 presenta le seguenti caratteristiche:
a)
qualità sana, leale e mercantile, asciutto, in cristalli a grana omogenea, facilmente scorrevole;
b)
umidità massima: 0,06 %;
c)
tenore massimo di zucchero invertito: 0,04 %;
d)
il numero dei punti non supera 8 in totale, né:
-
6 per il tenore in ceneri,
-
4 per il tipo di colore determinato secondo il metodo dell'Istituto per la tecnologia agricola e l'industria saccarifera di Brunswick (di seguito «metodo Brunswick»),
-
3 per la colorazione della soluzione determinata secondo il metodo Icumsa.
Un punto equivale a:
a)
0,0018 % di tenore di ceneri, determinato secondo il metodo Icumsa a 28o Brix;
b)
0,5 unità del tipo di colore, determinato secondo il metodo Brunswick;
c)
7,5 unità di colorazione della soluzione, determinata secondo il metodo Icumsa.
4. Lo zucchero della categoria 3 presenta le seguenti caratteristiche:
a)
qualità sana, leale e mercantile, asciutto, in cristalli a grana omogenea, facilmente scorrevole;
b)
polarizzazione minima: 99,7o S;
c)
umidità massima: 0,06 %;
d)
tenore massimo di zucchero invertito: 0,04 %;
e)
tipo di colore: massimo n. 6, determinato con il metodo Brunswick.
5. La categoria 4 comprende gli zuccheri che non sono compresi nelle categorie 1, 2 e 3.
6. Al prezzo di acquisto fissato al paragrafo 1 si applica una detrazione di:
a)
7,30 EUR/t, se lo zucchero appartiene alla categoria 3;
b)
13,10 EUR/t, se lo zucchero appartiene alla categoria 4.
Articolo 33
Prezzo di acquisto dello zucchero greggio
1. Il prezzo di acquisto di intervento dello zucchero greggio è di:
-
397,44 EUR/t per la campagna 2006/2007;
-
359,04 EUR/t per la campagna 2007/2008;
-
268,16 EUR/t per le campagne 2008/2009 e 2009/2010.
2. Al prezzo di acquisto fissato al paragrafo 1 si applica:
a)
una maggiorazione, se il rendimento dello zucchero considerato è superiore al 92 %;
b)
una riduzione, se il rendimento dello zucchero considerato è inferiore al 92 %.
3. L'importo della maggiorazione o della riduzione, espresso in EUR/t, è pari alla differenza tra il prezzo di intervento dello zucchero greggio e il medesimo prezzo previa applicazione di un coefficiente. Detto coefficiente è ottenuto dividendo il rendimento dello zucchero greggio in questione per il 92 %.
4. Il rendimento dello zucchero greggio è calcolato conformemente all'allegato I, punto III, del regolamento (CE) n. 318/2006.
Articolo 34
Termine di pagamento
L'organismo di intervento effettua il pagamento non prima del centoventesimo giorno a decorrere dal giorno di accettazione dell'offerta, purché i controlli relativi alla verifica del peso e delle caratteristiche qualitative delle partite offerte siano stati eseguiti a norma della sezione 4.
SEZIONE 4
Controlli
Articolo 35
Prelievo di campioni per il controllo della qualità
Entro il termine di cui all'articolo 34, sono prelevati per le analisi quattro campioni rappresentativi da parte di esperti riconosciuti dalle competenti autorità dello Stato membro interessato oppure di esperti designati di comune accordo dall'organismo di intervento e dal venditore. Ad ognuno dei contraenti è consegnato un campione. Gli altri due campioni sono conservati dall'esperto o presso un laboratorio riconosciuto dalle autorità competenti.
Le operazioni di analisi di ciascun campione sono effettuate due volte e la media dei due risultati è considerata il risultato dell'analisi del campione.
Articolo 36
Controversie relative alla qualità
1. Se si constata una differenza tra i risultati delle analisi fatte effettuare dal venditore e dall'acquirente, a norma dell'articolo 35, ai fini della constatazione della categoria dello zucchero è determinante la media aritmetica dei due risultati se la differenza è:
-
per lo zucchero della categoria 1, inferiore o uguale ad 1 punto per ciascuna delle caratteristiche di cui all'articolo 32, paragrafo 3, lettera d);
-
per lo zucchero della categoria 2, inferiore o uguale a 2 punti per ciascuna delle caratteristiche prese in considerazione per la definizione di tale categoria, sempre che si tratti di caratteristiche determinate mediante punti.
Tuttavia, su richiesta di uno dei contraenti, può essere effettuata un'analisi d'arbitrato dal laboratorio di cui all'articolo 35, primo comma. In tal caso, si effettua la media aritmetica tra il risultato dell'analisi d'arbitrato e quello delle analisi del venditore e dell'analisi dell'acquirente che risulta più vicino al risultato dell'analisi d'arbitrato.
Tale media è determinante ai fini della constatazione della categoria dello zucchero. Nel caso in cui il risultato dell'analisi d'arbitrato si situi ad uguale distanza dai risultati delle analisi fatte effettuare dal venditore e dall'acquirente, l'analisi d'arbitrato è la sola determinante ai fini della constatazione della categoria dello zucchero.
2. Quando la differenza constatata tra i risultati delle analisi fatte effettuare dal venditore e dall'acquirente, a norma dell'articolo 35 è superiore alla differenza indicata al paragrafo 1, primo comma, lettera a) o b), del presente articolo, secondo il caso, un laboratorio riconosciuto dalle autorità competenti effettua un'analisi d'arbitrato. In tal caso si procede secondo le disposizioni di cui al paragrafo 1, secondo comma, del presente articolo.
3. Per le controversie relative al limite massimo per il tipo di colore dello zucchero della categoria 3, alla polarizzazione, all'umidità o al contenuto di zucchero invertito, si applica la procedura di cui ai paragrafi 1 e 2.
Tuttavia, le differenze di cui al paragrafo 1 sono sostituite da:
-
1,0 unità di tipo di colore per lo zucchero della categoria 3,
-
0,2o S per la polarizzazione,
-
0,02 % per l'umidità,
-
0,01 % per il contenuto di zucchero invertito.
4. In caso di controversia tra i contraenti dopo l'applicazione dell'articolo 35 in merito al rendimento dello zucchero greggio acquistato, il laboratorio di cui al primo comma del medesimo articolo effettua un'analisi d'arbitrato. In tal caso, si effettua la media aritmetica tra il risultato dell'analisi d'arbitrato e quello dei risultati dell'analisi del venditore o dell'analisi dell'acquirente che risulta più vicino al risultato dell'analisi d'arbitrato.
Tale media è determinante ai fini della constatazione del rendimento dello zucchero greggio. Nel caso in cui il risultato dell'analisi d'arbitrato si situi ad uguale distanza dai risultati delle analisi fatte effettuare dal venditore e dall'acquirente, l'analisi d'arbitrato è la sola determinante ai fini della constatazione del rendimento dello zucchero greggio.
5. Le spese relative all'analisi di arbitrato di cui al paragrafo 1, secondo comma, sono a carico della parte contraente che la richiede.
Le spese relative all'analisi di arbitrato di cui al paragrafo 2 sono suddivise in parti eguali tra l'organismo di intervento e il venditore.
Le spese relative all'analisi di arbitrato di cui al paragrafo 3 sono a carico del contraente che ha contestato i risultati delle analisi effettuate in applicazione dell'articolo 35.
Articolo 37
Controlli dei luoghi di magazzinaggio
L'organismo competente responsabile del controllo procede a un controllo senza preavviso dei luoghi di magazzinaggio a norma dell'articolo 4 del regolamento (CE) n. 2148/96 della Commissione (6).
Articolo 38
Controllo del peso e relative spese
1. Gli esperti di cui all'articolo 35 procedono alla verifica del peso dello zucchero venduto.
Il venditore adotta tutte le disposizioni necessarie a permettere agli esperti di procedere alla verifica del peso ed al prelievo dei campioni.
2. Le spese relative alla verifica del peso sono a carico del venditore.
3. Le spese relative agli esperti che effettuano la verifica del peso e il prelievo dei campioni sono a carico dell'organismo di intervento.
4. La quantità può essere constatata sulla base della contabilità di magazzino, che deve essere conforme alle norme professionali nonché a quelle dell'organismo di intervento, a condizione che:
a)
la contabilità di magazzino indichi il peso constatato per pesata e le caratteristiche qualitative e fisiche al momento della pesata, la quale non può risalire a più di dieci mesi;
b)
l'ammassatore dichiari che la partita offerta corrisponde in tutti i suoi elementi alle indicazioni contenute nella contabilità di magazzino;
c)
le caratteristiche qualitative constatate all'atto della pesatura coincidano con quelle dei campioni rappresentativi.
SEZIONE 5
Vendita all'intervento
Articolo 39
Vendite
1. Gli organismi di intervento possono vendere lo zucchero soltanto dopo che ne è stata decisa la vendita secondo la procedura di cui all'articolo 39, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 318/2006.
2. La vendita dello zucchero alle condizioni previste all'articolo 18, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 318/2006 è effettuata mediante gara o con un'altra procedura di vendita.
3. Al momento della decisione di indizione della gara, si determinano le condizioni della gara e in particolare la destinazione dello zucchero da smerciare.
Ai fini della presente sezione si intende per «destinazione»:
a)
l'alimentazione degli animali;
b)
l'esportazione;
c)
altri usi eventualmente da determinarsi.
La gara verte, secondo i casi, sul prezzo di vendita, sull'importo del premio di denaturazione oppure sull'importo della restituzione all'esportazione.
4. Le condizioni dell'aggiudicazione devono garantire la parità di accesso e di trattamento ad ogni interessato, qualunque sia il suo luogo di stabilimento nella Comunità.
Articolo 40
Bando di gara
1. Alla gara provvede l'organismo di intervento interessato per i quantitativi di zucchero che detiene.
2. L'organismo di intervento redige un bando di gara che pubblica almeno otto giorni prima dell'inizio del periodo fissato per la presentazione delle offerte.
L'organismo di intervento trasmette il bando di gara, con tutte le eventuali modifiche, alla Commissione prima della pubblicazione.
3. Il bando di gara precisa in particolare:
a)
il nome e l'indirizzo dell'organismo di intervento che effettua la gara;
b)
le condizioni della gara;
c)
il termine di presentazione delle offerte;
d)
le partite di zucchero messe in vendita e, per ogni partita:
-
il numero di riferimento,
-
la quantità,
-
la designazione qualitativa dello zucchero,
-
il modo di presentazione,
-
l'ubicazione del luogo in cui lo zucchero è immagazzinato,
-
lo stadio di consegna,
-
se del caso, l'esistenza di possibilità di carico su mezzi di trasporto fluviali, marittimi o ferroviari.
Ai fini della presente sezione si intende per «partita» un quantitativo di zucchero avente la stessa designazione di qualità, lo stesso modo di presentazione e giacente nello stesso luogo di ammasso. L'offerta minima per ogni gara parziale è di 250 tonnellate.
4. L'organismo di intervento prende le misure che ritiene utili per permettere agli interessati che ne facciano richiesta di esaminare lo zucchero in vendita.
Articolo 41
Aggiudicazione
1. Ogni aggiudicazione equivale alla stipulazione di un contratto di vendita per il quantitativo di zucchero aggiudicato. L'aggiudicazione avviene, secondo i casi, sulla base dei seguenti elementi figuranti nell'offerta:
a)
il prezzo che l'aggiudicatario deve pagare;
b)
l'importo del premio di denaturazione;
c)
l'importo della restituzione all'esportazione.
2. Il prezzo che l'aggiudicatario deve pagare è:
a)
nel caso di cui al paragrafo 1, lettera a), quello indicato nell'offerta;
b)
nel caso di cui al paragrafo 1, lettere b) e c), quello indicato nelle condizioni di gara.
Articolo 42
Condizioni di gara
1. Per la messa all'asta dello zucchero, nella decisione di apertura della gara sono stabilite le seguenti condizioni di gara:
a)
il quantitativo globale o i quantitativi messi all'asta;
b)
la destinazione;
c)
il termine di presentazione delle offerte;
d)
il prezzo che l'aggiudicatario deve pagare se lo zucchero è destinato all'alimentazione animale o all'esportazione.
2. Nella decisione di apertura della gara possono essere determinate condizioni supplementari, in particolare:
a)
l'importo del prezzo minimo dello zucchero posto in vendita per una destinazione diversa dall'alimentazione animale o dall'esportazione;
b)
l'importo massimo del premio di denaturazione o della restituzione all'esportazione;
c)
la quantità minima per offerente o per partita;
d)
la quantità massima per offerente o per partita;
e)
la validità specifica del titolo di premio di denaturazione o del titolo di esportazione.
Articolo 43
Gara permanente
1. Qualora la situazione sul mercato dello zucchero nella Comunità lo richieda, può essere indetta una gara permanente per la vendita.
Durante il periodo di validità della gara permanente si procede a gare parziali.
2. Il bando di gara permanente è pubblicato soltanto per l'indizione della medesima. Il bando può essere modificato o sostituito durante il periodo di validità della gara permanente. Esso viene modificato o sostituito se, durante tale periodo, si vengono a modificare le condizioni della gara.
Articolo 44
Presentazione delle offerte
1. Le offerte presentate sono trasmesse all'organismo di intervento per via elettronica.
2. L'offerta indica:
a)
gli estremi della gara;
b)
il nome e l'indirizzo dell'offerente;
c)
gli estremi della partita;
d)
il quantitativo a cui si riferisce l'offerta;
e)
per tonnellata, espresso in euro con due decimali, a seconda dei casi:
-
il prezzo proposto, al netto di imposte interne,
-
l'importo del premio di denaturazione proposto,
-
l'importo della restituzione all'esportazione proposta.
L'organismo di intervento può esigere altre indicazioni.
3. Se un'offerta verte su varie partite, si considerano presentate tante offerte quante sono le partite.
4. L'offerta è valida solo se:
a)
prima della scadenza del termine di presentazione delle offerte è addotta la prova che è stata costituita una cauzione di gara di 200 EUR/t di zucchero;
b)
è corredata di una dichiarazione con la quale l'offerente si impegna, per il quantitativo di zucchero per cui sia eventualmente dichiarato aggiudicatario di un premio di denaturazione ovvero di una restituzione all'esportazione:
-
a richiedere un titolo di premio di denaturazione e a costituire la cauzione prescritta per il titolo stesso, se la gara riguarda zucchero destinato all'alimentazione animale,
-
a richiedere un titolo di esportazione e a costituire la cauzione prescritta per quest'ultimo, se la gara riguarda zucchero destinato all'esportazione.
5. Nell'offerta si può specificare che essa si considera presentata soltanto se l'aggiudicazione:
a)
riguarda l'intero quantitativo indicato nell'offerta o una determinata parte dello stesso;
b)
ha luogo non oltre una data ed un'ora determinate.
6. Le offerte non presentate conformemente ai paragrafi da 1 a 5 o contenenti condizioni diverse da quelle previste nel bando di gara non sono prese in considerazione.
7. Le offerte presentate non possono essere ritirate.
Articolo 45
Spoglio delle offerte
1. Lo spoglio delle offerte ha luogo a cura dell'organismo di intervento senza la presenza del pubblico. Le persone ammesse allo spoglio sono tenute al segreto.
2. Le offerte sono comunicate immediatamente alla Commissione.
Articolo 46
Fissazione degli importi
Se le condizioni di gara non prevedono un prezzo minimo o un importo massimo per il premio di denaturazione o per la restituzione all'esportazione, questi sono fissati secondo la procedura di cui all'articolo 39, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 318/2006, previo esame delle offerte e tenendo conto in particolare delle condizioni di mercato e delle possibilità di smercio. Tuttavia si può decidere di non procedere alla gara.
Articolo 47
Aggiudicazione della gara
1. Salvo qualora si decida di non procedere alla gara o ad una gara parziale e fatte salve le disposizioni dei paragrafi 2 e 3 del presente articolo, è dichiarato aggiudicatario l'offerente la cui offerta non sia inferiore al prezzo minimo o non sia superiore all'importo massimo del premio di denaturazione o della restituzione all'esportazione.
2. Per una stessa partita, è dichiarato aggiudicatario l'offerente che abbia offerto il prezzo più elevato o l'importo più basso per il premio di denaturazione o per la restituzione all'esportazione.
Se l'offerta di cui sopra non esaurisce l'intera partita, il quantitativo residuo è aggiudicato agli offerenti in base al livello del prezzo proposto, partendo da quello più elevato, ovvero in base al livello dell'importo proposto per il premio di denaturazione o per la restituzione all'esportazione, partendo da quello meno elevato.
3. Se, per una partita o parte di essa, più offerenti offrono lo stesso prezzo o lo stesso importo per il premio di denaturazione o per la restituzione all'esportazione, l'organismo di intervento aggiudica il quantitativo secondo una delle modalità seguenti:
a)
proporzionalmente ai quantitativi indicati nelle offerte; oppure
b)
ripartendo il quantitativo tra i concorrenti interessati, con il loro accordo; oppure
c)
per estrazione a sorte.
Articolo 48
Diritti e obblighi derivanti dall'aggiudicazione
1. Quando lo zucchero è destinato all'alimentazione animale, dall'avvenuta aggiudicazione sorge:
a)
il diritto al rilascio di un titolo di premio di denaturazione, per il quantitativo per il quale è aggiudicato il premio di denaturazione, facente riferimento al premio di denaturazione indicato nell'offerta;
b)
l'obbligo di richiedere tale titolo, per detto quantitativo, all'organismo di intervento al quale è stata presentata l'offerta.
2. Quando lo zucchero è destinato all'esportazione, dall'avvenuta aggiudicazione sorge:
a)
il diritto al rilascio, per il quantitativo per il quale è aggiudicata la restituzione all'esportazione, di un titolo di esportazione in cui figurano la restituzione all'esportazione nonché, per lo zucchero bianco, la categoria indicata nel bando di gara;
b)
l'obbligo di richiedere tale titolo di esportazione, per detto quantitativo e, per quanto riguarda lo zucchero bianco, per detta categoria, all'organismo di intervento al quale è stata presentata l'offerta.
3. Il diritto è esercitato e l'obbligo è adempiuto nei diciotto giorni successivi alla scadenza del termine di presentazione delle offerte.
4. I diritti e gli obblighi derivanti dall'aggiudicazione non sono trasferibili.
Articolo 49
Dichiarazione di aggiudicazione
1. L'organismo di intervento trasmette immediatamente agli aggiudicatari la dichiarazione di aggiudicazione e informa tutti i concorrenti dell'esito della gara.
2. La dichiarazione di aggiudicazione reca almeno le seguenti indicazioni:
a)
gli estremi della gara;
b)
gli estremi della partita e il quantitativo aggiudicato;
c)
a seconda dei casi, il prezzo, l'importo del premio di denaturazione o quello della restituzione all'esportazione che sono stati accettati per il quantitativo aggiudicato.
Articolo 50
Ritiro dello zucchero acquistato
1. Salvo forza maggiore, il ritiro dello zucchero acquistato ha luogo al più tardi quattro settimane dopo il giorno di ricevimento della dichiarazione di aggiudicazione di cui all'articolo 49. L'aggiudicatario e l'organismo di intervento possono convenire che la stipulazione entro tale termine di un contratto di magazzinaggio tra l'aggiudicatario e l'ammassatore dello zucchero equivale al ritiro.
L'organismo di intervento può tuttavia prevedere un termine più lungo, nei limiti necessari per il ritiro di determinate partite, in presenza di difficoltà tecniche per il destivaggio dello zucchero.
2. In caso di forza maggiore, l'organismo di intervento stabilisce le misure che ritiene necessarie in funzione della circostanza addotta dall'aggiudicatario.
Articolo 51
Buono di ritiro
1. Il ritiro dello zucchero acquistato dall'aggiudicatario o la stipulazione di un contratto di magazzinaggio in conformità dell'articolo 50, paragrafo 1, sono subordinati al rilascio di un buono di ritiro per il quantitativo aggiudicato.
Possono tuttavia essere rilasciati buoni di ritiro per frazioni di detto quantitativo.
Il buono di ritiro è rilasciato dall'organismo di intervento su richiesta dell'interessato.
2. L'organismo di intervento rilascia un buono di ritiro soltanto se è addotta la prova che l'aggiudicatario ha costituito una cauzione a garanzia del pagamento, nel termine prescritto, del prezzo dello zucchero aggiudicato o se ha presentato un titolo di pagamento.
La cauzione ed il titolo di pagamento corrispondono al prezzo che l'aggiudicatario deve pagare per il quantitativo di zucchero per il quale ha richiesto un buono di ritiro.
Articolo 52
Pagamento
1. Il pagamento dello zucchero aggiudicato deve essere effettuato sul conto dell'organismo di intervento entro il trentesimo giorno successivo al rilascio del buono di ritiro.
2. Salvo forza maggiore, la cauzione di cui all'articolo 51, paragrafo 2, è svincolata limitatamente al quantitativo per il quale l'aggiudicatario ha versato, nel termine di cui al paragrafo 1 del presente articolo, il prezzo di acquisto sul conto di detto organismo. Lo svincolo ha luogo immediatamente.
3. In caso di forza maggiore, l'organismo di intervento stabilisce le misure che ritiene necessarie in funzione della circostanza addotta dall'aggiudicatario.
Articolo 53
Trasferimento di proprietà
1. Il trasferimento della proprietà dello zucchero aggiudicato avviene al momento del ritiro dello zucchero.
2. Tuttavia, l'organismo di intervento e l'aggiudicatario possono convenire un altro momento. In presenza di un accordo tra l'organismo di intervento e l'aggiudicatario in conformità dell'articolo 50, paragrafo 1, questi ultimi determinano congiuntamente il momento del trasferimento di proprietà.
3. L'accordo relativo al momento in cui avviene il trasferimento di proprietà è valido soltanto se è concluso per iscritto.
Articolo 54
Constatazione della categoria o del rendimento
Per la constatazione della categoria o del rendimento dello zucchero all'atto del ritiro si applicano gli articoli 35 e 36.
Tuttavia, i contraenti possono convenire, dopo l'avvenuta aggiudicazione, che i risultati della constatazione della categoria o del rendimento validi per lo zucchero acquistato dall'organismo di intervento valgano altresì per lo zucchero venduto a seguito della gara.
Articolo 55
Adattamento del prezzo dello zucchero
1. Se dall'applicazione degli articoli 35 e 36 emerge che lo zucchero bianco è di categoria inferiore a quella prevista nel bando di gara, il prezzo dello zucchero per le destinazioni di cui all'articolo 39, paragrafo 3, secondo comma, lettere b) e c), è adattato applicando le disposizioni dell'articolo 32, paragrafo 6.
2. Se si constata che lo zucchero bianco destinato all'esportazione è di categoria diversa da quella prevista nel bando di gara, la categoria indicata nel titolo d'esportazione è rettificata.
3. Se dall'applicazione degli articoli 35 e 36 emerge che lo zucchero greggio ha un rendimento diverso da quello previsto nel bando di gara,
a)
il prezzo dello zucchero è adattato a norma dell'articolo 33;
b)
l'importo del premio di denaturazione o l'importo della restituzione all'esportazione è adattato moltiplicandolo per un coefficiente pari alla resa constatata divisa per la resa indicata nel bando di gara.
Articolo 56
Svincolo della cauzione
1. Salvo forza maggiore, la cauzione di gara è svincolata limitatamente al quantitativo per il quale:
a)
l'aggiudicatario:
-
ha richiesto, previo adempimento delle condizioni prescritte, un titolo di premio di denaturazione o un titolo d'esportazione,
-
ha costituito la cauzione di cui all'articolo 51, paragrafo 2, o esibito il titolo di pagamento di cui all'articolo 51, paragrafo 2,
-
ha ritirato lo zucchero nel termine stabilito;
b)
oppure l'offerta non è stata accolta.
2. La cauzione è svincolata immediatamente.
3. In caso di forza maggiore, l'organismo di intervento stabilisce le misure che ritiene necessarie in funzione della circostanza addotta dall'aggiudicatario.
Articolo 57
Comunicazioni dei quantitativi
Gli Stati membri comunicano alla Commissione, appena ne sono a conoscenza, i quantitativi di zucchero bianco e di zucchero greggio:
-
offerti all'organismo di intervento, ma non ancora accettati,
-
accettati dall'organismo di intervento,
-
venduti dall'organismo di intervento.
CAPO VII
DISPOSIZIONI GENERALI E FINALI
Articolo 58
Comunicazioni
Le comunicazioni di cui agli articoli 12, 21, 22 e 57 del presente regolamento sono trasmesse alla Commissione per via elettronica su formulari che la medesima mette a disposizione degli Stati membri.
Articolo 59
Abrogazioni
I regolamenti (CE) n. 1261/2001, (CE) n. 1262/2001 e (CE) n. 314/2002 sono abrogati.
Tuttavia, i regolamenti (CE) n. 1261/2001 e (CE) n. 314/2002 restano di applicazione per la produzione della campagna di commercializzazione 2005/2006 e il regolamento (CE) n. 1262/2001 resta di applicazione per lo zucchero accettato all'intervento anteriormente al 10 febbraio 2006.
Articolo 60
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Esso si applica a decorrere dal 1o luglio 2006.
Gli articoli da 23 a 38 si applicano fino al 30 settembre 2010.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 29 giugno 2006.