Směrnice Rady
ze dne 20. prosince 1985
o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP)
(85/611/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na čl. 57 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že právní předpisy členských států týkající se subjektů kolektivního investování se mezi sebou značně liší, zejména v oblasti jejich povinností a způsobů dohledu, kterému podléhají; že tyto rozdíly narušují podmínky hospodářské soutěže subjektů kolektivního investování a nezaručují přiměřenou ochranu pro podílníky;
vzhledem k tomu, že vnitrostátní právní předpisy upravující subjekty kolektivního investování by měly být koordinovány se záměrem sbližovat podmínky hospodářské soutěže takových subjektů na úrovni Společenství a současně zajistit účinnější a jednotnější ochranu pro podílníky; že taková koordinace usnadní subjektům kolektivního investování, které se nacházejí v jednom členském státě, uvádět jejich podílové jednotky na trh v jiných členských státech;
vzhledem k tomu, že bude-li těchto cílů dosaženo, usnadní se tím odstraňování omezení volného pohybu podílových jednotek subjektů kolektivního investování ve Společenství a tato koordinace přispěje k vytvoření evropského kapitálového trhu;
vzhledem k tomu, že s ohledem na tyto cíle je žádoucí, aby byla stanovena společná obecná pravidla pro povolování subjektů kolektivního investování, které se nacházejí v členských státech, dohled nad nimi, jejich strukturu a činnost a pro informace, které musí zveřejňovat;
vzhledem k tomu, že uplatňování těchto společných pravidel je dostatečnou zárukou pro to, aby bylo subjektům kolektivního investování, které se nacházejí v členských státech, povoleno, s výhradou příslušných opatření v oblasti pohybu kapitálu, uvádět jejich podílové jednotky na trh v jiných členských státech, aniž by tyto členské státy mohly stanovit pro subjekty a jejich podílové jednotky jiné předpisy než ty, které v daných státech nespadají do oblasti působnosti této směrnice; že je však třeba stanovit, že pokud subjekt kolektivního investování, který se nachází v jednom členském státě, uvádí své podílové jednotky na trh jiného členského státu, musí podniknout všechny kroky nezbytné k tomu, aby podílníci v jiném členském státě v něm mohli snadno uplatňovat svá finanční práva a aby jim byly poskytnuty nezbytné informace;
vzhledem k tomu, že koordinace právních předpisů členských států by se zpočátku měla omezit na subjekty kolektivního investování jiné než uzavřeného typu, které nabízejí své podílové jednotky ke koupi veřejnosti ve Společenství a jejichž výhradním předmětem činnosti je investování do převoditelných cenných papírů (zpravidla převoditelných cenných papírů kotovaných na burzách nebo na obdobných regulovaných trzích); že právní úprava subjektů kolektivního investování, na něž se nevztahuje tato směrnice, vyvolává řadu problémů, které musí být řešeny jinými předpisy, a tyto subjekty proto budou předmětem pozdější koordinace; že až do této koordinace může kterýkoli členský stát mimo jiné určit kategorie subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP), které nespadají do oblasti působnosti této směrnice na základě své investiční a úvěrové politiky, a stanovit zvláštní pravidla, kterým budou tyto SKIPCP podléhat při provozování své činnosti na jejich území;
vzhledem k tomu, že volné uvádění na trh podílových jednotek emitovaných SKIPCP oprávněnými investovat až 100 % svých aktiv do převoditelných cenných papírů emitovaných týmž emitentem (státem, místním orgánem atd.) nesmí přímo ani nepřímo narušit fungování kapitálového trhu, ztížit financování členských států nebo vytvářet hospodářské situace podobné těm, kterým se snaží zabránit čl. 68 odst. 3 Smlouvy;
vzhledem k tomu, že by měla být vzata v úvahu zvláštní situace finančních trhů Řecké republiky a Portugalské republikya měla by jim být poskytnuta dodatečná lhůta pro provedení této směrnice,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
ODDÍL I
Obecná ustanovení a oblast působnosti
Článek 1
1. Členské státy uplatňují tuto směrnici na subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (dále jen SKIPCP), které se nacházejí na jejich území.
2. Pro účely této směrnice a s výhradou článku 2 se za SKIPCP považují subjekty:
- jejichž výhradním předmětem činnosti je kolektivní investování kapitálu získaného od veřejnosti do převoditelných cenných papírů a které provozují svou činnost na základě zásady rozložení rizika a
- jejichž podílové jednotky jsou na žádost podílníků přímo nebo nepřímo odkoupeny nebo vyplaceny z aktiv těchto subjektů. Za rovnocenné odkupu nebo vyplacení se považuje jednání ze strany SKIPCP k zajištění toho, aby se hodnota jejich podílových jednotek na burze významně nelišila od čisté hodnoty jejich aktiv.
3. Tyto subjekty mohou být zřizovány na základě zákona buď podle smluvního práva (jako podílové fondy spravované správcovskou společností), nebo podle svěřenského práva (jako "unit trusts"), nebo podle práva společností (jako investiční společnosti).
Pro účely této směrnice se podílovými fondy rozumí rovněž "unit trusts".
4. Tato směrnice se však nevztahuje na investiční společnosti, jejichž aktiva jsou investována prostřednictvím dceřiných společností převážně jinak než do převoditelných cenných papírů.
5. Členské státy zakážou SKIPCP, na něž se vztahuje tato směrnice, aby se přeměnily na subjekty kolektivního investování, na něž se tato směrnice nevztahuje.
6. S výhradou ustanovení o pohybu kapitálu a článků 44, 45 a čl. 52 odst. 2 nesmí žádný členský stát stanovit pro SKIPCP, které se nacházejí v jiném členském státě, ani pro podílové jednotky emitované těmito SKIPCP žádné jiné předpisy v oblasti působnosti této směrnice, pokud tyto SKIPCP uvádějí své podílové jednotky na trh na jeho území.
7. Aniž je dotčen odstavec 6, může kterýkoli členský stát stanovit pro SKIPCP, které se nacházejí na jeho území, přísnější nebo dodatečné požadavky, než které jsou stanoveny v článku 4 a následujících článcích, za podmínky, že jsou všeobecně použitelné a nejsou v rozporu s touto směrnicí.
Článek 2
1. Tato směrnice se nevztahuje na tyto SKIPCP:
- SKIPCP uzavřeného typu,
- SKIPCP zvyšující kapitál bez propagace prodeje svých podílových jednotek veřejnosti ve Společenství nebo kterékoli jeho části,
- SKIPCP, jejichž podílové jednotky mohou být podle statutu fondu nebo podle zakládacích dokumentů investiční společnosti prodávány výhradně veřejnosti ve třetích zemích,
- kategorie SKIPCP stanovené právními předpisy členských států, v nichž se dané SKIPCP nacházejí, pro něž jsou pravidla stanovená v oddílu V a článku 36 nepřiměřená z důvodu jejich investiční a úvěrové politiky.
2. Po pěti letech ode dne provedení této směrnice předloží Komise Radě zprávu o provádění odstavce 1, a zejména jeho čtvrté odrážky. Bude-li to nezbytné, navrhne vhodná opatření k rozšíření oblasti působnosti.
Článek 3
Pro účely této směrnice se má za to, že SKIPCP se nachází v tom členském státě, ve kterém má sídlo investiční společnost nebo správcovská společnost podílového fondu; členské státy musí vyžadovat, aby se její správní ústředí nacházelo v témže členském státě jako sídlo.
ODDÍL II
Povolování SKIPCP
Článek 4
1. K provozování své činnosti musí být SKIPCP povolen příslušnými orgány členského státu, ve kterém se nachází (dále jen "příslušné orgány").
Toto povolení je platné ve všech členských státech.
2. Podílový fond bude povolen pouze tehdy, jestliže příslušné orgány schválí správcovskou společnost, statut fondu a volbu depozitáře. Investiční společnost bude povolena pouze tehdy, jestliže příslušné orgány schválí zakládací dokumenty i volbu depozitáře.
3. Příslušné orgány nesmějí povolit SKIPCP, pokud ředitelé správcovské společnosti, investiční společnostinebo depozitáře nemají dostatečně dobrou pověst nebo dostatek zkušeností požadovaných pro výkon jejich povinností. K tomuto účelu musí být jména ředitelů správcovské společnosti, investiční společnosti a depozitáře, jakož i všech osob, které je ve funkci nahradí, neprodleně sdělena příslušným orgánům.
"Řediteli" se rozumí osoby, které na základě zákonů nebo zakládacích dokumentů zastupují správcovskou společnost, investiční společnost nebo depozitáře, nebo osoby, které rozhodujícím způsobem určují směr činnosti správcovské společnosti, investiční společnosti nebo depozitáře.
4. Změna správcovské společnosti nebo depozitáře nebo změna statutu fondu nebo zakládacích dokumentů investiční společnosti musí být schváleny příslušnými orgány.
ODDÍL III
Povinnosti v oblasti struktury podílových fondů
Článek 5
Správcovská společnost musí mít k dispozici dostatečné finanční zdroje, aby mohla účinně řídit svou činnost a plnit své závazky.
Článek 6
Správcovská společnost se smí zabývat výhradně správou podílových fondů a investičních společností.
Článek 7
1. Aktiva podílového fondu musí být svěřena depozitáři za účelem úschovy.
2. Na odpovědnost depozitáře podle článku 9 nemá vliv skutečnost, že všechna nebo některá aktiva svěří do úschovy třetí straně.
3. Depozitář musí dále:
a) zajišťovat, že prodej, emise, odkup, vyplacení a zrušení podílových jednotek jsou prováděny jménem podílového fondu nebo správcovské společnosti v souladu se zákonem a statutem fondu,
b) zajišťovat, že hodnota podílových jednotek je vypočítávána v souladu se zákonem a statutem fondu,
c) plnit pokyny správcovské společnosti, pokud nejsou v rozporu se zákonem nebo statutem fondu,
d) zajišťovat, aby u operací zahrnujících aktiva fondu byla protiplnění poskytována v obvyklých lhůtách,
e) zajišťovat, aby byl výnos fondu využit v souladu se zákonem a statutem fondu.
Článek 8
1. Depozitář musí mít sídlo ve stejném členském státě jako správcovská společnost nebo musí být v uvedeném státě usazen, má-li sídlo v jiném členském státě.
2. Depozitář musí být instituce, která podléhá veřejné kontrole. Musí rovněž poskytovat dostatečné finanční a odborné záruky pro to, aby mohl účinně vykonávat činnost depozitáře a plnit závazky, které z toho vyplývají.
3. Členské státy určí kategorie institucí uvedených v odstavci 2, z nichž lze volit depozitáře.
Článek 9
Depozitář je podle vnitrostátních právních předpisů státu, ve kterém má sídlo správcovská společnost, odpovědný správcovské společnosti a podílníkům za veškerou újmu utrpěnou v důsledku neodůvodnitelného neplnění nebo nesprávného plnění jeho povinností. Odpovědnost vůči podílníkům může být buď přímá, nebo nepřímá prostřednictvím správcovské společnosti, podle právní povahy vztahů mezi depozitářem, správcovskou společností a podílníky.
Článek 10
1. Žádná společnost nesmí působit jako správcovská společnost a zároveň jako depozitář.
2. Při výkonu svých úkolů musí správcovská společnost a depozitář jednat nezávisle a výhradně v zájmu podílníků.
Článek 11
Podmínky pro změnu správcovské společnosti a depozitáře a pravidla pro zajištění ochrany podílníků v případě změny stanoví zákon nebo statut fondu.
ODDÍL IV
Povinnosti v oblasti struktury investičních společností a jejich depozitářů
Článek 12
Členské státy stanoví právní formu, kterou musí mít investiční společnost. Musí mít dostatečný splacený základní kapitál, aby mohla účinně vykonávat svou činnost a plnit závazky.
Článek 13
Investiční společnost smí vykonávat výhradně činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2.
Článek 14
1. Aktiva investiční společnosti musí být svěřena depozitáři za účelem úschovy.
2. Na odpovědnost depozitáře podle článku 16 nemá vliv skutečnost, že všechna nebo některá aktiva svěří do úschovy třetí straně.
3. Depozitář musí dále:
a) zajišťovat, že prodej, emise, odkup, vyplacení a zrušení podílových jednotek jsou prováděny společností nebo jejím jménem v souladu se zákonem a zakládacími dokumenty společnosti,
b) zajišťovat, aby u operací zahrnujících aktiva společnosti byla protiplnění poskytována v obvyklých lhůtách,
c) zajišťovat, aby byl příjem společnosti využit v souladu se zákonem a zakládacími dokumenty společnosti.
4. Členský stát může rozhodnout, že investiční společnosti, které se nacházejí na jeho území a uvádějí své podílové jednotky na trh výhradně prostřednictvím jedné nebo více burz, kde jsou jejich podílové jednotky kotovány, nejsou povinny mít depozitáře ve smyslu této směrnice.
Na tyto společnosti se nevztahují články 34, 37 a 38 této směrnice. Pravidla pro výpočet hodnoty aktiv takových společností však musí stanovit zákon nebo zakládací dokumenty.
5. Členský stát může rozhodnout, že investiční společnosti, které se nacházejí na jeho území a uvádějí alespoň 80 % svých podílových jednotek na trh prostřednictvím jedné nebo více burz uvedených v jejich zakládacích dokumentech, nejsou povinny mít depozitáře ve smyslu této směrnice, jsou-li jejich podílové jednotky přijaty ke kotování na burzách členských států, na jejichž území jsou tyto podílové jednotky uváděny na trh, a uskutečňují-li se jakékoli mimoburzovní operace společnosti pouze za ceny uvedené na burze. Zakládací dokumenty společnosti musí určit burzu cenných papírů v zemi, v níž jsou podílové jednotky uváděny na trh, na základě jejíž kotace se v dané zemi určují ceny mimoburzovních operací společnosti.
Členský stát využije možnost uvedenou v předchozím pododstavci pouze tehdy, má-li za to, že podílníci mají ochranu rovnocennou ochraně, kterou mají podílníci SKIPCP s depozitáři ve smyslu této směrnice.
Tyto společnosti a společnosti podle odstavce 4 musí zejména:
a) nestanoví-li tak zákon, stanovit ve svých zakládacích dokumentech metody výpočtu čisté hodnoty aktiv připadajících na jejich podílovou jednotku;
b) intervenovat na trhu s cílem zabránit tomu, aby se hodnota jejich podílových jednotek na burze lišila více než o 5 % od jejich čistých hodnot aktiv;
c) stanovit čistou hodnotu aktiv připadajících na jejich podílovou jednotku, informovat o ní příslušné orgány alespoň dvakrát týdně a zveřejňovat je dvakrát měsíčně.
Alespoň dvakrát měsíčně musí nezávislý auditor ověřit, že výpočet hodnoty podílových jednotek je prováděn v souladu se zákonem a zakládacími dokumenty společnosti. Při této příležitosti musí ověřit, že aktiva společnosti byla investována v souladu s pravidly stanovenými zákonem a zakládacími dokumenty společnosti.
6. Členské státy sdělí Komisi totožnost společností, na které se vztahují odchylky podle odstavců 4 a 5.
Komise podá do pěti let ode dne provedení této směrnice zprávu kontaktnímu výboru o uplatňování odstavců 4 a 5. Po obdržení stanoviska kontaktního výboru navrhne Komise vhodná opatření, bude-li to nezbytné.
Článek 15
1. Depozitář musí mít sídlo ve stejném členském státě jako investiční společnost nebo musí být v uvedeném státě usazen, má-li sídlo v jiném členském státě.
2. Depozitář musí být instituce, která podléhá veřejné kontrole. Musí rovněž poskytovat dostatečné finančnía odborné záruky pro to, aby mohl účinně vykonávat činnost depozitáře a plnit závazky, které z toho vyplývají.
3. Členské státy určí kategorie institucí uvedených v odstavci 2, z nichž lze volit depozitáře.
Článek 16
Depozitář je podle vnitrostátních právních předpisů státu, ve kterém má sídlo investiční společnost, odpovědný investiční společnosti a podílníkům za veškerou újmu utrpěnou v důsledku neodůvodnitelného neplnění nebo nesprávného plnění jeho povinností.
Článek 17
1. Žádná společnost nesmí působit jako investiční společnost a zároveň jako depozitář.
2. Při výkonu svých úkolů musí depozitář jednat výhradně v zájmu podílníků.
Článek 18
Podmínky pro změnu depozitáře a pravidla pro zajištění ochrany podílníků v případě změny stanoví zákon nebo zakládací dokumenty společnosti.
ODDÍL V
Povinnosti v oblasti investiční politiky SKIPCP
Článek 19
1. Investice podílového fondu nebo investiční společnosti musí sestávat výhradně z:
a) převoditelných cenných papírů přijatých ke kotování na burze cenných papírů v některém členském státě;
b) převoditelných cenných papírů obchodovaných na jiném regulovaném trhu v členském státě, který funguje pravidelně, je uznávaný a otevřený pro veřejnost;
c) převoditelných cenných papírů přijatých ke kotování na burze cenných papírů ve třetí zemi nebo obchodovaných na jiném regulovaném trhu ve třetí zemi, který funguje pravidelně, je uznávaný a otevřený pro veřejnost, jestliže výběr burzy nebo trhu schválily příslušné orgány nebo jej stanoví zákon, statut fondu nebo zakládací dokumenty investiční společnosti;
d) nedávno emitovaných převoditelných cenných papírů, za předpokladu, že
- podmínky emise zahrnují závazek, že bude podána žádost o přijetí ke kotování na burze cenných papírů nebo na jiném regulovaném trhu, který funguje pravidelně, je uznávaný a otevřený pro veřejnost, jestliže výběr burzy nebo trhu schválily příslušné orgány nebo jej stanoví zákon, statut fondu nebo zakládací dokumenty investiční společnosti,
- že přijetí se uskuteční do jednoho roku od emise.
2. Nicméně:
a) SKIPCP smějí investovat nejvýše 10 % svých aktiv do jiných převoditelných cenných papírů než těch, které jsou uvedeny v odstavci 1;
b) členský stát může stanovit, že SKIPCP smějí investovat nejvýše 10 % svých aktiv do dluhových nástrojů, které se pro účely této směrnice považují za rovnocenné převoditelným cenným papírům a které jsou zejména převoditelné, likvidní a mají hodnotu, kterou lze přesně určit kdykoli nebo alespoň v časových odstupech uvedených v článku 34;
c) investiční společnost smí získávat movitý a nemovitý majetek, který nezbytně potřebuje pro přímé provozování své činnosti;
d) SKIPCP nesmějí získávat drahé kovy ani osvědčení, která je zastupují.
3. Celkové investice uvedené v odst. 2 písm. a) a b) nesmí za žádných okolností překročit 10 % aktiv SKIPCP.
4. Podílové fondy a investiční společnosti mohou držet doplňková likvidní aktiva.
Článek 20
1. Členské státy zašlou Komisi:
a) nejpozději v den provedení této směrnice seznam dluhových nástrojů, které hodlají v souladu s čl. 19 odst. 2 písm. b) považovat za rovnocenné převoditelným cenným papírům, přičemž upřesní vlastnosti těchto nástrojů a důvody, proč tak činí;
b) zamýšlené změny seznamu nástrojů uvedeného v písmenu a) nebo nové nástroje, které hodlají považovat za rovnocenné převoditelným cenným papírům, a důvody, proč tak činí.
2. Komise sdělí tyto informace okamžitě ostatním členským státům spolu s poznámkami, které považuje za vhodné. Sdělení mohou být předmětem výměny názorů v rámci kontaktního výboru postupem podle čl. 53 odst. 4.
Článek 21
1. Členské státy mohou povolit SKIPCP využívat postupy a nástroje vztahující se k převoditelným cenným papírům za podmínek a v mezích, které stanoví, za předpokladu, že postupy a nástroje budou využity k účinné správě portfolia.
2. Členské státy mohou rovněž povolit SKIPCP využívat postupy a nástroje určené k ochraně proti měnovým rizikům v souvislosti se správou jejich aktiv a pasiv.
Článek 22
1. SKIPCP nesmějí investovat více než 5 % svých aktiv do převoditelných cenných papírů téhož emitenta.
2. Členské státy mohou zvýšit mez stanovenou v odstavci 1 na nejvýše 10 %. Celková hodnota převoditelných cenných papírů, které drží SKIPCP v emitentech, do nichž investují více než 5 % svých aktiv, však nesmí překročit 40 % hodnoty jejich aktiv.
3. Členské státy mohou zvýšit mez stanovenou v odstavci 1 na nejvýše 35 %, pokud jsou převoditelné cenné papíry emitovány nebo zaručeny členským státem, jeho územními samosprávnými celky, třetím státem nebo veřejnými mezinárodními organizacemi, jichž je jeden nebo více členských států členem.
Článek 23
1. Odchylně od článku 22 a aniž je dotčen čl. 68 odst. 3 Smlouvy mohou členské státy povolit SKIPCP investovat podle zásady rozložení rizika až 100 % jejich aktiv do různých převoditelných cenných papírů emitovaných nebo zaručených kterýmkoli členským státem, jeho územními samosprávnými celky, třetím státem nebo veřejnými mezinárodními organizacemi, jichž je jeden nebo více členských států členem.
Příslušné orgány povolí tuto odchylku pouze tehdy, mají-li za to, že podílníci SKIPCP požívají ochrany rovnocenné ochraně podílníků SKIPCP, které dodržují omezení stanovená v článku 22.
Tyto SKIPCP musí držet cenné papíry z alespoň šesti různých emisí a cenné papíry kterékoli z nich nesmějí přesáhnout 30 % jejich celkových aktiv.
2. SKIPCP uvedené v odstavci 1 musí výslovně uvést ve statutu fondu nebo v zakládacích dokumentech investiční společnosti, které státy, územní samosprávné celky nebo veřejné mezinárodních organizace emitují nebo zaručují cenné papíry, do nichž zamýšlejí investovat více než 35 % svých aktiv; takový statut fondu nebo zakládací dokumenty společnosti musí schválit příslušné orgány.
3. SKIPCP uvedené v odstavci 1 musí navíc ve svém prospektu a všech propagačních materiálech výrazně vyznačit údaj o zmíněném schválení a uvést státy, územní samosprávné celky a/nebo veřejné mezinárodní organizace, do jejichž cenných papírů zamýšlejí investovat nebo investovaly více než 35 % svých aktiv.
Článek 24
1. SKIPCP nesmí nabývat podílové jednotky jiných subjektů kolektivního investování otevřeného typu, pokud se nejedná o subjekty kolektivního investování ve smyslu čl. 1 odst. 2 první a druhé odrážky.
2. SKIPCP nesmí investovat více než 5 % svých aktiv do podílových jednotek takových subjektů kolektivního investování.
3. Nabytí podílových jednotek podílového fondu spravovaného touž správcovskou společností nebo jinou společností, s níž je správcovská společnost ekonomicky spjata prostřednictví společného řízení nebo kontroly nebo podstatného přímého nebo nepřímého majetkového podílu, se povolí pouze v případě fondu, který se v souladu se svým statutem specializuje na investice v určité zeměpisné oblasti nebo v určitém hospodářském odvětví, a za podmínky, že tuto investici povolí příslušné orgány. Povolení se vydá pouze tehdy, pokud fond oznámí úmysl tuto možnost využít a pokud taková možnost byla výslovně uvedena v jeho statutu.
Správcovská společnost si nesmí účtovat žádné poplatky nebo náklady za operace vztahující se k podílovým jednotkám podílového fondu, jsou-li některá aktiva podílového fondu investována do podílových jednotek jiného podílového fondu spravovaného touž správcovskou společností nebo jinou společností, s níž je správcovská společnost ekonomicky spjata prostřednictví společného řízení nebo kontroly nebo podstatného přímého nebo nepřímého majetkového podílu.
4. Odstavec 3 se použije rovněž tehdy, nabude-li investiční společnost podílové jednotky v jiné investiční společnosti, s níž je ekonomicky spjata ve smyslu odstavce 3.
Odstavec 3 se použije rovněž tehdy, nabude-li investiční společnost podílové jednotky podílového fondu, s nímž je ekonomicky spjata, nebo pokud podílový fond nabude podílové jednotky investiční společnosti, s níž je ekonomicky spjat.
Článek 25
1. Investiční společnost nebo správcovská společnost jednající za všechny podílové fondy, které spravuje a na které se vztahuje tato směrnice, nesmí nabývat akcie s hlasovacími právy, které by jí umožňovaly uplatňovat významný vliv na řízení emitenta.
Až do další koordinace musí členské státy přihlížet ke stávajícím ustanovením právních předpisů ostatních členských států, které vymezují zásadu uvedenou v prvním pododstavci.
2. Investiční společnost nebo podílový fond navíc nesmějí nabýt více než:
- 10 % akcií bez hlasovacích práv téhož emitenta,
- 10 % dluhových cenných papírů téhož emitenta,
- 10 % podílových jednotek téhož subjektu kolektivního investování ve smyslu čl. 1 odst. 2 první a druhé odrážky.
Omezení stanovená ve druhé a třetí odrážce nemusí být dodržena v okamžiku nabytí, pokud v té době nelze vypočíst hrubý objem emitovaných dluhových cenných papírů nebo čistý objem emitovaných cenných papírů.
3. Členský stát nemusí trvat na uplatňování odstavců 1 a 2, pokud se jedná o:
a) převoditelné cenné papíry emitované nebo zaručené členským státem nebo jeho územními samosprávnými celky;
b) převoditelné cenné papíry emitované nebo zaručené třetím státem;
c) převoditelné cenné papíry emitované veřejnými mezinárodními organizacemi, jichž je jeden nebo více členských států členem;
d) podíly držené SKIPCP na základním kapitálu společnosti se sídlem ve třetím státě, která investuje svá aktiva převážně do cenných papírů emitentů se sídlem v daném státě, pokud podle právních předpisů daného státu představuje taková majetková účast jediný způsob, jak může SKIPCP investovat do cenných papírů emitentů daného státu. Tato odchylka se však uplatní pouze za podmínky, že investiční politika společnosti ze třetího státu dodržuje omezení stanovená v článcích 22, 24 a čl. 25 odst. 1 a 2. Pokud jsou omezení stanovená v článcích 22 a 24 překročena, použije se článek 26 přiměřeně;
e) podíly držené investiční společností na základním kapitálu dceřiných společností, které provozují řídicí, poradenskou nebo marketingovou činnost výhradně ve prospěch dané investiční společnosti.
Článek 26
1. SKIPCP nemusí dodržovat omezení stanovená v tomto oddíle při výkonu upisovacích práv spojených s převoditelnými cennými papíry, které tvoří součást jejich aktiv.
Zajistí-li dohled nad dodržováním zásady rozložení rizika, mohou členské státy dovolit, aby nedávno povolené SKIPCP jednaly odchylně od článků 22 a 23 po dobu šesti měsíců od jejich povolení.
2. Pokud jsou omezení uvedená v odstavci 1 překročena nezávisle na vůli SKIPCP nebo v důsledku uplatňování upisovacích práv, musí SKIPCP stanovit jako přednostní cíl pro své prodejní operace nápravu tohoto stavu, přičemž vezme v úvahu zájmy svých podílníků.
ODDÍL VI
Povinnosti v oblasti informací poskytovaných podílníkům
A. Zveřejnění prospektu a pravidelné zprávy
Článek 27
1. Investiční společnost a správcovská společnost musí pro každý z fondů, které spravuje, zveřejnit:
- prospekt,
- výroční zprávu za každé finanční období a
- pololetní zprávu zahrnující prvních šest měsíců finančního období.
2. Výroční a pololetní zprávy musí být zveřejňovány v těchto lhůtách, počítáno od konce období, ke kterému se vztahují:
- čtyři měsíce v případě výroční zprávy a
- dva měsíce v případě pololetní zprávy.
Článek 28
1. Prospekt musí obsahovat informace nezbytné pro investory, aby byli schopni zasvěceně posoudit investici, která jim je nabízena. Obsahuje alespoň údaje uvedené v seznamu A připojeném k této směrnici, pokud tyto údaje neobsahují dokumenty připojené k prospektu podle čl. 29 odst. 1.
2. Výroční zpráva musí obsahovat rozvahu nebo výkaz aktiv a pasiv, podrobný rozpis příjmů a výdajů zafinanční období,zprávu o činnosti v daném finančním období a ostatní údaje uvedené v seznamu B připojeném k této směrnici, jakož i jakékoli významné informace, které umožní investorům zasvěceně posoudit vývoj činnosti SKIPCP a její výsledky.
3. Pololetní zpráva musí obsahovat alespoň údaje uvedené v kapitolách I až IV seznamu B připojeného k této směrnici; pokud SKIPCP vyplácely nebo nabízejí vyplacení záloh na dividendy, musí číselně vyjádřit výsledky po zdanění za dané pololetí a vyplácené nebo navržené zálohy na dividendy.
Článek 29
1. Statut fondu nebo zakládací dokumenty investiční společnosti tvoří nedílnou součást prospektu a musí být k němu připojeny.
2. Dokumenty uvedené v odstavci 1 však nemusí být připojeny k prospektu, je-li podílník informován, že mu tyto dokumenty budou na požádání zaslány, nebo je-li mu známo místo, kde do nich může nahlédnout v každém členském státě, kde jsou podílové jednotky uváděny na trh.
Článek 30
Podstatné náležitosti prospektu musí být průběžně aktualizovány.
Článek 31
Účetní údaje obsažené ve výroční zprávě musí být auditovány jednou nebo více osobami zmocněnými zákonem pro provádění auditu účtů podle směrnice Rady 84/253/EHS ze dne 10. dubna 1984 založené na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy o EHS o schvalování osob odpovědných za provádění auditů účetních dokumentů [4]. Zpráva auditora včetně případných výhrad se přetiskuje v plném znění v každé výroční zprávě.
Článek 32
SKIPCP musí zaslat svůj prospekt, jakékoli jeho změny a své výroční a pololetní zprávy příslušným orgánům.
Článek 33
1. Prospekt, poslední výroční zpráva a jakákoli následně zveřejněná pololetní zpráva musí být nabídnuty upisovatelům zdarma před uzavřením smlouvy.
2. Kromě toho musí být výroční a pololetní zprávy zpřístupněny pro veřejnost na místech uvedených v prospektu.
3. Výroční a pololetní zprávy jsou na požádání zdarma poskytovány podílníkům.
B. Zveřejňování dalších informací
Článek 34
SKIPCP musí vhodným způsobem zveřejňovat ceny emise, prodeje, odkupu nebo vyplacení svých podílových jednotek, kdykoli je emituje, prodává, odkupuje nebo vyplácí, nejméně však dvakrát měsíčně. Příslušné orgány však mohou povolit, aby SKIPCP snížil tuto četnost na jedenkrát měsíčně za předpokladu, že snížení nepoškodí zájmy podílníků.
Článek 35
Veškerá inzerce obsahující výzvu k nákupu podílových jednotek SKIPCP musí uvádět, že existuje prospekt, a musí uvádět místa, kde jej veřejnost může získat.
ODDÍL VII
Obecné povinnosti SKIPCP
Článek 36
1. Přijímat úvěry nesmí:
- ani investiční společnost,
- ani správcovská společnost ani depozitář jednající jménem podílového fondu.
SKIPCP však může získávat cizí měnu pomocí následného (back-to-back) úvěru.
2. Odchylně od odstavce 1 může členský stát umožnit SKIPCP přijímat úvěry:
a) až do výše 10 %
- jejich aktiv v případě investiční společnosti, nebo
- hodnoty fondu v případě podílového fondu,
jedná-li se o dočasný úvěr;
b) až do výše 10 % jejich aktiv v případě investiční společnosti, pokud má úvěr umožnit nabytí nemovitého majetku důležitého pro přímé provozování její činnosti; v takovém případě souhrn tohoto úvěru a úvěrů uvedených v písmenu a) nesmí v žádném případě překročit 15 % aktiv příjemce úvěru.
Článek 37
1. SKIPCP musí na požádání odkoupit nebo vyplatit své podílové jednotky od kteréhokoli podílníka.
2. Odchylně od odstavce 1
a) může SKIPCP v určitých případech a v souladu s postupy stanovenými zákonem, statutem fondu nebo zakládacími dokumenty investiční společnosti dočasně pozastavit odkup nebo vyplácení svých podílových jednotek. K pozastavení může dojít pouze ve výjimečných případech, pokud to okolnosti vyžadují a pokud je zrušení oprávněné vzhledem k zájmům podílníků;
b) mohou členské státy povolit příslušným orgánům, aby požadovaly zrušení odkupu nebo vyplacení podílových jednotek v zájmu podílníků nebo veřejnosti.
3. V případech uvedených v odst. 2 písm. a) SKIPCP musí bezodkladně sdělit své rozhodnutí příslušným orgánům a orgánům ostatních členských států, ve kterých uvádí své podílové jednotky na trh.
Článek 38
Pravidla pro hodnocení aktiv a pravidla pro výpočet prodejní nebo emisní ceny a ceny odkupu nebo vyplacení podílových jednotek SKIPCP musí stanovit zákon, statut fondu nebo zakládací dokumenty investiční společnosti.
Článek 39
Rozdělení nebo zpětná investice výnosů podílového fondu nebo investiční společnosti se provádí podle zákona a statutu fondu nebo zakládacích dokumentů investiční společnosti.
Článek 40
Podílové jednotky SKIPCP nesmí být emitovány, není-li ekvivalent čisté emisní ceny vložen do aktiv SKIPCP v obvyklých lhůtách. Toto opatření nevylučuje rozdělování podílových jednotek zdarma.
Článek 41
1. Aniž je dotčeno uplatňování článků 19 a 21, nesmí poskytovat úvěry nebo vystupovat jako ručitel třetí osoby
- ani investiční společnost,
- ani správcovská společnost ani depozitář jednající jménem podílového fondu.
2. Odstavec 1 nebrání tomu, aby tyto subjekty nabývaly převoditelné cenné papíry, které nejsou plně splaceny.
Článek 42
Nesmějí provádět nekrytý prodej převoditelných cenných papírů
- ani investiční společnost,
- ani správcovská společnost ani depozitář jednající jménem podílového fondu.
Článek 43
Zákon nebo statut fondu musí předepisovat odměny a výdaje, které může správcovská společnost účtovat podílovému fondu, a způsob jejich výpočtu.
Zákon nebo zakládací dokumenty investiční společnosti musí předepisovat druh nákladů, které nese společnost.
ODDÍL VIII
Zvláštní opatření pro SKIPCP, které uvádějí své podílové jednotky na trh v jiných členských státech, než ve kterých se nacházejí
Článek 44
1. SKIPCP, které uvádějí své podílové jednotky na trh v jiném členském státě, musí dodržovat právní a správní předpisy platné v uvedeném státě, které nespadají do oblasti působnosti této směrnice.
2. Jakýkoli SKIPCP může inzerovat své podílové jednotky v členském státě, ve kterém je uvádí na trh. Přitom musí dodržovat předpisy upravující reklamu v daném státě.
3. Odstavce 1 a 2 musí být uplatňovány nediskriminačním způsobem.
Článek 45
V případě uvedeném v článku 44 musí SKIPCP mimo jiné v souladu s právními a správními předpisy platnými v členském státě, ve kterém uvádí své podílové jednotky na trh, učinit opatření, aby v tomto státě bylo možné provádět platby podílníkům, odkup nebo vyplácení podílových jednotek a zpřístupnit informace, které je SKIPCP povinen poskytovat.
Článek 46
Pokud SKIPCP navrhuje uvést své podílové jednotky na trh v jiném členském státě, než ve kterém se nachází, musí nejprve informovat příslušné orgány a orgány uvedeného jiného členského státu. Zároveň orgánům dotyčného členského státu předloží
- osvědčení příslušných orgánů, že splňuje podmínky uložené touto směrnicí,
- statut fondu nebo zakládací dokumenty společnosti,
- prospekt,
- případně poslední výroční zprávu a jakékoli následné pololetní zprávy,
- informace o opatřeních přijatých pro uvedení svých podílových jednotek na trh v uvedeném jiném členském státě.
SKIPCP může začít uvádět své podílové jednotky na trh ve výše uvedeném jiném členském státě po předložení dokumentů, pokud orgány dotyčného členského státu nevydají ve lhůtě dvou měsíců od předložení dokumentů odůvodněné rozhodnutí, že opatření přijatá pro uvedení podílových jednotek na trh nejsou v souladu s předpisy uvedenými v čl. 44 odst. 1 a v článku 45.
Článek 47
Pokud SKIPCP uvádí své podílové jednotky na trh v jiném členském státě, než ve kterém se nachází, musí v něm rozšiřovat, alespoň v jednom z jeho úředních jazyků, dokumenty a informace, které musí být zveřejněny v členském státě, ve kterém se nachází, v souladu s postupy stanovenými v členském státě, ve kterém se nachází.
Článek 48
Pro účely provozování své činnosti mohou SKIPCP používat ve Společenství stejný druhový název (například investiční společnost nebo podílový fond), jaký používají v členském státě, ve kterém se nacházejí. V případě nebezpečí záměny může členský stát, ve kterém jsou podílové jednotky uváděny na trh, za účelem vyjasnění požadovat, aby byl název doplněn vhodnou vysvětlivkou.
ODDÍL IX
Ustanovení o orgánech příslušných k povolování a dohledu
Článek 49
1. Členské státy určí orgány, které budou příslušné k plnění úkolů stanovených v této směrnici. Uvědomí o tom Komisi, přičemž uvedou případné rozdělení jejich působnosti.
2. Orgány uvedené v odstavci 1 musí být orgány veřejné správy nebo orgány určené orgány veřejné správy.
3. Orgány státu, ve kterém se nachází SKIPCP, jsou příslušné k dohledu nad tímto SKIPCP. Orgány státu, ve kterém SKIPCP uvádí své podílové jednotky na trh v souladu s článkem 44, jsou však příslušné k dohledu nad dodržováním ustanovení oddílu VIII.
4. Příslušným orgánům musí být uděleny veškeré pravomoci nezbytné k výkonu jejich úkolů.
Článek 50
1. Orgány členských států uvedených v článku 49 úzce spolupracují při plnění svých úkolů a musí si z tohoto důvodu mezi sebou poskytovat veškeré požadované informace.
2. Členské státy zajistí, aby všichni současní nebo bývalí zaměstnanci orgánů uvedených v článku 49 byli vázáni profesním tajemstvím. To znamená, že žádné důvěrné informace, které se dozvědí při výkonu svých povinností, nesmějí sdělit žádné osobě ani orgánu, pokud to zákon neumožňuje.
3. Odstavec 2 však nevylučuje výměnu informací mezi orgány různých členských států uvedenými v článku 49 tak, jak stanoví tato směrnice. Na takto sdělené informace se vztahuje profesní tajemství současných nebo bývalých zaměstnanců orgánů, které informace dostávají.
4. Aniž jsou dotčeny případy spadající pod trestní právo, orgán uvedený v článku 49, který získává takové informace, jich smí použít pouze pro výkon svých povinností nebo v souvislosti se správním nebo soudním řízením vztahujícím se k výkonu jeho povinností.
Článek 51
1. Orgány uvedené v článku 49 musí odůvodnit každé rozhodnutí o zamítnutí povolení a každé zamítavé rozhodnutí učiněnépři provádění obecných opatření přijatých k uplatňování tétosměrnice a sdělit je žadatelům.
2. Členské státy stanoví, že rozhodnutí přijatá ve vztahu k SKIPCP podle právních a správních předpisů přijatých v souladu s touto směrnicí lze napadnout u soudu; totéž právo se uplatní, pokud není přijato žádné rozhodnutí do šesti měsíců od podání žádosti o povolení podané SKIPCP, která obsahuje všechny informace požadované podle platných předpisů.
Článek 52
1. Pouze orgány členského státu, ve kterém se SKIPCP nachází, mají právo přijímat opatření proti nim, pokud porušují některý právní nebo správní předpis nebo pravidla stanovená ve statutu fondu nebo zakládacích dokumentech investiční společnosti.
2. Orgány členského státu, ve kterém jsou podílové jednotky SKIPCP uváděny na trh, však mají právo přijímat opatření proti nim, pokud porušují ustanovení oddílu VIII.
3. Každé rozhodnutí o zamítnutí povolení a každé jiné závažné opatření přijaté proti SKIPCP nebo každé pozastavení odkupu nebo vyplácení, které mu je nařízeno, musí orgány členského státu, ve kterém se daný SKIPCP nachází, sdělit bezodkladně orgánům ostatních členských států, ve kterých jsou uváděny na trh podílové jednotky tohoto SKIPCP.
ODDÍL X
Kontaktní výbor
Článek 53
1. Při Komisi se zřizuje Kontaktní výbor (dále jen "výbor"). Má tyto úkoly:
a) usnadňovat, aniž jsou dotčeny články 169 a 170 Smlouvy, harmonizované provádění této směrnice pomocí pravidelných konzultací k veškerým praktickým problémům, které vzniknou při jejím uplatňování a u kterých je výměna názorů považována za užitečnou;
b) usnadňovat konzultace mezi členskými státy o přísnějších nebo dodatečných požadavcích, které mohou přijmout podle čl. 1 odst. 7 nebo o předpisech, které mohou přijmout v souladu s články 44 a 45;
c) bude-li to nezbytné, radit Komisi ohledně přijímání dodatků nebo změn této směrnice.
2. Úkolem výboru není hodnotit rozhodnutí, která v jednotlivých případech přijmou orgány uvedené v článku 49.
3. Výbor se skládá z osob jmenovaných členskými státy a ze zástupců Komise. Předsedá mu jeden zástupce Komise. Funkce sekretariátu zajišťuje Komise.
4. Výbor svolává předseda buď z vlastního podnětu, nebo na žádost delegace členského státu. Výbor přijme svůj jednací řád.
ODDÍL XI
Přechodná ustanovení, odchylky a závěrečná ustanovení
Článek 54
"Pantebreve" vydané v Dánsku se výhradně pro účely dánských SKIPCP považují za rovnocenné převoditelným cenným papírům uvedeným v čl. 19 odst. 1 písm. b).
Článek 55
Odchylně od čl. 7 odst. 1 a čl. 14 odst. 1 mohou příslušné orgány povolit SKIPCP, které ke dni přijetí této směrnice měly dva nebo více depozitářů v souladu s vnitrostátními právními předpisy, aby zachovaly tento počet depozitářů, pokud je těmto orgánům zaručeno, že úkoly, které mají být plněny podle čl. 7 odst. 3 a čl. 14 odst. 3, budou skutečně plněny.
Článek 56
1. Odchylně od článku 6 mohou členské státy povolit správcovským společnostem, aby vydávaly potvrzení znějící na doručitele o cenných papírech jiných společností znějících na jméno.
2. Členské státy mohou povolit správcovským společnostem, které ke dni přijetí této směrnice provozují i jiné činnosti než ty, které jsou uvedeny v článku 6, aby pokračovaly v těchto činnostech ještě po dobu pěti let od tohoto dne.
Článek 57
1. Členské státy uvedou v účinnost opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. října 1989. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
2. Členské státy mohou poskytnout SKIPCP existujícím ke dni provedení této směrnice lhůtu nejvýše dvanácti měsíců od uvede ného dne, aby dosáhly souladu s novými právními předpisy.
3. Řecká republika a Portugalská republika jsou oprávněny odložit provedení této směrnice nejdéle do 1. dubna 1992.
Jeden rok před uvedeným dnem podá Komise Radě zprávu o pokroku při provádění této směrnice a o jakýchkoli obtížích, které mohou Řecké republice nebo Portugalské republice vyvstat, pokud provedou tuto směrnici ke dni uvedenému v prvním pododstavci.
Bude-li to nezbytné, navrhne Komise, aby Rada prodloužila odklad až o čtyři roky.
Článek 58
Členské státy zajistí, aby Komisi bylo sděleno znění hlavních právních a správních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 59
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 20. prosince 1985.
DIRETTIVA DEL CONSIGLIO del 20 dicembre 1985 concernente il coordinamento delle disposizioni legislative, regolamentari ed amministrative in materia di taluni organismi d'investimento collettivo in valori mobiliari (o. i. c. v. m.) (85/611/CEE)
IL CONSIGLIO DELLE COMUNITÁ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità economica europea, in particolare l'articolo 57, paragrafo 2,
vista la proposta della Commissione(1),
visto il parere del Parlamento europeo(2),
visto il parere del Comitato economico e sociale(3),
considerando che vi sono notevoli divergenze tra le legislazioni degli stati membri relative agli organismi d'investimento collettivo, soprattutto per quanto riguarda gli obblighi e i controlli ai quali questi organismi sono assoggettati ; che queste divergenze provocano perturbazioni delle condizioni di concorrenza tra questi organismi e non garantiscono una tutela equivalente dei partecipanti ;
considerando che un coordinamento delle legislazioni nazionali che disciplinano gli organismi d'investimento collettivo appare pertanto opportuno, per ravvicinare sul piano comunitario le condizioni di concorrenza tra questi organismi ed attuarvi una tutela più efficace e più uniforme dei partecipanti ; che un simile coordinamento sarebbe opportuno ai fini di facilitare agli organismi d'investimento collettivo situati in uno stato membro la commercializ- zazione delle loro quote nel territorio degli altri stati membri ;
considerando che la realizzazione di questo obiettivo agevola l'abolizione delle restrizioni alla libera circolazione, sul piano comunitario, delle quote degli organismi d'investimento collettivo e che questo coordinamento contribuisce alla creazione di un mercato europeo dei capitali ;
considerando che in merito agli obiettivi di cui sopra è auspicabile prevedere per gli organismi d'investimento collettivo situati negli stati membri norme minime comuni per quanto riguarda la loro autorizzazione, il loro controllo, la loro struttura, la loro attività e le informazioni che sono tenuti a pubblicare ;
considerando che l'applicazione di queste norme comuni rappresenta una garanzia sufficiente affinché gli organismi d'investimento collettivo situati in uno stato membro possano, fatte salve le disposizioni in materia di movimenti di capitali, commercializzare le loro quote negli altri stati membri, senza che questi ultimi possano assoggettare questi organismi o le loro quote a qualsiasi disposizione, eccettuate quelle che, in tali stati, esulano dai settori disciplinati dalla presente direttiva ; che è tuttavia opportuno prevedere che se un organismo d'investimento collettivo comercializza le sue quote in uno stato membro diverso da quello dove è situato, esso deve prendere le misure necessarie affinché i partecipanti in questo stato membro possano esercitarvi agevolmente i loro diritti finanziari e disporre in loco delle necessarie informazioni ;
considerando che in una prima fase è opportuno limitare il coordinamento delle legislazioni degli stati membri agli organismi d'investimento collettivo di tipo diverso da quello « chiuso » che offrono le loro quote in vendita al pubblico nella Comunità e che hanno come unico obiettivo l'investimento in valori mobiliari (essenzialmente valori mobiliari quotati ufficialmente in borsa o su analoghi mercati regolamentati) ; che la regolamentazione degli organismi d'investimento collettivo cui la direttiva non si applica solleva vari problemi che occorre risolvere con altre disposizioni e che, quindi, tali organismi saranno oggetto di un successivo coordinamento ; che in attesa di tale coordinamento uno stato membro puó fissare, in particolare le categorie di organismi d'investimento collettivo in valori mobiliari (o.i.c.v.m.) escluse dal campo di applicazione della presente direttiva per la loro politica di investimento e di assunzione di prestiti e le norme specifiche alle quali tali o.i.c.v.m. sono sottoposti quando esercitano le loro attività nel suo territorio ;
considerando che la libera commercializzazione delle quote di o.i.c.v.m. autorizzati ad investire sino al 100 % del loro patrimonio in valori mobiliari di un unico emittente (stato, enti locali, ecc.) non può avere direttamente o indirettamente l'effetto di perturbare il funzionamento dei mercati dei capitali o di complicare il finanziamento degli stati membri né di creare situazioni economiche analoghe a quelle che l'articolo 68, paragrafo 3 del trattato ha lo scopo di evitare ;
considerando che occorre tener conto della particolare situazione del mercato finanziario della Republica ellenica e di quello della Repubblica portoghese accordando a queste un periodo supplementare per l'applicazione della presente direttiva,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA :
SEZIONE I Disposizioni generali e campo d'applicazione
Articolo 1
1. Gli stati membri applicano la presente direttiva agli organismi d'investimento collettivo in valori mobiliari (o.i.c.v.m.) situati sul loro territorio.
2. Ai fini della presente direttiva e fatto salvo l'articolo 2, si intendono per o.i.c.v.m. gli organismi :
-il cui oggetto esclusivo è l'investimento collettivo in valori mobiliari dei capitali raccolti presso il pubblico e il cui funzionamento è soggetto al principio della ripartizione dei rischi, e -le cui quote sono, su richiesta dei portatori, riacquistate o rimborsate, direttamente o indirettamente, a carico del patrimonio dei suddetti organismi. È assimilato a tali riacquisti o rimborsi il fatto che un o.i.c.v.m. agisca per impedire che il corso delle sue quote in borsa si allontani sensibilmente dal valore netto di inventario.
3. Conformemente al diritto nazionale, questi organismi possono assumere la forma contrattuale (fondo comune di investimento, gestito da una società di gestione) o di « trust » (« unit trust ») oppure la forma statutaria (società di investimento).
Ai fini della presente direttiva il termine « fondo comune di investimento » comprende anche l'« unit trust ».
4. Non sono tuttavia soggette alla presente direttiva le società d'investimento il cui patromonio è investito, tramite società affiliate, principalmente in beni diversi dai valori mobiliari.
5. Gli stati membri vietano agli o.i.c.v.m. soggetti alla presente direttiva di trasformarsi in organismi d'investimento collettivo non soggetti alla presente direttiva.
6. Fatte salve le disposizioni in materia di movimenti di capitali e quelle degli articoli 44 e 45 e dell'articolo 52, paragrafo 2, uno stato membro non può applicare agli o.i.c.v.m. situati in un altro stato membro, né alle quote emesse da tali organismi, nessun'altra disposizione nel settore disciplinato dalla presente direttiva, laddove detti o.i.c.v.m. commercializzino le loro quote nel suo territorio.
7. Fatto salvo il paragrafo 6, gli stati membri possono applicare agli o.i.c.v.m. situati nel loro territorio disposizioni più rigorose di quelle previste dagli articoli 4 e seguenti e disposizioni aggiuntive, a condizione che queste siano di applicazione generale non siano contrarie alla presente direttiva.
Articolo 2
1. Non sono considerati o.i.c.v.m. assoggettati alla presente direttiva :
-gli o.i.c.v.m. di tipo chiuso,
-gli o.i.c.v.m. che raccolgono capitali senza promuovere la vendita delle loro quote tra il pubblico all'interno della Comunità o in qualsiasi parte di essa,
-gli o.i.c.v.m. la cui vendita delle quote è riservata dal regolamento del fondo o dai documenti costitutivi della società d'investimento al pubblico dei paesi terzi,
-le categorie di o.i.c.v.m. fissate dalla legislazione dello stato membro in cui è situato l'o.i.c.v.m., per le quali non si possono applicare le norme previste dalla sezione V e dall'articolo 36 in considerazione della loro politica di investimento e di assunzione di prestiti.
2. Dopo un periodo di cinque anni dalla messa in applicazione della presente direttiva, la Commissione presenta al Consiglio una relazione sull'applicazione del paragrafo 1, segnatamente quarto trattino. Essa propone all'occorrenza le misure appropriate per estendere il campo di appli- cazione.
Articolo 3
Per l'applicazione della presente direttiva un o.i.c.v.m. si considera situato nello stato membro in cui si trova la sede statutaria della società di gestione del fondo comune d'investimento o quella della società d'investimento ; gli stati membri devono esigere che l'amministrazione centrale sia situata nello stato membro della sede statutaria.
SEZIONE II Autorizzazione dell'o.i.c.v.m.
Articolo 4
1. Per esercitare la propria attività, un o.i.c.v.m. deve essere autorizzato dalle autorità competenti dello stato membro in cui l'o.i.c.v.m. è situato, qui di seguito semplicemente denominate « autorità competenti ».
Tale autorizzazione vale per tutti gli stati membri.
2. Un fondo comune d'investimento è autorizzato soltanto se le autorità competenti approvano, da un lato la società di gestione, dall'altro lato il regolamento del fondo e infine la scelta del depositario. Una società d'investimento è autorizzata soltanto se le autorità competenti approvano, da un lato i suoi documenti costitutivi e dall'altro lato la scelta del depositario.
3. Le autorità competenti non possono autorizzare un o.i.c.v.m. se i dirigenti della società di gestione, della società d'investimento o del depositario non possiedono l'onorabilità o l'esperienza necessarie per esercitare le loro funzioni. A tal fine l'identità dei dirigenti della società di gestione, della società d'investimento e del depositario, nonché qualunque sostituzione di questi dirigenti, devono essere immediatamente notificate alle autorità competenti.
Si intende per dirigente ogni persona che, a norma della legge o dei documenti costitutivi, rappresenta la società di gestione, la società d'investimento o il depositario, ovvero che determina effettivamente l'orientamento dell'attività della società di gestione, della società d'investimento o del depositario.
4. Qualunque sostituzione della società di gestione o del depositario, nonché qualunque modifica del regolamento del fondo o dei documenti costitutivi della società d'investimento sono subordinate all'approvazione delle autorità competenti.
SEZIONE II Obblighi relativi alla struttura dei fondi comuni d'investimento
Articolo 5
La società di gestione deve disporre di mezzi finanziari sufficienti a consentirle di esercitare effettivamente la sua attività e di far fronte alle proprie responsabilità.
Articolo 6
Le attività della società di gestione devono limitarsi alla gestione di fondi comuni d'investimento e di società di investimento.
Articolo 7
1. La custodia del patrimonio del fondo comune d'investimento deve essere affidata a un depositario.
2. La responsabilità del depositario di cui all'articolo 9 non è intaccata dall'avere affidato a un terzo la totalità o una parte del partimonio che ha in custodia.
3. Il depositario deve inoltre :
a)accertare che la vendita, l'emissione, il riacquisto, il rimborso o l'annullamento delle quote effettuati per conto del fondo o dalla società di gestione avvengano conformemente alla legge o al regolamento del fondo ;
b)accertare che il valore delle quote sia calcolato conformemente alla legge o al regolamento del fondo ;
c)eseguire le istruzioni della società di gestione, salvo che siano contrarie alla legge o al regolamento del fondo ;
d)accertare che nelle operazioni relative al patrimonio del fondo il controvalore gli sia rimesso nei termini d'uso ;
e)accertare che i redditi del fondo ricevano la destina- zione conforme alla legge o al regolamento del fondo.
Articolo 8
1. Il depositario deve avere la propria sede statutaria nello stato membro in cui la società di gestione ha la sua sede statutaria oppure esservi stabilito se la sua sede statutaria si trova in un altro stato membro.
2. Il depositario dev'essere un istituto soggetto a controllo pubblico. Esso deve presentare garanzie finanziarie e professionali sufficienti per poter assolvere efficacemente le incombenze che gli derivano dalla sua funzione di depositario e per far fronte agli impegni che risultano dall'esercizio di tale funzione.
3. Gli stati membri stabiliscono le categorie di istituti di cui al paragrafo 2 fra le quali possono essere scelti i depositari.
Articolo 9
Il depositario è responsabile, secondo il diritto nazionale dello stato in cui è situata la sede statutaria della società di gestione, nei confronti della società di gestione e dei partecipanti, di ogni pregiudizio da essi subito in conseguenza del colposo inadempimento o errato adempimento dei suoi obblighi. Nei confronti dei partecipanti la responsabilità può essere diretta o indiretta attraverso la società di gestione, a seconda della natura giuridica dei rapporti esistenti fra il depositario, la società di gestione e i partecipanti.
Articolo 10
1. Le funzioni di società di gestione e di depositario non possono essere esercitate dalla stessa società.
2. Nell'esercizio delle rispettive funzioni la società di gestione ed il depositario devono agire in modo indipendente ed esclusivamente nell'interesse dei partecipanti.
Articolo 11
La legge o il regolamento del fondo definiscono le condizioni di sostituzione della società di gestione e del depositario e prevedono le norme per garantire la tutela dei partecipanti al momento di tale sostituzione.
SEZIONE IV Obblighi relativi alla struttura delle società di investimento e al loro depositario
Articolo 12
Gli stati membri stabiliscono la forma giuridica della società di investimento. Questa deve avere un capitale versato sufficiente a consentirle di esercitare effettivamente la sua attività e di far fronte alle sue responsabilità.
Articolo 13
La società di investimento non può svolgere attività diverse da quelle previste all'articolo 1, paragrafo 2.
Articolo 14
1. La custodia del patrimonio di una società d'investi- mento deve essere affidata a un depositario.
2. La responsabilità del depositario di cui all'articolo 16 non è intaccata dall'avere affidato a un terzo la totalità o una parte dei valori che ha in custodia.
3. Il depositario deve inoltre :
a)accertare che la vendita, l'emissione, il riacquisto, il rimborso e l'annullamento delle quote effettuati dalla società di investimento o per conto di questa avvengano conformemente alla legge o ai documenti costitutivi della società ;
b)accertare che nelle operazioni relative al patrimonio della società il controvalore gli sia rimesso nei termini d'uso ;
c)accertare che i redditi della società ricevano la destinazione conforme alla legge e ai documenti costitutivi.
4. Gli stati membri possono stabilire che le società di investimento situate sul loro territorio che commercializzano le loro quote esclusivamente attraverso una o più borse valori alla cui quotazione ufficiale tali quote sono ammesse non abbiano l'obbligo di avere un depositario ai sensi della presente direttiva.
Gli articoli 34, 37 e 38 non si applicano a tali società. Tuttavia, le norme per la valutazione del patrimonio di dette società devono essere indicate nella legge e/o nei documenti costitutivi.
5. Gli stati membri possono stabilire che le società d'investimento situate sul loro territorio, che commercializzano ameno l'80 % delle loro quote attraverso una o più borse valori indicate nei documenti costitutivi, non abbiano l'obbligo di avere un deposi tario ai sensi della presente direttiva, purché tali quote siano ammesse alla quotazione ufficiale delle borse valori degli stati membri sul cui territorio le quote sono commercializzate e purché le operazioni fuori borsa siano effettuate dalla società soltanto al corso di borsa. Nei documenti costitutivi della società deve essere indicata la borsa del paese di commercializzazione la cui quotazione determina il prezzo delle operazioni fuori borsa effettuate in questo paese da detta società.
Lo stato membro si avvale della facoltà di cui al comma precedente solo se ritiene che i partecipanti beneficino di una tutela equivalente a quella di cui beneficiano i partecipanti degli o.i.c.v.m. che hanno un depositario ai sensi della presente direttiva.
In particolare queste società e quelle di cui al paragrafo 4 devono :
a)in mancanza di una disposizione nella legge, indicare nei documenti costitutivi i metodi di calcolo del valore netto d'inventario delle quote ;
b)intervernire sul mercato per evitare che il valore delle loro quote in borsa si discosti dal valore netto d'inventario più del 5 % ;
c)stabilire il valore netto d'inventario delle quote, comunicarlo alle autorità competenti almeno due volte alla settimana e pubblicarlo due volte al mese.
Un revisore dei conti indipendente deve accertare almeno due volte al mese che il valore delle quote sia calcolato in conformità della legge e dei documenti costitutivi della società. In questa occasione il revisore deve verificare che le attività della società siano investite secondo le norme previste dalla legge e dai documenti costitutivi.
Gli stati membri comunicano alla Commissione le generalità delle società che beneficiano delle deroghe previste nei paragrafi 4 e 5.
La Commissione riferisce al comitato di contatto, entro cinque anni dalla data di messa in applicazione della presente direttiva, in merito all'applicazione dei paragrafi 4 e 5. Sentito il parere del comitato di contatto, la Commissione propone, ove necessario, adeguate misure.
Articolo 15
1. Il depositario deve avere la propria sede statutaria nello stato membro in cui la società di investimento ha la sua sede statutaria oppure esservi stabilito se la sua sede statutaria si trova in un altro stato membro.
2. Il depositario dev'essere un istituto soggetto a controllo pubblico. Esso deve presentare garanzie finanziarie e professionali sufficienti per poter assolvere efficacemente le incombenze che gli derivano dalla sua funzione di depositario e per far fronte agli impegni che risultano dall'essercizio di tale funzione.
3. Gli stati membri stabiliscono le categorie di istituti di cui al paragrafo 2 fra i quali possono essere scelti i depositari.
Articolo 16
Il depositario è responsabile, secondo il diritto nazionale dello stato in cui è situata la sede statutaria della società d'investimento, nei confronti della società di investimento stessa e dei partecipanti, di ogni danno da essi subito in conseguenza del colposo inadempimento o errato adempimento dei suoi obblighi.
Articolo 17
Le funzioni di società di investimento e di depositario non possono essere esercitate dalla stessa società.
2. Nell'esercizio delle sue funzioni, il depositario deve agire esclusivamente nell'interesse dei partecipanti.
Articolo 18
La legge o i documenti costitutivi delle società di investimento definiscono le condizioni di sostituzione del depositario e prevedono le norme per garantire la tutela dei partecipanti al momento di tale sostituzione.
SEZIONE V Obblighi relativi alla politica d'investimento degli o.i.c.v.m.
Articolo 19
1. Gli investimenti di un fondo comune di investimento o di una società di investimento devono essere effettuati esclusivamente in :
a)valori mobiliari ammessi alla quotazione ufficiale di una borsa valori di uno stato membro :
b)valori mobiliari negoziali su un altro mercato di uno stato membro, regolamento, regolarmente funzionante, riconosciuto e aperto al pubblico :
c)valori mobiliari ammessi alla quotazione ufficiale di una borsa valori di uno stato terzo o negoziati su un altro mercato di uno stato terzo, regolamentato, regolarmente funzionante, riconosciuto e aperto al pubblico, purché la scelta di questa borsa valori o di questo mercato sia stata approvata dalle autorità competenti o sia prevista dalla legge e/o dal regolamento del fondo o dei documenti costitutivi della società d'investimento ;
d)valori mobiliari emessi recentemente a condizione che :
-le modalità di emissione prevedano l'impegno di presentare la domanda di ammissione alla quotazione ufficiale di una borsa valori o a un altro mercato regolamentato, regolarmente funzionante, rico-nosciuto e aperto al pubblico, e purché la scelta di questa borsa valori o di questo mercato sia stata approvata dalle autorità competenti o sia prevista dalla legge e/o dal regolamento del fondo o dei documenti costitutivi della società di investimento ;
-l'ammissione sia ottenuta al più tardi entro la fine del periodo di un anno dall'emissione.
2. Tuttavia :
a)un o.i.c.v.m. può investire sino ad un massimo del 10 % del proprio patrimonio in valori mobiliari diversi da quelli previsti dal paragrafo 1 ;
b)gli stati membri possono prevedere che gli o.i.c.v.m. possano investire sino ad un massimo del 10 % del loro patrimonio in titoli di credito che, ai fini dell'applicazione della presente direttiva, siano assimilabili nelle loro caratteristiche ai valori mobiliari, in particolare che siano trasferibili, liquidi e valutabili con esattezza in qualsiasi momento o almeno secondo la periodicità di cui all'articolo 34 ;
c)una società di investimento può acquistare i beni mobili e immobili indispensabili all'esercizio diretto della sua attività ;
d)un o.i.c.v.m. non può acquistare metalli preziosi né i loro certificati rappresentativi.
3. Gli investimenti di cui al paragrafo 2, lettere a) e b) non possono superare in ogni caso complessivamente il 10 % del patrimonio dell'o.i.c.v.m.
4. Un fondo comune di investimento e una società di investimento possono detenere, a titolo accessorio, liquidità.
Articolo 20
1. Gli stati membri comunicano alla Commissione :
a)non più tardi della data di messa in applicazione della presente direttiva, l'elenco dei titoli di credito che essi hanno intenzione di assimilare a valori mobiliari, conformemente all'articolo 19, paragrafo 2, lettera b), precisando le caratteristiche dei titoli assimilati e le motivazioni di tale assimilazione ;
b)le modifiche che essi intendono apportare all'elenco dei titoli di cui alla lettera a) o le nuove assimilazioni da essi previste, nonché le motivazioni di tali modifiche o nuove assimilazioni.
2. La Commissione comunica immediatamente agli altri stati membri queste informazioni, con i commenti che riterrà opportuni. Questa comunicazione può essere oggetto di uno scambio di vedute in seno al comitato di contatto secondo la procedura prevista all'articolo 53, paragrafo 4.
Articolo 21
1. Gli stati membri possono autorizzare gli o.i.c.v.m. alle condizioni e limiti che essi stabiliscono, a ricorrere a tecniche e strumenti che abbiano per oggetto i valori mobiliari purché tali tecniche e strumenti vengano impiegati in vista della buona gestione del portafoglio.
2. Gli stati membri possono inoltre autorizzare gli o.i.e.v.m. a ricorrere a tecniche e strumenti destinati alla copertura dei rischi di cambio nell'ambito della gestione del loro patrimonio.
Articolo 22
Un o.i.c.v.m. non può investire più del 5 % del suo patrimonio in valori mobiliari di uno stesso emittente.
2. Gli stati membri possono elevare il limite di cui al paragrafo 1 sino ad un massimo del 10 %. Tuttavia il valore totale dei valori mobiliari detenuti dall'o.i.c.v.m. negli emittenti in cui investe più del 5 % del suo patrimonio non può superare il 40 % del valore del patrimonio dell'o.i.c.v.m.
3. Gli stati membri possono elevare il limite di cui al paragrafo 1 sino ad un massimo del 35 % quando i valori mobiliari sono emessi o garantiti da uno stato membro, dai suoi enti locali, da uno stato terzo o da organismi internazionali a carattere pubblico di cui fanno parte uno o più stati membri.
Articolo 23
1. In deroga dell'articolo 22 e senza pregiudizio dell'articolo 68, paragrafo 3 del trattato, gli stati membri possono autorizzare gli o.i.c.v.m. ad investire, secondo il principio della ripartizione dei rischi, sino al 100 % del loro patrimonio in diverse emissioni di valori mobiliari emessi o garantiti da uno stato membro, dai suoi enti locali, da uno stato terzo o da organismi internazionali a carattere pubblico di cui facciano parte uno o più stati membri.
Le autorità competenti accordano tale deroga solo se ritengono che i partecipanti degli o.i.c.v.m. beneficino di una protezione equivalente a quella di cui beneficiano i partecipanti agli o.i.c.v.m. che rispetti i limiti dell'arti- colo 22.
Tali o.i.c.v.m. devono detenere valori di almeno sei emissioni differenti, senza che i valori di una stessa emissione superino il 30 % dell'importo totale del suo patrimonio.
2. Gli o.i.c.v.m. di cui al paragrafo 1 devono menzionare esplicitamente, nel regolamento del fondo o nei documenti costitutivi della società d'investimento, gli stati, gli enti locali o gli organismi internazionali a carattere pubblico che emettono o garantiscono i valori nei quali essi intendono investire più del 35 % del loro patrimonio ; questo regolamento o questi documenti costitutivi devono essere approvati dalle autorità competenti.
3. Inoltre gli o.i.c.v.m. di cui al paragrafo 1 devono includere, nel prospetto o materiale promozionale, una dichiarazione ben visible che richiami l'attenzione su detta autorizzazione e indichi gli stati e/o gli enti locali nonché gli organismi internazionali a carattere pubblico nei cui valori intendono investire o hanno investito più del 35 % del loro patrimonio.
Articolo 24
1. Un o.i.c.v.m. può acquistare quote emesse da altri organismi d'investimento collettivo di tipo aperto solo se questi ultimi sono considerati organismi di investimento collettivo ai sensi dell'articolo 1, paragrafo 2, primo e secondo trattino.
2. Un o.i.c.v.m. non può investire più del 5 % del suo patrimonio in quote di siffatti o.i.c.v.m..
3. L'acquisto di quote di un fondo comune d'investimento gestito dalla stessa società di gestione o da qualsiasi altra società con la quale la società di gestione sia collegata mediante gestione o controllo comuni o con una considerevole partecipazione diretta o indiretta, è ammesso soltanto nel caso di un fondo che, conformemente al proprio regolamento, si sia specializzato nell'investimento in uno specifico settore geografico o economico e solo condizione che l'acquisto sia autorizzato dalle autorità competenti. Questa autorizzazione è concessa soltanto nel caso in cui il fondo abbia annunciato la sua intenzione di fare uso di tale facoltà e questa sia menzionata esplicitamente nel regolamento del fondo.
La società di gestione non può, per le operazioni effettuate sulle quote del fondo, imputare spese o diritti quando elementi del patrimonio di un fondo comune siano investiti in quote di un altro fondo comune di investimento parimenti gestito dalla stessa società di gestione o da qualsiasi altra società con la quale la società di gestione sia collegata mediante gestione o controllo comuni o con una considerevole partecipazione diretta o indiretta.
4. Il paragrafo 3 si applica anche in caso di acquisto, da parte di una società di investimento, di quote di un'altra società di investimento cui essa è collegata ai sensi del paragrafo 3.
Esso si applica del pari in caso di acquisto, da parte di una società d'investimento, di quote di un fondo comune d'investimento cui essa è collegata, nonché in caso d'acquisto, da parte di un fondo comune, di quote di una società d'investimento cui esso è collegato.
Articolo 25
1. Una società di investimento o una società di gestione, per l'insieme dei fondi comuni di investimento che essa gestisce e che rientrano nel campo d'applicazione della presente direttiva, non può acquistare azioni che diano diritto di voto e che le consentano di esercitare un'influenza notevole sulla gestione di un emittente.
Fino ad un successivo coordinamento, gli stati membri devono tener conto delle norme esistenti nelle legislazioni degli altri stati membri che definiscono il principio di cui al primo comma.
2. Inoltre, una società d'investimento o un fondo comune non può acquistare più del :
-10 % di azioni senza diritto di voto di uno stesso emittente,
-10 % di obbligazioni di uno stesso emittente,
-10 % di quote di uno stesso organismo di investimento collettivo ai sensi dell'articolo 1, paragrafo 2, primo e secondo trattino.
I limiti di cui al secondo e terzo trattino possono non essere rispettati all'atto dell'acquisto se a quel momento non è possibile calcolare l'importo lordo delle obbligazioni o l'importo netto dei titoli emessi.
3. Gli stati membri possono rinunciare ad applicare le disposizioni dei paragrafi 1 e 2 per quanto riguarda ;
a)i valori mobiliari emessi o garantiti da uno stato membro o dai suoi enti locali ;
b)i valori mobiliari emessi o garantiti da uno stato terzo ;
c)i valori mobiliari emessi da organismi internazionali a carattere pubblico di cui fanno parte uno o più stati membri ;
d)le azioni detenute da un o.i.c.v.m. nel capitale di una società di uno stato terzo che investe il suo patrimonio essenzialmente in titoli di emittenti appartenenti a questo stato qualora, in virtù della legislazione di quest'ultimo, una tale partecipazione rappresenti per l'o.i.c.v.m. l'unica possibilità di investire in titoli di emittenti di questo stato. Questa deroga è tuttavia applicabile soltanto se la società dello stato terzo rispetta nella sua politica di investimento i limiti stabiliti dagli articoli 22 e 24 e dall'articolo 25, paragrafi 1 e 2. Qualora vengano superati i limiti di cui agli articoli 22 e 24, l'articolo 26 si applica mutatis mutandis ;
e)le azioni detenute da una società di investimento nel capitale delle società affiliate che esercitano esclusivamente per conto di quest'ultima talune attività di gestione, di consulenza o di commercializzazione.
Articolo 26
1. I limiti di cui alla presente sezione non devono essere rispettati dall'o.i.c.v.m. in caso di esercizio di diritti di sottoscrizione attribuiti a valori mobiliari facenti parte del suo patrimonio.
Gli stati membri, pur provvedendo a far rispettare il principio della ripartizione dei rischi, possono permettere agli o.i.c.v.m. appena costituiti deroghe agli articoli 22 e 23 durante un periodo di sei mesi a decorrere dalla data della loro autorizzazione.
2. Se un superamento dei limiti di cui al paragrafo 1 ha luogo indipendentemente dalla volontà dell'o.i.c.v.m. o in seguito all'esercizio dei diritti di sottoscrizione, quest'ultimo, nelle sue operazioni di vendita, deve prefiggersi come obiettivo prioritario la regolarizzazione di tale situazione tenendo conto dell'interesse dei partecipanti.
SEZIONE VI Obblighi relativi all'informazione dei partecipanti A.Pubblicazione del prospetto e delle relazioni periodiche
Articolo 27
1. La società di gestione, per ognuno dei fondi che essa gestisce, e la società di investimento devono pubblicare :
-un prospetto,
-una relazione annuale per ogni esercizio e -una relazione semestrale relativa ai primi sei mesi dell'esercizio.
2. Le relazioni annuali e semestrali devono essere pubblicate entro i seguenti termini, a partire dalla fine del periodo al quale dette relazioni si riferiscono :
-quattro mesi per la relazione annuale,
-due mesi per la relazione semestrale.
Articolo 28
1. Il prospetto deve contenere le informazioni necessarie perché gli investitori di capitali possano formulare un giudizio fondato sull'investimento che è loro proposto. Esso comporta almeno le informazioni previste nello schema A allegato alla presente direttiva, sempre che queste non siano contenute nei documenti allegati al prospetto conformemente all'articolo 29, paragrafo 1.
2. La relazione annuale deve contenere un bilancio o uno stato patrimoniale, un conto dettagliato dei redditi e delle spese dell'esercizio, una relazione sulle attività svolte nell'esercizio precedente e le altre informazioni previste dallo schema B allegato alla presente direttiva, nonché ogni dato significativo che permetta agli investitori di valutare con cognizione di causa l'evoluzione dell'attività e i risultati dell'o.i.c.v.m.
3. La relazione semestrale deve contenere almeno le informazioni previste dai capitoli da I a IV dello schema B allegato alla presente direttiva ; quando un o.i.c.v.m. ha versato o intende versare acconti sui dividendi, le cifre devono indicare i risultati previa detrazione delle imposte per il semestre considerato e gli acconti sui dividendi versati o previsti.
Articolo 29
1. Il regolamento del fondo o i documenti costitutivi della società d'investimento formano parte integrante del prospetto al quale devono essere allegati.
2. I documenti di cui al paragrafo 1 possono tuttavia non essere allegati al prospetto, purché i titolari di quote siano informati della possibilità di ottenere, a richiesta, l'invio di tali documenti o l'indicazione del luogo in cui potranno consultarli in ciascuno degli stati membri in cui sono offerte le quote.
Articolo 30
Gli elementi essenziali del prospetto devono essere tenuti aggiornati.
Articolo 31
I dati contabili contenuti nelle relazioni annuali devono essere controllati da una o più persone abilitate, per legge, alla revisione dei conti conformemente all'ottava direttiva 84/253/CEE del Consiglio, del 10 aprile 1984, basata sull'articolo 54, paragrafo 3, lettera g), del trattato, relativa all'abilitazione delle persone incaricate del controllo di legge dei documenti contabili(1). L'attestazione rilasciata da queste persone e le eventuali riserve sono riprodotte integralmente in ciascuna relazione annuale.
Articolo 32
L'o.i.c.v.m. deve trasmettere il prospetto e le relative modifiche, nonché le relazioni annuali e semestrali, alle autorità competenti.
Articolo 33
1. Il prospetto, l'ultima relazione annuale e la relazione semestrale successiva, se è pubblicata, devono essere rilasciati gratuitamente al sottoscrittore prima della conclusione del contratto.
2. Le relazioni annuali e semestrali devono inoltre essere tenute a disposizione del pubblico nei luoghi indicati dal prospetto.
3. Le relazioni annuali e semestrali devono essere trasmesse gratuitamente ai partecipanti che ne fanno richiesta.
B.Pubblicazione di altre informazioni
Articolo 34
L'o.i.c.v.m. deve rendere pubblico, con modalità adeguate, il prezzo di emissione o di vendita, di riacquisto, o di rimborso delle proprie quote ogniqualvolta esso emetta, venda, riacquisti o rimborsi le quote e almeno due volte al mese. Tuttavia, le autorità competenti possono permettere ad un o.i.c.v.m. di ridurre il ritmo ad una volta al mese, a condizione che tale deroga non pregiudichi gli interessi dei partecipanti.
Articolo 35
Ogni pubblicità che contenga un invito all'acquisto di quote di un o.i.c.v.m. deve indicare l'esistenza di un prospetto e i luoghi in cui il pubblico lo può ottenere.
SEZIONE VII Obblighi generali dell'o.i.c.v.m.
Articolo 36
1. Non possono contrarre prestiti :
-né la societa di investimento -né la società di gestione o il depositario, per conto dei fondi comuni di investimento.
Un o.i.c.v.m. può tuttavia acquistare divise estere mediante un prestito « back-to-back ».
2. In deroga al paragrafo 1, gli stati membri possono autorizzare gli o.i.c.v.m. a contrarre prestiti :
a)fino ad un massimo del 10 % -del patrimonio, nel caso di società d'investimento,
-del valore del fondo, nel caso di un fondo comune d'investimento,
sempreché si tratti di prestiti temporanei ;
b)fino ad un massimo del 10 % del patrimonio, nel caso di società d'investimento, purché si tratti di prestiti per l'acquisto di beni immobili indispensabili alla prosecuzione diretta delle loro attività. In tal caso, questi prestiti nonché quelli di cui alla lettera a) non possono superare, insieme, il 15 % del patrimonio.
Articolo 37
1. Un o.i.c.v.m. deve riacquistare o rimborsare le sue quote a richiesta del partecipante.
2. In deroga al paragrafo 1 :
a)un o.i.c.v.m. può sospendere provvisoriamente, nei casi e secondo le modalità previsti dalla legge, dal regolamento del fondo o dai documenti costitutivi della società d'investimento, il riacquisto o il rimborso delle proprie quote. La sospensione può essere prevista soltanto in casi eccezionali, quando le circostanze lo richiedono e quando la sospensione è giustificata, tenuto conto degli interessi dei partecipanti ;
b)gli stati membri possono consentire alle autorità competenti di esigere la sospensione del riacquisto o del rimborso delle quote, nell'interesse dei partecipanti o nell'interesse pubblico.
3. Nei casi in cui al paragrafo 2, lettera a), l'o.i.c.v.m. deve immediatamente informare della propria decisione le autorità competenti nonché, qualora commercializzi le sue quote in altri stati membri, le autorità di questi ultimi.
Articolo 38
Le norme di valutazione del patrimonio, nonché i metodi di calcolo del prezzo di emissione o di vendita e del prezzo di riacquisto o di rimborso delle quote di un o.i.c.v.m. devono essere indicati nella legge, nel regolamento del fondo o nei documenti costitutivi della società d'investimento.
Articolo 39
La distribuzione o il reinvestimento dei redditi del fondo o della società d'investimento sono effettuati conformemente alla legge e al regolamento del fondo o ai documenti costitutivi della società d'investimento.
Articolo 40
Le quote di un o.i.c.v.m. possono essere emesse solo con versamento nel patrimonio dell'o.i.c.v.m., nei termini d'uso, di un importo equivalente al prezzo di emissione netto. Tale disposizione non osta alla distribuzione di quote gratuite.
Articolo 41
1. Fatta salva l'applicazione degli articoli 19 e 21, non possono concedere crediti o avallarli per conto terzi :
-né la società d'investimento,
-né la società di gestione o il depositario, per conto di fondi comuni d'investimento.
2. Il paragrafo 1 non osta all'acquisto, da parte degli organismi in questione, di valori mobiliari non interamente liberati.
Articolo 42
Non possono effettuare vendite allo scoperto sui valori mobiliari :
-né la società d'investimento,
-né la società de gestione o il depositario, per conto dei fondi comuni d'investimento.
Articolo 43
La legge o il regolamento del fondo deve indicare le remunerazioni e le spese che la società di gestione è autorizzata a prelevare sul fondo, nonché il modo di calcolare tali remunerazioni.
La legge o i documenti costitutivi della società d'investimento devono indicare la natura delle spese a carico della società.
SEZIONE VIII Disposizioni speciali applicabili agli o.i.c.v.m. che commercializzano le loro quote negli stati membri diversi da quelli in cui sono situati
Articolo 44
1. Un o.i.c.v.m. che commercializzi le sue quote in un altro stato membro deve osservare le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative vigenti in tale stato,
che non rientrano nel settore disciplinato dalla presente direttiva.
2. Un o.i.c.v.m. può fare pubblicità nello stato di commercializzazione. Esso deve rispettare le disposizoni di questo stato che disciplinano la pubblicità.
3. Le disposizioni di cui ai paragrafi 1 e 2 devono essere applicate in modo non discriminatorio.
Articolo 45
Nell'ipotesi di cui all'articolo 44, l'o.i.c.v.m. deve prendere, tra l'altro, le misure necessarie, nel rispetto delle disposizioni legislative, regolamentari e amministrative vigenti nello stato membro di commercializzazione, affinché i pagamenti ai partecipanti, il riacquisto o il rimborso delle quote e la diffusione delle informazioni che l'o.i.c.v.m. deve fornire siano assicurati nello stato dei partecipanti.
Articolo 46
Un o.i.c.v.m. che si proponga di commercializzare le sue quote in uno stato membro diverso da quello in cui è situato deve preventivamente informare di tale intenzione le autorità competenti, nonché le autorità dell'altro stato membro. Deve inoltre trasmettere contemporaneamente a queste ultime :
-un attestato delle autorità competenti in cui si certifichi che l'o.i.c.v.m. soddisfa le condizioni della presente direttiva ;
-il suo regolamento del fondo o i suoi documenti costitutivi ;
-il prospetto ;
-se del caso, l'ultima relazione annuale e la relazione semestrale successiva ;
-informazioni sulle modalità di commercializzazione delle sue quote in quest'altro stato membro.
L'o.i.c.v.m. può iniziare la commercializzazione delle sue quote nell'altro stato membro in questione dopo due mesi a decorrere da tale comunicazione, a meno che le autorità dello stato membro in questione constatino con decisione motivata adottata anteriormente alla scadenza del termine di due mesi che le modalità previste per la commercializzazione di quote non sono conformi alle disposizioni di cui all'articolo 44, paragrafo 1, e all'articolo 45.
Articolo 47
Un o.i.c.v.m. che commercializzi le sue quote in uno stato membro diverso da quello in cui è situato deve diffondere in questo altro stato membro, in almeno una delle lingue nazionali di tale stato, i documenti e le informazioni che devono essere pubblicati nello stato membro in cui l'o.i.c.v.m. è situato, secondo le medesime modalità previste in questo stato membro.
Articolo 48
Per l'esercizio delle loro attività gli o.i.c.v.m. soggetti alla presente direttiva possono utilizzare nel territorio della Comunità la stessa denominazione generica (come « società d'investimento », « fondo comune di investimento ») utilizzata nello stato membro in cui sono situati. Nel caso che vi fosse rischio di confusione, gli stati membri di commercializzazione possono esigere, a fini di chiarezza, l'aggiunta di un termine esplicativo alla denominazione.
SEZIONE IX Disposizioni concernenti le autorità incaricate dell'autorizzazione e del controllo
Articolo 49
1. Gli stati membri designano le autorità incaricate di esercitare le attribuzioni previste dalla presente direttiva. Essi ne informano la Commissione, precisando l'eventuale ripartizione delle competenze.
2. Le autorità di cui al paragrafo 1 devono essere autorità pubbliche o un organo da esse designate.
3. Le autorità dello stato in cui è situato un o.i.c.v.m. sono competenti per esercitare il controllo dell'o.i.c.v.m. Tuttavia, le autorità dello stato in cui un o.i.c.v.m. commercializza le sue quote in applicazione dell'articolo 44 sono competenti per esercitare il controllo dell'osservanza della sezione VIII.
4. Alle autorità si devono attribuire tutte le competenze e tutti i poteri di controllo necessari per assolvere la loro funzione.
Articolo 50
1. Le autorità di cui all'articolo 49 degli stati membri collaborano strettamente al fine di assolvere la loro funzione e soltanto a tal fine devono comunicarsi tutte le informazioni richieste.
2. Gli stati membri prescrivono per tutte le persone che esercitano o hanno esercitato un'attività presso le autorità di cui all'articolo 49 l'obbligo del segreto d'ufficio. In virtù di questo obbligo, nessuna informazione riservata ricevuta da queste persone in ragione dell'ufficio può essere divulgata a qualsiasi persona o autorità se non in forza di disposizioni legislative.
3. Il paragrafo 2 non impedisce tuttavia alle autorità di cui all'articolo 49 di vari stati membri di scambiarsi le informazioni previste dalla presente direttiva. Tali informazioni sono coperte dal segreto cui sono tenute le persone che esercitano o hanno esercitato un'attività presso l'au- torità che le riceve.
4. Salvo i casi di competenza penale, l'autorità di cui all'articolo 49 che riceve le informazioni può servirsene soltanto per l'esercizio delle proprie funzioni, nonché in occasione di ricorsi amministrativi o azioni giurisdizionali riguardanti tale esercizio.
Articolo 51
1. Le autorità di cui all'articolo 49 devono motivare qualsiasi decisione di rifiuto di autorizzazione e qualsiasi decisione negativa presa in applicazione delle misure generali adottate in esecuzione della presente direttiva e comunicarla al richiedente.
2. Gli stati membri stabiliscono che, contro le decisioni prese nei riguardi di un o.i.c.v.m. in applicazione delle disposizioni legislative, regolamentari ed amministrative adottate conformemente alla presente direttiva, sia possibile presentare ricorso giurisdizionale ; ciò vale anche nel caso che non si decida, entro sei mesi dalla sua presentazione, su una domanda presentata dall'o.i.c.v.m. contenente tutti gli elementi richiesti dalle disposizioni vigenti.
Articolo 52
1. Solo le autorità dello stato membro in cui l'o.i.c.v.m. è situato sono autorizzate a prendere misure nei confronti di tale o.i.c.v.m. in caso di violazione delle disposizioni legislative, regolamentari e amministrative, nonché delle norme previste dal regolamento del fondo o dai documenti costitutivi della società di investimento.
2. Tuttavia le autorità dello stato membro in cui ha luogo la commercializzazione delle quote dell'o.i.c.v.m. possono prendere misure nei confronti di tale o.i.c.v.m. in caso di violazione delle disposizioni della sezione VIII.
3. Qualsiasi decisione concernente la revoca dell'autorizzazione nonché qualsiasi altra misura grave presa nei confronti dell'o.i.c.v.m. o qualsiasi sospensione del riacquisto o del rimborso che gli sia imposta devono essere comunicate senza indugio dalle autorità dello stato membro in cui l'o.i.c.v.m. è situato alle autorità degli altri stati membri in cui le quote di questo organismo sono commercializzate.
SEZIONE X Comitato di contatto
Articolo 53
1. È istituito presso la Commissione un comitato di contatto, qui di seguito denominato « comitato » con il compito :
a)di agevolare, fatti salvi gli articoli 169 e 170 del trattato, un'applicazione armonizzata della presente direttiva mediante una regolare concertazione sui problemi pratici della sua applicazione per i quali si ravvisi l'utilità di scambi di opinione ;
b)di agevolare una concertazione tra gli stati membri in ordine alle disposizioni più rigorose o aggiuntive che essi possono adottare conformemente all'articolo 1, paragrafo 7, oppure a quelle che essi hanno facoltà di applicare conformemente agli articoli 44 e 45 ;
c) di consigliare, se necessario, la Commissione sui complementi o emendamenti da apportare alla presente direttiva.
2. Il comitato non ha il compito di valutare la fondatezza delle decisioni prese in casi singoli dalle autorità di cui all'articolo 49.
3. Il comitato è composto da persone designate dagli stati membri e da rappresentanti della Commissione. Esso è presieduto da un rappresentante della Commissione. La segreteria è tenuta dai servizi della Commissione.
4. Il comitato è convocato dal presidente di sua iniziativa o su richiesta della delegazione di uno stato membro. Esso fissa il suo regolamento interno.
SEZIONE XI Disposizioni transitorie, derogatorie e finali
Articolo 54
Per uso esclusivo degli o.i.c.v.m. danesi, i « pantebreve » emessi in Danimarca sono assimilati ai valori mobiliari di cui all'articolo 19, paragrafo 1, lettera b).
Articolo 55
In deroga all'articolo 7, paragrafo 1 e all'articolo 14, paragrafo 1, le autorità competenti possono autorizzare gli o.i.c.v.m., che alla data dell'adozione della presente direttiva disponevano di più depositari in conformità della loro legislazione nazionale, a conservare tale pluralità di depositari se esse hanno la garanzia che le funzioni da esercitare in virtù dell'articolo 7, paragrafo 3 e dell'articolo 14, paragrafo 3 siano state effettivamente esercitate.
Articolo 56
1. In deroga all'articolo 6, gli stati membri possono autorizzare le società di gestione a emettere certificati al portatore rappresentativi di titoli nominativi di altre società.
2. Gli stati membri possono autorizzare le società di gestione che alla data dell'adozione della presente direttiva esercitano anche attività diverse da quelle di cui all'arti- colo 6 a continuare tali altre attività per un periodo di cinque anni a decorrere da questa data.
Articolo 57
1. Gli stati membri mettono in vigore entro e non oltre il 1° ottobre 1989 le misure necessarie per conformarsi alla presente direttiva. Essi ne informano immediatamente la Commissione.
2. Gli stati membri possono concedere agli o.i.c.v.m. esistenti alla data di messa in applicazione della presente direttiva un periodo massimo di dodici mesi, a decorrere da questa data, per conformarsi alle nuove disposizioni nazionali.
3. La Repubblica ellenica e la Repubblica portoghese sono autorizzate a rinviare fino al 1° aprile 1992 al più tardi la messa in applicazione della presente direttiva.
Un anno prima di quest'ultima data la Commissione farà una relazione al Consiglio sull'applicazione della presente direttiva e sulle difficoltà che la Repubblica ellenica e la Repubblica portoghese potrebbero eventualmente incon- trare per rispettare la data di cui al primo comma.
Se necessario, essa proporrà al Consiglio di prorogare questa data per un periodo non superiore a quattro anni.
Articolo 58
Gli stati membri provvedono a comunicare alla Commissione le disposizioni essenziali legislative, regolamentari o amministrative che essi adottano nel settore disciplinato dalla presente direttiva.
Articolo 59
Gli stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Per il ConsiglioIl PresidenteR. KRIEPS
(1)GU n. C 171 del 26. 7. 1976, pag. 1.
(2)GU n. C 57 del 7. 3. 1977, pag. 31.
(3)GU n. C 75 del 26. 3. 1977, pag. 10.
(1)GU n. L 126 del 12. 5. 1984, pag. 20.
ALLEGATO
SPAZIO PER TABELLA
SCHEMA B Informazioni da inserire nelle relazioni periodiche I.Stato patrimoniale -valori mobiliari -altri valori del tipo indicato all'articolo 19, paragrafo 2, lettera b) -saldo bancario -altre attività -totale -passivo -valore netto d'inventario II.Numero delle quote in circolazione III.Valore netto d'inventario per quota IV.Portafoglio - titoli, distinguendo tra :
a)i valori mobiliari ammessi alla quotazione ufficiale di una borsa valori ;
b)i valori mobiliari negoziati su un altro mercato ufficiale ;
c)i valori mobiliari di recente emissione, di cui all'articolo 19, paragrafo 1, lettera d) ;
d)gli altri valori mobiliari di cui all'articolo 19, paragrafo 2, lettera a) ;
c)i titoli di credito di cui all'articolo 19, paragrafo 2, lettera b),
e ripartiti secondo i criteri più appropriati, tenendo conto della politica di investimento dell'o.i.c.v.m. (per esempio, criteri economici, geografici, per valuta, ecc.) in percentuale rispetto all'attivo netto, indicando inoltre per ciascuno di questi valori la sua quota riferita all'attivo totale dell'o.i.c.v.m.
Indicazione del movimenti della composizione del portafoglio-titoli durante il periodo di riferimento.
V.Indicazione dei movimenti dell'attivo dell'o.i.c.v.m. durante il periodo di riferimento mediante i seguenti dati :
-redditi da investimento -altri redditi -costi di gestione -costi di deposito -altri oneri, tasse e imposte -reddito netto -redditi distribuiti e reinvestiti -aumento o diminuzione del conto capitale -plusvalenze o minusvalenze degli investimenti ;
-qualsiasi altra modifica che incida sull'attivo e sugli impegni dell'o.i.c.v.m.
IV.Tabella comparativa relativa ai tre ultimi esercizi in cui in particolare viene indicato per ciascun esercizio, alla fine del medesimo :
-il valore netto di inventario globale,
-il valore netto d'inventario per quota.
VII.Indicazione, per categoria di operazioni ai sensi dell'articolo 21, realizzate dall'o.i.c.v.m. nel periodo di riferimento, dell'importo degli impegni che ne derivano.