Směrnice Rady
ze dne 22. března 1971,
kterou se mění směrnice ze dne 9. dubna 1968 o uvádění révového vegetativního množitelského materiálu na trh
(71/140/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
po konzultaci Hospodářského a sociálního výboru,
vzhledem k tomu, že je třeba změnit některá ustanovení směrnice Rady ze dne 9. dubna 1968 o uvádění révového vegetativního množitelského materiálu na trh [1];
vzhledem k tomu, že nařízení Rady (EHS) č. 1388/70 ze dne 13. července 1970 o obecných pravidlech pro klasifikaci odrůd vinné révy [2] obsahuje ustanovení týkající se pěstování odrůd révy v určitých regionech;
vzhledem k tomu, že je proto třeba pouze povolit v každém členském státě volný oběh množitelského materiálu odrůd, jejichž pěstování je na jeho území povoleno;
vzhledem k tomu, že proto již není nezbytné sestavit společný seznam odrůd obsahující všechny odrůdy, jejichž množitelský materiál může být uváděn na trh ve Společenství;
vzhledem k tomu, že je i nadále nezbytné, aby každý členský stát sestavil katalog odrůd povolených pro uznávání nebo kontrolu standardního množitelského materiálu na jeho území;
vzhledem k tomu, že tyto katalogy by měly být sestaveny podle jednotných pravidel, aby povolené odrůdy byly odlišné, stálé a dostatečně uniformní;
vzhledem k tomu, že zkoušky za účelem povolení některé odrůdy vyžadují, aby byl stanoven značný počet minimálních kritérií a podmínek pro jejich provádění;
vzhledem k tomu, že je dále nezbytné zabezpečit, že se tato zkouška uskuteční pokud možno v téže době jako zkoušky hodnotící způsobilost k pěstování za účelem klasifikace;
vzhledem k tomu, že není-li na území některého členského státu rozšířeno množení vinné révy a uvádění jejího množitelského materiálu na trh, je nezbytné stanovit možnost osvobodit tento členský stát od uplatňování této směrnice;
vzhledem k tomu, že by v zásadě technické změny příloh měly být usnadněny zrychleným postupem;
vzhledem k tomu, že je proto třeba změnit již nyní jedno z technických ustanovení přílohy I zmíněné směrnice,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice Rady ze dne 9. dubna 1968 o uvádění révového vegetativního množitelského materiálu na trh se mění v souladu s následujícími články.
Článek 2
"2. Členské státy mohou po nabytí účinnosti nezbytných právních nebo správních předpisů k provedení této směrnice dočasně stanovit, že množitelský materiál použitý k vybudování podnožového vinohradu nebo révové školky je rovnocenný s množitelským materiálem, který je uznán nebo kontrolován podle této směrnice, pokud tento množitelský materiál před svým použitím poskytuje stejné záruky jako množitelský materiál uznaný a kontrolovaný podle této směrnice."
Článek 3
"Každý členský stát sestaví katalog odrůd révy, které jsou na jeho území úředně povoleny pro uznávání nebo kontrolu množitelského materiálu. Do katalogu může kdokoliv nahlédnout. Uvádí podstatné morfologické a fyziologické znaky, jimiž se jednotlivé odrůdy od sebe liší. U odrůd, které již byly povoleny k 31. prosinci 1971, může být učiněn odkaz na popis v úředních ampelografických publikacích."
Článek 4
"Článek 5a
Členské státy zajistí, aby byly povoleny pouze odrůdy, které jsou odlišné, stálé a dostatečně uniformní.
Článek 5b
1. Odrůda je odlišná, pokud se v době podání žádosti o povolení zřetelně liší v jednom nebo více významných morfologických či fyziologických znacích od všech odrůd povolených, nebo u kterých je žádáno o povolení, v daném členském státě.
2. Odrůda je stálá, pokud po opakovaném množení nadále odpovídá vymezení svých podstatných odrůdových znaků.
3. Odrůda je dostatečně uniformní, jsou-li si rostliny, které ji tvoří, bez ohledu na řídké odchylky, podobné ve všech za tímto účelem stanovených znacích.
Článek 5c
Členské státy zajistí, aby se na odrůdy pocházející z ostatních členských států vztahovaly tytéž požadavky jako na domácí odrůdy, zejména v povolovacím řízení.
Článek 5d
1. Členské státy stanoví, že se povolení odrůd zakládá na výsledku úředních zkoušek, zejména pěstitelských zkoušek, které se týkají dostatečného počtu znaků umožňujících popsat odrůdu. K určení těchto znaků se užijí přesné a spolehlivé metody.
2. Postupem podle článku 17 se s ohledem na stav vědeckých a technických poznatků stanoví
a) minimum znaků, na které se vztahují zkoušky;
b) minimální podmínky provedení zkoušek.
3. Je-li známo, že množitelský materiál určité odrůdy je v jiné zemi uváděn na trh pod jiným názvem, zapíše se do katalogu i tento název.
Článek 5e
1. Povolené odrůdy se pravidelně úředně kontrolují. Není-li již některá z podmínek pro povolení, pro uznávání nebo kontrolu množitelského materiálu splněna, povolení se zruší a odrůda se z katalogu vymaže.
2. Znění katalogu odrůd a veškeré jeho změny se neprodleně oznámí ostatním členským státům a Komisi."
Článek 5
Článek 6 se zrušuje.
Článek 6
"2. Dokud nevstoupí v platnost opatření Komise podle čl. 3 odst. 4 písm. b), mohou členské státy stanovit, že u určitých odrůd révy může být po určitém dni uváděn na trh pouze množitelský materiál úředně uznaný jako základní nebo certifikovaný množitelský materiál."
Článek 7
"Článek 12a
Členské státy dbají na to, aby uvádění na trh množitelského materiálu odrůd, které jsou pro jejich území nebo části jejich území povoleny k pěstování podle nařízení (EHS) č. 1388/70, nepodléhalo na jejich území žádným omezením na základě odrůdy."
Článek 8
"Článek 17a
Rada na návrh Komise a s ohledem na stav vědeckých a technických poznatků přijímá změny příloh."
Článek 9
"Článek 18a
Členský stát může být na vlastní žádost postupem podle článku 17 zcela nebo zčásti osvobozen od povinnosti uplatňovat tuto směrnici, pokud na jeho území zpravidla nedochází k množení révy a k uvádění množitelského materiálu na trh.
Článek 18b
Touto směrnicí není dotčeno nařízení Rady (EHS) č. 234/68 ze dne 27. února 1968 o zřízení společné organizace trhu s živými rostlinami a květinářskými produkty [3]."
Článek 10
"5. V porostech určených k produkci základního množitelského materiálu se nevyskytují škodlivé virózy, především roncet révy vinné a svinutka révy vinné. V porostech určených k produkci množitelského materiálu ostatních kategorií se nevyskytují rostliny, které vykazují symptomy škodlivých viróz."
Článek 11
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději 1. července 1972. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Článek 12
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 22. března 1971.
DIRETTIVA DEL CONSIGLIO del 22 marzo 1971 che modifica la direttiva del 9 aprile 1968 relativa alla commercializzazione dei materiali di moltiplicazione vegetativa della vite
(71/140/CEE)
IL CONSIGLIO DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità economica europea, in particolare l'articolo 43,
vista la proposta della Commissione,
visto il parere del Parlamento europeo,
previa consultazione del Comitato economico e sociale,
considerando che è opportuno modificare alcune disposizioni della direttiva del Consiglio, del 9 aprile 1968, relativa alla commercializzazione dei materiali di moltiplicazione vegetativa della vite (1);
considerando che il regolamento (CEE) n. 1388/70 del Consiglio, del 13 luglio 1970, relativo alle norme generali per la classificazione delle varietà di vite (2) prevede disposizioni relative alla coltura delle varietà di vite in alcune regioni;
considerando che occorre pertanto solo ammettere alla libera commercializzazione in uno Stato membro i materiali di moltiplicazione delle varietà la cui coltura è autorizzata in tale Stato;
considerando che ciò fa venir meno la necessità di elaborare un elenco comune delle varietà che indichi tutte le varietà i cui materiali di moltiplicazione possono essere commercializzati liberamente nella Comunità;
considerando che resta nondimeno necessario che ciascuno Stato membro compili un catalogo delle varietà ammesse alla certificazione nonché al controllo dei materiali di moltiplicazione standard nel proprio territorio;
considerando che la compilazione dei cataloghi deve essere effettuata secondo norme unificate affinché le varietà ammesse siano distinte, stabili e sufficientemente omogenee;
considerando che gli esami per l'ammissione di una varietà esigono che sia determinato un notevole numero di criteri e di condizioni minime di esecuzione unificati;
considerando che occorre inoltre garantire che tali esami abbiano luogo, per quanto possibile, contemporaneamente alle prove che consentono di valutare l'attitudine alla coltura ai fini della classificazione;
considerando che, se nel territorio di uno Stato membro con esiste normalmente una moltiplicazione e una commercializzazione dei materiali di moltiplicazione della vite, occorre prevedere la possibilità di esentare tale Stato membro dall'obbligo di applicare la presente direttiva;
considerando che le modifiche degli allegati essenzialmente tecnici devono essere facilitate da una procedura rapida;
considerando infine che è opportuno modificare fin d'ora una delle disposizioni tecniche dell'allegato I della direttiva di cui sui tratta,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
La direttiva del Consiglio, del 9 aprile 1968, relativa alla commercializzazione dei materiali di moltiplicazione vegetativa della vite, viene modificata come segue.
Articolo 2
Le disposizioni dell'articolo 2, paragrafo 2, sono costituite dalle disposizioni seguenti:
« 2. Gli Stati membri possono, a titolo transitorio, dopo l'entrata in vigore delle disposizioni legislative, regolamentari o amministrative necessarie per conformarsi alle disposizioni della presente direttiva, stabilire che i materiali di moltiplicazione usati per la costituzione di vigneti di viti-madri o di vivai sono equivalenti ai materiali di moltiplicazione che sono stati certificati o controllati a norma delle disposizioni della presente direttiva, se tali materiali di moltiplicazione offrivano, prima della loro utilizzazione, le stesse garanzie dei materiali di moltiplicazione certificati o controllati a norma delle disposizioni della presente direttiva. »
Articolo 3
Il testo dell'articolo 5 viene sostituito dal seguente testo:
« Ogni Stato membro compila un catalogo delle varietà di viti ammesse ufficialmente alla certificazione e al controllo dei materiali di moltiplicazione standard nel proprio territorio. Tale catalogo può essere consultato da ognuno. Esso determina le principali caratteristiche morfologiche e fisiologiche che consentono di distinguere fra di loro le varietà. Per le varietà già ammesse al 31 dicembre 1971, si può fare riferimento alla descrizione che figura nelle pubblicazioni ampelografiche ufficiali. »
Articolo 4
Dopo l'articolo 5 si aggiungono le seguenti disposizioni:
« Articolo 5 bis
Gli Stati membri provvedono a che una varietà sia ammessa solo se è distinta, stabile e sufficientemente omogenea.
Articolo 5
ter
1. Una varietà è distinta se, al momento in cui è chiesta l'ammissione, si distingue nettamente, per uno o più caratteri morfologici o fisiologici importanti, da qualsiasi altra varietà ammessa o presentata per l'ammissione nello Stato membro in oggetto.
2. Una varietà è stabile se, in seguito alle successive moltiplicazioni, rimane conforme alla definizione dei suoi caratteri essenziali.
3. Una varietà è sufficientemente omogenea se le piante che la compongono - a prescindere da rare aberrazioni - sono analoghe per tutti i caratteri considerati a tal fine.
Articolo 5
quarto
Gli Stati membri provvedono a che le varietà provenienti da altri Stati membri siano soggette, in particolare per quanto concerne la procedura di ammissione, alle stesse condizioni applicate alle varietà nazionali.
Articolo 5
quinto
1. Gli Stati membri stabiliscono che l'ammissione delle varietà sia subordinata ad esami ufficiali, effettuati principalmente in campo e volti ad accertare la rispondenza di caratteri sufficienti per descrivere la varietà. I metodi impiegati per l'accertamento dei caratteri devono essere precisi e provati.
2. Secondo la procedura di cui all'articolo 17 sono fissati, tenendo conto dello stato delle conoscenze scientifiche e tecniche:
a) i caratteri minimi su cui devono vertere gli esami,
b) le condizioni minime cui devono soddisfare gli esami.
3. Se è noto che i materiali di moltiplicazione di una determinata varietà sono commercializzati in un altro paese sotto una denominazione diversa, quest'ultima dovrà figurare anch'essa nel catalogo.
Articolo 5
sesto
1. Le varietà ammesse vengono regolarmente e ufficialmente controllate. Se non è più osservata una delle condizioni per l'ammissione alla certificazione o al controllo, l'ammissione viene annullata e la varietà viene cancellata dal catalogo.
2. Il catalogo delle varietà e le relative modifiche vengono inmmediatamente notificati agli altri Stati membri e alla Commissione. »
Articolo 5
L'articolo 6 viene abrogato.
Articolo 6
Le disposizioni dell'articolo 12, paragrafo 2, vengono sostituite dalle seguenti disposizioni:
« 2. Gli Stati membri possono prescrivere, nella misura in cui non siano entrate in vigore disposizioni della Commissione a norma dell'articolo 3, paragrafo 4, lettera b), che i materiali di moltiplicazione di alcune varietà di viti possono essere commercializzati a decorrere da date determinate solo se siano stati ufficialmente certificati come « materiali di moltiplicazione di base » o« materiali di moltiplicazione certificati. »
Articolo 7
Dopo l'articolo 12 si aggiunge il seguente testo:
« Articolo 12 bis
Gli Stati membri provvedono a che i materiali di moltiplicazione delle varietà della vite che sono state ammesse alla coltura nel loro territorio o in parte di esso, conformemente alle disposizioni del regolamento (CEE) n. 1388/70, non siano soggetti a restrizioni di commercializzazione nel loro territorio per quanto concerne la varietà. »
Articolo 8
Dopo l'articolo 17 si aggiunge il seguente articolo:
« Articolo 17 bis
Il Consiglio, su proposta della Commissione e tenendo conto dello stato delle conoscenze scientifiche e tecniche, adotta le modifiche da apportare agli allegati. »
Articolo 9
Dopo l'articolo 18 si aggiungono i seguenti articoli:
« Articolo 18 bis
Secondo la procedura di cui all'articolo 17, uno Stato membro può, a sua richiesta, essere totalmente o parzialmente esentato dall'applicazione delle disposizioni della presente direttiva, se nel proprio territorio non esiste normalmente moltiplicazione della vite e commercializzazione dei materiali di moltiplicazione vegetativa della vite.
Articolo 18
ter
La presente direttiva si applica senza pregiudizio delle disposizioni del regolamento (CEE) n. 234/68 del Consiglio, del 27 febbraio 1968, relativo all'attuazione di un'organizzazione comune dei mercati nel settore delle piante vive e dei prodotti della floricoltura (1).
(1) GU n. L 55 del 2. 3. 1968, pag. 1. »
Articolo 10
All'allegato I, parte I, il testo del punto 5 viene sostituito dal seguente testo:
« 5. Nelle colture destinate alla produzione dei materiali di moltiplicazione di base, le malattie da virus nocivi, in particolare il raccorciamento degli internodi e l'accartocciamento, devono essere eliminate. Le colture destinate alla produzione dei materiali di moltiplicazione delle altre categorie sono mantenute esenti da piante che presentino sintomi di malattie da virus. »
Articolo 11
Entro il 1o luglio 1972 gli Stati membri mettono in vigore le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative necessarie per conformarsi alle disposizioni della presente direttiva. Essi ne informano immediatamente la Commissione.
Articolo 12
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Bruxelles, addì 22 marzo 1971.