SMĚRNICE KOMISE 2007/56/ES
ze dne 17. září 2007,
kterou se mění některé přílohy směrnic Rady 86/362/EHS, 86/363/EHS a 90/642/EHS, pokud jde o maximální limity reziduí pro azoxystrobin, chlorothalonil, deltamethrin, hexachlorbenzen, ioxynil, oxamyl a chinoxyfen
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Rady 86/362/EHS ze dne 24. července 1986 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v obilovinách (1) a na jejich povrchu, a zejména na článek 10 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 86/363/EHS ze dne 24. července 1986 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v potravinách živočišného původu a na jejich povrchu (2), a zejména na článek 10 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 90/642/EHS ze dne 27. listopadu 1990 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v některých produktech rostlinného původu, včetně ovoce a zeleniny, a na jejich povrchu (3), a zejména na článek 7 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (4), a zejména na čl. 4 odst. 1 písm. f) uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu se směrnici 91/414/EHS je povolování přípravků na ochranu rostlin určených k použití na povrchu určitých plodin v pravomoci členských států. Tato povolení se musí zakládat na zhodnocení účinku na zdraví lidí a zvířat a na životní prostředí. Při těchto hodnoceních se přihlíží k expozici obsluhy a ostatních přítomných osob, vlivu na půdní, vodní a vzdušný ekosystém a vlivu na lidi a zvířata v důsledku dietárního příjmu ošetřených plodin.
(2)
Maximální limity reziduí (MLR) odrážejí použití minimálních množství pesticidů potřebných pro dosažení účinné ochrany rostlin, aplikovaných takovým způsobem, aby bylo množství reziduí co nejmenší a toxikologicky přijatelné, zejména pokud jde o odhadovaný dietární příjem.
(3)
Maximální limity reziduí pesticidů, na něž se vztahuje směrnice 90/642/EHS, se musí průběžně přezkoumávat a lze je změnit tak, aby se zohlednila nová nebo změněná použití. Komisi byly sděleny informace o nových nebo změněných použitích, které by měly vést ke změnám limitů reziduí azoxystrobinu, chlorothalonilu, ioxynilu a chinoxyfenu.
(4)
Pokud jde o hexachlorbenzen, bylo Komisi sděleno, že tento pesticid se v důsledku znečištění životního prostředí může vyskytnout v dýňových semenech, což je komodita, která je určena ke spotřebě jako potravina v řadě členských států, a to na vyšší úrovni než je mez stanovitelnosti. Zařazení „dýňových semen“ do přílohy I směrnice 90/642/EHS a stanovení maximálních limitů reziduí pro dýňová semena je proto nezbytně nutné, aby byla zabezpečena ochrana spotřebitele před nadměrnými hodnotami reziduí hexachlorbenzenu.
(5)
Pro oxamyl byly dočasné maximální limity reziduí ve směrnici 90/642/EHS stanoveny směrnicí Komise 2006/59/ES (5) do předložení údajů z pokusů. Údaje pokusů s oxamylem byly následně dodány a vyhodnoceny. Dočasné maximální limity reziduí pro oxamyl je proto možné potvrdit.
(6)
Pro deltamethrin byly dočasné maximální limity reziduí ve směrnicích 86/362/EHS, 86/363/EHS a 93/642/EHS stanoveny směrnicí 2006/59/ES až do přezkoumání dokumentace podle přílohy III směrnice 91/414/EHS a opětovné registrace formulací deltamethrinu na úrovni členských států. Při dalším zkoumání se ukázalo, že na řádné zvážení použití deltamethrinu povolených na úrovni členských států je potřeba více času. Je proto vhodné platnost dočasných maximálních limitů reziduí pro deltamethrin prodloužit.
(7)
Celoživotní expozice spotřebitelů uvedeným pesticidům prostřednictvím potravin, které mohou obsahovat rezidua uvedených pesticidů, byla posouzena a vyhodnocena v souladu s postupy a metodami používanými ve Společenství, přičemž byly zohledněny pokyny vydané Světovou zdravotnickou organizací (6). Na základě uvedených posouzení a hodnocení je třeba stanovit maximální limity reziduí u uvedených pesticidů, aby se zajistilo, že nedojde k překročení přijatelného denního příjmu.
(8)
U chlorothalonilu a ioxynilu, pro které existuje akutní referenční dávka (ARfD), byla akutní expozice spotřebitelů prostřednictvím potravin, které mohou obsahovat rezidua uvedených pesticidů, posouzena a vyhodnocena v souladu s postupy a metodami používanými ve Společenství, přičemž byly zohledněny pokyny vydané Světovou zdravotnickou organizací. Byla zohledněna stanoviska Vědeckého výboru pro rostliny, zejména rady a doporučení týkající se ochrany spotřebitelů potravin ošetřených pesticidy (7). Na základě posouzení dietárního příjmu je třeba stanovit maximální limity reziduí u uvedených pesticidů, aby se zajistilo, že nedojde k překročení akutní referenční dávky. U ostatních látek vyhodnocení dostupných informací ukazuje, že akutní referenční dávka není nezbytná, a proto není krátkodobé vyhodnocení potřeba.
(9)
Maximální limity reziduí by se měly stanovit na úrovni meze stanovitelnosti, jestliže povolená použití přípravků na ochranu rostlin nevedou k přítomnosti detekovatelných množství reziduí pesticidů v potravinách nebo na jejich povrchu, nebo jestliže nejsou povolena žádná použití, nebo jestliže použití povolená členskými státy nebyla podložena nezbytnými údaji, anebo jestliže použití ve třetích zemích vedoucí k přítomnosti reziduí v potravinách nebo na potravinách, které mohou být uvedeny do oběhu na trhu Společenství, nebyla podložena těmito nezbytnými údaji.
(10)
Stanovení nebo změna dočasných maximálních limitů reziduí na úrovni Společenství nebrání členským státům v zavedení dočasných maximálních limitů reziduí pro ioxynil a chinoxyfen v souladu s čl. 4 odst. 1 písm. f) směrnice 91/414/EHS a přílohou VI uvedené směrnice. Má se za to, že dostatečná doba pro povolení dalších použití uvedených látek jsou čtyři roky. Dočasné maximální limity reziduí na úrovni Společenství by poté měly být konečné.
(11)
Je proto nezbytné změnit maximální limity reziduí uvedené ve směrnicích 86/362/EHS, 86/363/EHS a 90/642/EHS, aby byl umožněn řádný dozor a kontrola použití dotčených přípravků na ochranu rostlin a aby byla zabezpečena ochrana spotřebitele. Pokud byly maximální limity reziduí v přílohách uvedených směrnic již definovány, je vhodné je změnit. V případech, kdy tyto maximální limity reziduí ještě definovány nebyly, je vhodné je stanovit.
(12)
Směrnice 86/362/EHS, 86/363/EHS a 90/642/EHS by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(13)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 86/362/EHS se mění v souladu s přílohou I této směrnice.
Článek 2
Směrnice 86/363/EHS se mění v souladu s přílohou II této směrnice.
Článek 3
Směrnice 90/642/EHS se mění takto:
1)
V příloze I ve skupině „4. Olejnatá semena“ se doplňuje položka „Dýňová semena“.
2)
Příloha II se mění v souladu s přílohou III této směrnice.
Článek 4
Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 18. prosince 2007. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
Tyto předpisy budou používat od 19. prosince 2007.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 5
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 6
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 17. září 2007.
DIRETTIVA 2007/56/CE DELLA COMMISSIONE
del 17 settembre 2007
che modifica alcuni allegati delle direttive del Consiglio 86/362/CEE, 86/363/CEE e 90/642/CEE per quanto riguarda le quantità massime di residui di azossistrobina, clorotalonil, deltametrina, esaclorobenzene, ioxinil, oxamil e quinoxifen
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
vista la direttiva 86/362/CEE del Consiglio, del 24 luglio 1986, che fissa le quantità massime di residui di antiparassitari sui e nei cereali (1), in particolare l'articolo 10,
vista la direttiva 86/363/CEE del Consiglio, del 24 luglio 1986, che fissa le quantità massime di residui di antiparassitari sui e nei prodotti alimentari di origine animale (2), in particolare l'articolo 10,
vista la direttiva 90/642/CEE del Consiglio, del 27 novembre 1990, che fissa le quantità massime di residui di antiparassitari su e in alcuni prodotti di origine vegetale, compresi gli ortofrutticoli (3), in particolare l'articolo 7,
vista la direttiva 91/414/CEE del Consiglio, del 15 luglio 1991, relativa all'immissione in commercio dei prodotti fitosanitari (4), in particolare l'articolo 4, paragrafo 1, lettera f),
considerando quanto segue:
(1)
Conformemente alle disposizioni della direttiva 91/414/CEE, le autorizzazioni di prodotti fitosanitari destinati a essere utilizzati su culture specifiche sono di competenza degli Stati membri. Tali autorizzazioni devono basarsi sulla valutazione degli effetti dei prodotti sulla salute umana e animale e sull'ambiente. Gli elementi da prendere in considerazione nel corso della valutazione comprendono l'esposizione dell'operatore e delle altre persone presenti e gli effetti sull'ambiente terrestre, acquatico e aereo, nonché gli effetti, sugli esseri umani e sugli animali, del consumo di residui presenti sulle colture trattate.
(2)
Le quantità massime di residui (QMR) corrispondono all'utilizzazione di quantità minime di antiparassitari per garantire una protezione efficace dei vegetali, applicate in modo tale che la quantità di residui sia la minore possibile e sia tossicologicamente accettabile, in particolare in termini di apporto alimentare stimato.
(3)
Le QMR di antiparassitari coperti dalla direttiva 90/642/CEE devono essere costantemente riesaminate. Esse possono essere modificate per tenere conto di nuove utilizzazioni o di cambi di utilizzazione. Sono state comunicate alla Commissione informazioni relative a nuove utilizzazioni o a cambi di utilizzazione che richiedono una modifica delle quantità di residui di azossistrobina, clorotalonil, ioxinil e quinoxifen.
(4)
Per quanto riguarda l'esaclorobenzene, la Commissione ha ricevuto informazioni secondo le quali, a causa di una contaminazione ambientale, questo antiparassitario poteva essere presente in quantità superiori al limite di determinazione analitica nei semi di zucca, prodotto consumato come prodotto alimentare in alcuni Stati membri. È pertanto necessario inserire i «semi di zucca» nell'allegato I della direttiva 90/642/CEE e fissare le QMR applicabili a tali semi per proteggere i consumatori contro quantità eccessive di residui di esaclorobenzene.
(5)
Per quanto riguarda l'oxamil, sono state fissate QMR provvisorie nella direttiva 90/642/CEE dalla direttiva 2006/59/CE della Commissione (5), in attesa dei risultati delle prove. I risultati delle prove relative all'oxamil sono stati successivamente comunicati e valutati. Ne consegue che le QMR provvisorie per l'oxamil possono essere confermate.
(6)
Anche per la deltametrina sono state fissate QMR provvisorie nelle direttive 86/362/CEE, 86/363/CEE e 90/642/CEE dalla direttiva 2006/59/CE, in attesa della revisione del fascicolo di cui all'allegato III della direttiva 91/414/CEE e della nuova registrazione dei preparati di deltametrina negli Stati membri. Dopo un approfondimento di analisi, è risultato opportuno stabilire un termine supplementare per consentire un esame adeguato delle utilizzazioni della deltametrina autorizzate a livello degli Stati membri. È quindi opportuno prorogare la validità delle QMR provvisorie di deltametrina.
(7)
L'esposizione dei consumatori agli antiparassitari sopra menzionati durante tutta la loro vita attraverso i prodotti alimentari che possono contenere residui di tali antiparassitari è stata stimata e valutata conformemente alle procedure e alle prassi in uso della Comunità, tenendo conto degli orientamenti pubblicati dall'Organizzazione mondiale della sanità (6). È opportuno fissare per questi antiparassitari, sulla base delle stime e delle valutazioni, QMR in grado di garantire che le dosi giornaliere ammissibili non siano superate.
(8)
Nel caso del clorotalonil e dell'ioxinil, per i quali esistono dosi acute di riferimento (DAR), l'esposizione acuta dei consumatori attraverso ciascuno dei prodotti alimentari e che possono contenere residui di questi antiparassitari è stata stimata e valutata conformemente alle procedure e alle prassi in uso nella Comunità, tenendo conto degli orientamenti pubblicati dall'OMS. I pareri del comitato scientifico delle piante (CSP), in particolare gli orientamenti e raccomandazioni concernenti la tutela dei consumatori dai prodotti alimentari trattati con antiparassitari (7), sono stati debitamente presi in considerazione. È opportuno fissare per tali antiparassitari, sulla base della stima dell'apporto alimentare, QMR in grado di garantire che le DAR non saranno superate. Nel caso delle altre sostanze, una valutazione delle informazioni disponibili ha dimostrato che nessuna DAR era necessaria e che non era opportuno procedere ad una stima a breve termine.
(9)
È opportuno fissare QMR al limite inferiore di determinazione analitica nel caso in cui utilizzazioni autorizzate di prodotti fitosanitari non producono livelli rilevabili di residui di antiparassitari in o su prodotti alimentari, o nel caso in cui non vi sono utilizzazioni autorizzate, oppure nel caso in cui utilizzazioni autorizzate da Stati membri non sono state suffragate dai dati necessari, oppure nel caso in cui utilizzazioni in paesi terzi causanti residui in o su prodotti alimentari che possono essere messi in circolazione nel mercato comunitario non sono state suffragate da tali dati necessari.
(10)
La fissazione o la modifica a livello comunitario delle QMR provvisorie non impedisce agli Stati membri di fissare QMR provvisorie per l'ioxinil e il quinoxifen conformemente all'articolo 4, paragrafo 1, lettera f), della direttiva 91/414/CEE e all'allegato VI di tale direttiva. Un periodo di quattro anni è ritenuto sufficiente per consentire altre utilizzazioni di tali sostanze. Al termine di questo periodo, è opportuno che le QMR comunitarie provvisorie divengano definitive.
(11)
È pertanto necessario modificare le QMR fissate nelle direttive 86/362/CEE, 86/363/CEE e 90/642/CEE, al fine di consentire una sorveglianza e un controllo adeguati delle utilizzazioni dei prodotti fitosanitari in questione e di tutelare i consumatori. Nel caso in cui le QMR siano già state determinate negli allegati di tali direttive, è opportuno modificarle, nel caso in cui le QMR non siano ancora state determinate, è opportuno fissarle per la prima volta.
(12)
È quindi opportuno modificare le direttive 86/362/CEE, 86/363/CEE e 90/642/CEE di conseguenza.
(13)
Le misure previste dalla presente direttiva sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
La direttiva 86/362/CEE è modificata conformemente all'allegato I della presente direttiva.
Articolo 2
La direttiva 86/363/CEE è modificata conformemente all'allegato II della presente direttiva.
Articolo 3
La direttiva 90/642/CEE è modificata come segue:
1)
nell'allegato I, gruppo «4. Semi oleaginosi», è aggiunta la voce «Semi di zucca»;
2)
l'allegato II è modificato conformemente all'allegato III della presente direttiva.
Articolo 4
Gli Stati membri adottano e pubblicano, entro il 18 dicembre 2007, le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva. Essi comunicano immediatamente alla Commissione il testo di tali disposizioni nonché una tavola di concordanza tra queste ultime e la presente direttiva.
Essi applicano tali disposizioni a decorrere dal 19 dicembre 2007.
Quando gli Stati membri adottano dette disposizioni, queste contengono un riferimento alla presente direttiva oppure sono corredate di un siffatto riferimento all'atto della loro pubblicazione ufficiale. Le modalità di tale riferimento sono decise dagli Stati membri.
Articolo 5
La presente direttiva entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Articolo 6
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Bruxelles, il 17 settembre 2007.