ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 17. března 2008
o zastavení antidumpingového řízení týkajícího se dovozů polyvinylalkoholu pocházejícího z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu a o uvolnění částek zajištěných formou uloženého prozatímního cla
(2008/227/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. PROZATÍMNÍ OPATŘENÍ
(1)
Dne 19. prosince 2006 zveřejnila Komise oznámení (2) o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozů polyvinylalkoholu (dále jen „PVA“) pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a Tchaj-wanu. Dne 17. září 2007 Komise uložila nařízením (ES) č. 1069/2007 (3) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní antidumpingové clo na dovoz PVA pocházejícího z ČLR. Co se týká Tchaj-wanu, nebyla uložena žádná prozatímní opatření.
(2)
Jak je uvedeno v 13. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. října 2005 do 30. září 2006 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Co se týká trendů podstatných z hlediska posouzení újmy, Komise analyzovala údaje zahrnující období od 1. ledna 2003 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
B. DALŠÍ POSTUP
(3)
Po rozhodnutí o uložení prozatímních antidumpingových cel na dovozy PVA pocházejícího z ČLR a neuložení těchto opatření na dovozy z Tchaj-wanu podalo několik zúčastněných stran písemné připomínky. Stranám, které o to požádaly, byla poskytnuta možnost ústního slyšení. Komise pokračovala ve vyhledávání a ověřování všech informací, jež považovala za nezbytné ke konečným zjištěním.
(4)
Komise provedla intenzivnější šetření s ohledem na aspekty zájmu Společenství a výjimečně povolila uživatelům z papírenského průmyslu, důležitého uživatelského odvětví, jež dosud nespolupracovalo, poskytnout odpovědi na dotazník pro uživatele.
(5)
Všem zúčastněným stranám byly sděleny základní skutečnosti a úvahy, na jejichž základě hodlala Komise zastavit řízení týkající se dovozů PVA pocházejícího z ČLR a Tchaj-wanu a uvolnit částky zajištěné prozatímním clem. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, během níž se mohly k poskytnutým informacím vyjádřit.
(6)
Ústní a písemné připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a na jejich základě byla zjištění odpovídajícím způsobem upravena.
C. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(7)
Týž uživatel ve Společenství, který je uveden v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, zopakoval a dále rozvinul svá tvrzení ohledně vyloučení určité jakosti z definice výrobků (dále jen „sporná jakost“), jež se nazývá „NMWD PVA s nízkým obsahem popela“ a která je pořizována mimo jiné z ČLR. Tento uživatel tvrdil, že i) Komise neuvedla dostatečné důvody pro předpoklad, že sporná jakost má stejné základní fyzikální a technické vlastnosti jako ostatní jakosti spadající do definice výrobku, a dále trval na tom, že ii) tato jakost má velmi specifické konečné použití. Kromě toho uvedl, že iii) sporná jakost je podle něj kopolymerem, a tudíž nespadá do definice výrobku.
(8)
Před podrobným projednáním tvrzení tohoto uživatele je nutno za prvé poznamenat, že obsah popela v PVA je nečistotou; čím je obsah popela nižší, tím je PVA čistší. Za druhé, pojem „PVA s nízkým obsahem popela“ je subjektivní. S ohledem na obsah popela neexistuje žádná obecně schválená norma, což znamená, že každý výrobce má svůj vlastní strop pro stanovení, zda má PVA nízký obsah popela či nikoliv. Bylo zjištěno, že v praxi to vede k značným rozdílům: mezi výrobci, jichž se týkalo šetření, by mohl strop pro PVA s nízkým obsahem popela kolísat od maximálního obsahu popela ve výši od 0,09 % do 0,5 %. Dotyčný uživatel by nepatřil k uživatelům, kteří obsah popela omezují nejvíce, tj. jeho strop pro obsah popela by ostatní zúčastněné strany pravděpodobně považovaly za poměrně vysoký.
(9)
Co se týká otázek nadnesených touto stranou a uvedených v 7. bodě odůvodnění, tyto záležitosti byly důkladně posouzeny a lze je shrnout takto.
i) Sporná jakost má odlišné základní fyzikální a technické vlastnosti
(10)
Je nutno připomenout, že základní fyzikální a technické vlastnosti dotčeného výrobku byly prozatímně vymezeny v 14. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. V tomto bodě odůvodnění je dotčený výrobek vymezen jako zvláštní druh pryskyřice s určitými technickými parametry. Parametry zmíněné v této definici výrobku a použité k rozlišování mezi dotčeným výrobkem a ostatními jakostmi PVA se týkají viskozity (3 mPas-61 mPas, měřené ve 4 % roztoku) a hydrolýzy (84,0 mol %-99,9 mol %).
(11)
Na všechny jakosti spadající do definice výrobku se někdy odkazuje jako na standardní jakosti, což znamená, že je všechny lze vyrábět na standardní lince pro výrobu PVA a že výrobní náklady jsou u těchto jakostí obdobné. Opak platí pro jakosti, které patří do stejného kódu KN, nikoliv však do definice výrobku: nelze je vyrábět na standardní lince pro výrobu PVA, vyžadují jinou výrobní technologii a dodatečné zařízení, a výrobní náklady mohou být proto velmi odlišné. Jakosti, které nepatří do definice výrobku, mají při srovnání s těmi, které patří do definice výrobku, rovněž velmi odlišné vlastnosti. Pokud jde o stupeň viskozity a hydrolýzy: i) jakostmi s nízkou viskozitou jsou PVA s nízkou molekulární hmotností, s nimiž se obtížně manipuluje, což vede mimo jiné k nízkému výnosu výroby, zatímco ii) jakosti s vysokou viskozitou, s nimiž se rovněž obtížně manipuluje, se používají pro povrchovou úpravu špičkového křídového papíru, což je velmi zvláštní druh uplatnění, při němž je nutno zamezit nežádoucím trhlinám, které se obvykle tvoří, iii) jakosti s vysokým stupněm hydrolýzy se používají rovněž zejména pro uvedené uplatnění a iv) jakosti PVA s nízkým stupněm hydrolýzy nejsou rozpustné ve vodě nebo s vodou vytvářejí nestálé roztoky. Tyto výrobky se v zásadě používají k výrobě suspenzního PVC a při vyšších teplotách přestanou být roztokem.
(12)
Uživatel uvedl, že při výrobě PVB pryskyřice, kterou potřebuje k výrobě své PVB fólie, má zásadní význam šest vlastností PVA. Kombinace parametrů pro těchto šest vlastností vede k tomu, že sporná jakost je v porovnání se všemi ostatními jakostmi PVA na trhu jedinečná. Při analýze tohoto tvrzení bylo skutečně zjištěno, že u některých uplatnění mohou být technické specifikace přísnější než u jiných. Zároveň však bylo zjištěno, že ve skutečnosti všechny jakosti, včetně jakostí výrobku pro běžné použití, které spadají do definice výrobku a na něž se někdy odkazuje jako na „standardní jakosti“, mají jedinečnou kombinaci vlastností. Podle požadovaného uplatnění se volí příslušná jakost. To platí nejen pro uplatnění dotyčného uživatele, ale i pro ostatní uplatnění. Toto tvrzení bylo proto nutno odmítnout.
ii) Sporná jakost má velmi specifická konečná použití
(13)
Dotyčný uživatel rovněž zpochybnil hodnocení Komise týkající se trhu uživatelů PVA a zejména tvrdil, že trh uživatelů PVB je velmi odlišný. V této souvislosti (jak již bylo uvedeno v prozatímním nařízení) zmíněný uživatel používal tuto jakost PVA k výrobě PVB, což je největší uplatnění ve Společenství, na něž připadá 25-29 % spotřeby PVA, a rovněž nejrychleji rostoucí uplatnění kvůli silnému růstu poptávky po PVB fóliích. Dále v dodavatelském řetězci šetření rovněž prokázalo, že se téměř 90 % PVB vyrobeného ve Společenství posléze používá k výrobě PVB fólií, což je rovněž uplatnění dotyčného uživatele (nejedná se však o jediného výrobce PVB fólií ve Společenství). Potvrzuje se proto, že (jak je uvedeno v 17. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) zvláštní použití této zúčastněné strany je pouze jedním z hlavních uplatnění, které vzhledem k jeho tržnímu významu nelze charakterizovat jako „nestandardní“.
(14)
Co se týká údajného specifického použití, dotyčný uživatel rovněž tvrdil, že spornou jakost není možno nahradit jinými modely, což dokládá toto specifické konečné použití. V tomto ohledu bylo za prvé zjištěno, že tento uživatel nenakupoval výhradně u dotyčného čínského výrobce a že měl několik alternativních zdrojů. V průběhu období šetření pořizoval u výrobce v ČLR méně než 5 % svých nákupů PVA, pro něž požadoval vyloučení. Zbývající nakoupené objemy byly pořízeny u tří jiných výrobců v různých zemích. Mimoto bylo zjištěno, že ačkoliv by většinu ostatních jakostí prodávaných na trhu Společenství skutečně nebylo možno použít jako alternativu sporné jakosti, samotnou spornou jakost lze použít také pro jiná uplatnění a tato jakost je na trhu Společenství k dispozici za ceny podobné cenám ostatních jakostí dovážených z ČLR. S ohledem na výše uvedené skutečnosti bylo nutno odmítnout tvrzení, že by spornou jakost nebylo možno nahradit.
iii) Sporná jakost je kopolymerem, nikoliv homopolymerem
(15)
Po uložení prozatímních opatření uživatel uvedl, že PVA s nízkým obsahem popela je kopolymer, nikoliv homopolymer. Toto tvrzení se zakládalo na skutečnosti, že obsahuje dvě základní složky. Tato otázka byla prověřena a bylo zjištěno, že PVA je výsledkem prvotní homopolymerní polymerizace. Následný proces hydrolýzy je však vždy neúplný (v rozmezí od 84,0 mol % do 99,9 mol %) a do té míry by bylo možno rovněž tvrdit, že PVA obsahuje dvě základní složky a lze na něj odkazovat jako na kopolymer.
(16)
Aby se zamezilo nedorozumění, považovalo se proto za vhodné objasnit definici výrobků stanovenou v prozatímním nařízení. Dotčený výrobek je proto s konečnou platností vymezen jako určité kopolymerní polyvinylalkoholy (PVA) založené na homopolymerní polymerizaci s viskozitou (měřenou ve 4 % roztoku) minimálně 3 mPas a maximálně 61 mPas a se stupněm hydrolýzy minimálně 84,0 mol % a maximálně 99,9 mol % obvykle kódu KN ex 3905 30 00 pocházející z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu.
D. DUMPING
1. Tchaj-wan
(17)
Pokud jde o Tchaj-wan, nebyla uložena žádná prozatímní opatření, jelikož (jak je uvedeno v 29. a 30. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) u dovozů dotčeného výrobku pocházejícího z Tchaj-wanu nebyl prozatímně zjištěn žádný dumping.
(18)
Jak je uvedeno v 30. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, jediný spolupracující tchajwanský podnik, společnost Chang Chun Petrochemical Co. Ltd. (dále jen „CCP“) je jediným vyvážejícím výrobcem dotčeného výrobku na Tchaj-wanu a podle údajů Eurostatu jeho vývoz v průběhu období šetření představoval 100 % tchajwanského vývozu do ES.
(19)
Oba výrobci ve Společenství, Kuraray Europe GmbH a Celanese Chemicals Ibérica S.L., uvedli, že společnost CCP v období šetření ve skutečnosti prodávala za dumpingové ceny, a požadovali, aby Komise přehodnotila svá zjištění s ohledem na stanovení dumpingu pro společnost CCP.
1.1 Náklady na suroviny
(20)
Oba výrobci ve Společenství uvedli, že výrobní náklady společnosti CCP byly mnohem vyšší, než zjistila Komise, jelikož náklady na vinylacetátový monomer (dále jen „VAM“), který je hlavní surovinou používanou při výrobě PVA, byly podhodnoceny. V tomto ohledu zdůraznili, že dodavatelem VAM pro společnost CCP je společnost ve spojení. K doložení svých tvrzení předložil jeden výrobce ve Společenství studii o podnikání společnosti CCP týkajícím se PVA, kterou provedla poradenská společnost, jakož i publikace o mezinárodních cenách VAM.
(21)
Předložené informace byly přezkoumány. Ze srovnání cen VAM uvedených ve výše zmíněných publikacích a cen ověřených v průběhu řízení v Asii i v Evropě jednoznačně vyplývá, že ceny uvedené v těchto publikacích jsou nadhodnoceny. Mimoto se v samotných publikacích uvádí, že zveřejněné ceny jsou odhady, že skutečné ceny na trhu mohou být vyšší či nižší a že zveřejněné ceny by měly být použity jako indexy. Ačkoliv takovéto ceny lze použít ke sledování trendů v čase, nezdá se, že představují skutečné ceny.
(22)
Šetření mimoto prokázalo, že se prodeje VAM od spřízněného dodavatele pro společnost CCP uskutečnily za ceny, které odpovídají cenám, jež tento dodavatel účtuje nezávislým odběratelům, a že ceny zaplacené společností CCP za VAM odpovídají cenám hrazeným ostatními výrobci v Asii, zejména v Japonsku.
(23)
Náklady na VAM obsažené ve výše zmíněné studii byly mimoto založeny na vyšší míře spotřeby VAM, než byla skutečná spotřeba společnosti CCP. Vzhledem k tomu, že míra spotřeby VAM závisí na směsi plně a částečně hydrolyzovaného PVA, bylo zjištěno, že skutečná míra spotřeby VAM ve společnosti CCP odpovídá ověřené míře spotřeby ostatních výrobců v Asii i ve Společenství s přihlédnutím k příslušným směsím výrobků.
(24)
Z důvodů podrobně uvedených v 20. až 23. bodě odůvodnění byl proto vyvozen závěr, že náklady společnosti CCP na VAM nebyly podhodnoceny, a tvrzení týkající se této záležitosti byla tudíž odmítnuta.
1.2 Ostatní náklady
(25)
Na základě nákladů obsažených ve výše zmíněné studii jeden ze dvou výrobců ve Společenství tvrdil, že kromě VAM byly podhodnoceny i ostatní prvky nákladů společnosti CCP na výrobu PVA, např. náklady na veřejné služby, jiná výrobní režie a prodejní, správní a režijní náklady. K doložení odhadů nákladů uvedených ve studii však nebyly předloženy žádné konkrétní důkazy.
(26)
Skutečné údaje ověřené u společnosti CCP na místě byly znovu přezkoumány a bylo potvrzeno, že při výpočtu dumpingu byly použity správné náklady. Tvrzení bylo proto odmítnuto.
1.3 Výpočet běžné hodnoty
(27)
Jeden výrobce ve Společenství uvedl, že by pro společnost CCP měla být běžná hodnota početně zjištěna pro všechny druhy výrobků, jelikož na tchajwanském trhu s PVA panuje zvláštní tržní situace vzhledem k uměle nízkým cenám, zejména v porovnání s cenovým rozpětím zveřejněným pro Asii, a rovněž proto, že se většina tchajwanského domácího prodeje v průběhu období šetření uskutečnila pro odběratele ve spojení.
(28)
Ve skutečnosti nejsou k dispozici žádné důkazy, na jejichž základě by bylo možno považovat tchajwanské ceny při prodeji na domácím trhu za uměle nízké. Zveřejněné ceny PVA jsou pouze cenovým rozpětím velmi obecné povahy uvedeným pro Asii (kromě Číny) jako celek, aniž by byly upřesněny skutečné jakosti nebo druhy výrobků, proto je nelze použít při srovnání cen pro Tchaj-wan. Na základě této skutečnosti nelze považovat tchajwanské ceny při prodeji na domácím trhu za uměle nízké. Co se týká údajné neexistence dostatečných domácích prodejů nezávislým odběratelům, potvrzuje se, že bylo zjištěno, že se prodej nezávislým odběratelům uskutečnil v dostatečném množství, aby bylo možno stanovit běžnou hodnotu.
(29)
Týž výrobce ve Společenství rovněž uvedl, že by vzhledem k údajné zvláštní tržní situaci kvůli uměle nízkým cenám PVA na tchajwanském trhu neměl být zisk použitý v početně zjištěných běžných hodnotách pro společnost CCP založen na ustanoveních čl. 2 odst. 6 základního nařízení.
(30)
Z důvodů uvedených v 28. bodě odůvodnění neexistuje žádný důvod, proč by zisk založený na ustanoveních čl. 2 odst. 6 základního nařízení nebyl vhodný pro početně zjištěné běžné hodnoty. Tvrzení bylo proto odmítnuto.
(31)
Zúčastněným stranám byla sdělena výše uvedená zjištění a byla jim poskytnuta lhůta, během níž se mohly k těmto informacím vyjádřit. Výrobci ve Společenství ani žádná jiná zúčastněná strana nepředložili žádné dodatečné informace, které by změnily Komisí prozatímně stanovený dumping pro Tchaj-wan.
(32)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se potvrzuje, že dumpingové rozpětí stanovené pro Tchaj-wan je nižší než 2 %, vyjádřeno jako procento vývozní ceny, jak je uvedeno v 29. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Proto by v souladu s čl. 9 odst. 3 základního nařízení mělo být toto řízení s ohledem na dovozy dotčeného výrobku pocházejícího z Tchaj-wanu ukončeno.
2. Čínská lidová republika (ČLR)
2.1 Tržní zacházení a individuální zacházení
(33)
Jelikož ohledně určení tržního zacházení a individuálního zacházení nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 31. až 39. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2.2 Srovnatelná země
(34)
Oba výrobci ve Společenství, Kuraray Europe GmbH a Celanese Chemicals Ibérica S.L., zopakovali, že pro ČLR mělo být jako srovnatelná země vybráno Japonsko namísto Tchaj-wanu.
(35)
Tito výrobci uvedli, že by Japonsko bylo vhodnější srovnatelnou zemí než Tchaj-wan, jelikož hospodářská soutěž na japonském trhu s PVA je silnější než na tchajwanském trhu, poněvadž: i) na tchajwanském trhu má dominantní postavení jediný tchajwanský výrobce, společnost CCP, zatímco v Japonsku existují čtyři výrobci, ii) dovozy PVA, na něž se vztahuje šetření týkající se Tchaj-wanu, jsou omezené, a iii) domácí poptávka po obdobném výrobku je na Tchaj-wanu nízká.
(36)
Co se týká údajného dominantního postavení společnosti CCP na trhu na Tchaj-wanu, je nutno připomenout, že úroveň hospodářské soutěže je ovlivněna rovněž dovozy a že v tomto ohledu (jak je již uvedeno v 46. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) má Tchaj-wan z hlediska domácí spotřeby ve skutečnosti vyšší podíl dovozů (15 %) než Japonsko (3 %).
(37)
Pokud jde o tvrzení, že se dovozy PVA vztahují hlavně na výrobky, které nepatří do škály výrobků v rámci šetření, toto tvrzení nebylo doloženo dostatečnými důkazy, nebylo proto možné je přijmout.
(38)
Co se týká údajné omezené poptávky po obdobném výrobku na Tchaj-wanu, je nutno zdůraznit, že tchajwanský domácí trh s PVA překračuje 15 000 tun, přičemž se většinou jedná o obdobný výrobek. Ačkoliv jeden výrobce ve Společenství tvrdil, že ve skutečnosti existuje omezená poptávka, jelikož se většina prodejů společnosti CCP uskutečňuje pro odběratele ve spojení, při šetření byl potvrzen opak. Z těchto důvodů bylo tvrzení týkající se omezené poptávky po obdobném výrobku odmítnuto.
(39)
Z důvodů uvedených v 36. až 38. bodě odůvodnění bylo tvrzení o nedostatečné hospodářské soutěži na tchajwanském trhu odmítnuto.
(40)
Jeden výrobce ve Společenství uvedl, že pro trh ČLR je s ohledem na výrobu i prodej japonský trh s PVA mnohem reprezentativnější než Tchaj-wan. I když je tchajwanská výroba a domácí prodej nižší než výroba a domácí prodej v Japonsku, jsou přesto dostatečně významné, aby bylo možné provést srovnání s čínským PVA a jeho vývozem do ES.
(41)
Týž výrobce ve Společenství rovněž uvedl, že by Japonsko bylo vhodnější srovnatelnou zemí než Tchaj-wan, jelikož v Japonsku existují integrovaní i neintegrovaní výrobci PVA, stejně jako v ČLR. Je však důležité zmínit, že ačkoliv je pravda, že v ČLR existují oba typy výrobců, tchajwanský výrobce a jediný spolupracující a prověřený japonský výrobce mají integrované procesy výroby PVA. Tento aspekt nemůže být proto důležitý, pokud jde o upřednostnění Japonska před Tchaj-wanem.
(42)
Týž výrobce ve Společenství rovněž uvedl, že sortimentní skladba a uplatnění PVA na japonském trhu jsou srovnatelnější se sortimentní skladbou a uplatněním v ČLR. V tomto ohledu se potvrzuje, že sortimentní skladba a uplatnění na tchajwanském trhu jsou takové, aby byla zaručena odpovídající srovnatelnost mezi tchajwanským a čínským PVA, přičemž neexistují žádné důkazy, že by japonský PVA zajistil lepší srovnatelnost.
(43)
Pro stanovení spolehlivé běžné hodnoty je dále důležitým prvkem úroveň spolupráce ve vybrané zemi. V Japonsku při šetření spolupracoval pouze jeden ze čtyř výrobců obdobného výrobku, zatímco na Tchaj-wanu byly potřebné údaje k dispozici pro celou zemi vzhledem k tomu, že se šetření vztahovalo na Tchaj-wan. Tchajwanská společnost představovala mnohem vyšší podíl na domácím trhu než jediný spolupracující japonský výrobce, což umožnilo lépe posoudit běžnou hodnotu.
(44)
S ohledem na důvody uvedené v 36. až 43. bodě odůvodnění bylo odmítnuto tvrzení obou výrobců ve Společenství, že Japonsko je nejvhodnější srovnatelnou zemí pro ČLR, a potvrzuje se 40. až 46. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2.3 Běžná hodnota
(45)
Jeden výrobce ve Společenství uvedl, že by běžná hodnota srovnatelné země, Tchaj-wanu, měla být početně zjištěna pro všechny druhy výrobků a zisk použitý v početně zjištěné běžné hodnotě by neměl být založen na ustanoveních čl. 2 odst. 6 základního nařízení, jelikož na Tchaj-wanu panuje zvláštní tržní situace kvůli uměle nízkým cenám.
(46)
Z důvodů podrobně uvedených v 28. až 30. bodě odůvodnění byla tato tvrzení odmítnuta. Na základě těchto skutečností se potvrzuje 47. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2.4 Vývozní cena
(47)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky ohledně vývozní ceny, potvrzuje se 48. až 50. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2.5 Srovnání
(48)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky ohledně srovnání, potvrzuje se 51. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2.6 Dumpingové rozpětí
(49)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky ohledně dumpingového rozpětí, potvrzuje se 52. a 53. bod odůvodnění prozatímního nařízení, podle nichž celostátní dumpingové rozpětí pro ČLR činí 10 %.
E. ÚJMA
1. Výroba ve Společenství a výrobní odvětví Společenství
(50)
Vzhledem k tomu, že nebyly v této věci předloženy žádné nové zásadní informace ani námitky, potvrzuje se 54. až 60. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Spotřeba Společenství
(51)
Při přezkumu statistických údajů Eurostatu a křížové kontrole s informacemi, které jsou dostupné z jiných zdrojů, se zdálo, že dovozy z USA uvedené v prozatímním nařízení byly podhodnoceny, zejména co se týká roku 2003 (viz 80. bod odůvodnění). Proto bylo rozhodnuto nahradit tyto údaje údaji z databáze vývozů USA. Po poskytnutí konečných informací bylo dále zjištěno, že údaje Eurostatu týkající se čínských dovozů PVA byly chybné a bylo třeba je opravit (viz 56. bod odůvodnění).
(52)
V souladu s tím byly údaje o spotřebě revidovány takto:
2003
2004
2005
OŠ
Spotřeba v tunách
143 515
154 263
166 703
166 755
Index (2003 = 100)
100
107
116
116
(53)
To ukazuje, že během posuzovaného období poptávka po dotčeném výrobku vzrostla o 16 %. Ostatní závěry shrnuté v 64. bodě odůvodnění prozatímního nařízení zůstávají v platnosti.
(54)
Jelikož v tomto ohledu nebyly předloženy žádné nové a doložené informace nebo tvrzení, potvrzuje se 61. až 64. bod odůvodnění prozatímního nařízení s výjimkou změn 61. a 64. bodu odůvodnění, jak je uvedeno výše.
3. Dovoz z dotčených zemí
(55)
Jelikož je potvrzeno, že v případě Tchaj-wanu je dumpingové rozpětí minimální, dovozy pocházející z Tchaj-wanu jsou s konečnou platností vyloučeny z posouzení újmy.
(56)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany vyjádřily vážné pochybnosti, co se týká spolehlivosti údajů Eurostatu o dovozech PVA z ČLR v roce 2003. Tato otázka byla prošetřena a bylo zjištěno, že při hlášení ohledně dotčených dovozů došlo k významnému pochybení. V důsledku toho byly objemy dovozů PVA z ČLR upraveny takto:
Dovozy
2003
2004
2005
OŠ
ČLR (tuny)
16 197
14 710
21 561
21 513
Index (2003 = 100)
100
91
133
133
(57)
Místo poklesu čínských dovozů během posuzovaného období, jak bylo stanoveno v prozatímním stádiu, kdy se vycházelo z chybných údajů za rok 2003, došlo v posuzovaném období ke zvýšení dovozů z ČLR o 33 %, zatímco v roce 2004 poklesly o 9 % ve srovnání s rokem 2003.
(58)
Vzhledem k tomu a vzhledem k revidovaným údajům o spotřebě Společenství (viz 51. bod odůvodnění) se v souladu s tím změnil podíl dovozů z ČLR na trhu v posuzovaném období takto:
Podíl ČLR na trhu
2003
2004
2005
OŠ
Trh Společenství
11,3 %
9,5 %
12,9 %
12,9 %
Index (2003 = 100)
100
84
115
114
(59)
Podíl na trhu, jenž připadal na dovozy z ČLR, se v průběhu posuzovaného období zvýšil o 1,6 procentního bodu. V průběhu období šetření představovaly čínské dovozy 12,9 % celého trhu Společenství.
(60)
Vzhledem k revidovaným údajům o dovozu v roce 2003 byly ceny dovozů pocházejících z ČLR uvedené v 68. bodě odůvodnění prozatímního nařízení odpovídajícím způsobem změněny. Průměrná cena dovozů se tak snížila o 3 %.
Jednotkové ceny
2003
2004
2005
OŠ
ČLR (EUR/t)
1 162
1 115
1 164
1 132
Index (2003 = 100)
100
96
100
97
(61)
Následně po poskytnutí konečných informací žadatel prohlásil, že Komise neměla z výpočtu cenového podbízení vylučovat žádné shodné modely. Tvrdil, že tímto by byly ceny dovozů Společenství z ČLR nadhodnoceny. Pokud jde o tuto otázku, v 70. bodě odůvodnění prozatímního nařízení je skutečně stanoveno, že ze srovnání pro stanovení cenového podbízení byla vyloučena omezená množství druhů výrobku, jelikož se to považovalo za správné vzhledem k tomu, že srovnání jednotlivých druhů výrobku muselo mít smysl a muselo být spravedlivé, a proto nemělo být možné srovnávat mezi standardní jakostí a zvláštní jakostí spadající do definice výrobku.
(62)
Dotčená omezená množství druhů výrobku představovala v průběhu období šetření 34 % čínských dovozů, výrobní odvětví Společenství (ne žadatel) je však vyrábělo ve velmi malém objemu představujícím 0,1-0,5 % jeho prodejů obdobných výrobků v průběhu období šetření. Zatímco dovozy PVA z Číny v rámci těchto omezených množství druhů výrobku se týkaly PVA standardní jakosti, výrobce ve Společenství vyrábějící tato omezená množství druhů výrobku Komisi uvedl, že v jeho případě, pokud jde omezená množství druhů výrobku, se jednalo o vysoce specializované výrobky s velmi omezeným použitím, které nelze nahradit PVA standardní jakosti. Navíc nebyly vyráběny na jeho standardní výrobní lince, ale ve specializovaném závodě v rámci sériového výrobního procesu. Dotčený výrobce ve Společenství rovněž konkrétně oznámil, že tento PVA nekonkuroval PVA standardní jakosti. V souvislosti s tím dospěla Komise k závěru, že pro tato omezená množství druhu výrobku dovážená z ČLR, kterými byl PVA standardní jakosti, neexistovaly žádné shodné jakosti prodávané výrobním odvětvím Společenství. Vzhledem k tomu, že by tak mohl být výpočet cenového podbízení nadále založen na reprezentativních objemech (tj. 54 % dotčených dovozů), bylo rozhodnuto vyloučit tato omezená množství druhů výrobků ze srovnání.
(63)
Na základě výše uvedeného a vzhledem k tomu, že žadatel v námitce neuvedl žádný důkaz o opaku, potvrzuje se, že vyloučení těchto omezených množství druhů výrobku z výpočtu cenového podbízení je oprávněné a tvrzení se proto odmítá.
(64)
Jelikož v tomto ohledu nebyly předloženy žádné nové a doložené informace nebo tvrzení, potvrzuje se 65. až 71. bod odůvodnění prozatímního nařízení s výjimkou údajů o čínském dovozu a podílu na trhu, o čemž bylo pojednáno výše.
4. Situace výrobního odvětví Společenství
(65)
Vzhledem k revidovaným údajům o spotřebě Společenství (viz 51. bod odůvodnění) se podíl výrobního odvětví Společenství na trhu v posuzovaném období změnil takto:
Podíl výrobního odvětví Společenství
2003
2004
2005
OŠ
Index (2003 = 100)
100
101
96
103
(66)
Jak je uvedeno v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, výrobní odvětví Společenství využilo (pokud jde o objem prodeje) rostoucí poptávky na trhu Společenství.
5. Závěr o újmě
(67)
Po zveřejnění základních skutečností a úvah, na jejichž základě Komise rozhodla o uložení prozatímních antidumpingových opatření, několik stran uvedlo, že se většina ukazatelů újmy vyvíjela pozitivně, proto nedošlo k žádné podstatné újmě. Jedna zúčastněná strana dokonce uvedla, že Komise dospěla k závěru, že výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu, pouze na základě snížení prodejních cen výrobního odvětví Společenství.
(68)
V této souvislosti je nutno připomenout, že se (jak bylo uvedeno v 90. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) v průběhu posuzovaného období řada ukazatelů skutečně vyvíjela pozitivně vzhledem k silné a rostoucí poptávce na trhu Společenství. Stlačení cen na trhu Společenství spojené s celosvětovým silným růstem nákladů na hlavní suroviny však vedlo k negativnímu vývoji všech finančních ukazatelů, například ziskovosti, návratnosti investic a peněžních toků. To je podrobně vysvětleno v 84. a 85. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Ačkoliv (jak se uvádí v čl. 3 odst. 5 základního nařízení) rozhodující vodítko neposkytuje nezbytně jeden nebo několik relevantních hospodářských činitelů, které jsou v tomto ohledu posuzovány, je zřejmé, že finanční ukazatele patří k hlavním ukazatelům. Toto tvrzení bylo proto nutno odmítnout.
(69)
Jelikož s ohledem na situaci výrobního odvětví Společenství nebyly předloženy žádné nové a doložené informace nebo tvrzení, potvrzuje se 72. až 92. bod odůvodnění prozatímního nařízení s výjimkou 75. a 76. bodu odůvodnění, o nichž bylo pojednáno výše.
F. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Vliv dumpingových dovozů
(70)
Několik zúčastněných stran poukázalo na předběžné zjištění, že mezi rokem 2003 a 2004 čínské dovozy výrazně poklesly. Tyto strany tvrdily, že vzhledem ke skutečnosti, že se v témže období ziskovost výrobního odvětví Společenství výrazně zhoršila o 62 %, nemohlo být stlačení cen způsobeno čínskými dovozy.
(71)
V tomto ohledu je nutno připomenout, že při šetření bylo zjištěno, že ceny dovozů z ČLR byly v období šetření o 3,3 % nižší než ceny výrobního odvětví Společenství a že dovozy z ČLR byly v celém posuzovaném období deklarovány na hranici Společenství s cenami nižšími, než byly ceny dosažené výrobním odvětvím Společenství. Rozdíl mezi dovozními cenami ČLR podle Eurostatu a prodejními cenami výrobního odvětví Společenství se jeví jako významnější v roce 2003 než v období šetření. Na základě takovéto analýzy však není možno vyvodit žádný závěr, pokud jde o cenové podbízení v letech před obdobím šetření; přesné a spolehlivé rozpětí cenového podbízení lze vypočítat pouze pro období šetření, jelikož tento výpočet je nutno provést na základě porovnání jednotlivých modelů a po náležité úpravě s ohledem na náklady (po) dovozu a rozdíly v úrovni obchodu. Takovéto údaje byly k dispozici pouze pro období šetření. Nebylo proto možno vyvodit žádný závěr, zda ceny dovozů z ČLR byly nižší než ceny výrobního odvětví Společenství v celém posuzovaném období.
(72)
Při šetření bylo dále zjištěno, že na trhu došlo k významnému stlačení cen. Toto stlačení cen způsobilo újmu vzhledem k silnému růstu nákladů na hlavní suroviny v témže období, jak je uvedeno v 78. a 79. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Na základě obdržených připomínek, které byly zmíněny v 70. bodě odůvodnění, byl vývoj cen surovin v posuzovaném období analyzován pro jednotlivé roky. Jak je zmíněno v 78. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, hlavní surovinou pro výrobu PVA je vinylacetátový monomer (dále jen „VAM“). Připadá na něj přibližně 65 % nákladů na výrobu PVA. V níže uvedené tabulce jsou uvedeny náklady na VAM na tunu PVA během posuzovaného období:
Výrobní odvětví Společenství
2003
2004
2005
OŠ
Náklady na VAM na tunu PVA
Index
100
107
119
130
(73)
Z analýzy vyplynulo, že v roce 2004 byl nárůst nákladů na suroviny v porovnání s růstem těchto nákladů v roce 2005 a v období šetření mírný. S ohledem na tento vývoj cen surovin, který nejlépe dokládá výše uvedený vývoj nákladů na VAM a který příliš neodpovídal vývoji ziskovosti, lze vyvodit závěr, že prudký pokles ziskovosti v roce 2004 byl způsoben spíše 7 % poklesem prodejních cen výrobního odvětví Společenství (jak je uvedeno v 79. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) než zvýšením nákladů na suroviny.
(74)
V souvislosti s výše uvedeným byly podíly na trhu v roce 2004 dále analyzovány jak v absolutním vyjádření, tak ve srovnání s rokem 2003 za účelem zjištění, zda dumpingové dovozy měly samy o sobě podstatný dopad na újmu. Bylo zjištěno, že v průběhu roku 2004 výrobní odvětví Společenství zvýšilo svůj podíl na trhu o 1 %. Čínské dovozy zároveň přišly o 16 % podílu na trhu. Výsledkem bylo to, že během roku 2004 podíl výrobního odvětví Společenství na trhu představoval více než čtyřnásobek podílu ČLR. Za těchto okolností se skutečně zdálo obtížné přičíst stlačení cen v rozhodujícím roce 2004 dovozům z ČLR, jelikož jejich množství bylo poměrně nízké a silně se snižovalo.
(75)
Po poskytnutí konečných informací výrobní odvětví Společenství tvrdilo, že i při nízkém podílu na trhu se dumpingovým dovozům podařilo přivodit vážné narušení na trhu vzhledem k povaze daného obchodu. Tvrdilo, že Komise by namítla, že PVA je komoditou a že nejnižší cena zaznamenaná na trhu velkou měrou určuje tržní cenu, které se ostatní výrobci musí přizpůsobit, pokud si chtějí udržet zakázky. Je třeba jasně stanovit, že Komise při zveřejnění konečných informací pouze citovala tvrzení žadatele a nijak ho nepotvrdila. Žadatel dále namítal, že tento údajný vliv dovozů z ČLR na prodejní ceny výrobního odvětví Společenství by byl prokázán klesající tendencí prodejních cen výrobního odvětví Společenství v posuzovaném období, zatímco ceny hlavní suroviny, VAM, stoupaly. Výrobní odvětví Společenství tvrdilo, že nebylo schopno přenést nárůst cen surovin na své odběratele kvůli silnému cenovému tlaku ze strany dumpingových dovozů, což vedlo k výraznému snížení ziskovosti, návratnosti investic a peněžních toků.
(76)
Nicméně při podrobnějším přezkoumání vývoje se zdá, že k značnému zhoršení finanční situace výrobního odvětví Společenství došlo zejména v období od roku 2004 do období šetření. V roce 2003, kdy podíl dovozů z ČLR na trhu činil 11,3 % a prodejní ceny se od následujících let příliš nelišily, si výrobní odvětví Společenství vedlo uspokojivě, zejména co se týká ziskovosti. Toto hodnocení dokládá skutečnost, že dokonce výrobní odvětví Společenství označilo rok (2002 a) 2003 za rok „před značným proniknutím dumpingových dovozů na trh Společenství“. To bylo potvrzeno zjištěními šetření, proto se v 131. bodě odůvodnění prozatímního nařízení mělo za to, že v roce 2003 na trhu Společenství existovala normální konkurenční situace. To nezpochybnila žádná ze zúčastněných stran a znamená to, že v roce 2003 bylo narušení obchodu omezené, pokud k němu vůbec došlo. Naopak v roce 2004, kdy se dovozy z ČLR snížily, zatímco prodejní ceny byly poměrně stálé, se finanční situace výrobního odvětví Společenství náhle výrazně zhoršila.
(77)
Po poskytnutí konečných informací výrobní odvětví Společenství tvrdilo, že Komise nesprávně vyvodila, že dumpingové dovozy musely být hlavní příčinou újmy. V tomto ohledu se poznamenává, že Komise nespatřovala v dumpingových dovozech hlavní příčinu újmy. V čl. 3 odst. 6 základního nařízení se stanoví, že „objem a/nebo cena (…) mají na výrobní odvětví Společenství nepříznivé účinky (…) a že tyto účinky dosahují takových rozměrů, že mohou být označeny jako závažné“ (zdůr. aut.).
(78)
Další analýza skutečností zjištěných v průběhu šetření ukázala, že dumpingové dovozy samy o sobě měly dopad na nepříznivý stav výrobního odvětví Společenství, avšak vzhledem k jejich celkovému omezenému podílu na trhu ve srovnání s rostoucím podílem na trhu výrobního odvětví Společenství a chybějící jasné časové shodě mezi dumpingovými dovozy a nejnepříznivějším stavem výrobního odvětví Společenství není tento dopad považovaný za závažný.
(79)
Na základě výše uvedeného nelze učinit závěr, že by dumpingové dovozy měly dopad na újmu způsobenou výrobnímu odvětví Společenství, která by mohla být označena jako závažná.
2. Vliv dalších faktorů
(80)
Po uložení prozatímních opatření byly získány informace, které poukazovaly na neúplnost údajů Eurostatu, pokud jde o dovoz z USA. Nahlášený objem se zdál být příliš nízký v porovnání s údaji o vývozu pocházejícími z databáze USA, avšak rovněž s jinými zdroji. Údaje o těchto dovozech bylo proto nutno revidovat a bylo zjištěno, že je nejvhodnější nahradit je údaji získanými z databáze vývozů USA, přičemž hodnoty přepočtené na eura byly náležitě upraveny na úroveň CIF hranice Společenství. Dopad revidovaných objemů dovozu z ČLR v roce 2003 na vypočtenou spotřebu ve Společenství rovněž ovlivnil podíly na trhu jiných zemí v daném roce. Tabulky v 97. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se proto změnily takto:
Dovozy pocházející z jiných třetích zemí (množství)
Dovoz (tuny)
2003
2004
2005
OŠ
USA
19 804
26 663
25 771
26 298
Index (2003 = 100)
100
135
130
133
Japonsko
13 682
11 753
12 694
14 151
Index (2003 = 100)
100
86
93
103
Tchaj-wan (rozpětí)
11 000-14 000
13 000-16 500
10 000-13 000
9 000-12 000
Index (2003 = 100)
100
118
88
83
Dovozy pocházející z jiných třetích zemí (průměrná cena)
Průměrná cena (EUR)
2003
2004
2005
OŠ
USA
1 308
1 335
1 446
1 416
Index (2003 = 100)
100
102
111
108
Japonsko
1 916
1 532
1 846
1 934
Index (2003 = 100)
100
80
96
101
Tchaj-wan
1 212
1 207
1 308
1 302
Index (2003 = 100)
100
100
108
108
Podíly na trhu
Podíl na trhu (%)
2003
2004
2005
OŠ
USA
13,8 %
17,3 %
15,5 %
15,8 %
Japonsko
9,5 %
7,6 %
7,6 %
8,5 %
Tchaj-wan (index)
100
109
76
71
(81)
Ve srovnání s prozatímním nařízením spočívá hlavní rozdíl v množství dovozů z USA a v tendenci, kterou lze s ohledem na tento dovoz zaznamenat. V průběhu posuzovaného období došlo pouze k mírnému nárůstu dovozů PVA z USA, tj. zvýšení o 2 procentní body s ohledem na podíl na trhu, zatímco v prozatímním nařízení byl vyvozen nesprávný závěr, že se v daném období tento dovoz zdvojnásobil. Ceny CIF hranice Společenství se u těchto dovozů zdají být obecně vyšší, než k jakým dospěl prozatímní závěr, a sice v období šetření byly vyšší o 4,3 %. Ostatní závěry ohledně těchto dovozů shrnuté v 98. bodě odůvodnění prozatímního nařízení zůstávají v platnosti.
(82)
Podle 97. a 99. bodu odůvodnění prozatímního nařízení vyjádřilo několik zúčastněných stran vyjádřilo vážné pochybnosti, co se týká spolehlivosti cen Eurostatu u japonských dovozů, jelikož průměrné jednotkové ceny těchto dovozů byly značně vyšší než jednotkové ceny PVA z jiných zdrojů. Jedna zúčastněná strana uvedla, že by vysoká průměrná prodejní cena mohla vyplývat z nesprávného zahrnutí jiných, dražších výrobků, např. PVB. V tomto ohledu je důležité zdůraznit, že tyto údaje byly podrobně ověřeny a že na základě této analýzy byl vyvozen závěr, že (jak je uvedeno v 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) japonské dovozy nemohly přispět k negativnímu vývoji cen, který vedl k závažnému zhoršení finanční situace výrobního odvětví Společenství. Pro úplnost a přehlednost je níže uvedeno shrnutí této analýzy.
(83)
Další zkoumání údajů Eurostatu týkajících se dovozů z Japonska potvrdilo, že tyto údaje nezahrnovaly žádné jiné výrobky kromě PVA, a že tudíž údaje nebyly navýšeny dražšími výrobky. Jak již bylo uvedeno v podnětu, japonské dovozy PVA zahrnovaly určité omezené množství jiného PVA, než je obdobný výrobek, pravděpodobně s podstatně vyššími jednotkovými cenami. V průměrné hodnotě vypočtené pro japonské dovozy na základě statistických údajů nebylo možno cenový vliv těchto jiných jakostí PVA neutralizovat, jelikož tyto údaje neodlišují obdobný výrobek od ostatních jakostí PVA. Avšak s přihlédnutím k přibližnému objemu těchto dovozů na základě údajů uvedených v podnětu a s ohledem na průměrnou cenu vypočítanou pro všechny japonské dovozy PVA v průběhu období šetření bylo zjištěno, že je velmi nepravděpodobné, že by vyloučení jakostí PVA, které nepatří do definice výrobku, vedlo k průměrné ceně CIF hranice Společenství u obdobného výrobku, jež by v průběhu období šetření byla nižší než prodejní ceny Společenství. Mimoto bylo možno během období šetření ověřit kolem 25 % japonských dovozů a tyto dovozy se týkaly jakostí PVA, které patří do definice výrobků. Tyto prodeje se uskutečnily pro strany ve spojení, tj. za vnitropodnikové ceny, a bylo zjištěno, že ceny při dalším prodeji těchto nákupů prvním nezávislým odběratelům ve Společenství byly v průměru o 8-10 % vyšší než ceny, jež mohlo získat výrobní odvětví Společenství. Proto byl vyvozen závěr a nadále platí, že neexistují žádné signály, že by japonské dovozy PVA v období šetření byly nižší než ceny výrobního odvětví Společenství, a proto se nemá za to, že tyto dovozy přispěly k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
(84)
Několik zúčastněných stran zpochybnilo rovněž to, jak se japonským dovozům podařilo zachovat velký podíl na trhu s tak vysokými cenami, jestliže na trhu Společenství panovala silná cenová soutěž. V tomto ohledu je nutno za prvé uvést, že (jak je zmíněno v 83. bodě odůvodnění) zahrnutí jiných, dražších jakostí PVA jistě navýšilo průměrné hodnoty Eurostatu, pokud jde o japonské dovozní ceny. Na základě ověřených údajů týkajících se přibližně 25 % japonských dovozů se zdá, že průměrné ceny těchto dovozů prvnímu nezávislému odběrateli ve Společenství jsou o 8-10 % vyšší než ceny výrobního odvětví Společenství. To není výsledkem přesného srovnání jednotlivých jakostí. Jedná se spíše o pravděpodobný a přibližný cenový rozdíl mezi průměrnými prodejními cenami části japonských dovozů a průměrnými prodejními cenami dosaženými výrobním odvětvím Společenství. Na základě těchto skutečností není výsledek analýzy japonských dovozních cen v rozporu se závěrem, že tržní ceny ve Společenství byly skutečně sníženy, a toto tvrzení je odmítnuto.
(85)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že se objem tchajwanských dovozů v období od roku 2003 do roku 2006 zvýšil, na rozdíl od zjištění Komise, které konstatuje snížení podílu na trhu, a že průměrné ceny těchto dovozů vzrostly méně, než zjistila Komise. Toto tvrzení bylo založeno na analýze údajů Eurostatu. V této souvislosti je nutno podotknout, že (jak je uvedeno ve 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) byly použity skutečné údaje jediného tchajwanského výrobce, jelikož ten při šetření plně spolupracoval. Tyto ověřené údaje byly považovány za spolehlivější než údaje Eurostatu, zejména vzhledem k tomu, že tento výrobce v průběhu celého posuzovaného období prodával rovněž významná množství PVA, na něž se vztahoval kód KN ex 3905 30 00, nepatřily však do definice výrobku. Tvrzení této zúčastněné strany bylo proto nutno odmítnout.
(86)
Jiná zúčastněná strana s ohledem na analýzu Komise týkající se cen dovozů z USA tvrdila, že ke snížení cen na trhu Společenství přispěly tchajwanské dovozy. Tato strana uvedla, že pro účely výpočtu průměrných cen prodeje prvnímu nezávislému odběrateli Komise upravila ceny dovozů z USA podle údajů Eurostatu, které již byly vyšší než tchajwanské ceny, směrem nahoru a tyto ceny (takto upravené) byly následně na přibližně stejné úrovni jako ceny výrobního odvětví Společenství. Proto byly tchajwanské ceny, jež nebylo nutno upravovat, nižší než ceny výrobního odvětví Společenství a přispěly k újmě způsobené výrobnímu odvětví Společenství.
(87)
Toto tvrzení bylo nutno odmítnout. Ve skutečnosti jsou ceny tchajwanských dovozů uvedené v 97. a 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení cenami na úrovni CIF hranice Společenství. Pro účely výpočtu cenového podbízení byla provedena řada úprav těchto cen (dovozní clo, náklady po dovozu, úroveň obchodu). V tomto případě byla úprava s ohledem na úroveň obchodu značná, jelikož prakticky veškerý prodej se uskutečnil prostřednictvím obchodníků/distributorů ve Společenství. Následné výpočty cenového podbízení pak bylo možno provést na úrovni PCN (kódové číslo výrobku), což vedlo k velmi přesným údajům, jež skutečně neprokazovaly cenové podbízení.
(88)
Několik zúčastněných stran uvedlo, že si pokles ziskovosti přivodilo výrobní odvětví Společenství samo. Tyto strany tvrdily, že kvůli vytvoření dodatečné výrobní kapacity v roce 2004 se výrobní odvětví Společenství potýkalo s velkými dodatečnými objemy vyrobeného PVA, jež muselo prodat. Zúčastněné strany tvrdily, že se samotný žadatel podílel na agresivní politice cenového podbízení ve vztahu ke všem ostatním dodavatelům PVA s cílem maximalizovat své objemy prodeje a vyloučit ostatní soutěžitele z trhu. Podle těchto stran to vysvětluje snížení cen PVA v průběhu posuzovaného období. Tyto strany se domnívaly, že čínští výrobci se spíše řídili vývojem cen, než že by jej určovali.
(89)
Pokud jde o toto tvrzení, šetření skutečně prokázalo, že investice vynaložené výrobním odvětvím Společenství do zvýšení výrobní kapacity umožnily výrobnímu odvětví Společenství prodat na trhu Společenství značné dodatečné objemy. Tato skutečnost na straně jedné prokazuje, že toto investiční rozhodnutí bylo vzhledem k očekávanému růstu trhu správným rozhodnutím. Spotřeba PVA na trhu Společenství v průběhu posuzovaného období silně vzrostla, jak je vysvětleno v 51. až 53. bodě odůvodnění, a to vedlo k celkovému zvýšení prodeje. Analýza údajů z období po období šetření (červenec 2006 až září 2007) týkající se spotřeby Společenství a prodeje na základě údajů Eurostatu a údajů, které poskytly strany, jichž se šetření týkalo, potvrdily, že spotřeba významně vzrostla a že výrobní odvětví Společenství dále zvýšilo své objemy prodeje o 10 %.
(90)
Zároveň však bylo při šetření zjištěno, že by závod na výrobu PVA měl vyrábět nepřetržitě, aby bylo dosaženo co nejvyšší efektivnosti. Tak tomu bylo i v případě výrobního odvětví Společenství. Šetřením bylo zjištěno, že se v důsledku rozšíření kapacity, k němuž došlo v období od roku 2004 do roku 2006, objem výroby od roku 2004 značně zvýšil. Výrobní odvětví Společenství po poskytnutí konečných informací namítlo, že další linka pro výrobu PVA byla k dispozici až od roku 2005 a že tudíž v roce 2004 nebyla žádná dodatečná kapacita. Šetření však ukázalo, že výrobní kapacita byla během roku 2004 o 7 % vyšší než v roce 2003. Výrobní odvětví Společenství současně snížilo své prodejní ceny o 7 % a v roce 2005, kdy výrobní kapacita dosáhla 129 % kapacity z roku 2003, byly ceny oproti úrovni z roku 2003 stále o 5 % nižší, a to navzdory velkému nárůstu nákladů na suroviny, jak bylo uvedeno v 72. bodě odůvodnění (+ 19 % v případě VAM). Výrobní odvětví Společenství mezitím zvýšilo své objemy prodeje nezávislým odběratelům o 12 % a v roce 2005 tento prodej zvýšilo o dalších 10 procentních bodů. Na základě toho se zdá, že může existovat souvislost mezi prodejními cenami výrobního odvětví Společenství a množstvím vyrobeného PVA.
(91)
Dvě zúčastněné strany tvrdily, že negativní vývoj hlavních finančních ukazatelů způsobily investice do výrobní kapacity, jelikož jejich náklady měly značný vliv na ziskovost výrobního odvětví Společenství. V tomto ohledu bylo při šetření zjištěno, že (jak se uvádí v 103. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) bylo možno stanovit náklady spojené s rozšířením výrobní kapacity a že tyto náklady neměly významný vliv na výrazně nepříznivý trend zaznamenaný ve vývoji finanční situace výrobního odvětví Společenství. Tvrzení, že tyto náklady způsobily značné zhoršení nejdůležitějších finančních ukazatelů výrobního odvětví Společenství, bylo proto nutno odmítnout.
(92)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že údaje žadatele o ziskovosti nepříznivě ovlivnilo stanovení cen prodejů pro vlastní spotřebu. V tomto ohledu je nutno poznamenat, že prodej PVA stranám ve spojení byl podrobně prověřen. Za prvé, tento prodej byl oddělen od prodeje nezávislým stranám. Nebyl proto zahrnut ve finančních ukazatelích uvedených v 84. a 85. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, jak se výslovně uvádí v 84. bodě odůvodnění. Za druhé, ověření prodeje pro vlastní spotřebu prokázalo, že stanovení cen tohoto prodeje, který v průběhu období šetření představoval méně než 20 % celkového prodeje výrobního odvětví Společenství, nemělo nepříznivý účinek na oznámený výsledek o prodeji PVA nezávislým stranám, který uskutečnilo výrobní odvětví Společenství. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(93)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že negativní vývoj hlavních finančních ukazatelů výrobního odvětví Společenství způsobil údajně stlačený stavební trh v Německu v prvních letech posuzovaného období. K doložení tohoto tvrzení však nebyly předloženy žádné důkazy a statistické údaje jednoznačně ukazují trend zvyšování spotřeby PVA, a v případě PVB dokonce ještě výraznější trend zvyšování spotřeby. Tvrzení bylo proto odmítnuto.
(94)
Po poskytnutí konečných informací výrobní odvětví Společenství tvrdilo, že zaměřením na roky 2003 a 2004 nebyla provedena dostatečná analýza příčinných souvislostí v období 2004 až 2006. V tomto ohledu je třeba za prvé poznamenat, že roky 2003 a 2004 jsou první dva roky posuzovaného období a jako takové rozhodně nemohou být považované za „zastaralé“. Navíc, jak je shrnuto v 91. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ze skupiny ukazatelů újmu vykázaly finančních ukazatele, zatímco většina ostatních ukazatelů vykázala pozitivní vývoj. Za takové situace je jen logické, že orgán provádějící šetření věnuje více pozornosti období, kdy došlo k největšímu zhoršení finančních ukazatelů, kterým byl rok 2004, kdy se ziskovost výrobního odvětví Společenství snížila o 62 %, jeho návratnost investic se snížila o 83 % a peněžní tok se snížil o 45 %. A jak dokazují 70. až 93. body odůvodnění, má se za to, že se analýza příčinných souvislostí neomezuje na roky 2003 a 2004 a že pokrývá celé posuzované období, tj. od roku 2003 do konce období šetření (září 2006). Tvrzení se proto odmítá.
3. Závěr ohledně příčinných souvislostí
(95)
Nakonec, po další analýze vyvolané připomínkami, které byly obdrženy po uložení prozatímních opatření, nelze potvrdit, že by dumpingové dovozy měly podstatný dopad na újmu způsobenou výrobnímu odvětví Společenství. Vzhledem k i) poměrně omezenému a jen mírně se zvyšujícímu podílu dumpingových dovozů z ČLR na trhu (z 11,3 % na 12,9 %) a mnohem významnějšímu a mírně se zvyšujícímu podílu prodeje výrobního odvětví Společenství na trhu (v průběhu období šetření více než trojnásobek podílu ČLR na trhu) a ii) omezenému, i když ne nevýznamnému, cenovému podbízení ze strany dovozů z ČLR lze vyvodit závěr, že nízké ceny na trhu Společenství v kontextu zvyšujících se cen surovin, které se výrazně podílely na újmě, již utrpělo výrobní odvětví Společenství, nelze přičíst dumpingovým dovozům z ČLR. Příčinnou souvislost ve smyslu čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení mezi dumpingovými dovozy z ČLR a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, nelze proto dostatečně zjistit.
G. ZÁVĚR
(96)
Řízení by proto mělo být zastaveno, jelikož dumpingové rozpětí stanovené pro Tchaj-wan je nižší než 2 %, a co se týká dovozů pocházejících z ČLR, chybí důkaz příčinné souvislosti mezi dumpingem a újmou,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Antidumpingové řízení týkající se dovozů kopolymerních polyvinylalkoholů (PVA) založených na homopolymerní polymerizaci s viskozitou (měřenou ve 4 % roztoku) minimálně 3 mPas a maximálně 61 mPas a se stupněm hydrolýzy minimálně 84,0 mol % a maximálně 99,9 mol % kódu KN ex 3905 30 00 pocházejících z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu se tímto zastavuje.
Článek 2
Částky zajištěné formou prozatímního antidumpingového cla uloženého podle nařízení Komise (ES) č. 1069/2007 na dovozy některých polyvinylalkoholů ve formě homopolymerových pryskyřic s viskozitou (měřenou ve 4 % roztoku) minimálně 3 mPas a maximálně 61 mPas a se stupněm hydrolýzy minimálně 84,0 mol % a maximálně 99,9 mol % kódu KN ex 3905 30 00 (kód TARIC 3905300020) pocházejících z Čínské lidové republiky se uvolní.
Článek 3
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 17. března 2008.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 17 marzo 2008
che chiude il procedimento antidumping relativo alle importazioni di alcoli polivinilici originari della Repubblica popolare cinese e di Taiwan e che libera gli importi depositati a titolo di dazio provvisorio
(2008/227/CE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
visto il regolamento (CE) n. 384/96 del Consiglio, del 22 dicembre 1995, relativo alla difesa contro le importazioni oggetto di dumping da parte di paesi non membri della Comunità europea (1) (di seguito «regolamento di base»), in particolare l’articolo 9,
sentito il comitato consultivo,
considerando quanto segue:
A. MISURE PROVVISORIE
(1)
Il 19 dicembre 2006 la Commissione ha pubblicato un avviso (2) di apertura di un procedimento antidumping relativo alle importazioni nella Comunità di alcoli polivinilici («PVA») originari della Repubblica popolare cinese («RPC») e di Taiwan. Il 17 settembre 2007 la Commissione, tramite il regolamento (CE) n. 1069/2007 (3) («il regolamento provvisorio») ha istituito un dazio antidumping provvisorio sui PVA originari della RPC. Non sono state istituite misure provvisorie nei confronti di Taiwan.
(2)
Come indicato al considerando 13 del regolamento provvisorio, l’inchiesta relativa al dumping e al pregiudizio ha riguardato il periodo compreso tra il 1o ottobre 2005 e il 30 settembre 2006 («periodo dell’inchiesta» o «PI»). Per quanto riguarda l’analisi delle tendenze utili per la valutazione del pregiudizio, la Commissione ha analizzato i dati relativi al periodo compreso tra il 1o gennaio 2003 e la fine del periodo dell’inchiesta («periodo considerato»).
B. FASE SUCCESSIVA DELLA PROCEDURA
(3)
A seguito della decisione di istituire dazi antidumping provvisori sulle importazioni di PVA originari della RPC e di non istituire tali misure sulle importazioni originarie di Taiwan, diverse parti interessate hanno formulato osservazioni per iscritto. Le parti che ne hanno fatto richiesta hanno anche avuto l’opportunità di essere sentite. La Commissione ha continuato a raccogliere e verificare tutte le informazioni ritenute necessarie ai fini dell’elaborazione di conclusioni definitive.
(4)
La Commissione ha intensificato l’inchiesta per quanto riguarda gli aspetti legati all’interesse comunitario ed ha autorizzato, a titolo eccezionale, gli utilizzatori appartenenti all’industria della carta, un settore utilizzatore importante che non aveva collaborato fino a quel momento, a compilare un questionario di risposta «utilizzatore».
(5)
Tutte le parti sono state informate dei fatti e delle considerazioni principali in base alle quali si intendeva chiudere il procedimento riguardante le importazioni di PVA originari della RPC e di Taiwan e di liberare gli importi depositati a titolo di dazi provvisori. È stato inoltre fissato un termine entro il quale le parti potevano presentare le proprie osservazioni dopo aver ricevuto le informazioni in questione.
(6)
Le osservazioni presentate oralmente o per iscritto dalle parti interessate sono state esaminate, apportando le debite modifiche alle conclusioni.
C. PRODOTTO IN ESAME E PRODOTTO SIMILE
(7)
L’utilizzatore comunitario di cui al considerando 16 del regolamento provvisorio ha ribadito e precisato le argomentazioni a favore dell’esclusione di una certa qualità («la qualità controversa») dal campo di applicazione del prodotto, vale a dire un PVA «NMWD» a scarso tenore di ceneri, che l’utilizzatore acquista, tra l’altro, nella RPC. Tale utilizzatore ha argomentato i) che la Commissione non avrebbe giustificato a sufficienza il suo parere secondo il quale la qualità controversa presentava le stesse caratteristiche fisiche e tecniche di altre qualità che rientrano nella definizione del prodotto; egli ha inoltre sostenuto ii) che la qualità controversa si presterebbe ad impieghi oltremodo specifici. Inoltre ha dichiarato iii) che la qualità controversa era secondo lui un copolimero e non rientrava pertanto nella definizione del prodotto.
(8)
Prima di esaminare in dettaglio le affermazioni di tale utilizzatore, occorre innanzitutto sottolineare che il tenore di ceneri nei PVA costituisce un’impurità; quanto più è basso il tenore di ceneri, tanto più i PVA sono puri. Inoltre, il concetto di PVA a scarso tenore di ceneri è soggettivo. La questione non è stata sinora regolamentata da norme generali, il che significa che ciascun produttore utilizza soglie proprie per determinare se un PVA sia da considerare a basso tenore di ceneri o meno. In pratica le differenze rilevate sono significative: nel caso dei produttori soggetti ad inchiesta la soglia massima per un basso tenore di ceneri nei PVA poteva variare tra 0,09 % e 0,5 %. L’utilizzatore in questione non figurava tra i produttori che applicano i valori più restrittivi, vale a dire che le altri parti interessate potrebbero considerare il suo valore soglia come piuttosto elevato.
(9)
Le questioni sollevate da questa parte, citate al considerando 7, sono state esaminate attentamente e possono essere riassunte nei seguenti termini.
i) La qualità controversa avrebbe altre caratteristiche tecniche e fisiche di base
(10)
Va ricordato che le caratteristiche fisiche e tecniche di base del prodotto in esame sono state definite provvisoriamente nel considerando 14 del regolamento provvisorio. Il prodotto in esame è ivi definito come un tipo specifico di resina con determinati parametri tecnici. I parametri citati in tale definizione e usati per distinguere il prodotto in esame da altre qualità di PVA si riferiscono alla viscosità (3 mPas-61 mPas, misurati in soluzione al 4 %) e al grado di idrolisi (84,0 mol %-99,9 mol %).
(11)
Tutte le qualità che rientrano nella definizione del prodotto sono a volte denominate «qualità ordinaria», il che significa che possono essere tutte prodotte in un impianto di produzione di PVA standard e che i loro costi di produzione sono simili. Ciò non vale per le qualità appartenenti allo stesso codice NC, ma che non rientrano nella definizione del prodotto: esse non possono essere prodotte in un sito di produzione di PVA standard, necessitano una diversa tecnologia di produzione e attrezzature supplementari e il costo di produzione può pertanto variare sensibilmente. Le qualità non coperte dalla definizione del prodotto hanno inoltre proprietà molto diverse se paragonate a quelle contemplate da tale definizione. Per quanto riguarda la viscosità e l’idrolisi si constata quanto segue: i) le qualità a bassa viscosità corrispondono a PVA a bassa massa molecolare che sono difficili da manipolare, tra l’altro, con conseguente scarso rendimento alla produzione, mentre ii) le qualità a viscosità elevata, altrettanto difficili da manipolare, sono utilizzate quali rivestimenti per carta patinata di qualità superiore, un tipo di applicazione molto particolare per il quale vanno evitate rugosità involontarie che si formano abitualmente; iii) per tale applicazione sono inoltre utilizzate principalmente qualità che presentano un elevato grado di idrolisi; iv) qualità di PVA caratterizzate da un basso grado di idrolisi non sono solubili nell’acqua o formano soluzioni instabili. Tali prodotti sono essenzialmente utilizzati per la produzione di PVC in sospensione e non restano in soluzione a temperature elevate.
(12)
L’utilizzatore ha sottolineato che per produrre la resina PVB necessaria per produrre la sua pellicola di PVB, hanno importanza assoluta sei caratteristiche dei PVA. L’associazione dei parametri di queste sei caratteristiche renderebbe la qualità controversa unica rispetto a tutte le altre qualità di PVA esistenti sul mercato. L’esame di tale affermazione ha rivelato che le specifiche tecniche relative a certe applicazioni possono effettivamente essere più rigorose che per altre. Allo stesso tempo, tuttavia, si è stabilito che, in realtà, tutte le qualità, comprese quelle che rientrano nella definizione del prodotto e, a volte, denominate «qualità ordinarie», presentano un’associazione unica di caratteristiche. In funzione dell’applicazione desiderata, si può optare per l’una o per l’altra qualità. Tale osservazione è valida non solo per il tipo di applicazione da parte dell’utilizzatore interessato, ma anche per altre. L’argomentazione è pertanto respinta.
ii) La qualità controversa sarebbe destinata ad usi finali molto specifici
(13)
L’utilizzatore interessato ha inoltre contestato la valutazione della Commissione del mercato di destinazione dei PVA, adducendo in particolare come motivazione il fatto che il mercato di destinazione dei PVB è molto diversificato. A questo proposito, come stabilito nel regolamento provvisorio, l’utilizzatore impiega questa qualità di PVA per produrre PVB, che rappresenta l’applicazione più diffusa nella Comunità (pari al 25 %-29 % del consumo di PVA), nonché l’applicazione che registra la crescita più rapida in ragione del notevole aumento della domanda di pellicola PVB. Più a valle, l’inchiesta ha rivelato anche che circa il 90 % di PVB prodotto nella Comunità veniva in seguito utilizzato per la produzione di pellicola PVB, il che corrisponde anche all’applicazione ipotizzata dall’utilizzatore interessato (non si tratta, tuttavia, del solo produttore di pellicola PVB della Comunità). È dunque confermato, come risulta dal considerando 17 del regolamento provvisorio, che l’utilizzo specifico che ne fa questa parte interessata costituisce una delle applicazioni principali che, alla luce della sua importanza commerciale, non può essere considerata «applicazione non standard».
(14)
Per quanto riguarda il suo presunto utilizzo specifico, l’utilizzatore interessato ha sostenuto inoltre che la qualità controversa non può essere sostituita da altri modelli, a riprova del suo uso finale specifico. A tale riguardo, in primo luogo è stato stabilito che tale utilizzatore non si riforniva esclusivamente dal produttore cinese interessato e che si serviva già di diverse altre fonti di approvvigionamento. In effetti, durante il PI egli ha realizzato meno del 5 % dei suoi acquisti di PVA, per i quali ha chiesto l’esclusione, presso il produttore della RPC. I restanti volumi erano stati acquistati presso altri tre produttori in diversi paesi. Inoltre, è stato stabilito che, benché la maggior parte delle altre qualità vendute sul mercato comunitario non possa effettivamente essere utilizzata come alternativa alla qualità controversa, quest’ultima può essere utilizzata in altre applicazioni ed è disponibile sul mercato comunitario a prezzi simili a quelli di altre qualità importate dalla RPC. In considerazione di quanto sopra, è respinta l’argomentazione secondo la quale la qualità controversa non può essere sostituita.
iii) La qualità controversa sarebbe un copolimero, non un omopolimero
(15)
A seguito dell’imposizione di misure provvisorie, l’utilizzatore ha dichiarato che il PVA a scarso tenore di ceneri è un copolimero e non un omopolimero. Tale affermazione è basata sul fatto che il PVA contiene due moduli. La questione è stata oggetto di studio, da cui è emerso che il PVA è il risultato di una polimerizzazione ompolimerica iniziale. Tuttavia, il successivo processo d’idrolisi è sempre incompleto (tra 84,0 mol % e 99,9 mol %); si può quindi sostenere che il PVA comprende due moduli e in tal senso può essere considerato un copolimero.
(16)
Per evitare confusioni, si è dunque ritenuto opportuno chiarire la definizione del prodotto contenuta nel regolamento provvisorio. Pertanto, i prodotti in esame sono determinati alcoli polivinilici (PVA) in forma di resine omopolimere con una viscosità (misurata in soluzione al 4 %) non inferiore a 3 mPas e non superiore a 61 mPas e un grado di idrolisi non inferiore a 84,0 mol % e non superiore a 99,9 mol %, originari della Repubblica popolare cinese e di Taiwan, dichiarati di norma al codice NC ex 3905 30 00.
D. DUMPING
1. Taiwan
(17)
A Taiwan non è stata imputata alcuna misura provvisoria, dal momento che non si è constatato sinora alcun dumping per quanto riguarda le importazioni del prodotto in esame proveniente da Taiwan, conformemente a quanto indicato nei considerando 29 e 30 del regolamento provvisorio.
(18)
Come risulta dal considerando 30 del regolamento provvisorio, la sola società di Taiwan che ha collaborato, la Chang Chun Petrochemical Co. Ltd. (denominata in appresso «CCP») è l’unico produttore esportatore del prodotto in esame di Taiwan e le sue attività rappresentavano il 100 % delle esportazioni taiwanesi verso la CE durante il periodo dell’inchiesta, secondo i dati forniti da Eurostat.
(19)
Due produttori comunitari, Kuraray Europe GmbH e Celanese Chemicals Ibérica S.L., hanno affermato che la CCP praticava di fatto del dumping durante il PI ed hanno invitato la Commissione a rivedere le sue conclusioni riguardo a tale società.
1.1. Costi della materia prima
(20)
I due produttori comunitari hanno sostenuto che i costi di produzione della società CCP erano molto più elevati di quelli dichiarati dalla Commissione nelle sue conclusioni, in quanto erano stati sottostimati i costi dell’acetato di vinile monomerico («VAM»), che è la principale materia prima utilizzata nella produzione di PVA. Essi hanno inoltre sottolineato a tale riguardo che il fornitore di VAM della CCP è una società collegata. A riprova delle sue argomentazioni, uno dei produttori comunitari ha presentato uno studio sulle attività «PVA» della società CCP, studio realizzato da una società di consulenza, nonché pubblicazioni sui prezzi internazionali del VAM.
(21)
Le informazioni presentate sono state oggetto di esame. Un raffronto tra i prezzi del VAM di cui alle suddette pubblicazioni ed i prezzi verificati nel corso del procedimento sia in Asia che in Europa mostra chiaramente che i prezzi apparsi in tali pubblicazioni sono sovrastimati. Inoltre, nelle pubblicazioni stesse si afferma che i prezzi pubblicati sono stime, che i prezzi reali nel mercato possono essere più o meno elevati e che i prezzi pubblicati sono da utilizzarsi piuttosto come valori indicativi. In effetti, anche se tali prezzi possono essere utilizzati per monitorare le tendenze a lungo termine, essi non sembrano indicare prezzi reali.
(22)
Inoltre, l’inchiesta ha mostrato che le vendite di VAM realizzate dal fornitore collegato alla società CCP sono state realizzate a prezzi conformi a quelli fatturati agli altri clienti di tale fornitore e che i prezzi pagati per tali vendite di VAM dalla società CCP corrispondevano a quelli pagati da altri produttori in Asia, in particolare in Giappone.
(23)
Inoltre, i costi di VAM indicati nello studio suddetto si basavano su un tasso di consumo di VAM più elevato di quello dichiarato dalla società CCP. Tenendo presente che il tasso di consumo di VAM dipende dalla proporzione di PVA idrolizzato interamente o in parte, il tasso di consumo effettivo di VAM della CCP è conforme a quello di altri produttori, come verificato in Asia e nella Comunità, tenendo conto delle rispettive proporzioni del prodotto.
(24)
Per le ragioni indicate nei considerando da 20 a 23 di cui sopra, si è dunque concluso che i costi di VAM della società CCP non erano stati sottostimati; le affermazioni riguardanti la questione sono pertanto respinte.
1.2. Altri costi
(25)
Sulla base dei costi indicati nel suddetto studio, uno dei due produttori comunitari ha affermato che, oltre a quelli del VAM, erano stati sottostimati altri costi di produzione di PVA della società CCP, ad esempio quelli legati ai servizi e alle attrezzature ausiliarie, alle spese generali di produzione, alle spese di vendita, amministrative e generali. Tuttavia, non è stato presentato alcun elemento di prova specifico a sostegno delle stime dei costi figuranti nello studio.
(26)
La verifica dei dati reali rilevati in loco per la società CCP ha confermato che i costi utilizzati per stabilire l’esistenza di pratiche di dumping erano corretti. L’argomentazione è pertanto respinta.
1.3. Calcolo del valore normale
(27)
Un produttore comunitario ha dichiarato che, nel caso della società CCP, il valore normale avrebbe dovuto essere stabilito per l’insieme dei tipi di prodotti, a motivo della particolare situazione commerciale del mercato taiwanese di PVA, caratterizzato da prezzi artificialmente bassi, in particolare rispetto alle gamme di prezzo pubblicate per l’Asia, nonché per il fatto che la maggior parte delle vendite nazionali taiwanesi durante il PI ha interessato acquirenti collegati.
(28)
Di fatto, non esiste alcun elemento a riprova del fatto che i prezzi di vendita interni di Taiwan siano mantenuti ad un livello artificialmente basso. I prezzi pubblicati dei PVA sono le sole forcelle di prezzo di natura assai generale indicate per l’Asia intera (esclusa la Cina), senza che siano specificati la qualità o il tipo reale di prodotto in esame; pertanto, non possono essere utilizzati per un raffronto dei prezzi nel caso di Taiwan. In tale contesto, il livello dei prezzi di vendita interni a Taiwan non può essere considerato come artificialmente basso. Per quanto riguarda la presunta insufficienza del volume delle vendite nazionali a clienti indipendenti, è confermato che le vendite a clienti indipendenti sono state realizzate in quantità sufficienti per determinare il valore normale.
(29)
Lo stesso produttore comunitario ha dichiarato inoltre che, a causa di una presunta particolare situazione commerciale, caratterizzata da un livello di prezzi artificialmente bassi dei PVA sul mercato di Taiwan, i profitti utilizzati per calcolare i valori normali della società CCP non dovrebbero essere basati sulla frase introduttiva dell’articolo 2, paragrafo 6, del regolamento di base.
(30)
Sulla base degli elementi indicati nel considerando 28, non vi è motivo di ritenere che gli utili, quali menzionati nella frase introduttiva dell’articolo 2, paragrafo 6, del regolamento di base non siano adatti al calcolo dei valori normali. L’argomentazione è pertanto respinta.
(31)
Le parti interessate sono state informate dei risultati di cui sopra ed è stato accordato loro un certo periodo per formulare eventuali osservazioni. Né i produttori comunitari, né le altre parti interessate hanno trasmesso informazioni aggiuntive che potrebbero modificare la decisione provvisoria della Commissione riguardante le pratiche di dumping nei confronti di Taiwan.
(32)
In considerazione di quanto sopra, è confermato che il margine di dumping determinato per Taiwan è inferiore al 2 % dei prezzi all’esportazione, conformemente a quanto indicato nel considerando 29 del regolamento provvisorio. Pertanto, conformemente all’articolo 9, paragrafo 3, del regolamento di base, occorre por fine al presente procedimento per quanto riguarda le importazioni del prodotto in esame proveniente da Taiwan.
2. Repubblica Popolare Cinese (RPC)
2.1. Trattamento riservato alle imprese operanti in condizioni di economia di mercato e trattamento individuale
(33)
In mancanza di altre osservazioni in merito alle determinazioni dello statuto della società operante in condizioni di economia di mercato e al trattamento individuale, si confermano i considerando da 31 a 39 del regolamento provvisorio.
2.2. Paese di riferimento
(34)
I due produttori comunitari, Kuraray Europe GmbH e Celanese Chemicals Ibérica S.L., hanno ribadito che il Giappone doveva essere selezionato come paese di riferimento per la RPC al posto di Taiwan.
(35)
Essi hanno dichiarato che il Giappone costituiva un paese di riferimento più adatto di Taiwan, dal momento che la concorrenza sul mercato giapponese di PVA è molto più forte che sul mercato taiwanese: i) il mercato taiwananese è dominato dall’unico produttore di Taiwan, la società CCP, mentre in Giappone ci sono quattro produttori; ii) le importazioni di PVA interessate dall’inchiesta su Taiwan sono limitate; e iii) la domanda interna di prodotto simile a Taiwan è bassa.
(36)
Per quanto riguarda la presunta posizione dominante sul mercato taiwanese della CCP, va ricordato che il livello di concorrenza è influenzato anche dalle importazioni e, a tale riguardo, per i motivi già esposti nel considerando 46 del regolamento provvisorio, Taiwan registra di fatto un volume di importazioni superiore a quello del Giappone in termini di consumo nazionale (15 % contro 3 %).
(37)
Per quanto riguarda l’affermazione secondo la quale le importazioni di PVA interessano soprattutto prodotti che non rientrano nell’ambito dell’inchiesta, quest’affermazione non è suffragata da elementi di prova sufficienti ed è pertanto respinta.
(38)
Per quanto riguarda la domanda presumibilmente limitata di prodotto simile a Taiwan, occorre sottolineare che il mercato interno taiwanese di PVA supera le 15 000 tonnellate, rappresentate per la maggior parte da prodotto simile. Inoltre, nonostante un produttore comunitario abbia dichiarato che la scarsità di domanda è dovuta in realtà al fatto che la maggior parte delle vendite della CCP è realizzata con clienti collegati, l’inchiesta ha confermato che è vero il contrario. Per queste ragioni, l’affermazione relativa alla domanda limitata di prodotto simile è respinta.
(39)
Per i motivi di cui ai considerando da 36 a 38, l’affermazione riguardo al livello insufficiente di concorrenza sul mercato taiwanese è respinta.
(40)
Un produttore comunitario ha dichiarato che il mercato giapponese di PVA è molto più rappresentativo per il mercato della RPC che non il mercato taiwanese, sia in termini di produzione che in termini di volume di vendita. Tuttavia, anche se la produzione e le vendite interne taiwanesi sono inferiori alla produzione e alle vendite interne del Giappone, il loro volume è ancora tale da consentire un paragone appropriato con i PVA cinesi e le loro esportazioni verso la CE.
(41)
Lo stesso produttore comunitario ha inoltre affermato che il Giappone sarebbe un paese di riferimento più adatto di Taiwan, dal momento che in Giappone, come nella RPC, operano produttori di PVA sia integrati che non integrati. Tuttavia, va sottolineato che, mentre nella RPC coesistono in realtà entrambi i tipi di produttori, il produttore taiwanese e l’unico produttore giapponese, che ha collaborato e i cui dati sono stati verificati, hanno applicato entrambi processi di produzione integrati dei PVA. Pertanto, tale aspetto non può essere considerato pertinente nell’anteporre il Giappone a Taiwan.
(42)
Lo stesso produttore comunitario ha sostenuto inoltre che la gamma di prodotti e le applicazioni di PVA sul mercato giapponese sono più comparabili a quelle della RPC. A tale proposito, è confermato che la gamma di prodotti e le applicazioni sul mercato taiwanese sono tali da garantire una comparabilità adeguata con i PVA cinesi, mentre non vi è motivo di credere che i PVA giapponesi avrebbero assicurato una migliore comparabilità.
(43)
Infine, il livello di cooperazione nel paese selezionato costituisce un elemento importante per la fissazione di un valore normale attendibile. In Giappone, soltanto uno dei quattro fabbricanti di prodotto simile ha cooperato all’inchiesta, mentre, dato che l’inchiesta riguardava Taiwan, erano disponibili tutti i dati necessari per l’intero paese. In effetti, la società taiwanese rappresentava una quota di mercato molto più importante sul suo mercato interno che non l’unico produttore giapponese che ha collaborato, il che ha permesso una migliore stima del valore normale.
(44)
Sulla base delle ragioni evocate nei considerando da 36 a 43 di cui sopra, l’affermazione dei due produttori comunitari secondo la quale il Giappone costituisce il paese di riferimento più adatto per la RPC è respinta e i considerando da 40 a 46 del regolamento provvisorio sono confermati.
2.3. Valore normale
(45)
Un produttore comunitario ha sostenuto che il valore normale del paese di riferimento, vale a dire Taiwan, avrebbe dovuto essere elaborato per tutti i tipi di prodotto e che i profitti utilizzati per calcolare il valore normale non avrebbero dovuto basarsi sulla frase introduttiva dell’articolo 2, paragrafo 6, del regolamento di base a motivo della particolare situazione di mercato esistente a Taiwan, caratterizzata da prezzi mantenuti ad un livello artificialmente basso.
(46)
Tuttavia, per le ragioni evocate nei considerando da 28 a 30, tali affermazioni sono respinte. Visto quanto precede, il considerando 47 del regolamento provvisorio è confermato.
2.4. Prezzo all’esportazione
(47)
In mancanza di ulteriori osservazioni a tale riguardo, si confermano i considerando da 48 a 50 del regolamento provvisorio.
2.5. Confronto
(48)
In mancanza di altre osservazioni a tale riguardo, si conferma il considerando 51 del regolamento provvisorio.
2.6. Margine di dumping
(49)
In assenza di osservazioni a tale riguardo, si confermano i considerando 52 e 53 del regolamento provvisorio, secondo i quali il margine di dumping a livello nazionale della RPC è del 10 %.
E. PREGIUDIZIO
1. Produzione comunitaria e industria comunitaria
(50)
In mancanza di ulteriori informazioni o argomentazioni in grado di apportare elementi sostanzialmente nuovi in proposito, si confermano le conclusioni di cui ai considerando da 54 a 60 del regolamento provvisorio.
2. Consumo comunitario
(51)
Nell’esaminare i dati statistici resi disponibili da Eurostat e nel controverificarli con i dati diffusi da altre fonti, risulta che le importazioni provenienti dagli Stati Uniti, di cui al regolamento provvisorio, sono state sottostimate, in particolare per quanto riguarda il 2003 (cfr. il considerando 78). Si è deciso dunque di sostituire questi dati con altri provenienti dalla base di dati statunitense «esportazione». Dopo la comunicazione delle conclusioni definitive si è inoltre constatato che le cifre sulle importazioni di PVA dalla RPC indicate da Eurostat erano errate e che andavano corrette (cfr. il considerando 56).
(52)
I dati relativi al consumo corretti sono i seguenti:
2003
2004
2005
PI
Consumo in tonnellate
143 515
154 263
166 703
166 755
Indice (2003 = 100)
100
107
116
116
(53)
Dalla tabella emerge che, durante il periodo considerato, la domanda del prodotto in esame è aumentata del 16 %. Permangono valide le altre conclusioni, quali riassunte nel considerando 64 del regolamento provvisorio.
(54)
In assenza di altre informazioni o argomenti nuovi e documentati al riguardo, i considerando da 61 a 64 del regolamento provvisorio sono confermati, ad eccezione delle correzioni suindicate nei considerando 61 e 64.
3. Importazioni dai paesi interessati
(55)
Poiché è confermato che il margine di dumping per Taiwan è de minimis, le importazioni originarie di tale paese sono definitivamente escluse dalla valutazione del pregiudizio.
(56)
Dopo la comunicazione delle conclusioni definitive alcune parti interessate hanno espresso seri dubbi riguardo all’attendibilità dei dati Eurostat sulle importazioni di PVA dalla RPC nel 2003. La questione è stata oggetto di esame approfondito, che ha confermato la trasmissione di dati inesatti relativi a tali importazioni. Di conseguenza si è proceduto a correggere le cifre relative ai volumi delle importazioni di PVA dalla RPC nel modo seguente:
Importazioni
2003
2004
2005
PI
Tonnellate RPC
16 197
14 710
21 561
21 513
Indice (2003 = 100)
100
91
133
133
(57)
Durante il periodo considerato le importazioni dalla RPC non sono calate, come indicavano nella fase provvisoria i dati inesatti relativi al 2003, bensì sono aumentate del 33 % e diminuite nuovamente del 9 % nel 2004 rispetto al 2003.
(58)
Alla luce di quanto precede e tenuto conto delle cifre riviste del consumo comunitario (cfr. il considerando 51), le quote di mercato detenute dalle importazioni in provenienza dalla RPC per il periodo considerato sono di conseguenza modificate come segue:
Quote di mercato RPC
2003
2004
2005
PI
Mercato comunitario
11,3 %
9,5 %
12,9 %
12,9 %
Indice (2003 = 100)
100
84
115
114
(59)
La quota di mercato delle importazioni dalla RPC nel periodo considerato è cresciuta di 1,6 punti percentuali. Durante il PI le importazioni cinesi rappresentavano il 12,9 % dell’intero mercato comunitario.
(60)
In vista della revisione dei dati relativi alle importazioni del 2003, i prezzi delle importazioni originarie della RPC, di cui al considerando 68 del regolamento provvisorio sono stati modificati di conseguenza. Il prezzo medio delle importazioni è pertanto calato del 3 %.
Prezzi unitari
2003
2004
2005
PI
RPC (EUR/tonn)
1 162
1 115
1 164
1 132
Indice (2003 = 100)
100
96
100
97
(61)
Dopo la comunicazione delle conclusioni definitive il denunziante ha argomentato che la Commissione non avrebbe dovuto escludere nessun tipo di prodotto equivalente dal calcolo della sottoquotazione, sostenendo che altrimenti i prezzi comunitari delle importazioni dalla RPC sarebbero risultati eccessivamente sovrastimati. A tale proposito, il considerando 70 del regolamento provvisorio stabilisce in effetti che dal confronto della sottoquotazione era escluso un numero limitato di tipi di prodotto («PCN» o numero di controllo del prodotto) in quanto si è ritenuto che il confronto per tipo di prodotto dovesse essere significativo ed equo e quindi dovesse essere escluso ogni confronto tra una qualità ordinaria e una qualità speciale rientrante nella definizione del prodotto.
(62)
I PCN in esame rappresentavano il 34 % delle importazioni cinesi durante il PI, mentre il volume di produzione dell’industria comunitaria (escluso il denunziante) era molto limitato (0,1 %-0,5 % delle sue vendite di prodotti simili durante il PI). Le importazioni dalla RPC di PVA appartenenti a tali PCN riguardavano una qualità ordinaria di PVA, mentre il produttore comunitario di tali PCN aveva dichiarato alla Commissione che, per quanto lo riguardava, i PCN in esame erano prodotti di qualità speciale di gamma superiore, destinati ad applicazioni di nicchia, non sostituibili con PVA ordinari. Inoltre, non erano fabbricati in un normale impianto di produzione, bensì in impianti speciali tramite un processo di produzione per lotti. Il produttore comunitario interessato ha inoltre specificato che i PVA di qualità ordinaria non potevano competere con i PVA in questione. Di conseguenza la Commissione ha concluso che i PCN importati dalla RPC sono di qualità ordinaria e non corrispondono a nessun prodotto di qualità equivalente fabbricato dall’industria comunitaria. Dato che il calcolo del margine di sottoquotazione poteva basarsi quindi ancora sui volumi rappresentativi (ossia il 54 % delle importazioni in esame), si è deciso di escludere dal confronto tali PCN.
(63)
In base a ciò e in assenza di prove contrarie da parte del denunziante, si conferma che l’esclusione di tali PCN dal calcolo del margine di sottoquotazione è giustificata; l’argomento è pertanto respinto.
(64)
In assenza di altre informazioni o argomenti nuovi e documentati al riguardo, i considerando da 65 a 71 del regolamento provvisorio sono confermati, ad eccezione dei dati relativi alle importazioni cinesi e alle quote di mercato considerate dianzi.
4. Situazione dell’industria comunitaria
(65)
Tenuto conto delle cifre riviste del consumo comunitario (cfr. considerando 51), le quote di mercato dell’industria comunitaria per il periodo considerato sono di conseguenza modificate come segue:
Quote di mercato industria comunitaria
2003
2004
2005
PI
Indice (2003 = 100)
100
101
96
103
(66)
Stando al considerando 76 del regolamento provvisorio, l’industria comunitaria, in termini di volumi di vendita, ha tratto beneficio dalla crescita della domanda sul mercato comunitario.
5. Conclusioni relative al pregiudizio
(67)
In seguito alla pubblicazione dei principali fatti e delle considerazioni essenziali in base ai quali si è deciso di imporre misure provvisorie antidumping, diverse parti hanno dichiarato che la maggior parte degli indicatori di pregiudizio aveva registrato un andamento positivo, il che dimostra l’assenza di un pregiudizio grave. Una delle parti interessate ha affermato, inoltre, che la Commissione ha constatato che l’industria comunitaria ha subito un notevole pregiudizio per il solo fatto del ribasso dei prezzi di vendita dell’industria comunitaria.
(68)
Va ricordato in proposito che, come risulta dal considerando 90 del regolamento provvisorio, diversi indicatori hanno registrato effettivamente un’evoluzione positiva nel periodo considerato, spinta dalla forte e crescente domanda sul mercato comunitario. Tuttavia, il calo dei prezzi sul mercato comunitario, associato al forte aumento del costo delle principali materie prime a livello mondiale, ha portato ad un deterioramento di tutti gli indicatori finanziari, in particolare la redditività, l’utile sul capitale investito e il flusso di cassa. Tale evoluzione è spiegata dettagliatamente nei considerando 84 e 85 del regolamento provvisorio. Anche se, stando all’articolo 3, paragrafo 5, del regolamento di base, uno o più fattori economici pertinenti, valutati in tal senso, non costituiscono necessariamente una base di giudizio determinante, è evidente che gli indicatori finanziari figurano tra gli indicatori chiave. Tale argomentazione è pertanto respinta.
(69)
In assenza di altri dati o argomenti nuovi e documentati sulla situazione dell’industria comunitaria, i considerando da 72 a 92 del regolamento provvisorio sono confermati, ad eccezione dei considerando 75 e 76 di cui sopra.
F. NESSO DI CAUSALITÀ
1. Effetti delle importazioni oggetto di dumping
(70)
Diverse parti interessate si sono soffermate sulla conclusione provvisoria secondo la quale le importazioni cinesi sono fortemente calate tra il 2003 e il 2004, sostenendo che il ribasso dei prezzi non poteva essere imputato alle importazioni cinesi, dal momento che, nello stesso periodo, la redditività dell’industria comunitaria è calata drasticamente del 62 %.
(71)
A tale riguardo si rammenta che l’inchiesta aveva stabilito che le importazioni originarie della RPC durante il PI hanno comportato una sottoquotazione del 3,3 % dei prezzi comunitari e che le importazioni originarie della RPC, durante il periodo considerato, alla frontiera comunitaria sono state dichiarate a prezzi più bassi di quelli ottenuti dall’industria comunitaria. La differenza tra i dati Eurostat sui prezzi delle importazioni originarie della RPC e i prezzi di vendita dell’industria comunitaria appare più significativa nel 2003 che durante il PI. Tuttavia, in base a tale analisi non è stato possibile trarre alcuna conclusione per quanto riguarda la sottoquotazione negli anni antecedenti al PI; un margine di sottoquotazione attendibile e corretto può essere calcolato solo per il PI, dal momento che va effettuato sulla base di un raffronto per tipo di prodotto e correggendo adeguatamente le spese successive all’importazione, nonché le differenze rilevate allo stesso stadio commerciale. Tali dati erano disponibili solo per il PI. Non è dunque possibile sapere se le importazioni originarie della RPC abbiano comportato una sottoquotazione dei prezzi dell’industria comunitaria durante il periodo considerato.
(72)
L’inchiesta aveva inoltre permesso di stabilire il drastico calo dei prezzi di mercato. Tale calo è stato causa di pregiudizio, dato il notevole incremento, nello stesso periodo, dei costi delle principali materie prime, secondo quanto risulta dai considerando 78 e 79 del regolamento provvisorio. Alla luce delle osservazioni pervenute ed esposte nel considerando 68, l’andamento dei prezzi delle materie prime durante il periodo considerato è stato analizzato anno per anno. Come risulta dal considerando 78 del regolamento provvisorio, l’acetato di vinile monomerico («VAM») è la principale materia prima per la produzione dei PVA e rappresenta il 65 % circa del loro costo di produzione. La tabella in appresso mostra il costo del VAM per tonnellata di PVA durante il periodo considerato:
Industria comunitaria
2003
2004
2005
PI
Costo del VAM per tonnellata di PVA
Indice
100
107
119
130
(73)
Da tale analisi è emerso che nel 2004, il rialzo dei costi delle materie prime era contenuto rispetto a quello registrato nel 2005 e durante il PI. In considerazione di tale andamento dei prezzi delle materie prime, illustrato perfettamente dalla variazione dei costi del VAM di cui sopra, ma non perfettamente corrispondente ad un’analoga tendenza per quanto riguarda la redditività, si può concludere che la forte diminuzione di quest’ultima durante il 2004 è la conseguenza in primis del calo del 7 % dei prezzi di vendita dell’industria comunitaria, come risulta dal considerando 79 del regolamento provvisorio, non dell’incremento dei costi delle materie prime.
(74)
Tenuto conto di quanto precede, le quote di mercato per il 2004 sono state analizzate non solo in termini assoluti, ma anche rispetto a quelle del 2003 al fine di stabilire se le importazioni oggetto di dumping, considerate isolatamente, erano la causa di un grave pregiudizio. È risultato che nel 2004 le quote di mercato dell’industria comunitaria sono aumentate dell’1 %, mentre le importazioni cinesi hanno perso il 16 %. Ne consegue che, durante il 2004, le quote di mercato dell’industria comunitaria sono risultate quattro volte maggiori di quelle della RPC. In tale contesto, è effettivamente difficile imputare la causa della caduta dei prezzi durante l’anno chiave 2004 alle importazioni originarie della RPC, dal momento che il volume di tali importazioni era relativamente basso e in forte calo.
(75)
Dopo la comunicazione delle conclusioni definitive, l’industria comunitaria ha sostenuto che, anche con quote di mercato esigue, le importazioni oggetto di dumping sono riuscite a causare gravi distorsioni del mercato, a causa della natura di tale settore industriale. Essa ha affermato che la Commissione avrebbe argomentato che il PVA è un prodotto di base e sono i prezzi più bassi praticati sul mercato che determinano in larga misura i prezzi ai quali gli altri produttori devono adeguarsi, se vogliono mantenere la clientela. Va precisato che la Commissione, nella comunicazione delle conclusioni definitive, aveva solo menzionato la domanda del denunziante, ma non l’aveva approvata. Secondo il denunziante, inoltre, la presunta influenza delle importazioni dalla RPC sui prezzi di vendita dell’industria comunitaria sarebbe dimostrata dalla tendenza negativa dei prezzi di vendita dell’industria comunitaria registrata nel periodo considerato, a fronte dell’impennata del prezzo della principale materia prima, il VAM. L’industria comunitaria sostiene di non avere potuto ripercuotere sulla clientela l’aumento del prezzo della materia prima, a causa della forte pressione esercitata dalle importazioni oggetto di dumping. Questa situazione ha comportato una notevole diminuzione della redditività, degli utili degli investimenti e del flusso di cassa.
(76)
Tuttavia, se si esamina meglio la curva dei valori, si nota che il considerevole deterioramento della situazione finanziaria dell’industria comunitaria ha avuto luogo principalmente dal 2004 al periodo dell’inchiesta. Nel 2003, quando le importazioni provenienti dalla RPC registravano una quota di mercato dell’11,3 % e i prezzi di vendita non si discostavano molto da quelli degli anni successivi, l’industria comunitaria ha ottenuto risultati soddisfacenti, in particolare in termini di redditività. Tale valutazione è attestata dal fatto che anche l’industria comunitaria aveva indicato il 2003 (oltre al 2002) come un anno «precedente la forte penetrazione delle importazioni oggetto di dumping sul mercato comunitario». La suddetta constatazione è confermata dai risultati dell’inchiesta e, pertanto, nel considerando 131 del regolamento provvisorio si è considerato il 2003 un anno in cui la situazione concorrenziale sul mercato comunitario era effettivamente normale. Tale bilancio non era stato contestato da nessuna delle parti interessate, il che fa pensare che durante il 2003 le distorsioni degli scambi commerciali, ove ce ne fossero state, erano limitate. Nel 2004, invece, quando le importazioni provenienti dalla RPC sono diminuite, mentre i loro prezzi di vendita si mantenevano relativamente stabili, la situazione finanziaria dell’industria comunitaria è improvvisamente peggiorata in modo drastico.
(77)
In seguito alla comunicazione delle conclusioni definitive, l’industria comunitaria ha argomentato che la Commissione parte erroneamente dal presupposto che la causa principale del pregiudizio sarebbero le importazioni oggetto di dumping. A questo proposito si sottolinea che la Commissione non ravvisa necessariamente nelle importazioni soggette a dumping la causa principale del pregiudizio. In effetti l’articolo 3, paragrafo 6, del regolamento di base stabilisce che «che il volume e/o i prezzi […] hanno sull’industria comunitaria gli effetti contemplati […] e che questa incidenza si manifesta in misura che può essere considerata grave» (sottolineatura aggiunta).
(78)
Una successiva analisi dei risultati dell’inchiesta ha rivelato che le importazioni oggetto di dumping, considerate isolatamente, avevano avuto un’incidenza sul pregiudizio subito dall’industria comunitaria, ma che, data la quota di mercato delle importazioni complessivamente limitata rispetto alle crescenti quote di mercato dell’industria comunitaria e la mancanza di un’evidente concomitanza tra le importazioni oggetto di dumping e il massimo pregiudizio subito dall’industria comunitaria, tale incidenza non è considerata grave.
(79)
Sulla base di quanto sopra, non si può concludere che le importazioni oggetto di dumping abbiano avuto sul pregiudizio subito dall’industria comunitaria un’incidenza che possa essere considerata grave.
2. Effetti dovuti ad altri fattori
(80)
A seguito dell’imposizione di misure provvisorie, è stata segnalata la presunta incompletezza dei dati Eurostat per quanto concerne le importazioni in provenienza dagli Stati Uniti. I volumi dichiarati sembravano essere troppo esigui se paragonati non solo ai valori figuranti nella base di dati statunitense sulle esportazioni, ma anche a quelli di altre fonti. Pertanto, i dati relativi a tali importazioni hanno dovuto essere rivisti ed è stato giudicato utile sostituirli con cifre estrapolate dalla base di dati statunitense sulle esportazioni, i cui valori, convertiti in euro, sono stati debitamente adeguati al valore cif frontiera comunitaria. La revisione dei volumi delle importazioni dalla RPC per il 2003 ha esercitato un influsso non solo sui dati relativi al consumo comunitario, ma anche sulle quote di mercato di altri paesi nello stesso anno. Le tabelle del considerando 97 del regolamento provvisorio sono dunque modificate come segue:
Importazioni originarie di altri paesi terzi (quantitativi)
Importazioni (tonnellate)
2003
2004
2005
PI
USA
19 804
26 663
25 771
26 298
Indice (2003 = 100)
100
135
130
133
Giappone
13 682
11 753
12 694
14 151
Indice (2003 = 100)
100
86
93
103
Taiwan (forcelle)
11 000-14 000
13 000-16 500
10 000-13 000
9 000-12 000
Indice (2003 = 100)
100
118
88
83
Importazioni originarie di altri paesi terzi (prezzi medi)
Prezzo medio (EUR)
2003
2004
2005
PI
USA
1 308
1 335
1 446
1 416
Indice (2003 = 100)
100
102
111
108
Giappone
1 916
1 532
1 846
1 934
Indice (2003 = 100)
100
80
96
101
Taiwan
1 212
1 207
1 308
1 302
Indice (2003 = 100)
100
100
108
108
Quote di mercato
Quota di mercato (%)
2003
2004
2005
PI
USA
13,8 %
17,3 %
15,5 %
15,8 %
Giappone
9,5 %
7,6 %
7,6 %
8,5 %
Taiwan (indice)
100
109
76
71
(81)
Rispetto al regolamento provvisorio, la differenza principale riguarda i volumi delle importazioni dagli USA e la tendenza desumibile da tali importazioni. In realtà, durante il periodo considerato, le importazioni di PVA dagli Stati Uniti sono aumentate solo leggermente, cioè di 2 punti percentuali in termini di quota di mercato, mentre il regolamento provvisorio aveva constatato - per errore - che tali importazioni erano raddoppiate durante il periodo considerato. Inoltre, i prezzi cif frontiera comunitaria di tali importazioni risultavano essere generalmente superiori ai prezzi - constatati provvisoriamente - in crescita del 4,3 % durante il PI. Restano valide le altre conclusioni relative a tali importazioni, esposte al considerando 98 del regolamento provvisorio.
(82)
Per quanto riguarda i considerando 97 e 99 del regolamento provvisorio diverse parti interessate hanno espresso seri dubbi riguardo all’attendibilità dei dati Eurostat sui prezzi delle importazioni giapponesi, in quanto i prezzi unitari medi di dette importazioni risultavano significativamente più elevati dei prezzi unitari dei PVA provenienti da altre fonti. Una delle parti interessate ha dichiarato che il livello elevato dei prezzi di vendita medi era riconducibile al fatto che altri prodotti più costosi, ad esempio i PVB, sono stati erroneamente tenuti in considerazione. A tale riguardo, è importante sottolineare che tali dati sono stati oggetto di accurata analisi e che sulla base dei suoi risultati si è concluso, come indicato nel considerando 99 del regolamento provvisorio, che le importazioni giapponesi non possono aver contribuito all’andamento negativo dei prezzi che ha determinato il grave deterioramento della situazione finanziaria dell’industria comunitaria. Per ragioni di completezza e chiarezza, segue in appresso una sintesi dei risultati di tale analisi.
(83)
Un esame approfondito dei dati Eurostat riguardo alle importazioni originarie del Giappone ha confermato che esse non contemplavano prodotti diversi dai PVA e che, quindi, i dati non erano stati gonfiati da prodotti più costosi. Inoltre, come già indicato nella denuncia, le importazioni giapponesi di PVA hanno riguardavano quantitativi limitati di PVA diversi dal prodotto simile, i cui prezzi unitari sono probabilmente molto più elevati. Nel valore medio da calcolare per le importazioni giapponesi sulla base di dati statistici, l’influenza di queste altre qualità di PVA sui prezzi non ha potuto essere neutralizzata poiché tali dati non distinguono il prodotto simile da altre qualità di PVA. Tuttavia, tenendo conto dei volumi approssimativi di tali importazioni, sulla base dei dati figuranti nella denuncia, nonché del prezzo medio calcolato per l’insieme delle importazioni giapponesi di PVA durante il PI, è risultato oltremodo improbabile che l’esclusione di qualità di PVA non rientranti nella definizione del prodotto si traducesse in un prezzo medio cif frontiera comunitaria del prodotto simile, ossia in una sottoquotazione dei prezzi di vendita comunitari durante il PI. Inoltre durante il PI è stato possibile verificare che il 25 % circa delle importazioni giapponesi ha riguardato qualità di PVA rientranti nella definizione del prodotto. Tali vendite hanno riguardato parti collegate e sono state realizzate a prezzi di trasferimento; si è inoltre accertato che i prezzi di rivendita di tali acquisti ai primi acquirenti indipendenti nella Comunità superavano in media dell’8 %-10 % i prezzi ottenibili dall’industria comunitaria. Di conseguenza, si è concluso e si conferma che non vi è motivo di credere che le importazioni giapponesi di PVA, durante il PI, siano state vendute a prezzi nettamente inferiori a quelli dell’industria comunitaria; pertanto, si ritiene che non abbiano contribuito al pregiudizio subito dall’industria comunitaria.
(84)
Diverse parti interessate si sono inoltre chieste come siano riuscite le importazioni giapponesi a mantenere una quota di mercato di rilievo, nonostante i prezzi elevati, se il mercato comunitario era teatro di un’accanita concorrenza sui prezzi. Occorre innanzitutto sottolineare in proposito, come precisato nel considerando 81, che la presa in considerazione di altre qualità di PVA più costose ha certamente gonfiato i valori medi di Eurostat per i prezzi delle importazioni giapponesi. Le verifiche dei dati riguardanti il 25 % circa delle importazioni giapponesi, rivelano che i prezzi medi di tali importazioni per i primi acquirenti indipendenti nella Comunità superano i prezzi dell’industria comunitaria dell’8 %-10 %. Non si tratta del risultato di un esatto raffronto tra qualità identiche, bensì piuttosto della differenza probabile ed approssimativa tra i prezzi di vendita medi di una parte delle importazioni giapponesi e i prezzi di vendita medi ottenuti dall’industria comunitaria. Su tale base, il risultato dell’analisi dei prezzi d’importazione giapponesi non è in contraddizione con la conclusione secondo la quale i prezzi del mercato comunitario sono effettivamente in ribasso; l’argomentazione è pertanto respinta.
(85)
Una delle parti interessate ha dichiarato che il volume delle importazioni taiwanesi era aumentato tra il 2003 e il 2006, contrariamente ai risultati della Commissione relativi ad una contrazione delle quote di mercato, e che i prezzi medi di tali importazioni sono aumentati meno di quanto diano ad intendere i dati della Commissione. Tale dichiarazione si basa su un’analisi dei dati Eurostat. Al riguardo va notato che sono stati utilizzati dati reali relativi al solo produttore taiwanese, in quanto egli ha pienamente collaborato all’inchiesta, come risulta dal considerando 100 del regolamento provvisorio. Tali dati verificati sono stati considerati più attendibili dei dati Eurostat, in particolare poiché anche questo produttore, durante il periodo considerato, ha venduto quantitativi notevoli di PVA classificati al codice NC ex 3905 30 00, ma non rientranti nella definizione del prodotto. La dichiarazione di tale parte interessata è, dunque, necessariamente respinta.
(86)
Un’altra parte interessata ha sostenuto, in esito all’analisi della Commissione sui prezzi all’importazione dagli Stati Uniti, che le importazioni taiwanesi avrebbero contribuito al calo dei prezzi sul mercato comunitario. Essa ha affermato che, per calcolare i prezzi di vendita medi ai primi acquirenti indipendenti, la Commissione ha rivisto verso l’alto i dati Eurostat sui prezzi delle importazioni dagli USA, che superano già i prezzi taiwanesi, al punto che tali prezzi rivisti si collocano allo stesso livello generale dei prezzi dell’industria comunitaria. Pertanto, i prezzi taiwanesi, che non necessitano di alcun adeguamento, comporterebbero una sottoquotazione dei prezzi dell’industria comunitaria, contribuendo così al pregiudizio subito da quest’ultima.
(87)
Tale argomentazione è respinta. Di fatto, i prezzi delle importazioni taiwanesi indicati nei considerando 97 e 100 del regolamento provvisorio corrispondono ai prezzi cif frontiera comunitaria. Per calcolare la sottoquotazione, sono state apportate alcune correzioni a tali prezzi (dazio all’importazione, spese successive all’importazione, stadio commerciale). In questo caso, il livello d’adeguamento commerciale è stato significativo, in quanto praticamente tutte le vendite sono state realizzate tramite commercianti/distributori nella Comunità. Successivamente la sottoquotazione ha potuto essere calcolata a livello di PCN, il che ha permesso di ricavare cifre oltremodo precise che non hanno rivelato la presenza di sottoquotazioni.
(88)
Diverse parti interessate hanno dichiarato che il calo della redditività è stato causato dall’industria comunitaria stessa. Secondo loro, a causa dell’installazione di capacità di produzione supplementari nel 2004, l’industria comunitaria si è trovata a dover vendere grandi quantitativi supplementari di PVA. Tali parti hanno sostenuto che il denunziante stesso avrebbe pertanto esercitato una politica aggressiva di vendita, sottoquotando tutti gli altri fornitori di PVA, al fine di massimizzare i suoi volumi di vendita e di escludere altri concorrenti dal mercato. Ciò spiegherebbe, secondo tali parti, il ribasso dei prezzi dei PVA durante il periodo considerato. Secondo le parti interessate, i produttori cinesi non determinano i prezzi sul mercato, bensì ne seguono l’andamento prevalente.
(89)
Su tale punto l’inchiesta ha effettivamente dimostrato che gli investimenti realizzati dall’industria comunitaria per migliorare la sua capacità di produzione hanno permesso alle imprese di vendere grandi quantitativi supplementari sul mercato comunitario. Tale fatto dimostra, da un lato, che la decisione di realizzare tali investimenti è sta efficace per quanto riguarda la previsione di crescita del mercato. Il consumo di PVA sul mercato della Comunità ha avuto un’impennata nel periodo considerato, come dimostrano i considerando da 51 a 53, con conseguente incremento globale delle vendite. Inoltre, un’analisi dei dati successivi al PI (luglio 2006-settembre 2007) relativi al consumo e alle vendite comunitarie, basati su dati Eurostat e su dati forniti dalle parti sottoposte a inchiesta, ha confermato che il consumo è aumentato significativamente e che l’industria comunitaria ha visto crescere il volume delle sue vendite del 10 %.
(90)
Allo stesso tempo, tuttavia, l’inchiesta ha permesso di stabilire che un impianto di produzione di PVA doveva funzionare senza interruzione per ottimizzare il suo rendimento. Lo stesso vale per l’industria comunitaria. L’inchiesta ha rivelato che, in seguito al potenziamento delle capacità tra il 2004 e il 2006, i volumi di produzione sono considerevolmente aumentati a partire dal 2004. Dopo la comunicazione delle conclusioni definitive, l’industria comunitaria ha argomentato che l’impianto di produzione supplementare di PVA era disponibile solo a partire dal 2005, per cui nel 2004 non si disponeva di capacità addizionali. Tuttavia l’inchiesta ha rivelato che durante il 2004 la capacità di produzione superava del 7 % quella del 2003. Nello stesso tempo l’industria comunitaria ha ridotto i suoi prezzi di vendita del 7 %; nel 2005, inoltre, anno in cui la capacità di produzione ha raggiunto il 129 % della capacità del 2003, i prezzi si sono mantenuti del 5 % al di sotto del livello del 2003, malgrado l’impennata dei costi delle materie prime, come indicato nel considerando 70 (prezzi VAM + 19 %). Nel frattempo, l’industria comunitaria aveva aumentato del 12 % i suoi volumi di vendita ai clienti indipendenti, migliorando ulteriormente le sue vendite di altri 10 punti percentuali nel 2005. In base a tali constatazioni non sembra esclusa una possibile relazione tra i prezzi di vendita dell’industria comunitaria e il quantitativo di PVA prodotti.
(91)
Due parti interessate hanno dichiarato che gli investimenti realizzati nelle capacità di produzione avevano causato l’andamento negativo dei principali indicatori finanziari, in quanto il costo di tali investimenti avrebbe pesato notevolmente sulla redditività dell’industria comunitaria. A tale riguardo, l’inchiesta ha stabilito, come risulta dal considerando 103 del regolamento provvisorio, che i costi inerenti all’espansione delle capacità di produzione hanno potuto essere identificati e che non avevano inciso negativamente sulla forte tendenza al ribasso rilevata nell’evoluzione della posizione finanziaria dell’industria comunitaria. L’affermazione secondo la quale tali costi avevano causato il forte deterioramento degli indicatori finanziari più importanti dell’industria comunitaria è pertanto respinta.
(92)
Una delle parti interessate ha dichiarato che la determinazione dei prezzi di vendita per un uso vincolato ha avuto ripercussioni negative sulle cifre relative alla redditività del denunziante. Occorre sottolineare al riguardo che le vendite di PVA a parti collegate sono state verificate a fondo. In primo luogo, tali vendite sono state esaminate separatamente dalle vendite a parti indipendenti. Esse non sono pertanto prese in considerazione negli indicatori finanziari di cui ai considerando 84 e 85 del regolamento provvisorio, conformemente a quanto specificato nel considerando 84. In secondo luogo, la verifica delle vendite per un uso vincolato ha mostrato che la determinazione dei prezzi di tali vendite, che rappresentavano meno del 20 % delle vendite totali dell’industria comunitaria durante il PI, non ha avuto un impatto negativo sui risultati dichiarati per quanto riguarda le vendite di PVA dell’industria comunitaria a parti indipendenti. L’argomentazione è pertanto respinta.
(93)
Un’altra parte interessata ha sostenuto che la crisi presunta del mercato della costruzione in Germania durante i primi anni del periodo considerato era stata l’origine dell’andamento negativo dei principali indicatori finanziari dell’industria comunitaria. Tuttavia, non è stato presentato alcun elemento di prova a sostegno di tale ipotesi e i dati statistici rivelano chiaramente una tendenza al rialzo del consumo di PVA e una tendenza al rialzo ancor più marcata nel consumo di PVB. L’obiezione della parte interessata è pertanto respinta.
(94)
In seguito alla comunicazione delle conclusioni definitive, l’industria comunitaria ha argomentato che, concentrandosi sul 2003 e il 2004, si è trascurata l’analisi del nesso di causalità per il periodo 2004-2006. A tale proposito va osservato innanzitutto che il 2003 e il 2004 sono i primi due anni del periodo considerato e, in quanto tali, non possono quindi essere considerati «superati». Inoltre, come esposto brevemente nel considerando 91 del regolamento provvisorio, sono gli indicatori finanziari che dimostrano il pregiudizio, mentre la maggior parte degli altri indicatori rivela un andamento positivo. Data la situazione è assolutamente legittimo che l’autorità incaricata dell’inchiesta presti maggiore attenzione al periodo in cui gli indicatori sono scesi al minimo storico, ossia il 2004, anno in cui la redditività dell’industria comunitaria è calata del 62 %, il suo utile sul capitale investito dell’83 % e il suo flusso di cassa del 45 %. Infine, come risulta dai considerando da 68 a 91 della presente decisione, si ritiene che l’analisi della causalità non si limita agli anni 2003 e 2004, ma copre l’intero periodo considerato dal 2003 alla fine del PI (settembre 2006). L’argomentazione è pertanto respinta.
3. Conclusioni sul nesso di causalità
(95)
In conclusione, in seguito ad un’ulteriore analisi realizzata dopo l’invio delle osservazioni relative all’imposizione di misure provvisorie, non si può confermare che le importazioni oggetto di dumping abbiano avuto una grave incidenza sul pregiudizio subito dall’industria comunitaria. Tenuto conto i) della quota di mercato relativamente limitata e del leggero rialzo della quota di mercato delle importazioni oggetto di dumping originarie della RPC (dall’11,3 % al 12,9 %) e delle quote di mercato molto più importanti e leggermente in crescita dell’industria comunitaria (durante il PI hanno superato del triplo le quote di mercato della RPC) e tenuto conto ii) della limitata, ma non irrilevante, sottoquotazione praticata dalle importazioni provenienti dalla RPC, si può concludere che il basso livello dei prezzi sul mercato comunitario, visto nel contesto di una crescita dei prezzi delle materie prime, concausa, a sua volta, del notevole pregiudizio subito dall’industria comunitaria, non può essere attribuito alle importazioni in dumping provenienti dalla RPC. Non si è quindi potuto stabilire a sufficienza l’esistenza di un nesso di causalità, ai sensi dell’articolo 3, paragrafi 6 e 7, del regolamento di base, tra le importazioni in dumping provenienti dalla RPC e il grave pregiudizio subito dall’industria comunitaria.
G. CONCLUSIONI
(96)
Occorre pertanto chiudere il procedimento, dal momento che il margine di dumping rilevato per Taiwan è inferiore al 2 % e per quanto riguarda le importazioni originarie della RPC non si è potuto stabilire un nesso di causalità evidente tra la pratica di dumping e il pregiudizio subito,
DECIDE:
Articolo 1
Il procedimento antidumping relativo alle importazioni di alcoli polivinilici copolimerici (PVA) basati su una polimerizzazione omopolimera con una viscosità (misurata in soluzione al 4 %) non inferiore a 3 mPas e non superiore a 61 mPas e un grado di idrolisi non inferiore a 84,0 mol % e non superiore a 99,9 mol %, classificabili al codice NC ex 3905 30 00 e originari della Repubblica popolare cinese e di Taiwan, è chiuso.
Articolo 2
Gli importi depositati a titolo di dazio provvisorio in applicazione del regolamento (CE) n. 1069/2007 della Commissione relativo a determinati alcoli polivinilici (PVA) in forma di resine omopolimere con una viscosità (misurata in soluzione al 4 %) non inferiore a 3 mPas e non superiore a 61 mPas e un grado di idrolisi non inferiore a 84,0 mol % e non superiore a 99,9 mol %, classificabili al codice NC ex 3905 30 00 (codice TARIC 3905300020) originari della Repubblica popolare cinese e di Taiwan, sono svincolati.
Articolo 3
La presente decisione entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Fatto a Bruxelles, il 17 marzo 20083