Nařízení Rady (ES) č. 1030/2002
ze dne 13. června 2002,
kterým se stanoví jednotný vzor povolení k pobytu pro státní příslušníky třetích zemí
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 63 bod 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Cílem Amsterodamské smlouvy je postupné vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Tato smlouva přiznává Komisi podíl na právu podávat návrhy na přijetí opatření při dosahování harmonizované přistěhovalecké politiky.
(2) V odst. 38 písm. c) bodu ii) akčního plánu Rady a Komise o nejlepších způsobech provádění ustanovení Amsterodamské smlouvy o vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva [3] je stanoven požadavek na vypracování pravidel pro postup při udělování dlouhodobých víz a vydávání povolení k pobytu členskými státy.
(3) Evropská rada na svém zasedání v Tampere ve dnech 15. a 16. října 1999 zdůraznila potřebu této harmonizované přistěhovalecké politiky, zejména s ohledem na ustanovení Smlouvy, která se týkají vstupu a pobytu státních příslušníků třetích zemí.
(4) Společná akce Rady 97/11/SVV [4] o jednotném vzoru povolení k pobytu potvrzuje požadavek na harmonizaci vzoru povolení k pobytu, která vydávají členské státy státním příslušníkům třetích zemí. Proto je vhodné, aby byla napříště společná akce 97/11/SVV nahrazena aktem Společenství.
(5) Je nezbytné, aby jednotný vzor povolení k pobytu obsahoval všechny nezbytné informace a splňoval velmi vysoké technické požadavky, zejména pokud jde o ochranu proti padělání a pozměňování. Tím se přispěje k předcházení nedovolenému přistěhovalectví a nedovolenému pobytu a boje proti těmto jevům. Jednotný vzor musí také vyhovovat potřebám všech členských států a nést harmonizované všeobecně rozpoznatelné bezpečnostní prvky, které jsou jasně viditelné pouhým okem.
(6) K lepší ochraně povolení k pobytu proti padělání a pozměňování budou členské státy a Komise v pravidelně a v souladu s technickým rozvojem posuzovat případné změny v bezpečnostních prvcích, které jsou do dokladu o povolení zabudovány, zejména zařazení a užití nových biometrických prvků.
(7) Toto nařízení obsahuje pouze takový výčet technických podmínek, které nejsou tajné. Tyto specifikace musí být doplněny o další technické podmínky, které musí zůstat utajeny proto, aby se zabránilo padělání a pozměňování, a které nemohou zahrnovat osobní údaje nebo odkazy na tyto údaje. Pravomoc stanovit tyto další technické podmínky by měla být svěřena Komisi, které bude nápomocen výbor zřízený článkem 6 nařízení Rady (ES) č. 1683/95 ze dne 29. května 1995, kterým se stanoví jednotný vzor víz [5]. V této souvislosti je nezbytné zajistit, aby nedošlo k žádnému přerušení spojitosti s ohledem na povolení k pobytu vydaná na základě rozhodnutí Rady ze dne 17. prosince 1997 a 8. června 2001.
(8) Je také nezbytné zajistit, že uvedené informace nebudou dostupné více osobám, než je nezbytné, a je proto také důležité, aby každý členský stát určil nejvýše jeden subjekt odpovědný za tisk povolení k pobytu podle jednotného vzoru, přičemž členské státy mohou tento subjekt změnit, bude-li to potřebné. Z bezpečnostních důvodů musí každý členský stát sdělit Komisi a ostatním členským státům název příslušného subjektu.
(9) Členské státy musí po konzultaci s Komisí provést nezbytná opatření, která zajistí zpracování osobních údajů v souladu s úrovní ochrany uvedenou ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů [6].
(10) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [7].
(11) Tímto nařízením není dotčena pravomoc členských států v oblasti uznávání států a územních jednotek a cestovních pasů, dokladů totožnosti a cestovních dokladů vydávaných jejich orgány.
(12) Podle článků 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko přijímání tohoto nařízení neúčastní a není pro to pro ně závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že účelem tohoto toto nařízení je rozvoj schengenského acquis na základě třetí části hlavy IV Smlouvy o založení Evropského společenství, rozhodne se Dánsko podle článku 5 uvedeného protokolu šesti měsíců od přijetí tohoto nařízení Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.
(13) Pro Islandskou republiku a Norské království představuje toto nařízení rozvoj schengenského acquis, který spadá do oblasti uvedené v článku 1 písm. B rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 o některých opatřeních pro uplatňování dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [8].
(14) Podle článku 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství oznámilo Spojené království dopisem ze dne 3. července 2001 své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení.
(15) Podle článku 1 uvedeného protokolu se Irsko přijímání tohoto nařízení neúčastní. V důsledku toho, a aniž je dotčen článek 4 výše uvedeného protokolu, se toto nařízení na Irsko nevztahuje,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Povolení k pobytu, která členské státy vydávají státním příslušníkům třetích zemí, se vypracovávají podle jednotného vzoru a poskytují dostatečný prostor pro údaje uvedené v příloze tohoto nařízení. Jednotný vzor může být použit jako štítek, nebo jako samostatný doklad. Každý členský stát může doplnit do vyhrazeného prostoru jednotného vzoru veškeré důležité údaje o povaze povolení a právním postavení dotyčné osoby, zejména zda je dotyčné osobě povoleno pracovat.
2. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a) "povolením k pobytu" každé oprávnění vydané orgány členského státu, které dovoluje státnímu příslušníkovi třetí země oprávněně pobývat na jeho území, s výjimkou
i) víz,
ii) povolení vydaných na dobu posuzování žádosti o povolení k pobytu nebo o azyl,
iii) povolení pro pobyt, jehož délka nesmí překročit šest měsíců, vydaných členskými státy, v nichž se neuplatňuje článek 21 úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích [9];
b) "státním příslušníkem třetí země" každá osoba, která není občanem Unie ve smyslu čl. 17 odst. 1 Smlouvy.
Článek 2
1. Postupem podle čl. 7 odst. 2 budou stanoveny další technické podmínky pro jednotný vzor povolení k pobytu, které se budou týkat
a) dalších bezpečnostních prvků a požadavků včetně zdokonalených norem proti padělání, napodobování a pozměňování;
b) technických norem a metod pro vyplňování jednotného povolení k pobytu;
c) dalších pravidel pro vyplňování jednotného povolení k pobytu.
2. Barvy jednotného povolení k pobytu se mohou měnit postupem podle čl. 7 odst. 2.
Článek 3
Technické podmínky uvedené v článku 2 jsou tajné a nezveřejňují se. Zpřístupní pouze subjektům určeným členskými státy určily pro tisk a osobám, řádně pověřeným členským státem nebo Komisí.
Každý členský stát určí jeden subjekt, který bude odpovědný za tisk jednotného povolení k pobytu. Název tohoto subjektu sdělí Komisi a ostatním členským státům. K tomuto účelu může být dvěma nebo více členskými státy určen tentýž subjekt. Každý členský stát je oprávněn změnit jím uvedený subjekt. Uvědomí o tom Komisi a ostatní členské státy.
Článek 4
Aniž jsou dotčena pravidla o ochraně údajů, má osoba, jíž je vydáno povolení k pobytu, právo ověřit osobní údaje uvedené v povolení k pobytu a případně požadovat provedení oprav nebo výmazů.
Na povolení k pobytu se neuvádějí žádné strojově čitelné informace, pokud nejsou uvedeny v příloze k tomuto nařízení nebo pokud nejsou uvedeny v odpovídajícím cestovním dokladu.
Článek 5
Toto nařízení se nevztahuje na státní příslušníky třetích zemí, kteří jsou
- rodinnými příslušníky občanů Unie vykonávajícími své právo volného pohybu,
- státními příslušníky členských států Evropského sdružení volného obchodu, které jsou smluvní stranou Dohody o Evropském hospodářském prostoru, a jejich rodinnými příslušníky vykonávajícími své právo volného pohybu v souladu s uvedenou dohodou,
- státními příslušníky třetích zemí, kteří jsou osvobozeni od vízové povinnosti a kteří mají povolení pobývat v členském státě po dobu kratší než tři měsíce.
Článek 6
Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení se přijímají regulativním postupem podle čl. 7 odst. 2.
Článek 7
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 1683/95.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je dva měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 8
Tímto nařízením nejsou dotčeny pravomocí členských států v oblasti o uznávání států a územních jednotek a cestovních pasů, dokladů totožnosti a cestovních dokladů vydávaných jejich orgány.
Článek 9
Členské státy vydají jednotný vzor povolení k pobytu vymezený v článku 1 nejpozději do jednoho roku od přijetí doplňujících bezpečnostních prvků a požadavků uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. a).
Od uvedeného dne nahrazuje toto nařízení v dotyčných členských státech společnou akci 97/11/SVV.
Vkládání fotografie do povolení k pobytu pro státní příslušníky třetích zemí ve formě štítku, stanovené v bodě 14 přílohy, se zavede nejpozději do pěti let po přijetí technických podmínek stanovených pro přijetí tohoto opatření v článku 2.
Avšak platnost oprávnění vydaných podle jiného vzoru povolení k pobytu není zavedením jednotného vzoru povolení k pobytu dotčena, pokud dotyčný členský stát nerozhodne jinak.
Článek 10
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství.
V Lucemburku dne 13. června 2002.
Regolamento (CE) n. 1030/2002 del Consiglio
del 13 giugno 2002
che istituisce un modello uniforme per i permessi di soggiorno rilasciati a cittadini di paesi terzi
IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l'articolo 63, punto 3,
vista la proposta della Commissione(1),
visto il parere del Parlamento europeo(2),
considerando quanto segue:
(1) Il trattato di Amsterdam mira a istituire progressivamente uno spazio di libertà, sicurezza e giustizia e conferisce alla Commissione il diritto di iniziativa in vista dell'adozione di misure volte ad una politica armonizzata in materia di immigrazione.
(2) Il piano d'azione del Consiglio e della Commissione sul modo migliore per attuare le disposizioni del trattato di Amsterdam concernenti uno spazio di libertà, sicurezza e giustizia(3) prevede, alla misura 38, lettera c), punto ii), l'elaborazione di una normativa sulle procedure per il rilascio da parte degli Stati membri di visti e di permessi di soggiorno a lungo termine.
(3) Il Consiglio europeo di Tampere del 15 e 16 ottobre 1999 ha sottolineato la necessità di una politica armonizzata in materia di immigrazione, alla luce in particolare delle disposizioni del trattato relative all'ingresso e al soggiorno di cittadini di paesi terzi.
(4) L'azione comune 97/11/GAI del Consiglio(4) relativa a un modello uniforme per i permessi di soggiorno, conferma la necessità di armonizzare il modello dei permessi di soggiorno rilasciati dagli Stati membri a cittadini di paesi terzi. Di conseguenza, è opportuno che l'azione comune 97/11/GAI sia ormai sostituita da un atto della Comunità.
(5) È indispensabile che il modello uniforme per i permessi di soggiorno contenga tutte le informazioni necessarie e soddisfi elevati requisiti tecnici, in particolare per quanto attiene alle garanzie contro la contraffazione e la falsificazione. Ciò contribuirà alla prevenzione e alla lotta contro l'immigrazione clandestina e il soggiorno irregolare. Il modello dovrebbe inoltre essere idoneo all'uso in tutti gli Stati membri e presentare caratteristiche di sicurezza armonizzate universalmente riconoscibili, visibili a occhio nudo.
(6) Per rafforzare la protezione dei permessi di soggiorno contro la contraffazione e la falsificazione, gli Stati membri e la Commissione esaminano ad intervalli regolari, in considerazione dell'evoluzione tecnologica, i cambiamenti da introdurre negli elementi di sicurezza insiti nel permesso, in particolare l'integrazione e l'uso di nuovi elementi biometrici.
(7) Il presente regolamento definisce solo le caratteristiche del modello che non hanno carattere di segretezza. Esse dovrebbero essere integrate da altre prescrizioni che devono rimanere segrete onde evitare contraffazioni e falsificazioni e che non possono contenere dati personali o riferimenti agli stessi. La competenza ad adottare tali prescrizioni tecniche aggiuntive deve essere conferita alla Commissione, che è assistita dal comitato di cui all'articolo 6 del regolamento (CE) n. 1683/95 del Consiglio, del 29 maggio 1995, che istituisce un modello uniforme per i visti(5). A tale proposito occorre far sì che venga evitata ogni discontinuità con i permessi di soggiorno oggetto delle decisioni del Consiglio del 17 dicembre 1997 e dell'8 giugno 2001.
(8) Per limitare allo stretto necessario il numero delle persone cui sono comunicate le informazioni di cui trattasi, è altresì indispensabile che ogni Stato membro attribuisca ad un solo organismo il compito di stampare il modello uniforme per i permessi di soggiorno, fermo restando che gli Stati membri sono liberi, se necessario, di cambiare organismo. Per motivi di sicurezza, ogni Stato membro dovrebbe comunicare il nome dell'organismo competente alla Commissione e agli altri Stati membri.
(9) Gli Stati membri, di concerto con la Commissione, dovrebbero attuare le misure necessarie a garantire che il trattamento dei dati personali rispetti il livello di protezione previsto dalla direttiva 95/46/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 24 ottobre 1995, relativa alla tutela delle persone fisiche con riguardo al trattamento dei dati personali, nonché alla libera circolazione di tali dati(6).
(10) Le misure necessarie all'attuazione del presente regolamento sono adottate secondo la decisione 1999/468/CE del Consiglio, del 28 giugno 1999, recante modalità per l'esercizio delle competenze di esecuzione conferite alla Commissione(7).
(11) Il presente regolamento lascia impregiudicata la competenza degli Stati membri in materia di riconoscimento di Stati o di entità territoriali, nonché di passaporti, documenti d'identità e di viaggio rilasciati dalle autorità degli stessi.
(12) A norma degli articoli 1 e 2 del protocollo sulla posizione della Danimarca allegato al trattato sull'Unione europea ed al trattato che istituisce la Comunità europea, la Danimarca non partecipa all'adozione del presente regolamento e non è quindi vincolata ad esso, né soggetta alla sua applicazione. Poiché il presente regolamento è inteso a sviluppare l'acquis di Schengen in applicazione delle disposizioni della terza parte, titolo IV, del trattato che istituisce la Comunità europea, a norma dell'articolo 5 del suddetto protocollo, la Danimarca deciderà se recepirlo o meno nella sua legislazione nazionale entro sei mesi dalla data di adozione del presente regolamento da parte del Consiglio.
(13) Per quanto concerne la Repubblica d'Islanda e il Regno di Norvegia, il presente regolamento costituisce uno sviluppo delle disposizioni dell'acquis di Schengen, sviluppo che riguarda il settore di cui all'articolo 1, lettera B, della decisione 1999/437/CE del Consiglio, del 17 maggio 1999, relativa a talune modalità di applicazione dell'accordo concluso dal Consiglio dell'Unione europea con la Repubblica d'Islanda e il Regno di Norvegia sull'associazione di questi due Stati all'attuazione, all'applicazione e allo sviluppo dell'acquis di Schengen(8).
(14) A norma dell'articolo 3 del protocollo sulla posizione del Regno Unito e dell'Irlanda allegato al trattato sull'Unione europea e al trattato che istituisce la Comunità europea, il Regno Unito, con lettera del 3 luglio 2001, ha notificato che intende partecipare all'adozione e all'applicazione del presente regolamento.
(15) A norma dell'articolo 1 del suddetto protocollo, l'Irlanda non partecipa all'adozione del presente regolamento. Di conseguenza, fatto salvo l'articolo 4 del succitato protocollo, le disposizioni del presente regolamento non si applicano all'Irlanda,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1. I permessi di soggiorno rilasciati dagli Stati membri a cittadini di paesi terzi hanno un modello uniforme e comprendono uno spazio riservato alle informazioni indicate nell'allegato. Il modello uniforme può essere utilizzato come autoadesivo o documento separato. Ciascuno Stato membro può aggiungere nello spazio del modello uniforme riservato a tal fine informazioni importanti riguardanti la natura del permesso e lo status giuridico della persona interessata, comprese le informazioni su un eventuale permesso di lavoro della stessa.
2. Ai fini del presente regolamento, si intende per:
a) "permesso di soggiorno", un'autorizzazione rilasciata dalle autorità di uno Stato membro che consente ad un cittadino di un paese terzo di soggiornare legalmente sul proprio territorio, fatta eccezione per:
i) visti;
ii) permessi rilasciati in attesa dell'esame di una domanda di permesso di soggiorno o di asilo;
iii) autorizzazioni rilasciate per soggiorni di durata inferiore ai sei mesi da Stati membri che non applicano le disposizioni dell'articolo 21 della convenzione di applicazione dell'accordo di Schengen del 14 giugno 1985 tra i governi degli Stati dell'Unione economica Benelux, della Repubblica federale di Germania e della Repubblica francese relativo all'eliminazione graduale dei controlli alle frontiere comuni(9);
b) "cittadino di un paese terzo", una persona che non è cittadino dell'Unione ai sensi dell'articolo 17, paragrafo 1, del trattato.
Articolo 2
1. Ulteriori prescrizioni tecniche relative al modello uniforme per i permessi di soggiorno sono adottate secondo la procedura di cui all'articolo 7, paragrafo 2, con riferimento a:
a) elementi e requisiti di sicurezza complementari, comprese più efficaci norme di prevenzione contro il rischio di contraffazione e di falsificazione;
b) procedimenti e modalità tecniche da osservare per compilare il modello uniforme di permesso di soggiorno;
c) altre modalità da osservare per compilare il modello uniforme di permesso di soggiorno.
2. I colori del permesso di soggiorno di modello uniforme possono essere modificati secondo la procedura di cui all'articolo 7, paragrafo 2.
Articolo 3
Le prescrizioni di cui all'articolo 2 sono segrete e non sono pubblicate. Esse sono comunicate esclusivamente agli organismi designati dagli Stati membri per la stampa e alle persone debitamente autorizzate da uno Stato membro o dalla Commissione.
Ciascuno Stato membro designa un unico organismo responsabile della stampa del permesso di soggiorno di modello uniforme. Esso comunica il nome di tale organismo alla Commissione e agli altri Stati membri. Due o più Stati membri possono designare uno stesso organismo. Ogni Stato membro conserva la facoltà di cambiare l'organismo da esso designato. Esso ne informa la Commissione e gli altri Stati membri.
Articolo 4
Fatte salve norme in materia di protezione dei dati, le persone cui è stato rilasciato il permesso di soggiorno hanno il diritto di verificare i dati personali ivi riportati e, se del caso, di farli rettificare o sopprimere.
Il permesso di soggiorno non deve contenere alcuna informazione leggibile a macchina diversa da quelle previste nell'allegato del presente regolamento e da quelle indicate nel relativo documento di viaggio.
Articolo 5
Il presente regolamento non si applica ai cittadini di paesi terzi che siano:
- familiari di cittadini dell'Unione che esercitano il loro diritto alla libera circolazione,
- cittadini degli Stati membri dell'Associazione europea di libero scambio, parti dell'accordo sullo Spazio economico europeo e loro familiari che esercitano il diritto alla libera circolazione in virtù del suddetto accordo,
- cittadini di paesi terzi esenti dall'obbligo del visto e autorizzati a soggiornare in uno Stato membro per un periodo inferiore a tre mesi.
Articolo 6
Le misure necessarie per l'attuazione del presente regolamento sono adottate secondo la procedura di regolamentazione di cui all'articolo 7, paragrafo 2.
Articolo 7
1. La Commissione è assistita dal comitato di cui all'articolo 6, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1683/95.
2. Nei casi in cui è fatto riferimento al presente paragrafo, si applicano gli articoli 5 e 7 della decisione 1999/468/CE.
Il periodo di cui all'articolo 5, paragrafo 6, della decisione 1999/468/CE è fissato a due mesi.
3. Il comitato adotta il proprio regolamento interno.
Articolo 8
Il presente regolamento lascia impregiudicata la competenza degli Stati membri in materia di riconoscimento di Stati e di entità territoriali, nonché di passaporti, documenti d'identità o di viaggio rilasciati dalle autorità degli stessi.
Articolo 9
Gli Stati membri rilasciano permessi di soggiorno di modello uniforme di cui all'articolo 1 al più tardi un anno dopo l'adozione degli elementi e dei requisiti di sicurezza complementari di cui all'articolo 2, paragrafo 1, lettera a).
A decorrere da tale data il presente regolamento sostituisce, negli Stati membri interessati, l'azione comune 97/11/GAI.
L'integrazione della fotografia, di cui al punto 14 dell'allegato, nel permesso di soggiorno dei cittadini di paesi terzi in forma di autoadesivo ha luogo entro cinque anni dall'adozione delle prescrizioni tecniche previste per l'adozione della misura di cui all'articolo 2.
L'introduzione del modello uniforme per i permessi di soggiorno non pregiudica tuttavia la validità delle autorizzazioni già rilasciate tramite altri modelli, a meno che lo Stato membro interessato non disponga altrimenti.
Articolo 10
Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile negli Stati membri in base al trattato che istituisce la Comunità europea.
Fatto a Lussemburgo, addì 13 giugno 2002.