Nařízení Rady (EHS) č. 295/91
ze dne 4. února 1991,
kterým se stanoví společná pravidla systému náhrad za odepření nástupu na palubu v pravidelné letecké dopravě
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména čl. 84 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že liberalizační opatření přijatá Radou v červenci 1990 jsou dalším krokem k plně rozvinuté společné politice letecké dopravy;
vzhledem k tomu, že za účelem zajištění vyváženého rozvoje v radikálně se měnícím prostředí, ve kterém musí letečtí dopravci působit, je nezbytný společný postup v oblasti ochrany zájmů uživatelů letecké dopravy;
vzhledem k tomu, že současná praxe v oblasti náhrad za odepření nástupu na palubu se mezi leteckými dopravci značně liší;
vzhledem k tomu, že určité společné minimální normy v oblasti náhrad za odepření nástupu na palubu by měly zajistit zachování kvality služeb leteckých dopravců v souvislosti s nárůstem hospodářské soutěže;
vzhledem k tomu, že letečtí dopravci by měli být povinni stanovit pravidla pro nástup na palubu v případě, že rezervují více míst, než mají k dispozici;
vzhledem k tomu, že by měla být definována práva cestujících v případě odepření nástupu na palubu;
vzhledem k tomu, že letečtí dopravci by měli být povinni zaplatit náhradu a poskytnout další služby cestujícím, kterým byl odepřen nástup na palubu;
vzhledem k tomu, že cestující by měli být jasně informováni o platných pravidlech,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Toto nařízení stanoví společná minimální pravidla pro případy, kdy je cestujícím odepřen let, na který bylo rezervováno více míst, než je k dispozici, a na který mají platnou letenku a potvrzenou rezervaci, s odletem z letiště umístěného na území členského státu, na který se vztahuje Smlouva, bez ohledu na stát, ve kterém je letecký dopravce usazen, na státní příslušnost cestujícího a místo určení.
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se:
a) "odepřením nástupu na palubu" rozumí odmítnutí cestujících, přestože
- mají platnou letenku,
- mají potvrzenou rezervaci na daný let a
- včas a při dodržení zvláštních podmínek se přihlásili k odletu;
b) "potvrzenou rezervací" rozumí letenka prodaná leteckým dopravcem nebo jeho oprávněným cestovním zástupcem, která obsahuje:
- určení čísla, data a času letu a
- označení "OK" nebo jakýkoliv jiný zápis v příslušném místě na letence značící registraci a výslovné potvrzení rezervace leteckým dopravcem;
c) "pravidelným letem" se rozumí let se všemi těmito vlastnosti:
- je provozován za úplatu letadly pro přepravu cestujících nebo cestujících, nákladu nebo poštovních zásilek tak, že pro každý let jsou k dispozici místa pro individuální prodej veřejnosti, buď přímo dopravcem, nebo jeho schválenými zástupci,
- je provozován za účelem poskytování dopravy mezi dvěma nebo více stejnými místy, buď
i) podle zveřejněného letového řádu, nebo
ii) s lety tak pravidelnými nebo tak četnými, že tvoří zřejmou systematickou řadu;
d) "letem, na který bylo rezervováno více míst, než je k dispozici" se rozumí let, kde počet cestujících s potvrzenou rezervací, kteří se včas a při dodržení zvláštních podmínek přihlásili k odletu, převyšuje počet míst, která jsou v daném letu k dispozici;
e) "dobrovolníkem" se rozumí osoba, která:
- má platnou letenku,
- má potvrzenou rezervaci a
- včas a při dodržení zvláštních podmínek se přihlásila k odletu a která vyhoví výzvě leteckého dopravce odstoupit za náhradu od své potvrzené rezervace;
f) "konečným místem určení" se rozumí místo určení uvedené na letovém kuponu předloženém u přepážky přihlášení k přepravě nebo, v případě návazných letů, uvedené na posledním kuponu letenky. Navazující lety uskutečnitelné bez obtíží, přestože odepřením nástupu na palubu bylo způsobeno zpoždění, se neberou v úvahu.
Článek 3
1. Letecký dopravce stanoví pravidla, která bude dodržovat pro nástup na palubu letadla v případě, že rezervuje více míst, než je k dispozici. Oznámí tato pravidla a všechny jejich změny zúčastněnému členskému státu a Komisi, která je zpřístupní ostatním členským státům. Veškeré případné změny vstoupí v platnost jeden měsíc po svém oznámení.
2. Pravidla podle odstavce 1 musí být k dispozici veřejnosti v kancelářích dopravce a na přepážkách přihlášení k přepravě.
3. Pravidla uvedená v odstavci 1 by měla obsahovat možnost výzvy dobrovolníkům připraveným nenastoupit na palubu letadla.
4. V každém případě by letecký dopravce měl brát v úvahu zájmy cestujících, kterým musí být z oprávněných důvodů při nástupu na palubu dána přednost, například postiženým osobám nebo dětem bez doprovodu.
Článek 4
1. V případě odepření nástupu na palubu má cestující možnost volby mezi
- plným proplacením ceny letenky beze srážky za část neuskutečněné přepravy, nebo
- dopravením do konečného místa určení při nejbližší příležitosti, nebo
- pozdějším dopravením podle potřeby cestujícího.
2. Bez ohledu na výběr cestujícího podle odstavce 1 zaplatí letecký dopravce ihned po odepření nástupu na palubu minimální náhradu, aniž jsou dotčeny odstavce 3 a 4, ve výši
- 150 ECU pro lety do 3 500 km,
- 300 ECU pro lety nad 3 500 km,
s ohledem na konečné místo určení uvedené na letence.
3. Pokud letecký dopravce nabízí dopravení do konečného místa určení náhradním letem, jehož čas příletu nepřesahuje původně plánovaný čas příletu o více než dvě hodiny pro lety do 3 500 km a o více než čtyři hodiny pro lety nad 3 500 km, může být náhrada podle odstavce 2 snížena o 50 %.
4. Výše náhrady může být omezena cenou letenky do konečného místa určení.
5. Náhrada je vyplácena v hotovosti nebo po dohodě s cestujícím v cestovních poukázkách nebo v jiných službách.
6. Pokud v případě letu, na který bylo rezervováno více míst, než je k dispozici, cestující souhlasí s umístěním v nižší třídě, než pro kterou byla letenka zakoupena, má nárok na vrácení rozdílu v ceně.
7. Vzdálenosti uvedené v odstavcích 2 a 3 se měří metodou vzdálenosti na hlavní kružnici (trasa hlavní kružnice).
Článek 5
1. Při odepření nástupu na palubu v případě letu prodaného jako součást turistického zájezdu je letecký dopravce na základě směrnice Rady 90/314/EHS ze dne 13. června 1990 o souborných službách pro cesty, pobyty a zájezdy [4] povinen poskytnout náhradu provozovateli zájezdu, který s cestujícím uzavřel smlouvu a ručí mu za řádné splnění smlouvy o uvedeném turistickém zájezdu.
2. Aniž jsou dotčena práva a povinnosti na základě směrnice 90/314/EHS, je provozovatel zájezdu povinen předat cestujícímu částky vybrané podle odstavce 1.
Článek 6
1. Kromě minimálních částek náhrady stanovených v článku 4 nabídne letecký dopravce cestujícím, kterým byl odepřen nástup na palubu, bezplatně:
a) náhradu nákladů na telefonní hovor nebo telexovou nebo faxovou zprávu do místa určení;
b) stravu a občerstvení přiměřené čekací době;
c) ubytování v hotelu, pokud je nezbytné jedno nebo více přenocování.
2. Pokud je město nebo region obsluhován více letišti a letecký dopravce nabídne cestujícímu, kterému byl odepřen nástup na palubu, let na jiné letiště, než je letiště místa určení, které měl cestující rezervováno, nese po dohodě s cestujícím náklady na přepravu mezi těmito letišti nebo do nejbližšího náhradního místa určení letecký dopravce.
Článek 7
Letecký dopravce není povinen platit náhradu za odepření nástupu na palubu, pokud se cestující přepravuje bezplatně nebo za snížené sazby, které nejsou přímo či nepřímo dostupné veřejnosti.
Článek 8
Letečtí dopravci poskytnou každému cestujícímu postiženému odepřením nástupu na palubu formulář s pravidly poskytování náhrady za odepření nástupu na palubu.
Článek 9
1. Toto nařízení se použije bez ohledu na následné žaloby podávané k příslušným soudům za účelem dalšího vyrovnání.
2. Odstavec 1 se nevztahuje na dobrovolníky podle definice v čl. 2 písm. e), kteří přijali náhradu na základě pravidel podle článku 3.
Článek 10
Toto nařízení vstupuje v platnost dva měsíce po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. února 1991.
REGOLAMENTO (CEE) N. 295/91 DEL CONSIGLIO del 4 febbraio 1991 che stabilisce norme comuni relative ad un sistema di compensazione per negato imbarco nei trasporti aerei di linea
IL CONSIGLIO DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità economica europea, in particolare l'articolo 84, paragrafo 2,
vista la proposta della Commissione [1],
[1] GU n. C 129 del 24. 5. 1990, pag. 15.
visto il parere del Parlamento europeo [2],
[2] GU n. C 19 del 28. 1. 1991.
visto il parere del Comitato economico e sociale [3],
[3] GU n. C 31 del 6. 2. 1991.
considerando che le misure di liberalizzazione adottate dal Consiglio nel luglio 1990 rappresentano un ulteriore passo verso una vera politica comune nel campo dei trasporti aerei;
considerando che è necessaria un'azione comunitaria nel campo della tutela degli interessi degli utenti del trasporto aereo per garantire uno sviluppo armonioso di un settore che deve svilupparsi in un ambiente in piena evoluzione;
considerando che la prassi in materia di compensazione per negato imbarco differisce sostanzialmente tra vettore e vettore;
considerando che talune norme minime comuni in materia di compensazione per negato imbarco contribuiranno a garantire il mantenimento della qualità dei servizi offerti dai vettori aerei in un contesto di maggiore concorrenza;
considerando che i vettori aerei devono essere tenuti a fissare regole per l'imbarco in caso di sovraprenotazione;
considerando che occorre fissare i diritti dei passeggeri in caso di negato imbarco;
considerando che i vettori aerei devono essere tenuti a corrispondere compensazioni e a fornire servizi aggiuntivi ai passeggeri cui viene rifiutato l'imbarco;
considerando che i passeggeri devono essere chiaramente informati circa le norme applicabili,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Il presente regolamento stabilisce norme minime comuni applicabili nel caso in cui venga negato l'accesso a un volo di linea sovraprenotato a passeggeri in possesso di biglietto valido e di prenotazione confermata, in partenza da un aeroporto situato nel territorio di uno Stato membro e al quale si applica il trattato, indipendentemente dallo Stato in cui ha sede il vettore aereo, dalla nazionalità del passeggero e dal luogo di destinazione.
Articolo 2
Ai sensi del presente regolamento si intende per:
a) « negato imbarco », il rifiuto di accogliere passeggeri su un volo sebbene i medesimi:
- siano in possesso di un biglietto valido,
- abbiano una prenotazione confermata su detto volo e
- si siano presentati nel termine e nelle condizioni richiesti all'accettazione;
b) « prenotazione confermata », un biglietto di viaggio venduto dal vettore aereo o dal suo agente di viaggio autorizzato che rechi:
- l'indicazione del numero, della data e dell'ora del volo e
- l'annotazione « OK » o qualsiasi altra annotazione nell'apposito spazio sul biglietto indicante la registrazione da parte del vettore aereo nonché l'espressa conferma della prenotazione da parte del vettore aereo medesimo;
c) « volo di linea », un volo che presenti tutte le seguenti caratteristiche:
- è effettuato, a titolo oneroso, con un aeromobile adibito al trasporto di passeggeri o di passeggeri e di merci e/o di posta, in condizioni tali che i posti siano messi in vendita al pubblico direttamente dal vettore aereo o dai suoi agenti autorizzati e
- è organizzato in modo da assicurare il traffico tra due o più punti:
i) in base ad un orario pubblicato, oppure
ii) con voli tanto regolari o frequenti da costituire una serie sistematica evidente;
d) « volo sovraprenotato », un volo in cui il numero di passeggeri in possesso di prenotazione confermata e che si presentano all'accettazione entro il termine e nelle condizioni richiesti supera il numero di posti disponibili sul volo medesimo;
e) « volontario », una persona che:
- è in possesso di biglietto valido,
- ha una prenotazione confermata,
- si presenta entro il termine e nelle condizioni richiesti all'accettazione e risponde affermativamente alla domanda del vettore aereo se vi siano passeggeri disposti a rinunziare alla propria prenotazione confermata in cambio di una compensazione;
f) « destinazione finale », la destinazione indicata sul biglietto presentato all'accettazione o, in caso di voli successivi, sull'ultimo tagliando di volo del biglietto. I voli di collegamento che possono essere effettuati senza difficoltà anche quando il negato imbarco abbia provocato un ritardo non sono presi in considerazione.
Articolo 3
1. Il vettore aereo deve fissare le regole che intende seguire per l'imbarco dei passeggeri in caso di volo sovraprenotato. Esso notifica dette regole e tutte le eventuali modifiche allo Stato membro interessato e alla Commissione, che le metterà a disposizione degli altri Stati membri. Le eventuali modifiche entrano in vigore un mese dopo la notifica.
2. Le regole di cui al paragrafo 1 saranno poste a disposizione del pubblico nelle agenzie e presso i banchi di accettazione del vettore aereo.
3. Le regole di cui al paragrafo 1 dovrebbero prevedere l'eventualità di un ricorso a volontari disposti a rinunciare all'imbarco.
4. In ogni caso, il vettore aereo dovrebbe prendere in considerazione gli interessi dei passeggeri che devono avere la precedenza all'imbarco per motivi legittimi, come le persone con difficoltà di movimento e i bambini non accompagnati.
Articolo 4
1. In caso di negato imbarco, il passeggero ha diritto di scegliere tra:
- il rimborso senza penali del prezzo del biglietto per la parte del viaggio non effettuata,
- un volo alternativo quanto prima possibile fino alla destinazione finale, o
- un volo alternativo a una data successiva che gli convenga.
2. Indipendentemente della scelta effettuata dal passeggero nel caso previsto al paragrafo 1, il vettore aereo paga immediatamente dopo aver negato l'imbarco, una compensazione minima, senza pregiudizio dei paragrafi 3 e 4, pari a:
- 150 ecu per i voli sino a 3 500 km;
- 300 ecu per i voli oltre i 3 500 km;
considerata la destinazione finale indicata nel biglietto.
3. Qualora il vettore offra un volo alternativo sino alla destinazione finale la cui ora d'arrivo non ecceda quella programmata per il volo inizialmente riservato di 2 ore per collegamenti sino a 3 500 km e di 4 ore per collegamenti oltre i 3 500 km, le compensazioni di cui al paragrafo 2 possono essere ridotte del 50 %.
4. Gli importi delle compensazioni possono limitarsi al prezzo del biglietto corrispondente alla destinazione finale.
5. Le compensazioni sono pagate in contanti o, d'accordo con il passeggero, con buoni di viaggio e/o altri servizi.
6. Qualora su un volo sovraprenotato il passeggero accetti di viaggiare in una classe inferiore a quella per la quale è stato pagato il biglietto, egli ha diritto a un rimborso della differenza di prezzo.
7. Le distanze indicate ai paragrafi 2 e 3 sono misurate in funzione del metodo della distanza del cerchio massimo (rotta ortodromica).
Articolo 5
1. In caso di negato imbarco nel quadro di un viaggio « tutto compreso » il vettore aereo è tenuto al versamento di una compensazione all'operatore che ha concluso un contratto con il passeggero ed è responsabile nei suoi confronti dell'adempimento del contratto per tale viaggio « tutto compreso », in forza della direttiva 90/314/CEE del Consiglio, del 13 giugno 1990, concernente i viaggi, le vacanze ed i circuiti « tutto compreso » [4].
[4] GU n. L 158 del 23. 6. 1990, pag. 59
2. Senza pregiudizio dei diritti e degli obblighi a norma della direttiva 90/314/CEE, l'operatore è tenuto a trasferire al passeggero le somme ricevute conformemente al paragrafo 1.
Articolo 6
1. Oltre agli importi minimi di compensazione stabiliti all'articolo 4, il vettore aereo offre a titolo gratuito ai passeggeri cui è stato negato l'imbarco:
a) il rimborso delle spese per una telefonata e/o un messaggio a mezzo telescritto o telecopia al punto di destinazione;
b) pasti e rinfreschi in congrua relazione alla durata dell'attesa;
c) la sistemazione in albergo nei casi in cui siano necessari anche uno o più pernottamenti.
2. Qualora una città o una regione sia servita da più aeroporti ed un vettore aereo offra ad un passeggero cui sia stato negato l'imbarco un volo per un aeroporto alternativo all'aeroporto di destinazione prenotato dal passeggero, le spese di spostamento tra gli aeroporti alternativi o verso una destinazione alternativa in prossimità, convenuta con il passeggero, sono a carico del vettore aereo.
Articolo 7
Il vettore aereo non è tenuto a versare alcuna compensazione per il negato imbarco qualora il passeggero viaggi gratuitamente o a tariffe ridotte non disponibili, direttamente o indirettamente, al pubblico.
Articolo 8
I vettori aerei devono fornire a ciascun passeggero cui è stato negato l'imbarco un formulario recante le regole di compensazione per negato imbarco.
Articolo 9
1. Le disposizioni del presente regolamento lasciano impregiudicato l'ulteriore ricorso alle giurisdizioni competenti per risarcimenti supplementari.
2. Il paragrafo 1 non si applica ai volontari definiti all'articolo 2, lettera e) che hanno accettato una compensazione in applicazione delle regole di cui all'articolo 3.
Articolo 10
Il presente regolamento entra in vigore due mesi a decorrere dalla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, addì 4 febbraio 1991.