Směrnice Rady
ze dne 8. prosince 1986
o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí
(86/635/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 54 odst. 3 písm. g) této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že až do další koordinace nemusí být na banky a ostatní finanční instituce (dále jen "úvěrové instituce") uplatňována směrnice Rady 78/660/EHS ze dne 25. července 1978, založená na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy, o ročních účetních závěrkách některých forem společností [4], naposledy pozměněná směrnicí 84/569/EHS [5]; že s ohledem na stěžejní význam těchto podniků ve Společenství je taková koordinace nezbytná;
vzhledem k tomu, že směrnice Rady 83/349/EHS ze dne 13. června 1983, založená na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy, o konsolidovaných účetních závěrkách [6], umožňuje odchylky u úvěrových institucí pouze do uplynutí lhůty přijaté pro provedení této směrnice; že tato směrnice proto musí obsahovat také ustanovení specifická pro úvěrové instituce, týkající se konsolidovaných účetních závěrek;
vzhledem k tomu, že taková koordinace se také stala naléhavou, protože stále více úvěrových institucí působí přes hranice států; že lepší srovnatelnost ročních účetních závěrek a konsolidovaných účetních závěrek těchto institucí má pro věřitele, dlužníky, vlastníky a pro širokou veřejnost zásadní význam;
vzhledem k tomu, že úvěrové instituce ve smyslu směrnice Rady 77/780/EHS ze dne 12. prosince 1977 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přístupu k činnosti úvěrových institucí, které si v bankovním sektoru navzájem konkurují, a jejího výkonu [7], mají téměř ve všech členských státech různé právní formy; že se proto zdá být vhodné neomezovat koordinaci ve vztahu k těmto úvěrovým institucím pouze na právní formy uvedené ve směrnici 78/660/EHS, ale rozhodnout se spíše pro oblast působnosti, který obsáhne všechny společnosti vymezené v čl. 58 odst. 2 Smlouvy;
vzhledem k tomu, že pokud jde o finanční instituce, měla by však být oblast působnosti této směrnice omezena na ty, které mají některou z právních forem uvedených ve směrnici 78/660/EHS; že finanční instituce, na které se nevztahuje zmíněná směrnice, spadají automaticky do oblasti působnosti této směrnice;
vzhledem k tomu, že je nezbytná provázanost s koordinací z hlediska úvěrových institucí, protože některá pravidla pro roční účetní závěrky a konsolidované účetní závěrky ovlivňují i jiné oblasti této koordinace, jako jsou podmínky pro udělení licence nebo ukazatele používané pro účely dohledu;
vzhledem k tomu, že z důvodu specifické povahy úvěrových institucí se sice zdálo vhodné přijmout samostatnou směrnici o jejich ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách, neznamená to však potřebu nového souboru samostatných pravidel vedle ustanovení směrnic 78/660/EHS a 83/349/EHS; že taková samostatná pravidla by nebyla ani vhodná, ani v souladu se zásadami, které jsou základem koordinace práva společností, jelikož úvěrové instituce vzhledem k důležité úloze, kterou hrají v hospodářství Společenství, nemohou být vyňaty z rámce pravidel stanovených pro podniky všeobecně; že proto byla vzata v úvahu pouze odvětvová specifika úvěrových institucí a že se tato směrnice zabývá pouze odchylkami od ustanovení směrnic 78/660/EHS a 83/349/EHS;
vzhledem k tomu, že struktura a obsah rozvah úvěrových institucí se v každém členském státě liší; že tato směrnice proto musí stanovit stejný formát, označení položek a odborné názvosloví pro rozvahy všech úvěrových institucí ve Společenství; že odchylky musí být umožněny, pokud si to žádá právní forma instituce nebo zvláštní povaha její činnosti;
vzhledem k tomu, že mají-li být roční účetní závěrky a konsolidované účetní závěrky srovnatelné, musí být vyřešena řada otázek týkajících se zveřejnění různých transakcí v rozvaze a podrozvaze;
vzhledem k tomu, že v zájmu větší srovnatelnosti je také nezbytné, aby obsah různých rozvahových a podrozvahových položek byl přesně vymezen;
vzhledem k tomu, že totéž se týká formátu a vymezení položek ve výsledovce;
vzhledem k tomu, že srovnatelnost údajů v rozvaze a ve výsledovce závisí zásadně na hodnotách, v jakých jsou aktiva a pasiva zahrnována do rozvahy;
vzhledem k tomu, že s ohledem na specifická rizika spojená s bankovnictvím a na nutnost dodržování bankovního tajemství by mělo být přijato ustanovení umožňující uvádět v pasivech rozvahy položku nazvanou "Fond všeobecných bankovních rizik"; že se ze stejného důvodu zdá být vhodné, aby členské státy mohly až do další koordinace povolit úvěrovým institucím určitou volnost, zejména v oceňování úvěrů a záloh a určitých cenných papírů; že by však v tomto případě měly členské státy těmto úvěrovým institucím povolit vytváření výše uvedeného "fondu všeobecných bankovních rizik"; že se také zdá být vhodné, aby členské státy mohly úvěrovým institucím povolit provádět ve výsledovce určitá započtení;
vzhledem k tomu, že s ohledem na zvláštní povahu úvěrových institucí jsou rovněž nezbytné určité změny v případě přílohy k účetní závěrce;
vzhledem k tomu, že směrnice 78/660/EHS se snaží vytvořit stejné výchozí podmínky pro co nejvíce úvěrových institucí, a proto, podobně jako v případě směrnice 77/780/EHS, nebyly stanoveny úlevy pro malé a střední úvěrové instituce; že kdyby však s přihlédnutím k poznatkům z praxe byla taková podpora shledána nezbytnou, bylo by možné ji zajistit během další koordinace; že ze stejných důvodů nebylo rozšířeno oprávnění umožňující členským státům podle směrnice 83/349/EHS zprostit mateřské podniky povinnosti konsolidace, nepřekročí-li konsolidované podniky dohromady určitou velikost, i na úvěrové instituce;
vzhledem k tomu, že uplatňování ustanovení o konsolidovaných účetních závěrkách u úvěrových institucí vyžaduje určité úpravy pravidel platných pro všechny výrobní a obchodní společnosti; že v případě smíšených skupin jsou stanovena výslovná pravidla a že výjimka z dílčí konsolidace může být udělena ve vazbě na dodatečné podmínky;
vzhledem k tomu, že s ohledem na rozsah, ve kterém bankovní systémy přesahují hranice jednotlivých členských států, a na jejich nepřetržitý rozvoj by měla být roční účetní závěrka a konsolidovaná účetní závěrka úvěrové instituce se sídlem v jednom členském státě zveřejňována ve všech členských státech, ve kterých je instituce usazena;
vzhledem k tomu, že zkoumání otázek vznikajících v souvislosti s předmětem této směrnice, zejména s ohledem na její uplatňování, vyžaduje spolupráci zástupců členských států a Komise v kontaktním výboru; že v zájmu zamezení početností těchto výborů je žádoucí, aby se spolupráce odehrávala ve výboru zřízeném článkem 52 směrnice 78/660/EHS; že však při zkoumání otázek týkajících se úvěrových institucí bude výbor muset mít vhodné složení;
vzhledem k tomu, že složitost celé věci vyžaduje, aby bylo úvěrovým institucím uvedeným v této směrnici umožněno, aby ji provedly v delší lhůtě, než je obvyklé;
vzhledem k tomu, že po vyhodnocení zkušeností z pěti let uplatňování této směrnice by s přihlédnutím k cíli dosažení lepší transparentnosti a harmonizace měla být přezkoumána některá její ustanovení,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
ODDÍL 1
ÚVODNÍ USTANOVENÍ A OBLAST PŮSOBNOSTI
Článek 1
1. Nestanoví-li tato směrnice jinak, použijí se na instituce uvedené v článku 2 této směrnice články 2 a 3 a čl. 4 odst. 1, 3, 4 a 5, články 6, 7, 13 a 14 a čl. 15 odst. 3 a 4, články 16 až 21, 29 až 35, 37 až 41, čl. 42 první věta, čl. 45 odst. 1, články 46, 48 až 50 a čl. 51 odst. 1, články 54, 56 až 59 a článek 61 směrnice 78/660/EHS.
2. Odkazují-li směrnice 78/660/EHS a 83/349/EHS na články 9 a 10 (rozvaha) nebo články 23 až 26 (výsledovka) směrnice 78/660/EHS, považují se tyto odkazy za odkazy na článek 4 (rozvaha) nebo články 27 a 28 (výsledovka) této směrnice.
3. Odkazy ve směrnicích 78/660/EHS a 83/349/EHS na články 31 až 42 směrnice 78/660/EHS se považují za odkazy na tyto články s přihlédnutím k článkům 35 až 39 této směrnice.
4. Pokud se uvedená ustanovení směrnice 78/660/EHS týkají rozvahových položek, pro které tato směrnice nemá rovnocenné ustanovení, považují se tyto odkazy za odkazy na položky uvedené v článku 4 této směrnice, které obsahují příslušná aktiva a pasiva.
Článek 2
1. Koordinační opatření stanovená touto směrnicí se vztahují na
a) úvěrové instituce ve smyslu čl. 1 první odrážky směrnice 77/780/EHS, které jsou společnostmi ve smyslu čl. 58 druhého pododstavce Smlouvy, a na
b) finanční instituce, které mají některou z právních forem uvedených v čl. 1 odst. 1 směrnice 78/660/EHS a na které se podle odstavce 2 zmíněného článku uvedená směrnice nevztahuje.
Pro účely této směrnice zahrnují "úvěrové instituce" rovněž finanční instituce, nevyplývá-li ze souvislostí jinak.
2. Členské státy nemusí tuto směrnici uplatňovat na
a) úvěrové instituce uvedené v čl. 2 odst. 2 směrnice 77/780/EHS;
b) instituce téhož členského státu, které jsou podle čl. 2 odst. 4 písm. a) směrnice 77/780/EHS přidruženy k ústřednímu subjektu v témže členském státě. V tom případě, aniž je dotčeno uplatňování této směrnice na ústřední subjekt, musí být celek složený z ústředního subjektu a přidružených institucí zahrnout do konsolidovaných účetních závěrek včetně výroční zprávy, které jsou sestavovány, ověřovány a zveřejňovány v souladu s touto směrnicí, a
c) tyto úvěrové instituce:
- v Řecku: ETEBA (Národní investiční banka pro průmyslový rozvoj) a Τράπεζα Επενδύσεων (Investiční banka);
- v Irsku: Industrial and Provident Societies a
- ve Spojeném království: Friendly Societies and Industrial and Provident Societies.
4. Aniž je dotčen čl. 2 odst. 3 směrnice 78/660/EHS, mohou členské státy do další koordinace
a) stanovit pravidla odchylná od této směrnice, pokud jsou nezbytná z důvodu právní formy úvěrových institucí uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. a) této směrnice, které nemají formu některé ze společností uvedených v čl. 1 odst. 1) směrnice 78/660/EHS, a
b) stanovit pravidla odchylná od této směrnice, pokud jsou nezbytná z důvodu zvláštní povahy činnosti specializovaných úvěrových institucí.
Tyto odchylky mohou stanovit pouze úpravy formátu, označení položek, odborné názvosloví a obsah položek v rozvaze a ve výsledovce, nesmějí však institucím, na které se vztahují, umožňovat, aby ve svých ročních účetních závěrkách poskytovaly méně informací než instituce, na které se vztahuje tato směrnice.
Členské státy oznámí Komisi takové úvěrové instituce, případně podle kategorií, do šesti měsíců od uplynutí lhůty stanovené v čl. 47 odst. 2. Uvědomí ji o odchylných pravidlech přijatých k tomuto účelu.
Tyto odchylky budou přezkoumány do 10 let od oznámení této směrnice. Komise případně předloží příslušné návrhy. Do pěti letod oznámení této směrnice předloží Komise rovněž předběžnou zprávu.
ODDÍL 2
OBECNÁ USTANOVENÍ K ROZVAZE A VÝSLEDOVCE
Článek 3
V případě úvěrových institucí je možnost slučování položek podle čl. 4 odst. 3 písm. a) nebo b) směrnice 78/660/EHS omezena na podpoložky rozvahy a výsledovky, kterým předchází označení malými písmeny, a je povolena pouze na základě předpisů vydaných k tomuto účelu členskými státy.
ODDÍL 3
USPOŘÁDÁNÍ POLOŽEK ROZVAHY
Článek 4
Členské státy stanoví toto uspořádání položek rozvahy.
Aktiva
1. Pokladní hotovost, vklady u centrálních bank a poštovní šekové účty.
2. Státní bezkupónové dluhopisy a ostatní cenné papíry přijímané centrálními bankami k refinancování:
a) státní bezkupónové dluhopisy a obdobné cenné papíry,
b) ostatní bezkupónové dluhopisy přijímané centrálními bankami k refinancování (nestanoví-li vnitrostátní právní předpisy, aby tyto poukázky byly vykazovány v aktivech pod položkami 3 a 4).
3. Pohledávky za úvěrovými institucemi:
a) splatné na požádání,
b) ostatní pohledávky.
4. Pohledávky za klienty.
5. Dluhové cenné papíry a ostatní cenné papíry s pevným výnosem:
a) vydané veřejnoprávními emitenty,
b) vydané ostatními emitenty, v tom:
- vlastní dluhové cenné papíry (nepožadují-li vnitrostátní právní předpisy jejich odečtení v pasivech).
6. Akcie a jiné cenné papíry s proměnlivým výnosem.
7. Účasti s rozhodujícím vlivem, v tom:
- účasti s rozhodujícím vlivem v úvěrových institucích (pokud vnitrostátní právní předpisy nepožadují jejich uvedení v příloze k účetní závěrce).
8. Účasti s podstatným vlivem, v tom:
- účasti s podstatným vlivem v úvěrových institucích (pokud vnitrostátní právní předpisy nepožadují jejich uvedení v příloze k účetní závěrce).
9. Dlouhodobý nehmotný majetek popsaný v rámci aktiv v čl. 9 bodech B a C. I směrnice 78/660/EHS, v tom:
- zřizovací výdaje, jak jsou vymezeny vnitrostátními právními předpisy a v rozsahu, v jakém vnitrostátní předpisy dovolují jejich vykazování v aktivech (nepožadují-li vnitrostátní právní předpisy jejich uvedení v příloze k účetní závěrce);
- goodwill, pokud byl pořízen úplatně (nepožadují-li vnitrostátní právní předpisy jeho uvedení v příloze k účetní závěrce).
10. Dlouhodobý hmotný majetek popsaný v rámci aktiv v čl. 9 bodu C. II směrnice 78/660/EHS, v tom:
- pozemky a budovy pro provozní činnost úvěrové instituce (nepožadují-li vnitrostátní právní předpisy jejich uvedení v příloze k účetní závěrce).
11. Pohledávky za upsaný základní kapitál, v tom:
- splatný základní kapitál (nestanoví-li vnitrostátní právní předpisy, že splatný základní kapitál je zahrnován do pasiv; potom musí být splatný, avšak doposud nesplacený základní kapitál zahrnut buď do této položky aktiv, nebo do položky 14 aktiv).
12. Vlastní akcie (s uvedením jejich jmenovité hodnoty, nebo nemají-li jmenovitou hodnotu, s uvedením jejich účetní hodnoty, pokud vnitrostátní právní předpisy povolují jejich vykazování v rozvaze).
13. Ostatní aktiva.
14. Pohledávky za upsaný základní kapitál splatný, ale dosud nesplacený (nepožadují-li vnitrostátní právní předpisy, aby byl splatný základní kapitál uváděn v položce 11 aktiv).
15. Náklady a příjmy příštích období.
16. Ztráta za účetní období (nepožadují-li vnitrostátní právní předpisy její zahrnutí do položky 14 pasiv).
Pasiva
1. Závazky vůči úvěrovým institucím:
a) splatné na požádání;
b) s dohodnutou splatností nebo výpovědními lhůtami.
2. Závazky vůči klientům:
a) úsporné vklady, v tom:
- jednak splatné na požádání, jednak s dohodnutou splatností nebo výpovědními lhůtami, požadují-li vnitrostátní právní předpisy takovou specifikaci (nepožadují-li vnitrostátní právní předpisy jejich uvedení v příloze k účetní závěrce).
b) ostatní závazky:
ba) splatné na požádání,
bb) s dohodnutou splatností nebo výpovědními lhůtami.
3. Závazky z dluhových cenných papírů:
a) emitované dluhové cenné papíry,
b) ostatní.
4. Ostatní pasiva.
5. Výnosy a výdaje příštích období.
6. Rezervy:
a) rezervy na penzijní a podobné závazky,
b) rezervy daňové,
c) ostatní rezervy.
7. Zisk za účetní období (nestanoví-li vnitrostátní právní předpisy jeho zahrnutí do položky 14 pasiv).
8. Podřízené závazky.
9. Základní kapitál (nestanoví-li vnitrostátní právní předpisy, že v této položce je uveden splatný základní kapitál; v tom případě musí být hodnoty upsaného a splaceného základního kapitálu uvedeny samostatně).
10. Emisní ážio.
11. Rezervní fondy.
12. Rezervní fond z nového ocenění.
13. Nerozdělený zisk nebo neuhrazená ztráta z předchozích období.
14. Zisk nebo ztráta za účetní období (nevyžadují-li vnitrostátní právní předpisy, aby tato položka byla uvedena v položce 16 aktiv nebo v položce 7 pasiv).
Podrozvahové položky
1. Záruky a zástavy, z toho samostatně:
- přijaté směnky/akcepty a indosamenty směnek,
- záruky a zástavy.
2. Ostatní závazky a přísliby, z toho samostatně:
- závazky ze spotových, termínových a opčních operací.
Článek 5
Jako podpoložky příslušných položek musí být samostatně uváděny:
- pohledávky za přidruženými podniky, bez ohledu na to, zda mají formu cenných papírů, které jsou zahrnuty do položek 2 až 5 aktiv;
- pohledávky za dceřinými podniky, bez ohledu na to, zda mají formu cenných papírů, které jsou zahrnuty do položek 2 až 5 aktiv;
- závazky vůči přidruženým podnikům, bez ohledu na to, zda mají formu cenných papírů, které jsou zahrnuty do položek pasiv uvedených pod čísly 1, 2, 3 a 8;
- závazky vůči dceřiným podnikům, bez ohledu na to, zda mají formu cenných papírů, které jsou zahrnuty do položek pasiv uvedených pod čísly 1, 2, 3 a 8.
Článek 6
1. Podřízená aktiva se uvádějí samostatně jako podpoložky položek rozvahy a jako podpoložky vytvořené v souladu s článkem 5.
2. Aktiva, bez ohledu na to, zda mají formu cenných papírů, jsou podřízená, může-li být výtěžek z těchto aktiv v případě likvidace nebo úpadku podniku vyplacen teprve po uspokojení nároků ostatních věřitelů.
Článek 7
Členské státy mohou v příloze k účetní závěrce povolit uvádění informací podle článků 5 a 6, náležitě rozepsaných do odpovídajících položek.
Článek 8
1. Aktiva se uvádějí v rozvaze v odpovídajících položkách, i když je úvěrová instituce sestavující rozvahu dala do zástavyjakozáruku za vlastní závazky nebo za závazky třetích osob, nebo je převedla jiným způsobem na třetí osoby jako záruku.
2. Úvěrová instituce nezahrne do své rozvahy aktiva, která byla v její prospěch zastavena nebo jinak převedena v rámci záruky, pokud nemají formu peněžní hotovosti.
Článek 9
1. Je-li úvěr poskytnut konsorciem složeným z několika úvěrových institucí, uvádí každá úvěrová instituce zapojená v konsorciu pouze tu část celkového úvěru, kterou sama financovala.
2. Překročí-li v případě úvěru poskytovaného konsorciem ve smyslu odstavce 1 částka zaručená úvěrovou institucí poskytnutou částku, vykazuje se tato doplňková záruka jako záruka nebo zástava v podrozvaze (druhá odrážka v položce 1).
Článek 10
1. Peněžní prostředky, které úvěrová instituce spravuje vlastním jménem ve prospěch třetí osoby, musí být vykázány v rozvaze, nabývá-li úvěrová instituce k daným aktivům práva. Celková částka takových aktiv a pasiv, rozepsaná podle jednotlivých položek aktiv a pasiv, se uvádí samostatně nebo v příloze k účetní závěrce. Členské státy však mohou povolit vykazování těchto peněžních prostředků v podrozvaze, pokud existuje zvláštní úprava, která umožňuje jejich vyloučení z aktiv použitelných k rozdělení v případě likvidace úvěrové instituce (nebo v obdobném řízení).
2. Aktiva získaná jménem a na účet třetí osoby nesmějí být v rozvaze uváděna.
Článek 11
Splatnými na požádání se rozumí jen částky, které mohou být kdykoliv vyzvednuty bez výpovědní lhůty nebo pro které je dohodnuta výpovědní lhůta 24 hodin nebo jeden pracovní den.
Článek 12
1. Transakcemi prodeje se zpětným odkupem se rozumějí transakce, kterými úvěrová instituce nebo klient ("převodce") převádí na jinou úvěrovou instituci nebo klienta ("nabyvatel") aktiva, např. směnky, pohledávky nebo převoditelné cenné papíry, na které se vztahuje dohoda, že stejná aktiva budou následně převedena zpět převodci za sjednanou cenu.
2. Zaváže-li se nabyvatel převést aktiva zpět v termínu, který stanovil nebo má stanovit převodce, je daná transakce považována za pravou transakci prodeje se zpětným odkupem.
3. Má-li však nabyvatel pouze právo převést aktiva zpět za kupní cenu nebo za odlišnou předem sjednanou částku v termínu, který je nebo bude stanoven, je daná transakce považována za transakci prodeje s právem zpětného odkupu.
4. V případě transakcí prodeje se zpětným odkupem uvedených v odstavci 2 se převedená aktiva stále vykazují v rozvaze převodce; kupní cena získaná převodcem se vykáže jako částka dlužná nabyvateli. Hodnota převedených aktiv se navíc zveřejní v příloze k účetní závěrce převodce. Nabyvatel není oprávněn vykazovat převedená aktiva ve své rozvaze; kupní cena zaplacená nabyvatelem se vykáže jako částka, kterou dluží převodce.
5. V případě transakcí prodeje se zpětným odkupem uvedených v odstavci 3 však převodce není oprávněn vykazovat ve své rozvaze převedená aktiva; tyto částky se vykazují jako aktiva v rozvaze nabyvatele. Převodce zaznamená do podrozvahové položky 2 částku rovnající se ceně sjednané pro případ zpětného odkupu.
6. Žádné devizové termínované obchody, opce, transakce zahrnující emisi dluhových cenných papírů se závazkem zpětného odkupu celé nebo části emise před splatností ani jiné podobné transakce nejsou považovány za transakce prodeje se zpětným odkupem ve smyslu tohoto článku.
ODDÍL 4
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ K NĚKTERÝM POLOŽKÁM ROZVAHY
Článek 13
Aktiva, položka 1 - Pokladní hotovost, vklady u centrálních bank a poštovní šekové účty
1. Pokladní hotovost zahrnuje zákonná platidla včetně cizích bankovek a mincí.
2. Tato položka smí obsahovat pouze vklady u centrálních bank a poštovních bank země nebo zemí, ve kterých může úvěrová instituce působit. Tyto vklady musí být kdykoli k dispozici. Ostatní pohledávky vůči těmto institucím musí být vykazovány jako pohledávky za úvěrovými institucemi (položka 3 aktiv) nebo pohledávky za klienty (položka 4 aktiv).
Článek 14
Aktiva, položka 2 - Státní bezkupónové dluhopisy a ostatní cenné papíry přijímané centrálními bankami k refinancování
1. Tato položka zahrnuje pod písmenem a) státní bezkupónové dluhopisy a obdobné cenné papíry, tj. pokladní poukázky, pokladní listiny a podobné dluhové nástroje vydané státními orgány, které přijímají k refinancování centrální banky země nebo zemí, ve kterých může úvěrová instituce působit. Dluhové nástroje vydané veřejnoprávními subjekty, které nesplňují výše uvedenou podmínku, se vykazují v podpoložce 5a) aktiv.
2. Tato položka zahrnuje pod písmenem b) bezkupónové dluhopisy přijímané centrálními bankami k refinancování, tj. všechny bezkupónové dluhopisy držené v portfoliu, které byly zakoupeny od úvěrových institucí nebo od klientů, v rozsahu, ve kterém je podle vnitrostátních právních předpisů přijímají k refinancování centrální banky země nebo zemí, kde může úvěrová instituce působit.
Článek 15
Aktiva, položka 3 - Pohledávky za úvěrovými institucemi
1. Pohledávky za úvěrovými institucemi zahrnují všechny pohledávky vyplývající z bankovních transakcí vůči domácím nebo zahraničním úvěrovými institucím, držené úvěrovou institucí sestavující rozvahu, a to bez ohledu na jejich konkrétní označení.
Jedinou výjimkou jsou pohledávky ve formě dluhových nebo jiných cenných papírů, které musí být uváděny v položce 5 aktiv.
2. Pro účely tohoto článku se za úvěrové instituce považují všechny podniky uvedené v seznamu zveřejněném v Úředním věstníku Evropských společenství podle čl. 3 odst. 7 směrnice 77/780/EHS a centrální banky a veřejnoprávní domácí a zahraniční bankovní subjekty a všechny soukromé a státní podniky, které nejsou usazeny ve Společenství, ale které odpovídají definici v článku 1 směrnice 77/780/EHS.
Pohledávky za podniky, které nesplňují výše uvedené podmínky, se vykazují v položce 4 aktiv.
Článek 16
Aktiva, položka 4 - Pohledávky za klienty
Pohledávky za klienty zahrnují všechny druhy aktiv ve formě pohledávek vůči tuzemským a zahraničním klientům, kteří nejsou úvěrovými institucemi, bez ohledu na jejich konkrétní označení.
Jedinou výjimkou jsou pohledávky ve formě dluhových nebo jiných cenných papírů, které musí být uváděny v položce 5 aktiv.
Článek 17
Aktiva, položka 5 - Dluhové cenné papíry a ostatní cenné papíry s pevným výnosem
1. Tato položka zahrnuje obchodovatelné dluhové cenné papíry a ostatní cenné papíry s pevným výnosem, které byly vydány úvěrovými institucemi, ostatními podniky nebo veřejnoprávními subjekty; cenné papíry vydané veřejnoprávními subjekty se však zahrnou pouze v případě, nejsou-li vykázány v položce 2 aktiv.
2. Cenné papíry s proměnlivou úrokovou mírou, která kolísá v závislosti na vymezených faktorech, např. úroková míra na mezibankovním trhu nebo na trhu eura, se rovněž považují za dluhové cenné papíry a ostatní cenné papíry s pevným výnosem.
3. Do podpoložky 5b) aktiv mohou být zahrnovány pouze vlastní zpětně odkoupené obchodovatelné dluhové cenné papíry.
Článek 18
Pasiva, položka 1 - Závazky vůči úvěrovým institucím
1. Závazky vůči úvěrovým institucím zahrnují všechny částky vyplývající z bankovních transakcí dlužné jiným tuzemským nebo zahraničním úvěrovým institucím úvěrovou institucí, která sestavuje rozvahu, bez ohledu na jejich konkrétní označení.
Jedinou výjimkou jsou pasiva ve formě dluhových nebo jiných cenných papírů, která musí být vykázána v položce 3 pasiv.
2. Pro účely tohoto článku jsou za úvěrové instituce považovány všechny podniky uvedené v seznamu zveřejněném v Úředním věstníku Evropských společenství podle čl. 3 odst. 7 směrnice 77/780/EHS a centrální banky a veřejnoprávní domácí a zahraniční bankovní subjekty a všechny soukromé a státní podniky,které nejsou usazeny ve Společenství, ale které odpovídají definici v článku 1 směrnice 77/780/EHS.
Článek 19
Pasiva, položka 2 - Závazky vůči klientům
1. Závazky vůči klientům zahrnují všechny závazky vůči věřitelům, kteří nejsou úvěrovými institucemi ve smyslu článku 18, bez ohledu na jejich konkrétní označení.
Jedinou výjimkou jsou pasiva ve formě dluhových nebo jiných cenných papírů, která musí být vykázána v položce 3 pasiv.
2. Za úsporné vklady jsou považovány pouze vklady vyhovující podmínkám stanoveným k tomuto účelu vnitrostátními právními předpisy.
3. Spořitelní dluhopisy se vykazují v odpovídající podpoložce, pouze pokud nemají formu obchodovatelných cenných papírů.
Článek 20
Pasiva, položka 3 - Závazky z dluhových cenných papírů
1. Tato položka zahrnuje jak dluhové cenné papíry, tak závazky z obchodovatelných cenných papírů, zejména vkladové stvrzenky, "bons de caisse" a pasiva vyplývající z vlastních akceptací a směnek.
2. Za vlastní akceptace jsou považovány pouze akceptace, které úvěrová instituce vydala pro vlastní refinancování a u nichž je dlužníkem první instance.
Článek 21
Pasiva, položka 8 - Podřízené závazky
V této položce se vykazují závazky (bez ohledu na to, zda jsou z cenných papírů), o kterých bylo smluvně dohodnuto, že v případě likvidace nebo úpadku budou proplaceny teprve po uspokojení nároků všech ostatních věřitelů.
Článek 22
Pasiva, položka 9 -Základní kapitál
Tato položka zahrnuje bez ohledu na konkrétní označení všechny částky, které jsou na základě právní formy předmětné instituce považovány ve smyslu vnitrostátních právních předpisů za vlastní kapitál.
Článek 23
Pasiva, položka 11 - Rezervní fondy
Tato položka zahrnuje všechny typy rezervních fondů vyjmenované v článku 9 směrnice 78/660/EHS pod položkou A. IV pasiv podle definice uvedené ve zmíněném článku. Členské státy mohou také předepsat jiné typy rezervních fondů, je-li to nutné pro úvěrové instituce, jejichž právní forma není ve směrnici 78/660/EHS uvedena.
Typy rezervních fondů, na které se vztahuje první odstavec, se v rozvaze příslušných úvěrových institucí vykazují samostatně jako podpoložky položky 11 pasiv, s výjimkou fondu z nového ocenění, který se vykazuje v položce 12.
Článek 24
Podrozvahové položky, položka 1 - Záruky a zástavy
Tato položka zahrnuje všechny transakce, kterými úvěrová instituce poskytla záruku za závazky třetích osob.
V příloze k účetní závěrce se uvede povaha a hodnota každého druhu záruky nebo zástavy, který je významný ve vztahu k činnosti instituce.
Pasiva vyplývající z indosamentů eskontovaných směnek se do této položky zahrnují pouze v případě, že vnitrostátní právní předpisy nestanoví jiný postup. Totéž platí pro jiné než vlastní akceptace.
Záruky a zástavy zahrnují všechny vzniklé závazky ze záruk a zástav ve prospěch třetích osob, zejména s ohledem na záruky a neodvolatelné akreditivy.
Článek 25
Podrozvahové položky, položka 2 - Ostatní závazky a přísliby
Tato položka bude zahrnovat každý závazek či příslib, který by mohl být zdrojem úvěrového rizika.
V příloze k účetní závěrce se uvede povaha a hodnota každého druhu závazku či příslibu, který je významný ve vztahu k činnosti instituce.
Závazky a přísliby vyplývající z transakcí prodeje se zpětným odkupem zahrnují závazky úvěrové instituce v souvislosti s transakcemi prodeje se zpětným odkupem (na základě pevných dohod o prodeji s možností zpětného odkupu) ve smyslu čl. 12 odst. 3.
ODDÍL 5
USPOŘÁDÁNÍ POLOŽEK VÝSLEDOVKY
Článek 26
Členské státy stanoví pro účely předkládání výsledovky jeden nebo oba způsoby uspořádání položek výsledovky uvedené v článcích 27 a 28. Stanoví-li členský stát oba způsoby, může podnikům dovolit, aby si jeden z nich vybraly.
Článek 27
Vertikální formát
1. Výnosy z úroků a podobné výnosy, v tom úroky z cenných papírů s pevnými výnosy.
2. Náklady na úroky a podobné náklady.
3. Výnosy z cenných papírů:
a) výnosy z akcií, podílů a jiných cenných papírů s proměnlivým výnosem,
b) výnosy z účastí s rozhodujícím vlivem,
c) výnosy z účastí s podstatným vlivem.
4. Výnosy z poplatků a provizí.
5. Náklady na poplatky a provize.
6. Zisk (ztráta) z finančních operací.
7. Ostatní provozní výnosy.
8. Správní náklady:
a) náklady na zaměstnance, v tom:
- mzdy a platy,
- náklady na sociální a zdravotní pojištění, v tom penzijní náklady,
b) ostatní správní náklady.
9. Odpisy a tvorba opravných položek k položkám 9 a 10 aktiv.
10. Ostatní provozní náklady.
11. Tvorba rezerv a opravných položek k ůvěrům, půjčkám a zárukám.
12. Rozpuštění rezerv a opravných položek k úvěrům, půjčkám a zárukám.
13. Tvorba opravných položek k převoditelným cenným papírům drženým jako dlouhodobá finanční aktiva a k účastem s rozhodujícím a podstatným vlivem.
14. Rozpuštění opravných položek k převoditelným cenným papírům drženým jako dlouhodobá finanční aktiva a k účastem s rozhodujícím a podstatným vlivem.
15. Daň z příjmů z běžné činnosti.
16. Zisk nebo ztráta z běžné činnosti po zdanění.
17. Mimořádné výnosy.
18. Mimořádné náklady.
19. Mimořádný hospodářský výsledek.
20. Daň z příjmů z mimořádné činnosti.
21. Zisk nebo ztráta z mimořádné činnosti po zdanění.
22. Ostatní daně nevykazované v předcházejících položkách.
23. Zisk nebo ztráta za účetní období.
Článek 28
Horizontální formát
A. Náklady
1. Náklady na úroky a podobné náklady.
2. Náklady na poplatky a provize.
3. Ztráta z finančních operací.
4. Správní náklady:
a) náklady na zaměstnance, v tom:
- mzdy a platy,
- náklady na sociální a zdravotní pojištění, v tom penzijní náklady,
b) ostatní správní náklady.
5. Odpisy a tvorba opravných položek k položkám 9 a 10 aktiv.
6. Ostatní provozní náklady.
7. Tvorba rezerv a opravných položek k úvěrům, půjčkám a zárukám.
8. Tvorba opravných položek k převoditelným cenným papírům drženým jako dlouhodobá finanční aktiva a k účastem s rozhodujícím a podstatným vlivem.
9. Daň z příjmů z běžné činnosti.
10. Zisk nebo ztráta z běžné činnosti po zdanění.
11. Mimořádné náklady.
12. Daň z příjmů z mimořádné činnosti.
13. Mimořádná ztráta po zdanění.
14. Ostatní daně nevykazované v předcházejících položkách.
15. Zisk za účetní období.
B. Výnosy
1. Výnosy z úroků a podobné výnosy, v tom úroky z cenných papírů s pevnými výnosy.
2. Výnosy z cenných papírů:
a) výnosy z akcií, podílů a jiných cenných papírů s proměnlivým výnosem,
b) výnosy z účastí s rozhodujícím vlivem,
c) výnosy z účastí s podstatným vlivem.
3. Výnosy z poplatků a provizí.
4. Zisk z finančních operací.
5. Rozpuštění rezerv a opravných položek k úvěrům, půjčkám a zárukám.
6. Rozpuštění opravných položek k převoditelným cenným papírům drženým jako dlouhodobá finanční aktiva a k účastem s rozhodujícím a podstatným vlivem.
7. Ostatní provozní výnosy.
8. Zisk nebo ztráta z běžné činnosti po zdanění.
9. Mimořádné výnosy.
10. Zisk z mimořádné činnosti po zdanění.
11. Ztráta za účetní období.
ODDÍL 6
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ K NĚKTERÝM POLOŽKÁM VÝSLEDOVKY
Článek 29
Článek 27, položky 1 a 2 (vertikální formát)
Článek 28, položky A.1 a B.1 (horizontální formát)
Výnosy z úroků a podobné výnosy a náklady na úroky a podobné náklady
Tyto položky zahrnují veškeré zisky a ztráty vyplývající z bankovních činností, včetně:
1. všech výnosů z aktiv uváděných v rozvaze v položkách aktiv 1 až 5, ať jsou vypočítávány jakkoliv. Tyto výnosy rovněž zahrnují výnosy vyplývající z časového rozvržení slev u aktiv nabytých za nižší hodnotu, než je částka splatná ke dni splatnosti, a u závazků sjednaných ve vyšší hodnotě, než je částka splatná ke dni splatnosti;
2. všech nákladů vyplývajících ze závazků uváděných v položkách 1, 2, 3 a 8 pasiv, ať jsou vypočítávány jakkoliv. Tyto náklady rovněž zahrnují náklady vyplývající z časového rozvržení příplatku vztahujícího se k aktivům nabytým za vyšší částky, než je částka splatná ke dni splatnosti, a k závazkům sjednaným v nižší hodnotě, než je částka splatná ke dni splatnosti;
3. výnosů a nákladů povahou obdobných úrokům, vyplývajících z termínovaných smluv rozvržených po dobu trvání smlouvy a
4. poplatků a provizí povahou obdobných úrokům, vypočítávaných na časovém základě nebo v závislosti na hodnotách pohledávky nebo závazku.
Článek 30
Článek 27, položka 3 (vertikální formát)
Článek 28, položka B.2 (horizontální formát)
Výnosy z akcií, podílů a jiných cenných papírů s proměnlivým výnosem a z účastí s rozhodujícím a podstatným vlivem
Článek 31
Článek 27, položky 4 a 5 (vertikální formát)
Článek 28, položky A.2 a B.3 (horizontální formát)
Výnosy z poplatků a provizí a náklady na poplatky a provize
Aniž je dotčen článek 29, zahrnují výnosy z poplatků a provizí výnosy dosažené v souvislosti se všemi službami poskytovanými třetím osobám, a náklady na poplatky a provize zahrnují náklady na služby poskytnuté třetími osobami, zejména
- poplatky a provize za záruky, za správu půjček prováděnou ve prospěch jiných věřitelů a za operace s cennými papíry prováděné ve prospěch třetích osob;
- poplatky a provize a jiné náklady a výnosy související s platebními transakcemi, s vedením účtu a v souvislosti s péčí o bezpečnost a správu cenných papírů;
- poplatky a provize za převody cizích měn a za prodej a nákup mincí a drahých kovů ve prospěch třetích osob;
- poplatky a provize vynaložené na zprostředkovatelské služby v souvislosti se smlouvami a půjčkami v oblasti spoření a pojištění.
Článek 32
Článek 27, položka 6 (vertikální formát)
Článek 28, položka A.3 nebo položka B.4 (horizontální formát)
Zisk (ztráta) z finančních operací
Tato položka obsahuje:
1. čistý zisk nebo ztrátu z transakcí s cennými papíry, které ne jsou drženy jako dlouhodobá finanční aktiva, a tvorbu a rozpouštění opravných položek k těmto cenným papírům, s přihlédnutím k rozdílu vyplývajícímu z případného použití čl. 36 odst. 2; v členských státech, které využijí možnost stanovenou v článku 37, jsou tyto čisté zisky nebo ztráty a tvorba a rozpouštění opravných položek zahrnovány pouze tehdy, pokud se týkají cenných papírů zahrnutých v obchodním portfoliu;
2. čistý zisk nebo ztrátu ze směnárenských činností, aniž je dotčen čl. 29 bod 3) a
3. čistý zisk nebo ztrátu z jiných operací nákupu a prodeje zahrnující finanční nástroje, včetně drahých kovů.
Článek 33
Článek 27, položky 11 a 12 (vertikální formát)
Článek 28, položky A.7 a B.5 (horizontální formát)
Tvorba rezerv a opravných položek k úvěrům a zárukám
Rozpuštění rezerv a opravných položek k úvěrům azárukám
1. Tyto položky zahrnují jednak náklady vyvolané tvorbou rezerv a opravných položek v souvislosti s úvěry a půjčkami vykazovanými v položkách 3 a 4 aktiv a tvorbou rezerv na závazky vykazované v podrozvahových položkách 1 a 2, jednak výnosy z rozpouštění rezerv a opravných položek k úvěrům, půjčkám a zárukám.
2. V členských státech, které využijí možnost stanovenou v článku 37, tato položka zahrnuje rovněž čistý zisk nebo ztrátu z transakcí s cennými papíry zahrnovanými pod položky 5 a 6 aktiv, které nejsou drženy ani jako dlouhodobá finanční aktiva ve smyslu čl. 35 odst. 2, ani nejsou zahrnuty v obchodním portfoliu, a tvorba a rozpouštění opravných položek k těmto cenným papírům s přihlédnutím k rozdílu, vyplývajícímu z případného použití čl. 36 odst. 2. Podle toho se upraví členění této položky.
3. Členské státy mohou povolit vzájemnou kompenzaci nákladů a výnosů uváděných v těchto položkách tak, aby byl vykázán pouze čistý výsledek (výnos nebo náklad).
4. Tvorba rezerv a opravných položek související s půjčkami a úvěry poskytovanými úvěrovým institucím, klientům a podnikům, ve kterých má úvěrová instituce rozhodující nebo podstatný vliv, se vykazují samostatně v příloze k účetní závěrce, pokud jsou významné. Toto pravidlo nemusí být použito, pokud členský stát povolí kompenzaci ve smyslu odstavce 3.
Článek 34
Článek 27, položky 13 a 14 (vertikální formát)
Článek 28, položky A.8 a B.5 (horizontální formát)
Tvorba opravných položek k převoditelným cenným papírům drženým jako dlouhodobá finanční aktiva a k účastem s rozhodujícím a podstatným vlivem
Rozpuštění opravných položek k převoditelným cenným papírům drženým jako dlouhodobá finanční aktiva a k účastem s rozhodujícím a podstatným vlivem
1. Tyto položky zahrnují jednak náklady vyvolané tvorbou opravných položek k aktivům vykazovaným v položkách 5 až 8 aktiv, jednak rozpouštění dříve vytvořených opravných položek, pokud se tyto náklady a výnosy vztahují k převoditelným cenným papírům drženým jako dlouhodobá finanční aktivave smyslu čl. 35 odst. 2 a k účastem s rozhodujícím a podstatným vlivem.
2. Členské státy mohou povolit vzájemné započtení nákladů a výnosů uváděných v těchto položkách, tak aby byl vykázán pouze čistý výsledek (výnos nebo náklad).
3. Tvorba a rozpouštění opravných položek související s těmito převoditelnými cennými papíry a účastmi s rozhodujícím a podstatným vlivem se vykazují samostatně v příloze k účetní závěrce, pokud jsou významné. Toto pravidlo nemusí být použito, pokud členský stát povolí započtení ve smyslu odstavce 2.
ODDÍL 7
PRAVIDLA OCEŇOVÁNÍ
Článek 35
1. Položky 9 a 10 aktiv musí být vždy oceňovány jako dlouhodobá aktiva. Aktiva zahrnutá v ostatních položkách rozvahy se oceňují jako dlouhodobá aktiva, jsou-li určena pro dlouhodobé používání pro běžné činnosti podniku.
2. Odkazuje-li oddíl 7 směrnice 78/660/EHS na dlouhodobá finanční aktiva, rozumí se v případě úvěrových institucí pod tímto výrazem účasti s rozhodujícím a podstatným vlivem a ostatní dlouhodobé cenné papíry, jsou-li určeny pro dlouhodobé používání pro běžné činnosti podniku.
3. a) Dluhové cenné papíry a jiné cenné papíry s pevným výnosem držené jako dlouhodobá finanční aktiva se v rozvaze vykazují v pořizovacích cenách. Členské státy však mohou požadovat nebo povolit, aby tyto cenné papíry byly v rozvaze vykazovány v hodnotě splatné v okamžiku splatnosti.
b) Překročí-li pořizovací cena těchto cenných papírů částku splatnou v okamžiku splatnosti, musí být hodnota tohoto rozdílu započtena ve výsledovce. Členské státy však mohou požadovat nebo povolit, aby částka rozdílu byla odepisována po částech tak, aby byla úplně odepsána v době splacení cenného papíru. Rozdíl musí být vykázán samostatně v rozvaze nebo v příloze k účetní závěrce.
c) Je-li pořizovací cena těchto cenných papírů nižší než částka splatná v okamžiku splatnosti, mohou členské státy požadovat nebo povolit, aby byla částka rozdílu rozpouštěna do výnosů postupně během období zbývajícího do splatnosti. Rozdíl musí být vykázán samostatně v rozvaze nebo v příloze k účetní závěrce.
Článek 36
1. Jsou-li převoditelné cenné papíry, které nejsou drženy jako dlouhodobá finanční aktiva, vykazovány v rozvaze v pořizovacích cenách, uvedou úvěrové instituce v příloze k účetní závěrce rozdíl mezi pořizovací cenou a vyšší tržní cenou k rozvahovému dni.
2. Členské státy však mohou požadovat nebo povolit, aby tyto převoditelné cenné papíry byly v rozvaze uváděny k rozvahovému dni ve vyšší tržní ceně. Rozdíl mezi pořizovací cenou a vyšší tržní cenou se uvede v příloze k účetní závěrce.
Článek 37
1. V případě úvěrových institucí se při oceňování půjček a úvěrů, dluhových cenných papírů, akcií a jiných cenných papírů s proměnlivým výnosem, které nejsou drženy jako dlouhodobá finanční aktiva, použije článek 39 směrnice 78/660/EHS.
2. Až do další koordinace mohou členské státy povolit, aby se
a) pohledávky za úvěrovými institucemi a klienty (položky 3 a 4 aktiv) a dluhové cenné papíry, akcie a jiné cenné papíry s proměnlivým výnosem zahrnuté do položek 5 a 6 aktiv, které nejsou drženy ani jako dlouhodobá finanční aktiva ve smyslu čl. 35 odst. 2, ani nejsou zahrnuty v obchodním portfoliu, vykazovaly v hodnotě nižší než té, která by vyplynula z použití čl. 39 odst. 1 směrnice 78/660/EHS, je-li to žádoucí z hlediska obezřetnosti s ohledem na zvláštní rizika spojená s bankovnictvím. Rozdíl mezi těmito dvěma hodnotami však nesmí činit více než 4 % z celkové hodnoty zmíněných aktiv oceněných na základě článku 39;
b) nižší hodnota vyplývající z uplatnění písmene a) udržovala na stejné výši až do doby, kdy úvěrová instituce rozhodne o její úpravě;
c) pokud členský stát využije možnost uvedenou v písmenu a), neuplatňovaly ani čl. 36 odst. 1 této směrnice, ani čl. 40 odst. 2 směrnice 78/660/EHS.
Článek 38
1. Členské státy, které využívají možnost stanovenou článkem 37, musí povolit, a členské státy, které tuto možnost nevyužívají, mohou povolit zavedení položky 6a pasiv nazvané "fond všeobecných bankovních rizik" až do další koordinace. Tato položka zahrnuje částky, o kterých úvěrová instituce rozhodne, že budou vyčleněny na pokrytí takových rizik, pokud je to žádoucí z hlediska obezřetnosti s ohledem na zvláštní rizika spojená s bankovnictvím.
2. Čistý rozdíl přírůstků a úbytků "fondu všeobecných bankovních rizik" musí být samostatně uveden ve výsledovce.
Článek 39
1. Aktiva a pasiva v cizí měně se přepočítávají běžným devizovým kursem platným k rozvahovému dni. Členské státy však mohou požadovat nebo povolit, aby aktiva držená jako dlouhodobá finanční aktiva a hmotný nebo nehmotný majetek, která nejsou pokryta či konkrétně zajištěna ani v promptních, ani v termínovaných obchodech, byla přepočtena kursem platným ke dni pořízení.
2. Nedokončené termínované a promptní devizové transakce se přepočtou běžným devizovým kurzem platným k rozvahovému dni.
Členské státy však mohou požadovat, aby byly termínované transakce přepočteny termínovaným devizovým kursem platným k rozvahovému dni.
3. Aniž je dotčen čl. 29 bod 3), vykazují se rozdíly mezi účetní hodnotou aktiv, pasiv a termínovaných transakcí a částkami stanovenými na základě přepočtu provedeného v souladu s odstavci 1 a 2 ve výsledovce. Členské státy však mohou požadovat nebo povolit, aby rozdíly způsobené přepočtem podle odstavce 1 a 2 byly v plné výši nebo částečně zahrnuty do rezervních fondů, které nejsou určeny k rozdělování, pokud souvisí s aktivy drženými jako dlouhodobá finanční aktiva nebo hmotný a nehmotný majetek nebo s jinými transakcemi prováděnými za účelem zajištění těchto aktiv.
4. Členské státy mohou stanovit, že kladné přepočtové rozdíly vyplývající z termínovaných transakcí, aktiv nebo pasiv, které nejsou pokryty nebo konkrétně zajištěny jinými termínovanými transakcemi nebo aktivy či pasivy, nemohou být vykazovány ve výsledovce.
5. Je-li používána metoda uvedená v článku 59 směrnice 78/660/EHS, mohou členské státy stanovit, že jakékoliv rozdíly z přepočtů budou v plné výši nebo částečně převedeny přímo do rezervních fondů. Kladné a záporné rozdíly z přepočtů převedené do rezervních fondů se uvádějí samostatně v rozvaze nebo v příloze k účetní závěrce.
6. Členské státy mohou požadovat nebo povolit, aby přepočtové rozdíly vznikající při konsolidaci z opakovaného přepočtu vlastního kapitálu a rezervních fondů přidružených podniků nebo z opakovaného přepočtu podílu na vlastním kapitálu a rezervních fondech na počátku účetního období byly v plné výši nebo částečně zahrnuty do konsolidovaných rezervních fondů spolu s přepočtovými rozdíly vznikajícími při přepočtu všech transakcí, prováděných za účelem zajištění tohoto vlastního kapitálu a rezervních fondů.
7. Členské státy mohou požadovat nebo povolit, aby byly příjmy a výdaje přidružených podniků a účasti přepočteny při konsolidaci průměrem devizových kursů platných v průběhu účetního období.
ODDÍL 8
OBSAH PŘÍLOHY K ÚČETNÍ ZÁVĚRCE
Článek 40
1. Použije se čl. 43 odst. 1 směrnice 78/660/EHS s výhradou článku 37 této směrnice a s výhradou následujících ustanovení.
2. Kromě informací požadovaných v čl. 43 odst. 1 bodu 5 směrnice 78/660/EHS poskytují úvěrové instituce tyto informace vztahující se k položce 8 pasiv (podřízené závazky):
a) pro každý závazek, který převyšuje 10 % celkové částky podřízených pasiv,
i) částku závazku, měnu, ve které je vyjádřen, úrokovou míru a datum splatnosti nebo skutečnost, že se jedná o trvalou položku;
ii) zda existují okolnosti, za kterých je požadováno dřívější splacení závazku;
iii) podmínky podřízenosti, existenci jakýchkoliv předpisů upravujících převod podřízeného pasiva do vlastního kapitálu nebo jiné formy pasiva, a podmínky stanovené těmito předpisy;
b) souhrnný popis pravidel, kterými se řídí ostatní závazky.
3. a) Namísto informací požadovaných čl. 43 odst. 1 bodem 6 směrnice 78/660/EHS uvedou úvěrové instituce v příloze k účetní závěrce samostatně pro každou z položek 3b) a 4 aktiv a každou z položek 1b), 2a), 2b) bb) a 3b) pasiv částku těchto půjček, úvěrů a závazků na základě jejich zbytkové lhůty splatnosti v tomto členění:
- ne více než tři měsíce,
- více než tři měsíce, ale ne více než jeden rok,
- více než jeden rok, ale ne více než pět let,
- více než pět let.
U položky 4 aktiv musí být uvedeny také pohledávky splat né na požádání a s krátkou výpovědní lhůtou.
Jestliže půjčky a úvěry nebo závazky zahrnují splátkové platby, rozumí se zbytkovou dobou splatnosti doba mezi rozvahovým dnem a dnem, kdy se stává každá jednotlivá splátka splatnou.
Po dobu pěti let po dni uvedeném v čl. 47 odst. 2 však mohou členské státy nařizovat nebo povolovat, aby byl přehled podle splatnosti aktiv a závazků zmiňovaný v tomto článku založen na původně dohodnutých dobách splatnosti nebo výpovědních lhůtách. Jestliže úvěrová instituce pořídí existující půjčku, která nemá formu cenných papírů, mohou tedy členské státy požadovat, aby klasifikace takové půjčky byla založena na zbytkové době splatnosti ke dni pořízení půjčky. Pro účely tohoto pododstavce se původně dohodnutou dobou splatnosti půjček rozumí období mezi dnem prvního čerpání a dnem splatnosti; výpovědní lhůtou se rozumí období mezi dnem, kdy je výpověď předána, a dnem, ke kterému má být půjčka splacena; je-li možno půjčky a úvěry nebo závazky splácet ve splátkách, se dohodnutou dobou splatnosti rozumí období mezi dnem, ke kterému tyto půjčky a úvěry nebo závazky vznikly, a mezi dnem, kdy se stává splatnou poslední splátka. Úvěrové instituce vykazují v případě rozvahových položek uvedených v tomto pododstavci také podíl těchto aktiv a pasiv, která se stanou splatnými do jednoho roku od rozvahového dne.
b) V položce 5 aktiv (dluhové cenné papíry a jiné cenné papíry s pevným výnosem) a v položce 3a) pasiv (emitované dluhové cenné papíry) úvěrové instituce uvádí, jaký je podíl aktiv a pasiv, která se stanou splatnými do jednoho roku od rozvahového dne.
c) Členské státy mohou požadovat, aby byly informace uvedené v písmenech a) a b) uváděny v rozvaze.
d) Úvěrové instituce uvádějí podrobné informace o aktivech, která daly do zástavy jako zajištění vlastních závazků nebo závazků třetích osob (včetně záruk nebo zástav); informace by měly být dostatečně podrobné, aby pro každou položku závazků a pro každou podrozvahovou položku byly uvedeny celkové hodnoty zastavených aktiv.
4. Jsou-li úvěrové instituce povinny uvádět informace zmiňované v čl. 43 odst. 1 bodě 7 směrnice 78/660/EHS v podrozvahových položkách, nemusí být takové informace opakovány v příloze k účetní závěrce.
5. Namísto informací požadovaných čl. 43 odst. 1 bodem 8 směrnice 78/660/EHS uvádějí úvěrové instituce v příloze k účetní závěrce podíl svých výnosů vztahujících se k položkám 1, 3, 4, 6 a 7 čl. 27 nebo k položkám B.1, B.2, B.3, B.4 a B.7 čl. 28 podle geografického umístění trhů v závislosti na tom, jak významně se tyto trhy od sebe liší s ohledem na způsob, jakým je úvěrová instituce organizována. Použije se čl. 45 odst. 1 písm. b) směrnice 78/660/EHS.
6. Odkaz na čl. 23 odst. 6 směrnice 78/660/EHS uvedený v čl. 43 odst. 1 bodu 9 směrnice 78/660/EHS se považuje za odkaz na čl. 27 bod 8 nebo na čl. 28 bod A.4 této směrnice.
7. Odchylně od čl. 43 odst. 1 bodu 13 směrnice 78/660/EHS mohou úvěrové instituce zveřejňovat jen výši půjček a úvěrů poskytnutých členům správních, řídících a dozorčích orgánů, a závazky přijaté na jejich účet na základě záruk jakéhokoliv druhu. Tyto informace se uvádějí úhrnnou částkou pro každou kategorii.
Článek 41
1. Informace vyžadované v čl. 15 odst. 3 směrnice 78/660/EHS musí být uvedeny ve vztahu k aktivům drženým jako dlouhodobá aktiva ve smyslu článku 35 této směrnice. Povinnost vykazovat samostatně úpravy ocenění však neplatí v případě, kdy členský stát připustil kompenzaci mezi úpravami ocenění podle čl. 34 odst. 2 této směrnice. V tom případě mohou být úpravy ocenění kombinovány s ostatními položkami.
2. Členské státy mohou požadovat po úvěrových institucích, aby v příloze k účetní závěrce uváděly rovněž tyto informace:
a) rozčlenění obchodovatelných cenných papírů vykázaných v položkách 5 až 8 aktiv na kótované a nekótované cenné papíry;
b) rozčlenění obchodovatelných cenných papírů vykázaných v položkách 5 a 6 aktiv na cenné papíry, které jsou nebo nejsou ve smyslu článku 35 drženy jako dlouhodobá finanční aktiva, a kritérium používané pro rozlišování mezi těmito dvěma kategoriemi obchodovatelných cenných papírů;
c) hodnota leasingových transakcí rozdělených mezi příslušné rozvahové položky;
d) rozčlenění položky 13 aktiv, položky 4 pasiv, položek 10 a 18 u vertikálního formátu nebo A.6 a A.11 u horizontálního formátu a položek 7 a 17 u vertikálního formátu nebo B.7 a B.9 u horizontálního formátu výsledovky na hlavních složky jejich hodnot, jsou-li tyto částky významné pro účely posouzení ročních účetních závěrek. Musí být uvedeno vysvětlení jejich povahy a výše;
e) poplatky placené úvěrovou institucí za podřízené závazky v posuzovaném účetním období;
f) skutečnost, že úvěrová instituce poskytuje manažerské a zastupitelské služby třetím osobám, je-li rozsah podnikání tohoto druhu významný ve vztahu k celkové činnosti úvěrové instituce;
g) souhrnné hodnoty aktiv a pasiv vyjádřených v cizí měně přepočtené na měnu, ve které je sestavena roční účetní závěrka;
h) přehled typů termínovaných transakcí před lhůtou splatnosti nevyrovnaných k rozvahovému dni, poskytující u každého typu transakce informaci zejména o tom, zda jsou uskutečněny především za účelem zajištění účinků fluktuace úrokových měr, devizových kursů a tržních cen, a zda jsou uskutečněny především pro účely obchodování. Tyto typy transakcí zahrnují všechny transakce, v souvislosti se kterými se výnosy nebo náklady uvádějí v čl. 27 položce 6, čl. 28 položkách A.3 nebo B.4 nebo čl. 29 bodě 3), např. cizí měny, drahé kovy, obchodovatelné cenné papíry, vkladové certifikáty a ostatní aktiva.
ODDÍL 9
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE KONSOLIDOVANÝCH ÚČETNÍCH ZÁVĚREK
Článek 42
1. Úvěrové instituce sestavují konsolidovanou účetní závěrku a konsolidovanou výroční zprávu v souladu se směrnicí 83/349/EHS, pokud tento oddíl nestanoví jinak.
2. Pokud členský stát neuplatňuje článek 5 směrnice 83/349/EHS, vztahuje se odstavec 1 tohoto článku rovněž na mateřské podniky, jejichž jediným cílem je nabývání účastí v dceřiných a přidružených podnicích, správa těchto účastí a zajišťování jejich ziskovosti v případech, kdy jsou tyto dceřiné a přidružené podniky výlučně nebo převážně úvěrovými institucemi.
Článek 43
1. Použije se směrnice 83/349/EHS s výhradou článku 1 této směrnice a odstavce 2 tohoto článku.
2. a) Články 4, 6, 15 a 40 směrnice 83/349/EHS se nepoužijí.
b) Členské státy mohou použít článek 7 směrnice 83/349/EHS s výhradou splnění těchto dodatečných podmínek:
- mateřský podnik se musí prohlásit za ručitele závazků přijatých podnikem osvobozeným od povinnosti konsolidace; existence takového prohlášení se zveřejňuje v účetní závěrce podniku osvobozeného od povinnosti konsolidace;
- mateřský podnik musí být úvěrovou institucí ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) této směrnice.
c) Informace uvedené v čl. 9 odst. 2 první a druhé odrážce směrnice 83/349/EHS, jmenovitě
- hodnota dlouhodobých aktiv a
- čistý obrat,
se nahrazují
- součtem položek 1, 3, 4, 6 a 7 uvedených v článku 27 nebo položek B.1, B.2, B.3, B.4 a B.7 uvedených v článku 28 této směrnice.
d) Pokud z důvodu použití čl. 13 odst. 3 písm. c) směrnice 83/349/EHS není dceřiný a přidružený podnik, který je úvěrovou institucí, zahrnut do konsolidovaných účetních závěrek, ale pokud jsou akcie nebo podíly tohoto podniku dočasně drženy v rámci finanční pomoci za účelem reorganizace nebo záchrany zmíněného podniku, přikládají se roční účetní závěrky tohoto podniku ke konsolidovaným účetním závěrkám a v příloze k účetní závěrce se uvádějí doplňující informace o povaze a podmínkách realizace finanční pomoci.
e) Členský stát může také použít článek 12 směrnice 83/349/EHS v případě dvou nebo více úvěrových institucí,které nejsou propojené ve smyslu čl. 1 odst. 1 nebo 2 zmíněné směrnice, ale jsou řízeny najednotném základě jiném než ve smyslu společenské smlouvy nebo stanov.
f) Článek 14 směrnice 83/349/EHS, s výjimkou odstavce 2, se použije s výhradou tohoto ustanovení:
Je-li mateřský podnik úvěrovou institucí a jeden nebo více dceřiných nebo přidružených podniků, které mají být konsolidovány, tento statut nemají, jsou tyto dceřiné a přidružené podniky zahrnuty do konsolidace, pokud jsou jejich činnosti přímým rozšířením bankovní činnosti nebo souvisí s pomocnými bankovními činnostmi, jako např. finanční pronájem (leasing), obchodování s pohledávkami, správa fondů kolektivního investování, řízení služeb zpracování dat nebo jiná podobná činnost.
g) Pokud jde o uspořádání položek konsolidovaných účetních závěrek,
- použijí se články 3, 5 až 26 a články 29 až 34 této směrnice a
- pro aktiva považovaná podle článku 35 této směrnice za dlouhodobá aktiva platí odkaz v článku 17 směrnice 83/349/EHS na čl. 15 odst. 3 směrnice 78/660/EHS.
h) S výhradou článků 40 a 41 této směrnice se použije z pohledu obsahové náplně přílohy ke konsolidované účetní závěrce článek 34 směrnice 83/349/EHS.
ODDÍL 10
ZVEŘEJŇOVÁNÍ
Článek 44
1. Řádně schválené roční účetní závěrky úvěrových institucí se spolu s výročními zprávami a zprávami osob odpovědných za audit účetních závěrek zveřejňují způsobem stanoveným vnitrostátními právními předpisy v souladu s článkem 3 směrnice 68/151/EHS [8].
Vnitrostátní právní předpisy však mohou povolit, že výroční zpráva nemusí být zveřejňována výše stanoveným způsobem. V tom případě je veřejnosti zpřístupněna v sídle společnosti v daném členském státě. Kopii celé nebo části každé takové zprávy musí být možné získat na požádání. Cena kopie nesmí přesáhnout administrativní náklady na její pořízení.
2. Odstavec 1 se použije také v případě řádně schválených konsolidovaných účetních závěrek, konsolidovaných výročních zpráv a zpráv osob odpovědných za audit účetních závěrek.
3. Není-li však úvěrová instituce, která sestavila roční účetní závěrku nebo konsolidovanou účetní závěrku, zřízena jako jeden z typů společnosti uvedených v čl. 1 odst. 1 směrnice 78/660/EHS a nepožadují-li vnitrostátní právní předpisy zveřejnění dokumentů uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku obdobně, jak je stanoveno v článku 3 směrnice 68/151/EHS, musí je alespoň zpřístupnit veřejnosti v sídle společnosti, nebo neexistuje-li takové sídlo, v místě svého hlavního působení. Kopie těchto dokumentů musí být možné získat na požádání. Ceny kopií nesmějí přesáhnout administrativní náklady na jejich pořízení.
4. Roční účetní závěrky a konsolidované účetní závěrky úvěrové instituce musí být zveřejněny v každém členském státě, ve kterém má tato úvěrová instituce pobočky ve smyslu čl. 1 třetí odrážky směrnice 77/780/EHS. Dotyčné členské státy mohou požadovat, aby tyto dokumenty byly zveřejněny v jejich úředním jazyce.
5. Za nedodržení pravidel zveřejňování uvedených v tomto článku stanoví členské státy patřičné sankce.
ODDÍL 11
AUDIT
Článek 45
Členský stát nemusí uplatňovat čl. 2 odst. 1 písm. b) bod iii) směrnice 84/253/EHS [9] u veřejných záložen, je-li zákonem nařízeno ověřování dokumentů těchto institucí ve smyslu čl. 1 odst. 1 směrnice 84/253/EHS vyhrazeno kontrolnímu orgánu pro tyto spořitelny existujícímu v okamžiku vstupu v platnost této směrnice, splňují-li odpovědné osoby alespoň podmínky stanovené v článcích 3 až 9 směrnice 84/253/EHS.
ODDÍL 12
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 46
Kontaktní výbor zřízený článkem 52 směrnice 78/660/EHS, scházející se v odpovídajícím složení, má také tyto úkoly:
a) usnadňovat, aniž jsou dotčeny články 169 a 170 Smlouvy, harmonizované uplatňování této směrnice prostřednictvím pravidelných jednání zabývajících se zejména praktickými otázkami vyplývajícími z jejího uplatňování;
b) je-li to nezbytné, radit Komisi ohledně doplňování nebo změn této směrnice.
Článek 47
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy a nařízení nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1990. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
2. Členské státy mohou stanovit, že ustanovení odstavce 1 se poprvé použijí ve vztahu k ročním účetním závěrkám a konsolidovaným účetním závěrkám za účetní období začínající 1. lednem 1993 nebo v průběhu kalendářního roku 1993.
3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 48
Po pěti letech ode dne uvedeného v čl. 47 odst. 2 Rada na návrh Komise přezkoumá a v případě nutnosti zreviduje všechna ustanovení této směrnice, která členským státům poskytují možnost volby, a čl. 2 odst. 1, články 27 a 28 a článek 41 s ohledem na zkušenosti nabyté při uplatňování této směrnice, a zejména na cíle větší transparentnosti a harmonizace ustanovení uvedených v této směrnici.
Článek 49
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 8. prosince 1986.
CONSIGLIO - DIRETTIVA DEL DONSIGLIO dell'8 dicembre 1986 relativa ai conti annuali ed ai conti consolidati delle banche e degli altri istituti finanziari (86/635/CEE)
II
(Atti per i quali la pubblicazione non è una condizione di applicabilità)
IL CONSIGLIO DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità economica europea, in particolare l'articolo 54, paragrafo 3, lettera g),
vista la proposta della Commissione (1),
(1) GU n. C 130 dell'1.6.1981, pag. 1,
GU n. C 83 del 24.3.1984, pag. 6, e
GU n. C 351 del 31.12.1985, pag. 24.
visto il parere del Parlamento europeo (2),
(2) GU n. C 242 del 12.9.1983, pag. 33 e
GU n. C 163 del 10.7.1978, pag. 60.
visto il parere del Comitato economico e sociale (3),
(3) GU n. C 112 del 3.5.1982, pag. 60.
considerando che la direttiva 78/660/CEE del Consiglio, del 25 luglio 1978, basata sull'articolo 54, paragrafo 3, lettera g), del trattato e relativa ei conti annuali di taluni tipi di società (4), modificata da ultimo dalla direttiva 84/569/CEE (5), non è obbligatoriamente applicabile,fino ad ulteriore coordinamento, alle banche e agli altri istituti finanziari, in appresso denominati "enti creditizi"; che in considerazione dell'importanza capitale di queste imprese nella Comunità occorre procedere a questo coordinamento;
(4) GU. n L 222 del 14.8.1978, pag. 11.
(5) GU. n L 314 del 4.12.1984, pag. 28.
considerando che la direttiva 83/349/CEE del Consiglio, del 13 giugno 1983, basata sull'articolo 54, paragrafo 3, lettera g), del trattato e ralativa ai conti consolidati (6), dispone deroghe nei confronti degli enti creditizi solo fino alla scadenza dei termini previsti per l'applicazione della presente direttiva; che di conseguenza la presente direttiva deve altresì contenere disposizioni specifiche per gli enti creditizi in materia di conti consolidati;
(6) GU n. L 193 del 18.7.1983, pag. 1.
considerando che l'urgenza del coordinamento è dovuta peraltro anche al fatto che un crescente numero di enti creditizi esercitano la loro attività oltre i limiti del territorio nazionale; che una migliore comparabilità dei conti annuali e dei conti consolidati di questi enti riveste un'importanza essenziale per i creditori, per i debitori e per i soci, nonché per il pubblico in generale;
considerando che, in quasi tutti gli Stati membri della Comunità, le forme giuridiche degli enti creditizi ai sensi della direttiva 77/780/CEE del Consiglio, del 12 dicembre 1977, relativa al coordinamento delle disposizioni legislative, regolamentari, e amministrative riguardanti l'accesso all'attività degli enti creditizi e il suo esercizio (7), in reciproca concorrenza tra di loro nel settore del credito sono molteplici; che è pertanto giusto non limitare il coordinamento per questi enti creditizi alle forme giuridiche contemplate dalla direttiva 78/660/CEE e definire invece un campo d'applicazione che si estenda a tutte le società definite dall'articolo 58, secondo comma, del trattato;
(7) GU n. L 322 del 17.12.1977, pag. 30.
considerando che, per quanto riguadra gli istituti finanziari, occorre tuttavia limitare il campo d'applicazione della presente direttiva a quelli costituiti secondo una delle forme giuridiche contemplate dalla direttiva 78/660/CEE; che questi istituti finanziari che non sono disciplinati da tale direttiva devono essere automaticamente soggeti alla presente direttiva;
considerando che il collegamento al coordinamento in materia di enti creditizi appare necessario anche per il fatto che alcune delle regole ralative ai conti annuali e ai conti consolidati avranno un'incidenza su altri settori oggetto di tale coordinamento, come ad esempio le condizioni per l'autorizzazione o gli indicatori prescritti ai fini di vigilanza;
considerando che se è apparso opportuno, attesa la peculiatità degli enti creditizi, adottare una direttiva distinta per i conti annuali e i conti consolidati i detti enti, ciò non implica necessariamente che la nuova regolamentazione sia dissociata da quelle delle direttive 78/660/CEE e 83/349/CEE; che questa dissociazione non sarebbe infatti né utile, né compatibile con i principi fondamentali del coordinamento del diritto delle società, dato che per l'importanza che essi rivestono per l'economia comunitaria gli enti creditizi non potrebbero restare esclusi da una regolamentazione concepita per l'intero settore delle imprese; che per questo motivo sono state prese in considerazione soltanto le peculiarità settoriali degli enti creditizi, nel senso che la presente direttiva disciplina unicamente le deroghe alle direttive 78/660/CEE e 83/349/CEE;
considerando che la struttura e il contenuto degli stati patrimoniali degli enti creditizi varia secondo gli Stati membri; che la presente direttiva deve pertanto prevedere la stessa struttura, la stessa nomenclatura e la stessa terminologia per le voci dello stato partimoniale di tutti gli enti della Comunità, fatte salve le deroghe necessarie a causa della forma giuridica di un ente o della particolare natura delle sue attività;
considerando che la comparabilità dei conti annuali e dei conti consolidati presuppone che siano risolti alcuni problemi fondamentali inerenti all'iscrizione in bilancio e fuori bilancio delle varie operazioni;
considerando che ai fini di una migliore comparabilità è inoltre necessario che il contenuto delle varie voci dello stato partimoniale e fuori bilancio sia determinato con precisione;
considerando che ciò vale anche per la struttura e la delimitazione delle voci del conto profitti e perdite;
considerando che la comparabilità dei dati figuranti nello stato partimoniale e nel conto profitti e perdite dipende inoltre essenzialmente dal valore attribuito alle attività e alle passività iscritte nel bilancio;
considerando che, dati i particolari rischi inerenti alle operazioni bancarie e la necessità di mantenere la fiducia, conviene prevedere la possibilità che tra le passività del bilancio figuri una voce intitolata "fondo per rischi bancari generali"; che per gli stessi motivi pare opportuno consentire agli Stati membri di lasciare agli enti creditizi, fino ad un coordinamento ulteriore, un certo margine di apprezzamento, soprattutto nella valutazione dei crediti e di taluni valori; che è tuttavia importante, in quest'ultimo caso, che gli Stati membri consentano a questi enti di utilizzare il predetto "fondo per rischi bancari generali"; che è parso del pari indicato autorizzare gli Stati membri a permettere agli enti creditizi di procedere a talune compensazioni nel conto profitti e perdite;
considerando che anche per quanto riguarda l'allegato è necessario apportare determinate modifiche tenendo conto della particolare natura degli enti creditizi;
considerando, che, nell'intento di porre sullo stesso piano il maggior numero possibile di enti creditizi, analogamente a quanto fatto nella direttiva 77/780/CEE, non sono state proposte a favore degli enti creditizi di piccole e medie dimensioni le deroghe previste nella direttiva 78/660/CEE; che pur tuttavia, se l'esperienza dovesse comprovarne la necessità, dette deroghe potrebbero essere previste in un coordinamento successivo; che, per i medesimi motivi, non è stata presa in considerazione per gli enti creditizi la possibilità offerta agli Stati membri dalla direttiva 83/349/CEE di esonerare dall'obbligo del consolidamento le imprese madri di gruppi di imprese da consolidare che non superino una determinata dimensione;
considerando che l'applicazione delle disposizioni relative ai conti consolidati agli enti creditizi impone di adeguare talune norme applicabili all'insieme delle società industriali e commerciali; che sono state previste norme esplicite per i gruppi misti e che l'esonero dal sottoconsolidamento può essere subordinato a condizioni aggiuntive;
considerando che, tenuto conto dell'importanza delle reti bancarie operanti al di là delle frontiere nazionali, e della loro constante espansione, è essenziale che i conti annuali e i conti consolidati degli enti creditizi aventi sede sociale in uno Stato membro siano pubblicati in tutti gli Stati membri in cui essi sono stabiliti;
considerando che, ai fini della soluzione dei problemi che si presentano nella materia oggetto della presente direttiva, in particolare per quanto riguarda la sua applicazione, è necessario che i rappresentanti degli Stati membri e quelli della Commissione cooperino in seno ad un comitato di contatto; che per evitare una proliferazione di questi comitati è auspicabile che la cooperazione avvenga in seno al comitato previsto dall'articolo 52 della direttiva 78/660/CEE; che per i problemi degli enti creditizi il comitato dovrà avere una composizione appropriata;
considerando che data la complessità della meteria è necessario concedere agli enti creditizi contemplati dalla presente direttiva un termine di tempo più lungo del consueto per l'attuazione delle sue disposizioni; considerando che è utile prevedere un riesame di talune disposizioni della presente direttiva, in base all'esperienza acquisita dopo cinque anni di applicazione, alla luce degli obiettivi di una maggior trasparenza e armonizzazione,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
SEZIONE 1
DISPOSIZIONI PRELIMINARI E CAMPO D'APPLICAZIONE
Articolo 1
1. Gli articoli 2 e 3, l'articolo 4, paragrafi 1,3,4 e 5, gli articoli 6,7,13 e 14, l'articolo 15, paragrafi 3 e 4, gli articoli da 16 a 21, da 29 a 35, da 37 a 41, l'artilolo 42, prima frase, l'articolo 45, paragrafo 1, gli articoli 46,48,49 e 50, l'articolo 51, paragrafo 1, e gli articoli, 54, da 56 a 59 e 61 della direttiva 78/660/CEE si applicano agli enti di cui all'articolo 2 della presente direttiva, nella misura in cui questa non disponga altrimenti.
2. Il rinvio operato dalle direttive 78/660/CEE e 83/349/CEE agli articoli 9 e 10 (stato partimoniale) o 23-26 (conto profitti e perdite) della direttiva 78/660/CEE equivale al rinvio agli articoli 4 (stato partimoniale) o 27 e 28 (contro profitti e perdite) della presente direttiva.
3. I rinvii operati dalle direttive 78/660/CEE e 83/349/CEE agli articoli da 31 a 42 della direttiva 78/660/CEE si devono intendere come rinvii a questi ultimi articoli, tenuto conto delle disposizioni degli articoli da 35 a 39 della presente direttiva.
4. Qualora le disposizioni della direttiva 78/660/CEE menzionate nel presente articolo si riferiscano a voci dello stato patromoniale per le quali la presente direttiva non prevede l'equivalente, esse si devono intendere come aventi ad oggetto le voci dell'articolo 4 della presente direttiva nelle quali figurano i corrispondenti valori delle attività e delle passività.
Articolo 2
1. Le misure di coordinamento disposte dalla presente direttiva si applicano:
a) agli enti creditizi ai sensi dell'articolo 1, primo trattino, della direttiva 77/780/CEE che siano società ai sensi dell'articolo 58, secondo comma, del trattato;
b) agli enti finanziari aventi una delle forme guiridiche previste dall'articolo 1, paragrafo 1, della direttiva 78/660/CEE che ai sensi del paragrafo 2 dello stesso articolo non siano sottoposti a detta direttiva.
Ai sensi della presente direttiva, la nozione di ente creditizio riguarda altresì gli enti finanziari a meno che il contesto non preveda diversamente.
2. Gli Stati membri possono non applicare la presente direttiva:
a) agli enti creditizi contemplati dall'articolo 2, paragrafo 2, della direttiva 77/780/CEE;
b) agli enti creditizi di uno Stato membro che, nella maniera definita all'articolo 2, paragrafo 4, lettera a), della direttiva 77/780/CEE, sono affiliati ad un organismo centrale in questo stesso Stato membro. In tal caso, fatta salva l'applicazione della presente direttiva all'organismo centrale, l'insieme costituito dall'organismo centrale e dagli enti affiliati deve essere ripreso nei conti consolidati corredati da una relazione annua, redatti, controllati e pubblicati conformemente alle disposizioni della presente direttiva;
c) ai seguenti enti creditizi:
- in Grecia: agli enti ETEBA (Banca nazionale d'investimento per lo sviluppo industriale) e ÔñUEðaaaeá AAðaaíaeýóaaùí (Banca d'investimento);
- in Irlanda: alle "Industrial and Provident Societies";
- nel Regno Unito: alle "Friendly Societies" ed alle "Industrial and Provident Societies".
4. Fatta salva l'applicazione dell'articolo 2, paragrafo 3, della direttiva 78/660/CEE, gli Stati membri possono, fino a coordinamento ulteriore:
a) per gli enti creditizi di cui all'articolo, 2, paragrafo 1, lettera a), della presente direttiva che non abbiano la forma di una delle società di cui all'articolo 1, paragrafo 1, della direttiva 78/660/CEE, prevedere regole che deroghino alla presente direttiva, nella misura in cui tali regole siano necessarie, tenuto conto della forma giuridica di questi enti;
b) per gli istituti di credito speciali prevedere regole che deroghino alle disposizioni della presente direttiva, nella misura in cui tali regole siano necessarie, tenuto conto della natura particolare della loro attività.
Le deroghe possono riguardare esclusivamente lo schema, la nomenclatura, la terminologia ed il contenuto delle voci dello stato partimoniale e del conto profitti e perdite e non possono comportare che gli enti in questione forniscano meno informazioni nei conti annuali di quelle fornite dagli altri enti cui si applica la presente direttiva.
Gli Stati membri rendono noti alla Commissione gli enti creditizi in questione, se del caso per categoria, entro un termine di sei mesi a partire dalla scadenza del termine menzionato all'articolo 47, paragrafo 2. Essi informano la Commissione delle disposizioni in deroga previste a questo titolo.
Il regime derogatorio sarà oggetto di un riesame al più tardi entro dieci anni, a partire dalla notifica della presente direttiva. Se del caso, la Commissione presenterà le opportune proposte. Essa presenterà inoltre una relazione provvisoria entro cinque anni a decorrere dalla notifica della presente direttiva.
SEZIONE 2
DISPOSIZIONI GENERALI RELATIVE ALLO STATO PATRIMONIALE E AL CONTO PROFITTI E PERDITE
Articolo 3
Il raggruppamento di alcune voci dello stato patrimoniale e del conto profitti e perdite, previsto dall'articolo 4, paragrafo 3, lettera a) o b), della direttiva 78/660/CEE è possibile, per gli enti creditizi, unicamente per le sottovoci dello stato patrimoniale e del conto profitti e perdite precedute da lettere minuscole ed è consentito solo nell'ambito delle norme emenate dagli Stati membri in materia.
SEZIONE 3
STRUTTURA DELLO STATO PATRIMONIALE
Articolo 4
Gli Stati membri prescrivono per la presentazione dello stato patrimoniale lo schema seguente:
Attivo
1. Consistenza di cassa, disponibilità presso banche centrali e uffici postali.
2. Titolo del tesoro e altri effeti ammissibili al rifinanziamento presso la Banca centrale:
a) titoli del tesoro e altri valori similari;
b) altri effetti ammissibili al rifinanziamento presso la Banca centrale (sempreché la legislazione nazionale non preveda l'iscrizione di questi effetti nelle voci 3 e 4 dell'attivo).
3. Crediti verso enti creditizi:
a) a vista;
b) altri crediti.
4. Crediti verso la clientela
5. Obbligazioni e altri titoli a reddito fisso:
a) di emittenti pubblici;
b) di altri emittenti
di cui:
obbligazioni proprie (sempreché la legislazione nazionale non ne preveda la deduzione nel passivo).
6. Azioni e altri titoli a reddito variabile.
7. Partecipazioni:
di cui:
in enti creditizi (sempreché la legislazione nazionale non ne preveda l'indicazione in allegato).
8. Partecipazioni in impresse collegate:
di cui:
in enti creditizi (sempreché la legislazione nazionale non ne preveda l'indicazione in allegato).
9. Beni immateriali menzionati nell'articolo 9 della direttiva 78/660/CEE nelle voci B e C I:
di cui:
- spese d'impianto, quali definite dalla legislazione nazionale e a condizione che quest'ultima ne autorizzi l'iscrizione all'attivo (sepreché la legislazione nazionale non ne preveda l'indicazione in allegato),
- avviamento, nella misura in cui è stato acquisito a titolo oneroso (sempreché la legislazione nazionale non ne preveda l'indicazione in allegato).
10. Beni materiali menzionati nell'articolo 9 della direttiva 78/660/CEE nel punto C II:
di cui:
terreni e fabbricati utilizzati dall'ente creditizio nel quadro della propria attività (semprechè la legislazione nazionale non ne preveda l'indicazione in allegato).
11. Capitale sottoscritto non versato:
di cui:
capitale richiamato (salvo il caso in cui la legislazione nazionale preveda l'iscrizione del capitale richiamato al passivo: in questa ipotesi la quota di capitale richiamato ma non ancora versato deve figurare o nella presente voce o nella voce 14 dell'attivo).
12. Azioni o quote proprie (con indicazione del loro valore nominale o, in mancanza di valore nominale, della loro parità contabile purché le legislazione nazionale autorizzi la loro iscrizione nello stato patrimoniale).
13. Altri attivi.
14. Capitale sottoscritto, richiamato ma non versato (a meno che la legislazione nazionale preveda l'iscrizione del capitale richiamato alla voce 11 dell'attivo).
15. Ratei e risconti.
16. Perdita d'esercizio (a meno che la legge nazionale ne preveda l'iscrizione alla voce 14 del passivo).
Totale dell'attivo.
Passivo
1. Debiti verso enti creditizi:
a) a vista;
b) a termine o con preavviso.
2. Debiti verso clienti:
a) depositi a risparmio:
di cui:
a vista e a termine o con preavviso nella misura in cui la legislazione nazionale preveda questa suddivisione (a meno che la legislazione nazionale non preveda siffatta indicazione in allegato);
b) altri debiti:
ba) a vista;
bb) a termine o con preavviso.
3. Debiti rappresentati da un titolo di credito:
a) effetti e obbligazioni proprie in circolazione;
b) altri.
4. Altre passività.
5. Ratei e risconti passivi.
6. Accantonamentei per rischi ed oneri:
a) accantonamenti per fondi di quiescenza e oneri similari;
b) accantonamenti per oneri fiscali;
c) altri accantonamenti.
7. Utile di esercizio (salvo che la legislazione nazionale ne preveda l'iscrizione alla voce 14 del passivo).
8. Passività subordinate.
9. Capitale sottoscritto (a meno che la legislazione nazionale preveda l'iscrizione del capitale richiamato sotto questa voce. In tal caso gli importi del capitale sottoscritto e del capitale versato devono essere menzionati separatamente).
10. Sovrapprezzi di emissione.
11. Riserve.
12. Riserva di rivalutazione.
13. Utili (perdite) portati a nuovo.
14. Utile de esercizio (a meno che la legislazione nazionale non preveda l'iscrizione di questa voce nella voce 16 dell'attivo o nella voce 7 del passivo).
Totale del passivo.
Voci fuori bilancio
1. Rischi eventuali:
di cui:
- accettazioni ed effetti ceduti a risconto,
- avalli e attività costituite in garanzia.
2. Impegni:
di cui:
impegni derivanti da operazioni di vendita con patto di riacquisto.
Articolo 5
Devono essere indicati separatamente come sottovoci delle voci considerate:
- i crediti, rappresentati o no da un titolo, verso imprese collegate, di cui alle voci da 2 a 5 dell'attivo,
- i crediti, rappresentati o no da un titolo, verso imprese con le quali l'ente ha un legame di partecipazione, di cui alle voci da 2 a 5 dell'attivo,
- i debiti, rappresentati o no da un titolo, verso imprese collegate, di cui alle voci 1,2,3 e 8 del passivo,
- i debiti, rappresentati o no da un titolo verso imprese con le quali l'ente ha un legame di partecipazione, di cui alle voci 1,2,3 e 8 del passivo.
Articolo 6
1. Gli attivi aventi carattere subordinato sono indicati separatamente come sottovoci delle poste dello schema e delle sottovoci create a norma dell'articolo 5.
2. Hanno carattere subordinato gli attivi rappresentati o no da un titolo ai quali si collegano dei diritti che possono essere esercitati in caso di liquidazione o di procedure concorsuali, solo dopo quelli degli altri creditori.
Articolo 7
Gli Stati membri possono permettere che le indicazioni di cui agli articoli 5 e 6 vengano fornite nell'allegato, distinte secondo la varie voci considerate.
Articolo 8
1. Le attività che l'entre creditizio abbia ceduto in pegno a garanzia di debiti propri o di terzi, oppure siano state da esso date in garanzia a terzi devono figurare nellw rispettive voci dello stato partimoniale.
2. Le attività costituite in pegno o depositate in garanzia presso l'ente creditizio devono figurare nel suo stato partimoniale soltanto quando si tratti di depositi in contante presso questo stesso ente creditizio.
Articolo 9
1. In caso di prestiti concessi da un consorzio, che riunisce vari enti creditizi, ciascun ente che partecipa al consorzio deve indicare unicamente il suo apporto all'ammontare complessivo del prestito.
2. Se, nel caso di un prestito concesso da un consorzio di cui al paragrafo 1, l'ammontare dell'apporto garantito da un ente creditizio è superiore all'importo effettivamente concesso, detto ente deve far figurare l'eventuale importo aggiuntivo della garanzia fra la passività eventuali, fuori bilancio (nella voce 1, secondo trattino).
Articolo 10
1. I fondi che un ente creditizio gestisce in nome proprio ma per conto di terzi devono figurare nel suo stato patrimoniale solo se l'ente è titolare delle attività ak essi afferenti. L'importo totale delle attività e degli impegni di questa natura è citato separatamente oppure in allegato, ripartito secondo le varie voci dell'attivo o del passivo. Tuttavia gli Stati membri possono permettere di far figurare questi fondi fuori bilancio, purché esista un regime particolare che consenta di escludere detti fondi dalla massa in caso di liquidazione coatta o procedure analoghe dell'ente creditizio.
2. Le attività acquisite in nome e per conto di terzi non devono figurare nello stato partimoniale.
Articolo 11
Sono claddificate "a vista" soltanto le somme che possono essere ritirate in qualsiasi momento senza preavviso, o per le quali siano stabiliti una durata o un preavviso di 24 ore o di un giorno lavorativo.
Articolo 12
1. Le operazioni di vendita con patto di riacquisto sono operazioni mediante le quali un ente creditizio o un cliente (il "cedente") vende ad un altro ente creditizio o ad un altro cliente (il "cessionario") elementi di attivo che gli appartengono - ad esempio effetti, crediti o valori mobiliari - con l'accordo che ad una data successiva gli stessi elementi di attivo saranno retrocessi al cedente, ad un prezzo convenuto.
2. Se il cessionario si impegna a riconsegnare i valori ad una data determinata o da determinarsi dal cedente, si tratta di una operazione assimilabile al riporto.
3. Se invece il cessionario ha solo la facoltà di consegnare elementi di attivo al prezzo di cessione o ad un altro prezzo previamente convenuto e a data determinata o da determinarsi da parte sua, si tratta di una operazione di vendita con opzione di riscatto.
4. Nel caso delle operazioni di cui al paragrafo 2, gli elementi di attivo trasferiti devono continuare a figurare nello stato patrimoniale del cedente; il prezzo incassato per la vendita dal cedente deve essere indicato quale debito verso il cessionario. Inoltre, l'importo degli elementi attivi trasferiti deve essere menzionato nell'allegato dei conti del cedente. Il cessionario non può far figurare gli elementi di attivo trasferiti nel suo stato patrimoniale; il prezzo di acquisto pagato dal cessionario deve essere indicato quale credito sul cedente.
5. Invece, nel caso di operazioni di vendita con patto di riacquisto di cui al paragrafo 3, il cedente non può più indicare nello stato patrimoniale gli elementi di attivo trasferiti, i quali deveno figurare nell'attivo del cessionario. Il cedente deve esporre nella voce 2 fuori bilancio un importo corrispondente al prezzo convenuto in caso di riscatto.
6. Le operazioni a termine su divise, le operazioni a termini in borsa, le operazioni di emissione di obbligazioni in cui l'emittente si impegna a riacquistare, in tutto o in parte, le obbligazioni prima della loro scadenza, nonché eventuali operazioni affini, non costituiscono operazioni di vendita con patto di riacquisto ai sensi del presente articolo.
SEZIONE 4
DISPOSIZIONI RELATIVE A SINGOLE VOCI DELLO STATO PATRIMONIALE
Articolo 13
Attivo: voce 1 - Consistenza di cassa, disponibilità presso banche centrali e uffici postali
1. La consistenza di cassa comprende le valute aventi corso legale, ivi comprese le banconote e le monete divisionali estere.
2. Possono essere iscritte in questa voce unicamente le disponibilità presso la Banca centrale e gli uffici postali del paese o dei paesi in cui risiede l'ente creditizio. Queste disponibilità devono essere esigibili in qualsiasi momento. Gli altri crediti verso queste istituzioni devono essere iscritti come crediti verso enti creditizi (voce 3 dell'attivo) o come crediti verso clienti (voce 4 dell'attivo).
Articolo 14
Attivo: voce 2 - Titoli del tesoro e altri effetti ammissibili al rifinanziamento presso la Banca centrale
1.Questa voce comprende sotto a), in quanto titoli pubblici a valori assimilati, i buoni del tesoro, i certificati del tesoro ed altri titoli di credito analoghi di enti pubblici, purché siano ammessi al rifinanziamento presso la Banca centrale del paese o dei paesi in cui risiede l'ente creditizio. I titoli di enti pubblici che non rispondono al predetto requisito vanno indicati nella sottovoce 5 a) dell'attivo.
2. Questa voce comprende sotto b), in quanto effetti ammissibili al rifinanziamento presso la Banca centrale, tutti gli effetti in portafoglio acquistati da un ente creditizio o da un cliente qualora, secondo la legislazione nazionale, siano ammissibili al rifinanziamento presso la Banca centrale del paese o dei paesi in cui risiede l'ente creditizio.
Articolo 15
Attivo: voce 3 - Crediti verso enti creditizi
1. Sono considerati crediti verso enti creditizi tutti i crediti derivanti da operazioni bancarie dell'ente creditizio che redige il bilancio verso enti creditizi nazionali ed esteri, indipendentemente dalla loro denominazione nella fattispecie.
Ne sono esclusi soltanto i crediti che sono rappresentati da obbligazioni o altri titoli e che vanno iscritti alla voce 5 dell'attivo.
2. Per enti creditizi ai sensi del presente articolo si intendono tutti gli enti inclusi nell'elenco pubblicato nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee conformemente all'articolo 3, paragrafo 7, della direttiva 77/780/CEE, nonché le banche centrali e gli organismi ufficiali nazionali e internazionali a carattere bancario come pure tutte le imprese private o pubbliche, non stabilite nella Comunità, che corrispondono alla definizione di cui all'articolo 1 della direttiva 77/780/CEE.
I crediti verso imprese che non rispondono alle predette condizioni devono essere esposti nella voce 4 dell'attivo.
Articolo 16
Attivo: voce 4 - Crediti verso la clientela
Per crediti verso la clientela si intendono tutti gli elementi dell'attivo che rappresentano crediti verso clienti nazionali o esteri che non sono enti creditizi, a prescindere dalla loro specifica denominazione.
Ne sono esclusi soltanto i credito che sono rapprasentati da obbligazioni o altri titoli e che vanno iscritti nella voce 5 dell'attivo.
Articolo 17
Attivo: voce 5 - Obbligazioni ed altri titoli a reddito fisso
1. Questa voce comprende le obbligazioni e gli altri titoli a reddito fisso negoziabili, emessi da enti creditizi, da altre imprese o da enti pubblici; le obbligazioni e gli altri titoli a reddito fisso emessi da questi ultimi devono essere tuttavia iscritti in questa voce soltanto se non rientrano nella voce 2 dell'attivo.
2. Sono inoltre assimilati alle obbligazioni ed agli altri titoli a reddito fisso i valori a tasso d'interesse variabile indicizzati in base ad un parametro determinato, ad esempio in base al tasso d'interesse del mercato interbancario o a quello dell'euromercato.
3. Nella sottovoce 5 b) possono figurare soltanto le obbligazioni proprie riacquistate e negoziabili.
Articolo 18
Passivo : voce 1 - Debiti verso enti creditizi
1. Per debiti verso enti creditizi si intendono tutti i debiti, derivanti da operazioni bancarie dell'ente creditizio che redige il bilancio nei confronti di enti creditizi nazionali o esteri, indipendentemente dalla loro denominazione nella fattispecie.
Ne sono esclusi soltanto i debiti che sono rappresentati da obbligazioni o altri titoli e che vanno iscritti alla voce 3 del passivo.
2.Per enti creditizi ai sensi del presente articolo si intendono tutti gli enti inclusi nell'elenco pubblicato nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee conformemente all'articolo 3, paragrafo 7, della direttiva 77/780/CEE, nonché le banche centrali e gli organismi ufficiali nazionali e internazionali a carattere bancario, come pure tutte le imprese private o pubbliche, non stabilite nella Comunità, che rientrano nella definizione dell'articolo 1 della direttiva 77/780/CEE.
Articolo 19
Passivo: voce 2 - Debiti verso clienti
1. Questa voce comprende gli importi, qualunque sia la loro denominazione nella fattispecie, dovuti a creditori diversi dagli enti creditizi ai sensi dell'articolo 18.
Ne sono esclusi soltanto i debiti rappresentati da obbligazioni o da altri titoli i quali vanno iscriti nella voce 3 del passivo.
2. Sono considerati depositi a risparmio unicamente i fondi che rispondono alle condizioni prescritte al riguardo dalla legislazione nazionale.
3. I buoni fruttiferi possono figurare nella sottovoce corrispondente solo se non rappresentati da un titolo cedibile.
Articolo 20
Passivo: voce 3 - Debiti rappresentati de un titolo di credito
1. Questa voce comprende tanto le obbligazioni quanto i debiti rappresentati da un titolo cedibile, in particolare i certificati di deposito e valori similari, nonché le accettazioni proprie e le cambiali in circolazione.
2. Sono considerate accetazioni proprie unicamente le accettazioni emesse dall'ente creditizio per il proprio rifinanziamento e sulle quali esso figura come primo debitore ("trattario").
Articolo 21
Passivo: voce 8 - Passività subordinate
Se, per contratto, in caso di liquidazione o di procedure concorsuali, determinati debiti, rappresentati o no da un titolo, possono essere fatti valere soltanto dopo che siano stati soddisfatti gli altri creditori, questi debiti devono figurare nella voce 8 del passivo.
Articolo 22
Passivo: voce 9 - Capitale sottoscritto
Questa voce comprende tutti gli importi che, qualunque ne sia la denominazione precisa nella fattispecie, devono essere considerati, in relazione alla forma giuridica dell'ente creditizio in questione, come quote nel capitale proprio dell'ente sottoscritte dai soci e da altri conferenti, conformenente alla legislazione nazionale.
Articolo 23
Passivo: voce 11 - Riserve
Questa voce comprende tutti i tipi di riserve previsti dall'articolo 9 della direttiva 78/660/CEE nel punto A IV del passivo, secondo le definizioni in esso contenute. Gli Stati membri possono inoltre prescrivere altri tipi di riserve, qualora essi risultino necessari per gli enti creditizi aventi una forma giuridica non contemplata dalla direttiva 78/660/CEE.
Le riserve di cui al primo comma devono figurare separatamente, in quanto sottovoce della voce 11 del passivo, nello stato partimoniale degli enti creditizi, afta salva la riserva di rivalutazione che figura nella voce 12.
Articolo 24
Voci fuori bilancio: voce 1 - Rischi eventuali
Questa voce comprende tutte le operazioni con le quali un ente creditizio ha garantito le obbligazioni di un terzo.
L'allegato precisa la natura e l'ammontare di qualsiasi tipo di rischio eventuale che sia rilevante rispetto alle attività dell'ente.
I rischi eventuali derivanti da effetti ceduti a risconto devono essere inclusi in questa voce solo qualora la legislazione nazionale non disponga altrimenti. Lo stesso vale anche per le accettazioni diverse dalle accettazioni proprie.
Gli avalli e la attività costituite in garanzia comprendono tutte le garanzie concesse e tutte le attività costituite in garanzia per conto di terzi, in particolare gli avalli e le lettere di credito irrevocabili.
Articolo 25
Voci fuori bilancio: voce 2 - Impegni
Questa voce comprende tutti gli impegni irrevocabili che potrebbero dar luogo a rischi di credito.
L'allegato precisa la natura e l'ammontare di qualsiasi tipo di impegno che sia rilevante rispetto alle attività dell'ente. Gli impegni derivanti da operazioni di vendita con patto di riacquisto comprendono gli impegni contratti dall'ente di credito nel quadro di operazioni di vendita con patto di riacquisto (in base a contratti di vendita con opzione di riscatto) ai sensi dell'articolo 12, paragrafo 3.
SEZIONE 5
STRUTTURA DEL CONTO PROFITTI E PERDITE
Articolo 26
Per la presentazione del conto profitti e perdite gli Stati membri prescrivono uno dei due schemi o i due schemi di cui agli articoli 27 e 28. Se uno Stato prevede entrambi gli schemi, può lasciare alle imprese la scelta tra i due schemi.
Articolo 27
Presentazione verticale
1. Interessi e proventi assimilati:
di cui:
su titoli a reddito fisso.
2. Interessi e oneri assimilati
3. Proventi su titoli:
a) proventi di azioni, quote ed altri titoli a reddito variabile;
b) proventi di partecipazioni;
c) proventi di partecipazioni in imprese collegate.
4. Proventi per commissioni.
5. Oneri per commissioni.
6. Profitto (perdita) da operazioni finanziarie.
7. Altri proventi di gestione.
8. Spese generali amministrative:
a) spese per il personale:
di cui:
- salari e stipendi,
- oneri sociali, con indicazione separata degli
oneri per il trattamento di quiescenza;
b) altre spese amministrative.
9. Rettifiche di valore sugli elementi delle voci 9 e 10 dell'attivo.
10. Altri oneri di gestione.
11. Rettifiche di valori su crediti e accantonamenti per passività eventuali e per impegni.
12. Riprese derivanti da rettifiche di valore su crediti, nonché da accantonamenti per passività eventuali e per impegni.
13. Rettifiche di valore su valori mobiliari, aventi carattere di immobilizzazioni finanziarie, su partecipazioni e su partecipazioni in imprese collegate.
14. Riprese derivanti da rettifiche di valore, aventi carattere di immobilizzazioni finanziarie, su valori mobiliari, su partecipazioni e su partecipazioni in imprese collegate.
15. Imposte sull'utile (perdita) proveniente dalle attività ordinarie.
16. Utile (perdita) proveniente dalle attività ordinarie, dopo pagamento delle imposte.
17. Proventi straordinari.
18. Oneri straordinari.
19. Utile (perdita) straordinario.
20. Imposte sull'utile (perdita) straordinario.
21. Utile (perdita) straordinario, dopo pagamento delle imposte.
22. Altre imposte non comprese nelle voci precedenti.
23. Utile (perdita) de esercizio.
Articolo 28
Presentazione orizzontale
A. Oneri
1. Interessi e oneri assimilati.
2. Oneri per commissioni.
3. Perdita da operazioni finanziarie.
4. Spese generali amministrative:
a) spese per il personale;
di cui:
- salari e stipendi,
- oneri sociali, con indicazione separata degli
oneri per i trattamenti di quiescenza;
b) altre spese amministrative.
5. Rettifiche di valore sugli elementi delle voci 9 e 10 dell'attivo.
6. Altri oneri di gestione.
7. Rettifiche di valore su crediti nonché accantonamenti per passività eventuali e per impegni.
8. Rettifiche di valore su valori mobiliari, aventi carattere di immobilizzazioni finanziarie, su partecipazioni e su partecipazioni in imprese collegate.
9. Imposte sull'utile (perdita) proveniente dalle attività ordinarie.
10. Utile (perdita) proveniente dalle attività ordinarie, dopo pagamento delle imposte.
11. Oneri straordinari.
12. Imposte sull'utile (perdita) straordinario.
13. Utile (perdita) straordinario, dopo pagamento delle imposte.
14. Altre imposte non comprese nelle voci precedenti.
15. Utile di esercizio.
B. Proventi
1. Interessi e proventi assimilati
di cui:
su titoli a reddito fisso.
2. Proventi su titoli:
a) proventi di azioni, quote ed altre titoli a reddito variabile;
b) proventi di partecipazioni;
c) proventi di partecipazioni in imprese collegate.
3. Proventi per commissioni.
4. Profitto da operazioni finanziarie.
5. Riprese derivanti da rettifiche di valore su crediti nonché da accantonamenti per pasività eventuali e per impegni.
6. Riprese derivanti da rettifiche su valori mobiliari, aventi carattere di immobilizzazioni finanziarie, su partecipazioni e su partecipazioni in imprese collegate.
7. Altri proventi di gestione.
8. Utile (perdita) proveniente dalle attività ordinarie, dopo pagamento delle imposte.
9. Proventi straodrinari.
10. Utile (perdita) straordinario, dopo pagamento delle imposte.
11. Perdita di esercizio.
SEZIONE 6
DISPOSIZIONI RELATIVE A SINGOLE VOCI DEL CONTO PROFITTI E PERDITE
Articolo 29
Articolo 27, voci 1 e 2 (presentazione verticale)
Articolo 28, voci A 1 e B 1 (presentazione orizzontale)
Interessi e proventi assimilati: interessi e oneri assimilati
Queste voci comprendono tutti gli utili e le perdite risultanti dall'attività bancaria, e in particolare:
1) tutti i proventi derivanti dalle attività isctitte nello stato partimoniale alle voci da 1 a 5 dell'attivo, indipendentemente dalla forma in cui sono stati calcolati. Essi comprendono inoltre i proventi, calcolati per competenza, relativi al premio sulle attività acquistate sotto l'ammontare pagabile alla scadenza e a quello sui debiti contratti sopra detto ammontare;
2) tutti gli oneri per passività iscritte nello stato patrimoniale alle voci 1, 2, 3 e 8 del passivo, indipendentemente dalla forma in cui sono stati calcolati. Essi comprendono inoltre gli oneri, calcolati per competenza, relativi al premio sulle attività acquistate sopra l'ammontare pagabile alla scadenza e a quello sui debiti contratti sotto detto ammontare;
3) i proventi e gli oneri derivanti da operazioni a termine coperte, calcolati per competenza, e assimilabili a interessi;
4) le commissioni e le provvigioni, assimilabili a interessi e calcolate in base alla durata o all'entità del credito oppure del debito.
Articolo 30
Articolo 27, voce 3 (presentazione verticale)
e
Articolo 28, voce B 2 (presentazione orizzontale)
Proventi d'azioni, quote e altri titoli a reddito variabile; proventi di partecipazione e di partecipazioni in imprese collegate
Questa voce comprende tutti i dividendi e gli altri proventi di titoli a reddito variabile, nonché i proventi di partecipazioni o di partecipazioni in imprese collegate. Devono essere indicati in questa voce anche i proventi di quote di società di investimento.
Articolo 31
Articolo 27, voci 4 e 5 (presentazione verticale)
e
Articolo 28, voci A 2 e B 3 (presentazione orizzontale)
Proventi ed oneri per commissioni
Per proventi od oneri per commissioni, si intendono - fatto salvo l'articolo 29 - i proventi derivanti dalla retribuzione di servizi prestati dall'impresa per conto terzi oppure gli oneri derivanti dall'utilizzazione di servizi prestati da terzi, in particolare:
- le commissioni su fideiussioni, su prestiti gestiti per conto di altri mutuanti, nonché su operazioni in titolo per conto terzi,
- le commissioni per pagamento di operazioni commerciali ed altri oneri o proventi che ne derivano, le spese per la tenuta dei conti e le commissioni per la custodia e la gestione di titoli,
- le commissioni per transazioni in valuta, per la vendita a l'acquisto di monete e di metalli preziosi, effettuate per conto terzi,
- le commisssioni per intermediazione in operazioni di credito, in contratti di risparmio o in contratti di assicurazione.
Articolo 32
Articolo 27, voce 6 (presentazione verticale)
e
Articolo 28, voce A 3 o voce B 4 (presentazione orizzontale)
Profitto (perdita da operazioni finanziarie)
Tale voce comprende:
1) Il saldo profitti/perdite delle operazioni su titoli, non considerati immobilizzazioni finanziarie, nonché delle rettifiche di valore sui medesimi titoli, nonché delle riprese di valore su tale tipo di rettifiche, tenendo conto, nel caso in cui si applichi l'articolo 36, paragrafo 2, della differenza risultante dall'applicazione di questo articolo; tuttavia negli Stati membri che si avvalgono della facoltà di cui all'articolo 37, tali elementi vanno inclusi unicamente se si riferiscono a titoli compresi nel portafoglio commerciale.
2) Il saldo profitti/perdite dell'attività in cambi, fatto salvo l'articolo 29, punto 3.
3) I saldi profitti/perdite delle altre attività di acquisto/vendita concernenti strumenti finanziari, tra cui i metalli preziosi.
Articolo 33
Articolo 27, voci 11 e 12 (presentazione verticale)
e
Articolo 28, voci A 7 e B 5 (presentazione orizzontale)
Rettifiche di valore su crediti, nonché accantonamenti per passività eventuali e per impegni
e
Riprese di valore derivanti da rettifiche di valore su crediti, nonché su accantonamenti per passività eventuali e per impegni
1. Queste voci comprendono, da un lato, tutti gli oneri per rettifiche di valore apportate ai crediti figuranti alle voci 3 e 4 dell'attivo e gli accantonamenti per passività eventuali e per impegni relativi alle operazioni di credito figuranti alle voci 1 e 2 fuori bilancio, e dall'altro, i proventi derivanti dal recupero di crediti già ammortizzati, nonché dalla ripresa di valore derivante da rettifiche e accantonamenti effettuati in precedenza.
2. Negli Stati membri che si avvalgono della facoltà di cui all'articolo 37, questa voce comprende inoltre il saldo profitti/perdite delle operazioni su titoli contemplati alle voci 5 e 6 dell'attivo non aventi carattere di immobilizzazioni finanziarie quali sono definite all'articolo 35, paragrafo 2, e non incluse nel portafoglio per negoziazione, nonché le rettifiche di valore e le riprese di valore derivanti da tali titoli, tenendo conto, in caso di applicazione dell'articolo 36, paragrafo 2, della differenza risultante dall'applicazione di questo articolo. La denominazione di questa posta viene modificata in corrispondenza.
3. Gli Stati membri possono autorizzare compensazioni fra gli oneri e i proventi compresi in queste voci in modo da far apparire soltanto il saldo (provento oppure onere).
4. Le rettifiche di valore su crediti verso gli enti creditizi, verso clienti, verso imprese con le quali l'entre creditizio ha un legame di partecipazione e verso imprese collegate vanno suddivise nell'allegato qualora tale distinzione sia sostanziale. L'applicazione di questa norma non è obbligatoria se lo Stato membro autorizza la compensazione conformemente al paragrafo 3.
Articolo 34
Articolo 27, voci 13 e 14 (presentazione verticale)
e
Articolo 28, voci A 8, B 5 (presentazione orizzontale)
Rettifiche di valore su valori mobiliari aventi carattere di immobilizzazioni finanziarie nonché su partecipazioni e su partecipazioni in imprese collegate
e
Riprese derivanti da rettifiche di valore aventi carattere di immobilizzazioni finanziarie su valori mobiliari, nonché su partecipazioni e su partecipazioni in imprese collegate
1. Queste voci comprendono, da un lato, tutti gli oneri per rettifiche di valore relative ad elementi figuranti alle voci da 5 ad 8 dell'attivo e, dall'altro, i proventi per riprese derivanti da rettifiche di valore effettuate anteriormente, nella misura in cui oneri e proventi riguardano immobilizzazioni finanziarie quali sono definite all'articolo 35, paragrafo 2, a partecipazioni e a partecipazioni in imprese collegate.
2. Gli Stati membri possono aurorizzare compensazioni tra gli oneri ed i proventi che rientrano in queste voci, in modo da far apparire soltanto il saldo (provento oppure onere).
3. Le rettifiche di valore su questi valori mobiliari, su partecipazioni e su partecipazioni in imprese collegate vanno suddivise nell'allegato, qualora tale distinzione sia sostanziale. L'applicazione di questa norma non è obbligatoria se lo Stato membro autorizza la compensazione conformemente al paragrafo 2.
SEZIONE 7
RECOLE DI VALUTAZIONE
Articolo 35
1. Le voci 9 e 10 dell'attivo devono essere sempre valutate come immobilizzazione. Gli altri elementi iscritti nello stato partimoniale vanno valutati come immobilizzazioni quando sono destinati a servire in maniera durevole all'attività dell'impresa.
2. Il termine "immobilizzazioni finanziarie" utilizzato nel quadro della sezione 7 della direttiva 78/660/CEE sta ad indicare, nel caso degli enti creditizi, le partecipazioni, le partecipazioni in imprese collegate ed i titoli destinati a servire in meniera durevole all'attività dell'impresa.
3. a) Le obbligazioni e altri titoli a reddito fisso che hanno carattere di immobilizzi finanziari possono essere iscritti nello stato partimoniale al loro prezzo di acquisto. Tuttavia gli Stati membri possono permettere o prescrivere che tali titoli siano iscritti nello stato partimoniale al loro prezzo di rimborso.
b) Qualora il prezzo di acquisto di tali titoli superi il loro prezzo di rimborso, la differenza deve essere iscritta nel conto profitti e perdite. Tuttavia gli Stati membri possono permettere o prescrivere che la differenza venga ammortizzata per competenza, al più tardi al momento del loro rimborso. Essa deve essere indicata separatamente nello stato partimoniale o nell'allegato.
c) Qualora il prezzo di acquisto di tali titoli sia inferiore al loro prezzo di rimborso, gli Stati membri possono permettere o prescrivere che la differenza sia iscritta tra i risultati per competenza per tutto il periodo restante fino alla scadenza. Essa deve essere indicata separatamente nello stato partimoniale o nell'allegato.
Articolo 36
1. Qualora i valori negoziabili non aventi carattere di immobilizzi finanziari siano iscritti nello stato partimoniale al loro prezzo di acquisto, gli enti creditizi indicano nell'allegato la differenza tra questo valore e il valore superiore del mercato alla data di chiusura del bilancio.
2. Gli Stati membri possono tuttavia permettere o prescrivere che questi valori negoziabili siano iscritti nello stato patrimoniale al loro valore superiore di mercato alla data di chiusura del bilancio. La differenza tra il valore di acquisto e il valore superiore di mercato è indicata nell'allegato.
Articolo 37
1. Ai fini delle valutazioni dei crediti, delle obbligazioni, delle azioni e degli altri titoli a reddito variabile che non costituiscono immobilizzazioni finanziarie, detenuti dagli enti creditizi, si applica l'articolo 39 della direttiva 78/660/CEE.
2.Tuttavia, fino ad ulteriore coordinamento, gli Stati membri possono permettere che:
a) i crediti verso enti creditizi e verso la clientela (voci 3 e 4 dell'attivo) nonché le obbligazioni, le azioni e gli altri titoli a reddito variabile contemplati alle voci 5 e 6 dell'attivo, che non costituiscono immobilizzazioni finanziarie quali sono definite all'articolo 35, paragrafo 2, e non inclusi nel portafoglio commerciale siano iscritti per un importo inferiore a quello che risulta dall'applicazione dell'articolo 39, paragrafo 1, della direttiva 78/660/CEE, qualora ciò sia necessario in considerazione della prudenza imposta dai rischi particolari inerenti alle operazioni bancarie. Lo scarto tra detti due importi non può superare il 4% dell'importo totale degli attivi summenzionati, previa applicazione del suddetto articolo 39;
b) la valutazione all'importo inferiore ottenuta applicando la lettera a) sia mantenuta fino a quando l'ente creditizio decida di correggerla;
c) qualora uno Stato membro ricorra alla possibilità di cui alla lettera a), non siano applicati l'articolo 36, paragrafo 1, della presente direttiva e l'articolo 40, paragrafo 2, della direttiva 78/660/CEE.
1. Fino ad ulteriore coordinamento, gli Stati membri che si sono avvalsi della facoltà prevista all'articolo 37 devono permettere, mentre gli Stati membri che non si sono avvalsi di tale facoltà possono permettere, la creazione, nel passivo dello stato patrimoniale, di una voce 6 bis denominata "fondo per rischi bancari generali". Questa voce comprende gli importi che l'ente creditizio decide di destinare alla copertura di tali rischi, quando ciò sia necessario in considerazione della prudenza imposta dai rischi particolari inerenti alle operazioni bancarie.
2. Il saldo delle dotazioni del "fondo per rischi bancari generali" deve risultare distintamente nel conto profiti e perdite.
Articolo 39
1. Gli elementi dell'attivo e del passivo espressi in valuta estera devono essere convertiti al tasso di cambio a pronti valido alla data di chiusura del bilancio. Gli Stati membri possono tuttavia autorizzare o prescrivere che gli elementi dell'attivo da imputare alle immobilizzazioni finanziarie e i beni materiali e immateriali né coperti né specificamente coperti sul mercato a pronti o su quello a termine siano convertiti al tasso di cambio valido alla data del loro acquisto.
2. Le operazioni a termine in valuta estera e le operazioni di cambio a pronti non ancora maturate devono essere convertite al tasso di cambio a pronti valido alla data di chiusura del bilancio.
Gli Stati membri possono tuttavia prescrivere che le operazioni a termine siano convertite al tasso di cambio a termine valido alla data di chiusura del bilancio.
3. Fatto salvo l'articolo 29, punto 3, la differenza tra il valore contabile degli elementi dell'attivo, del passivo e delle operazioni a termine, da un lato, e l'importo che si ottiene dalla conversione effettuata conformemente ai paragrafi 1 e 2, dall'altro, deve essere inclusa nel conto profitti e perdite. Gli Stati membri possono tuttavia prescrivere o autorizzare che la differenza risultante dalla conversione effettuata conformemente ai paragrafi 1 e 2 sia inclusa, in tutto o in parte, in riserve non disponibili per la distribuzione, qualora essa risulti dai valori dello stato partimoniale da imputare alle immobilizzazioni finanziarie e ai beni materiali e immateriali, nonché da operazioni effettuate per coprire detti valori.
4. Gli Stati membri possono prevedere che le differenze positive di conversione che derivano da operazioni a termine, da valori dello stato partimoniale o da debiti non coperti o non specificamente coperti da altre operazioni a termine, da valori dello stato patrimoniale o da debiti non siano incluse nel conto profitti e perdite.
5. Qualora si applichi un metodo di cui all'articolo 59 della direttiva 78/660/CEE, gli Stati membri possono prevedere che le differenze di conversione siano contabilizzate direttamente, in tutto o in parte, come riserva. Le differenze di conversione, positive e negative che essi hanno portato alle riserve devono essere indicate separatamente nel bilancio o nell'allegato.
6. Gli Stati membri possono autorizzare o prescrivere che le differenze di conversione risultanti dal consolidamento o dalla riconversione del partimonio netto di un'impresa collegata, esistente all'inizio di un periodo contabile, o la quota del patrimonio netto di un'impresa partecipata, esistente all'inizio di un periodo contabile, siano incluse in tutto o in parte nelle riserve consolidate, come pure le differenze di conversione risultanti dalle operazioni effettuate per coprire detto capitale e dette riserve.
7. Gli Stati membri possono autorizzare o prescrivere che i proventi e gli oneri delle imprese collegate e delle imprese partecipate siano convertiti ai corsi medi in vigore nel periodo contabile.
SEZIONE 8
CONTENUTO DELL'ALLEGATO
Articolo 40
1. È applicabile l'articolo 43, paragrafo 1, della direttiva 78/660/CEE, fatto salvo l'articolo 37 della presente direttiva e le disposizioni che seguono.
2. Oltre alle indicazioni prescritte dall'articolo 43, paragrafo 1, punto 5, della direttiva 78/660/CEE, gli enti creditizi forniscono le seguenti indicazioni relative alla voce 8 del passivo ("Passività subordinate"):
a) per ogni assunzione di prestito che superi il 10% dell'importo complessivo delle passività subordinate:
i) l'importo del prestito assunto, la moneta in cui è espresso, il tasso d'interesse, la data di scadenza o se si tratta di un'emissione perpetua;
ii) eventuali circostanze nelle quali è previsto um rimborso anticipato;
iii) i termini della subordinazione, eventuali disposizioni per convertire la passività subordinata in capitale o altra forma di passività, e i termini di tali disposizioni;
b) per quanto riguarda gli altri prestiti, in meniera globale le madalità che li disciplinano.
3. a) In sostituzione delle informazioni prescritte dall'articolo 43, paragrafo 1, punto 6, della direttiva 78/660/CEE,gli enti creditizi devono indicare nell'allegato, separatamente per ognuna delle voci e sottovoci 3 b) e 4 dell'attivo e 1 b) 2 a) 2 b) bb) e 3 b) del passivo, l'importo di questi crediti e di questi debiti suddivisi conformemente alla loro durata residua nel modo seguente:
- fino a tre mesi,
- da oltre tre mesi ad un anno,
- da oltre un anno a cinque anni,
- oltre cinque anni.
Per la voce 4 dell'attivo si deve inoltre indicare l'ammontare dei crediti di durata indeterminata.
Per i crediti e i debiti rimborsabili mediante versamenti periodici, la durata residua è il periodo compreso fra la data di chiusura del bilancio e la data di scadenza di ogni versamento.
Tuttavia, per un periodo di cinque anni a partire dalla data di cui all'articolo 47, paragrafo 2, gli Stati membri possono autorizzare o prescrivere l'indicazione delle voci dell'attivo e del passivo di cui al presente articolo in base alla durata contrattuale o al periodo di preavviso originariamente stabiliti. Essi esigono quindi che nel caso di crediti non rappresentati di titoli, se un ente creditizio subentra in un prestito già esistente, esso classifichi quest'ultimo in base alla durata residua calcolata alla data dell'intervento. Ai fini dell'applicazione del presente comma, la durata contrattuale di un prestito è il periodo compreso fra la data del primo utilizzo dei fondi e la data del rimborso. Si considera periodo di preavviso quello compreso fra la data in cui il preavviso viene notificato e la data in cui diventa esigibile il rimborso. Per i crediti e i debiti rimborsabili con pagamenti periodici, la durata contrattuale è il periodo compreso fra la data di decorrenza dei crediti o dei debiti e la data di scadenza dell'ultimo rimborso. Gli enti creditizi indicano inoltre per le voci dello stato patrimoniale di cui alla presente lettera l'importo degli elementi di attivo e di passivo che scadono l'anno successivo alla data di chiusura del bilancio.
b) Gli enti creditizi devono indicare per la voce 5 dell'attivo (obbligazioni ed altri titoli a reddito fisso in portafoglio) nonché per la sottovoce 3 a) del passivo (effetti e obbligazioni proprie in circolazione) l'importo degli elementi di attivo o di passivo che scadono l'anno successivo alla data di chiusura del bilancio.
c) Gli Stati membri possono prevedere che le indicazioni di cui alle lettere a) e b) figurino nello stato partimoniale.
d) Gli enti creditizi forniscono infine informazioni sulle attività da essi costituite in garanzia di propri impegni o di impegni di terzi (comprese le passività eventuali) in modo da far figurare, per ogni voce del passivo o voce fuori bilancio, l'importo totale delle attività in questione.
4. Gli enti creditizi che devono iscrivere nelle voci fuori bilancio le indicazioni di cui all'articolo 43, paragrafo 1, punto 7, della direttiva 78/660/CEE non sono tenuti a riportarle nell'allegato.
5. In sostituzione delle indicazioni prescritte dall'articolo 43, paragrafo 1, punto 8, della direttiva 78/660/CEE, gli enti creditizi devono indicare nell'allegato la ripartizione dei proventi relativi alle voci 1, 3, 4, 6 e 7 dell'articolo 27 o alle voci B 1, B 2, B 3, B 4 e B 7 dell'articolo 28, per mercato geografico, qualora dal punto di vista dell'organizzazione dell'ente creditizio tali mercati differiscano tra loro considerevolmente. Viene applicato l'articolo 45, paragrafo 1, lettera b), della direttiva 78/660/CEE.
6. Il rinvio di cui all'articolo 43, paragrafo 1, punto 9, della direttiva 78/660/CEE all'articolo 23, voce 6, equivale al rinvio all'articolo 27, voce 8, o all'articolo 28, voce A 4, della presente direttiva.
7. In deroga all'articolo 43, paragrafo 1, punto 13, della direttiva 78/660/CEE, gli enti creditizi sono tenuti ad indicare unicamente gli importi delle anticipazioni e dei crediti concessi ai membri dei rispettivi organi di amministrazione, direzione o vigilanza, nonché gli impegni assunti per loro conto per effetto di garanzie prestate di qualunque tipo. Queste informazioni devono essere fornite glibalmente per ogni categoria.
Articolo 41
1. le indicazioni prescritte dall'articolo 15, paragrafo 3, della direttiva 78/660/CEE devono essere fornite per gli elementi di attivo considerati come immobilizzi ai sensi dell'articolo 35 della presente direttiva. L'obbligo di indicare separatamente le correzioni di valore non si applica tuttavia al caso in cui uno Stato membro abbia autorizzato una compensazione tra le correzioni di valore ai sensi dell'articolo 34, paragrafo 2, della presente direttiva. In questo caso le correzioni di valore possono essere raggruppate con altre voci.
2. Gli Stati membri prescrivono agli enti creditizi di fornire inoltre nell'allegato le seguenti indicazioni:
a) la ripartizione dei valori negoziabili, riportati nelle voci da 5 ad 8 dell'attivo, in valori quotati in borsa e non quotati in borsa;
b) la ripartizione dei valori negoziabili riportati nelle voci 5 et 6 dell'attivo in valori considerati o non considerati immobilizzi finanziari a norma dell'articolo 35, nonché il criterio adottato per distinguere le due categorie di valori negoziabili;
c) gli importi delle operazioni di leasing, ripartiti fra le rispettive voci dello stato patrimoniale;
d) la ripartizione delle voci 13 dell'attivo e 4 del passivo, nonché delle voci 10 e 18 (presentazione verticale) o A 6 e A 11 (presentazione orizzontale) e delle voci 7 e 17 (presentazione verticale) o B 7 e B 9 (presentazione orizzontale) del conto profitti e perdite, tra i principali elementi che le compongono, qualora tali elementi abbiano rilevanza per la valutazione dei bilanci. Occorre inoltre fornire spiegazioni sull'ammontare e sulla natura dei suddetti elementi;
e) gli oneri versati per passività subordinate dall'ente creditizio nel corso dell'esercizio;
f) il fatto che un ente creditizio presti servizi di gestione o di intermediazione a terzi, se l'entità di questo tipo di affari sia rilevante rispetto al complesso delle attività dell'ente;
g) l'importo globale degli elementi d'attivo e degli elementi di passivo espressi in monete straniere, convertito nella quale sono redatti i bilanci;
h) l'indicazione dei tipi di operazioni a termine in essere alla data di chiusura del bilancio, precisando segnatamente per ciascun tipo di operazione se una parte significativa delle medesime è stata avviata per coprire gli effetti delle fluttuazioni dei tassi d'interesse, dei tassi di cambio o dei prezzi di mercato e se una significativa parte delle stesse rappresenta operazioni commerciali. Questi tipi di operazioni comprendono tutte quelle per le quali i proventi o gli oneri devono essere inclusi a norma dell'articolo 27, voce 6, dell'articolo 28, voce A 3 o B 4, dell'articolo 29, punto 3, ad esempio su divise, metalli preziosi, valori mobiliari, certificati di deposito e merci.
SEZIONE 9
DISPOSIZIONI RELATIVE AI CONTI CONSOLIDATI
Articolo 42
1. Salvo disposizioni contrarie della presente sezione, gli enti creditizi redigono conti consolidati e una relazione consolidata di gestione in conformità della direttiva 83/349/CEE.
2. Nella misura in cui uno Stato membro non abbia fatto ricorso all'articolo 5 della direttiva 83/349/CEE, il paragrafo 1 del presente articolo si applica altresì alla imprese madri aventi come unico oggetto la presa di partecipazioni presso imprese figlie, nonchè la gestione e la valorizzazione di tali partecipazioni allorchè le imprese figlie sono esclusivamente o principalmente enti creditizi.
Articolo 43
1. La direttiva 83/349/CEE si applica fatti salvi l'articolo 1 della presente direttiva e il paragrafo 2 del presente articolo.
2. a) Gli articoli 4, 6, 15 e 40 della direttiva 83/349/CEE non sono applicabili.
b) Gli Stati membri possono assoggettare l'applicazione dell'articolo 7 della direttiva 83/349/CEE alle seguenti condizioni supplementari:
- l'impresa madre si è dichiarata garante degli impegni assunti dall'impresa esentata; questa dichiarazione forma oggetto di pubblicità nei conti dell'impresa esentata;
- l'impresa madre è un ente creditizio ai sensi dell'articolo 2, paragrafo 1, lettera a), della presente direttiva.
c) Le informazioni di cui all'articolo 9, paragrafo 2, primi due trattini, della direttiva 83/349/CEE, relative:
- all'importo delle immobilizzazioni,
- all'importo netto del volume d'affari,
sono sostituite dalle informazioni relative al risultato globale delle voci 1, 3, 4, 6, e 7 dell' articolo 27 o delle voci B1, B2, B3, B4 e B7 dell'articolo 28 della presente direttiva.
d) Qualora, in seguito all' applicazione dell'articolo 13, paragrafo 3, lettera c), della direttiva 83/349/CEE un'impresa figlia che sia un ente creditizio non sia inclusa nei conti consolidati, ma le sue azioni siano temporaneamente detenute per un'operazione di assistenza finanziaria finalizzata al suo risanamento o salvataggio, i conti annuali di detta impresa sono acclusi ai conti consolidati fornendo, nell'allegato agli stessi informazioni supplementari sulla natura e sui termini dell'operazione di assistenza finanziaria.
e) Uno Stato membro può applicare l'articolo 12 della direttiva 83/349/CEE anche a due o più istituti di credito che, pur non trovandosi nelle relazioni di cui all'articolo 1, paragrafo 1 o 2, della stessa direttiva sono sottoposti a una direzione unitaria senza che essa sia stata stabilita in virtù di un contratto o di una clausola statutaria.
f) L'articolo 14, della direttiva 83/349/CEE, eccettuato il paragrafo 2, si applica con riserva della disposizione seguente:
qualora l'impresa madre sia un ente creditizio e una o più imprese figlie da consolidare non abbiano tale forma, dette imprese figlie non possono essere escluse dal consolidamento nel caso in cui la loro attività costituisca il prolungamento diretto dell'attività bancaria o consista in servizi ausiliari della suddetta, quali il leasing, il factoring, la gestione dei fondi comuni d'investimento, la gestione di servizi informatici o attività analoghe.
g) Per la struttura dei conti consolidati:
- si applicano gli articoli 3, da 5 a 26 e da 29 a 34 della presente direttiva;
- il riferimento all'articolo 15, paragrafo 3, della direttiva 78/660/CEE, contenuto nell'articolo 17 della direttiva 83/349/CEE, si applica agli elementi dell'attivo considerati come immobilizzazioni ai sensi dell'articolo 35 della presente direttiva.
h) Per il contenuto dell'allegato dei conti consolidati, si applica l'articolo 34 della direttiva 83/349/CEE, fatte salve le disposizioni degli articoli 40 e 41 della presente direttiva.
SEZIONE 10
PUBBLICITÀ
Articolo 44
1. I conti annuali degli enti creditizi regolarmente approvati, la relazione sulla gestione e la relazione della persona incaricata della revisione dei conti formano oggetto di una pubblicità effettuata secondo le modalità previste dalla legislazione nazionale in conformità dell'articolo 3 della direttiva 68/151/CEE (1).
(1) GU n. L 65 del 14.3.1968, pag. 8.
Tuttavia, la legislazione nazionale può consentire che la relazione sulla gestione non costituisca oggetto della pubblicità sopra menzionata. In tal caso, la relazione sulla gestione è tenuta a disposizione del pubblico presso la sede sociale o, in assenza, presso la sede principale nello Stato membro in questione. Di tale relazione gli interessati possono ottenere copia integrale o parziale su semplice richiesta; il prezzo di tale copia non deve superare il costo amministrativo.
2. Il paragrafo 1 si applica altresì ai conti consolidati regolarmente approvati, alla relazione consolidata sulla gestione e alla relazione della persona incaricata della revisione dei conti.
3. Tuttavia, qualora l'ente creditizio che ha redatto i conti annuali o i conti consolidati sia organizzato in una forma diversa da quelle elencate all'articolo 1, paragrafo 1, della direttiva 78/660/CEE e non sia soggetto, a norma della legislazione nazionale, a un obbligo di pubblicità per i documenti di cui ai paragrafi 1 e 2 del presente articolo analogo a quello previsto all'articolo 3 della direttiva 68/151/CEE, esso deve almeno tenerli a disposizione del pubblico presso la propria sede sociale. Deve essere possibile ottenere copia di questi documenti a semplice richiesta. Il prezzo di tale copia non deve superare il costo amministrativo.
4. I conti annuali e i conti consolidati degli enti creditizi devono essere pubblicati in ogni Stato membro in cui tali enti hanno succursali ai sensi dell'articolo 1, terzo trattino, della direttiva 77/780/CEE. Detto Stato membro può imporre che la pubblicazione di detti documenti venga effettuata nella sua lingua ufficiale.
5. Gli Stati membri prevedono adeguate sanzioni, qualora venga omessa la pubblicità contemplata dal presente articolo.
SEZIONE 11
REVISIONE
Articolo 45
Uno Stato membro può non applicare l'articolo 2, paragrafo 1, lettera b) punto iii), della direttiva 84/253/CEE (2) alle casse di risparmio pubbliche qualora il controllo legale dei documenti di tali enti di cui all'articolo 1, paragrafo 1, di detta direttiva sia riservato a una società di revisione esistente per le casse di risparmio al momento dell'entrata in vigore della presente direttiva, il cui responsabile soddisfi almeno alle condizioni fissate dagli articoli da 3 a 9 della direttiva 84/253/CEE.
(2) GU n. L 126 del 12.5.1984, pag. 20.
SEZIONE 12
DISPOSIZIONI FINALI
Articolo 46
Il comitato di contatto istituito dall'articolo 52 della direttiva 78/660/CEE ha altresì, in una composizione appropriata, il compito:
a) di agevolare, fatti salvi gli articoli 169 e 170 del trattato, un'applicazione armonizzata della presente direttiva mediante regolare concertazione, in particolare sui problemi concreti della sua applicazione;
b) di consigliare, se necessario, la Commisione sui complementi e sugli emendamenti ad apportare alla presente direttiva.
Articolo 47
1. Gli Stati membri adottano le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva non oltre il 31 dicembre 1990. Essi ne informano immediatamente la Commissione.
2. Uno Stato membro può prevedere che le disposizioni di cui al paragrafo 1 siano applicate per la prima volta ai conti annuali e ai conti consolidati dell'esercizio che ha inizio il 1 gennaio 1993 o nel corso di tale anno.
3. Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle disposizioni essenziali di diritto interno che adottano nel campo disciplinato dalla presente direttiva.
Articolo 48
Cinque anni dopo la data di cui all'articolo 47, paragrafo 2, il Consiglio procede, su proposta della Commissione, all'esame e, se del caso, alla revisione delle disposizioni della presente direttiva che prevedono una facoltà per gli Stati membri, nonchè dell'articolo 2, paragrafo 1, e degli articoli 27, 28 e 41 in funzione dell'esperienza acquista nell'applicazione della presente direttiva e, in particolare, degli obiettivi di maggior trasparenza ed armonizzazione delle prescrizioni previste dalla presente direttiva.
Articolo 49
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Bruxelles, addì 8 dicembre 1986.