ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 10. prosince 2008
o státní podpoře C 31/06 (ex N 621/05) prováděné Itálií, která se týká naléhavých opatření na podporu prevence influenzy ptáků
(oznámeno pod číslem K(2008) 7802)
(Pouze italské znění je závazné)
(2010/332/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 88 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
poté co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s uvedeným článkem, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dopisem ze dne 9. prosince 2005, zaevidovaným dne 13. prosince 2005, oznámilo stálé zastoupení Itálie při Evropské unii Komisi podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy ustanovení článku 5 zákona č. 244 (zákon 244/05) ze dne 30. listopadu 2005.
(2)
Dálnopisy ze dne 14. února 2006 (zn. AGR 4535) a ze dne 20. března 2006 (zn. AGR 7800) Komise požádala o dodatečné informace.
(3)
Italské orgány e-mailem ze dne 2. března 2006, zaevidovaným dne 3. března 2006, oznámily Komisi ustanovení čl.1a odst. 8 a odst. 10 až 14 návrhu zákona přijatého na základě uzákoněného vládního nařízení č. 2 ze dne 10. ledna 2006. Uvedené vládní nařízení bylo uzákoněno, včetně změn, zákonem č. 81 (zákon 81/06) ze dne 11. března 2006. Tento zákon zavádí některé změny v článku 5 zákona č. 244/05. Ustanovení článku 1a, kterým se zřizuje Nouzový fond pro odvětví drůbeže, byla přezkoumána v rámci státní podpory č. N 322/2006.
(4)
E-mailem ze dne 20. dubna 2006, zaevidovaným dne 25. dubna 2006, poskytly italské orgány dodatečné informace.
(5)
Dopisem ze dne 13. června 2006 požádala Komise italské orgány o prodloužení lhůty pro provedení rozhodnutí stanovené v čl. 4 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (1) o 30 dnů, tedy do 26. července 2006, a to se zohledněním doby trvání překladu samotného rozhodnutí.
(6)
E-mailem ze dne 22. června 2006, zaevidovaným dne 23. června 2006, daly italské orgány souhlas k prodloužení lhůty požadovanému Komisí.
(7)
Dopisem ze dne 5. července 2006 informovala Komise Itálii o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy proti části dotčených opatření podpory.
(8)
Dopisem ze dne 19. července 2006, zaevidovaným dne 3. srpna 2006, předalo stálé zastoupení Itálie při Evropské unii Komisi připomínky italských orgánů týkající se rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení.
(9)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (2). Komise vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek k dané podpoře.
(10)
Komise k této věci neobdržela připomínky zúčastněných stran.
(11)
Dopisem ze dne 7. května 2008 požádala Komise italské orgány o dodatečné informace, aby mohla předmětný případ uzavřít. Italské orgány neodpověděly.
(12)
Dopisem ze dne 30. října 2008 zaslala Komise italským orgánům upomínku. Dopisy ze dne 4. listopadu 2008 předaly italské orgány Komisi informace požadované dopisem ze dne 7. května 2008 a potvrdily, že nezavedly opatření stanovená v čl. 5 odst. 3a a 3c vládního nařízení č. 202/2005 ve znění čl. 1a odst. 7 zákona č. 81/06.
II. POPIS
(13)
Naléhavá opatření na podporu prevence influenzy ptáků.
(14)
Ustanovení čl. 5 vládního nařízení č. 202 ze dne 1. října 2005 (vládní nařízení 202/05) uzákoněného zákonem č. 244 dne 30. listopadu 2005 (zákon 244/05) (3), ve znění čl. 1a odst. 7 zákona č. 81 ze dne 11. března 2006 (zákon 81/06) přijatého na základě uzákoněného vládního nařízení č. 2 ze dne 10. ledna 2006.
(15)
Vyhláška ministerstva zemědělství ze dne 13. ledna 2006 (vyhláška ze dne 13. ledna 2006), kterým se stanoví prováděcí pravidla ustanovení pro stažení drůbežího masa z trhu podle čl. 5 odst. 1 a 2 zákona č. 244/2005 (4).
(16)
Ustanovení čl. 1a odst. 8, 10, 11 a 12 zákona č. 81/06 (5).
(17)
Prostředky na financování jednotlivých opatření jsou kryty z vnitrostátního rozpočtu. Italské orgány uvedly rozpočtové krytí ve výši 120 milionů EUR rozdělených takto: 20 milionů EUR na potravinovou pomoc a 100 milionů EUR na zřízení Nouzového fondu pro odvětví drůbeže.
(18)
Italské orgány měly v úmyslu poskytovat podporu do 1. ledna 2007, žádná podpora však dosud tímto režimem poskytnuta nebyla.
(19)
Drůbežárny, jatka a zpracovatelské podniky zpracovávající drůbež, velkoobchod s drůbežím masem a podniky vyrábějící krmivo pro drůbež.
(20)
Článek 5 vládního nařízení č. 202/05 ve znění čl. 1a odst. 7 zákona č. 81/06 stanoví:
a)
že AGEA nakoupí 17 000 tun drůbežího masa a dalších drůbežích produktů určených na humanitární pomoc (odstavce 1 a 2);
b)
pozastavení platby daní, sociálních dávek a směnek pro subjekty z odvětví drůbežářství (odstavec 3a);
c)
poskytnutí podpor na úvěry na přeměnu a restrukturalizaci drůbežářských podniků postižených mimořádnou situací v odvětví drůbežářství (odstavec 3c).
(21)
Ustanovení čl. 1a odst. 8, 10, 11 a 12 zákona č. 81/06 stanoví zřízení Nouzového fondu pro odvětví drůbeže (dále jen „fond“) při ministerstvu zemědělství, kterému byl na rok 2006 přidělen rozpočet 100 milionů EUR, určených k použití:
a)
pro podpory na záchranu a na restrukturalizaci odvětví drůbežářství (v souladu s pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (6));
b)
pro náhradu ztráty příjmu nebo dodatečných výdajů vzniklých chovatelům v souvislosti se zaváděním plánů Společenství, plánů jednotlivých členských států nebo regionálních plánů týkajících se prevence a eradikace influenzy ptáků a nepřímých škod vyplývajících z omezení přepravy zvířat nebo s obdobími zastavení výroby uloženým zdravotnickými orgány;
c)
na podpory na ukončení produkce (v souladu s bodem 9 pokynů Společenství pro státní podpory v odvětví zemědělství (7) - pokyny);
d)
pro investice do chovů drůbeže na opatření biologické bezpečnosti a sanitárních opatření;
e)
na porážku zvířat z příkazu zdravotnického orgánu pro zlepšení životních podmínek zvířat v případě přelidnění produkčních struktur nebo při zákazu přepravy zvířat.
(22)
Ustanovení čl. 1a odst. 12 zákona č. 81/06 stanoví, že prováděcí opatření pro podpory financované fondem budou přijaty vyhláškami ministerstva zemědělství a ministerstva zdravotnictví. Italské orgány se e-mailem ze dne 20. dubna 2006 zavázaly, že uvedené vyhlášky oznámí Komisi v souladu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy.
(23)
E-mailem ze dne 23. května 2006, zaevidovaným téhož dne, stálé zastoupení Itálie při Evropské unii oznámilo Komisi podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy návrh ministerské vyhlášky o prováděcích opatřeních podpor financovaných fondem. Tato opatření byla schválena v rámci záležitosti státní podpory č. N 322/06 (8).
(24)
Komise italským orgánům opakovaně doporučila, aby neprováděly opatření stanovené článkem 5 vládního nařízení č. 202/05 o nákupu zmrazeného masa určeného na humanitární pomoc (9).
(25)
Vyhláška ze dne 13. ledna 2006, který usměrňuje postupy, jež musí AGEA dodržovat v rámci nákupu drůbežích produktů původem ze Společenství, stanoví tyto nákupní ceny:
Jatečně upravená těla a porcované maso
Čerstvé
EUR/kg
Mražené
EUR/kg
Kuře Golden a/nebo kuře Livournais
2,40
2,10
Kuřata „Vallespluga“
2,40
2,10
Kuřata
1,40
1,20
Kuřecí stehna
1,40
1,20
Kuřecí křídla
1,00
0,80
Dolní části krůtích stehen
1,00
0,80
Krůtí stehna
1,10
0,90
Krůtí křídla
1,00
0,80
Krůta (prsa)
1,30
1,10
Perličky a kachny
2,40
2,10
(26)
V rámci humanitární pomoci mohou své produkty poskytnout všechny fyzické nebo právnické osoby, které působí v oblasti chovu a zpracovávání drůbeže více než 12 měsíců v době vstupu vyhlášky ze dne 13. ledna 2006 v platnost a jež mají tyto činnosti zapsány v obchodním rejstříku vedeného Obchodní komorou.
III. POPIS DŮVODŮ, KTERÉ VEDLY K ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(27)
Pokud jde o opatření stanovená v čl. 1a odst. 8, 10, 11 a 12 zákona č. 81/06, kterým se zřizuje fond, jenž se použije pro financování opatření popsaných ve 21. bodě odůvodnění písm. a) až e) tohoto konečného rozhodnutí, byla přezkoumána v rámci záležitosti státní podpory č. N 322/2006 a byla prohlášena za slučitelná se společným trhem (10), neboť splňují příslušné podmínky podle bodů 4.1, 4.2, 9 a 11.4 pokynů (11).
(28)
Toto rozhodnutí se tedy vztahuje na podopatření uvedená ve 20. bodě odůvodnění písm. a), b) a c), která zahrnují 17 000 tun drůbežího masa a dalších drůbežích produktů určených na humanitární pomoc, jež má zakoupit AGEA; pozastavení platby daní, sociálních dávek a směnek pro subjekty z odvětví drůbežářství a poskytnutí podpor na úvěry na přeměnu a restrukturalizaci drůbežářských podniků postižených danou situací.
(29)
Opatření uvedená ve 20. bodě odůvodnění se zdají být v souladu s definicí státní podpory v tom smyslu, že jsou poskytnuta ze státních prostředků jako snížení daňových příjmů pro orgány veřejné správy, nebo jako cena, která se má zaplatit za nákup drůbežího masa, a že mohou ovlivňovat obchod vzhledem k postavení, které má Itálie v uvedené produkci (v roce 2004 byla Itálie čtvrtým producentem drůbežího masa v Unii).
(30)
Italské orgány neposkytly žádné informace, jimiž by odůvodnily uvedená opatření na základě pravidel týkajících se státní podpory, a zejména bodu 11.4 pokynů (12) a pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (13). Komise proto nemohla vyloučit, že plánovaná podpora tvoří podporu na provoz, jinak řečeno podporu, která má za cíl osvobodit podnik od nákladů, které by podnik musel obvykle nést v rámci svého běžného řízení nebo svých obvyklých činností.
(31)
Komise proto zahájila řízení v rámci čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES, jelikož pochybuje o slučitelnosti opatření stanovených v článku 5 vládního nařízení č. 202/05 ve znění čl. 1a odst. 7 zákona č. 81/06. Podle výše uvedeného článku 88 lze považovat podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých činností nebo určitých hospodářských oblastí, za slučitelné se společným trhem, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
IV. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(32)
Po zahájení řízení Komise neobdržela žádnou připomínku.
V. PŘIPOMÍNKY ITÁLIE
(33)
Italské orgány dopisem ze dne 19. července 2006, zaevidovaným dne 3. srpna 2006, zaslaly připomínky týkající se zahájení řízení.
(34)
Italské orgány nejprve upozorňují Komisi na skutečnost, že i přes naléhavost nebyla dosud přijata zvláštní opatření.
(35)
Italské orgány dále odkazují na bod 18 rozhodnutí o zahájení, který stanoví, že podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy jsou podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, neslučitelné se společným trhem, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy.
(36)
Vyvozují z toho, že podle výkladu na základě ducha i litery právních předpisů nejsou státní podpory zakázány systematicky a absolutně, ale pouze v rozsahu, v němž narušují obchod a přijímajícím podnikům přinášejí na trhu privilegované postavení.
(37)
Italské orgány uvádějí, že v předmětném případě lze mít za to, že tyto případy jsou zcela vyloučeny, neboť záměrem zákonodárce bylo pouze zavést režim částečné náhrady a následně náhrady ztrát způsobených krizí v daném odvětví.
(38)
V tomto ohledu zvláště zdůrazňují, že opatření uvedená v písmenu b) (pozastavení platby daní, sociálních dávek a směnek pro subjekty z odvětví drůbežářství) (čl. 1a odst. 7 pododstavec 3a zákona č. 81/06) by byla použitelná jako podpora de minimis, pokud by tříletý rozpočet přidělený Itálii nebyl zcela pokryt jiným opatřením.
(39)
Italské orgány zmiňují bod 22) rozhodnutí o zahájení řízení, který se týká možnosti odchylky ve smyslu čl. 87 odst. 3 bodu c) Smlouvy, podle kterého lze považovat podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých činností nebo určitých hospodářských oblastí za slučitelné se společným trhem, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
(40)
V tomto ohledu upřesňují, že konkrétní případ je nepochybně obecně známý a že na základě zavedených zásad právní nauky a judikatury nemusí být skutečnosti obecně známé prokazovány na základě důkazů, které jsou nutné pouze v situaci, kdy prokazování skutečností se potýká s pochybnostmi a nejistotou.
(41)
Italské orgány rovněž upozorňují Komisi na skutečnost, že soudí-li Komise, že se čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy nevztahuje na navržené opatření, mělo by být toto opatření povoleno na základě čl. 87 odst. 2 písm. b), jenž uvádí, že podpory určené k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi jsou slučitelné se společným trhem.
(42)
Podle italských orgánů Rada ministrů již v daném případě výslovně uznala výjimečnou povahu události tím, že schválila nařízení (ES) č. 679/2006 ze dne 25. dubna 2006, kterým se mění nařízení (EHS) č. 2771/75 a (EHS) č. 2777/75, pokud jde o použití výjimečných opatření na podporu trhu (14).
(43)
Italské orgány tedy mají za to, že tatáž událost považovaná za výjimečnou pro účely přijetí výjimečných tržních opatření nemůže být považována za běžnou pro účely hodnocení státní podpory, jejímž cílem je reagovat na tutéž naléhavou situaci.
(44)
Výše uvedené orgány rovněž poznamenávají, že Komise sama uznala výjimečnou povahu události, když schválila nařízení (ES) č. 1010/2006 ze dne 3. července 2006 o některých výjimečných opatřeních na podporu trhu s vejci a drůbeží v některých členských státech (15).
VI. POSOUZENÍ PODPORY
1. Zákaz státních podpor podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES
(45)
Podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy jsou podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, neslučitelné se společným trhem, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy.
(46)
Opatření popsaná v bodě 20 tohoto textu jsou v souladu s definicí státní podpory vzhledem k tomu, že poskytují hospodářskou výhodu (jako snížení daňového příjmu státu a jako cenu, která se má zaplatit za nákup drůbežího masa, které nemá odbytiště na trhu Společenství z důvodu influenzy ptáků) danému odvětví (drůbežářství), že se jedná o financování z veřejných (vnitrostátních) prostředků a že uvedená podpora může ovlivnit obchod.
(47)
Podle judikatury Evropského soudního dvora posílení soutěžního postavení podniku na základě státní podpory ukazuje všeobecně na porušení hospodářské soutěže vzhledem k soutěžícím podnikům, které nejsou příjemci takové podpory (16). Judikatura uvedla, že poměrně malá výše podpory nebo poměrně malá velikost podniku, který je příjemcem, totiž a priori nevylučují možnost, že může být ovlivněn obchod mezi členskými státy (17).
(48)
Opatření ovlivňuje obchod mezi členskými státy, pokud narušuje dovoz z jiných členských států nebo pokud usnadňuje vývoz do jiných členských států. Určující je skutečnost, že se obchod uvnitř Společenství rozvíjí nebo by se mohl rozvíjet rozdílně z důvodu dotyčného opatření.
(49)
Produkt, na který se vztahuje režim podpory, je předmětem obchodu mezi členskými státy a je tedy vystaven hospodářské soutěži.
(50)
Kritéria týkající se ovlivnění obchodu a narušení hospodářské soutěže jsou tedy zcela splněna.
(51)
Toto opatření proto představuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
(52)
Skutečnost, že opatření bude určeno na uhrazení ztrát v odvětví drůbežářství způsobených influenzou ptáků, nijak nemění charakter povahy podpory, pokud splní podmínky uvedené v čl. 87 odst. 1 jako v případě předmětného opatření. Naopak pokyny, které se použijí v konkrétním případě s ohledem na to, že byl oznámen v roce 2005, jakož i nové pokyny Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013 (18), zvlášť stanovují možnost poskytnutí podpory na náhradu škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi nebo chorobou zvířat a rostlin.
2. Posouzení slučitelnosti
(53)
Zákaz uvedený v čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES není bezpodmínečný. Aby bylo navržené opatření považováno za slučitelné se společným trhem, musí se na něj vztahovat jedna z odchylek stanovených čl. 87 odst. 2 a 3 Smlouvy. Komise dále prozkoumá podmínky pro uplatnění čl. 87 odst. 2 písm. b) Smlouvy o ES a ustanovení pokynů v odvětví zemědělství na období 2000-2006 týkající se onemocnění zvířat, které byly platné v době oznámení opatření v okruhu za rok 2005.
(54)
Italské orgány zmínily čl. 87 odst. 2 bod b) Smlouvy o ES, podle kterého jsou podpory určené k náhradě škod způsobených mimořádnými událostmi slučitelné se společným trhem. Dopisem s odpovědí ze dne 19. července 2006 odkazují na influenzu ptáků jako na mimořádnou událost.
(55)
Poněvadž Smlouva neuvádí žádnou definici termínů „mimořádná událost“ a „přírodní pohromy“, je třeba ověřit, zda influenza ptáků, která postihla Itálii, může být považována za přírodní pohromu ve smyslu čl. 87 odst. 2 písm. b) Smlouvy. Pokud se jedná o výjimky z obecné zásady neslučitelnosti státní podpory se společným trhem zakotvené v čl. 87 odst. 1 Smlouvy, Komise podle ustálené praxe vykládá restriktivně pojmy „přírodní pohromy“ a „mimořádné události“ uvedené v čl. 87 odst. 2 bodě b), jakož i v bodě 11.2 pokynů.
(56)
Nutnost takového restriktivního výkladu byla opakovaně potvrzena Soudním dvorem (19).
(57)
Komise doposud považovala za přírodní pohromy zemětřesení, laviny, sesuvy půdy a povodně. Za mimořádné události byly uznávány války, vnitrostátní nepokoje a stávky a s určitými výhradami a v závislosti na jejich rozsahu velké jaderné nebo průmyslové havárie a požáry, v jejichž důsledku došlo k velkým ztrátám.
(58)
Obecně platí, že Komise neuznává za přírodní pohromu či mimořádnou událost vypuknutí chorob u zvířat či rostlin. V jednom případě však uznala velmi rozsáhlé ohnisko zcela nové zvířecí choroby za mimořádnou událost (20).
(59)
Ustálenou praxí Komise je považovat influenzu ptáků za onemocnění zvířat (21) a používat dlouho zavedené zásady boje proti onemocněním zvířat a rostlin uvedené v pokynech.
(60)
Obecně musí mít mimořádná událost alespoň vlastnosti události, která se svou povahou a svým dopadem na dotčené hospodářské subjekty zřetelně liší od obvyklých podmínek a opouští rámec běžných podmínek fungování trhu.
(61)
Ostatně údaje předložené Itálií neumožňují v daném případě dospět k závěru o mimořádné povaze výše uvedené choroby, ale spíše o opakovaném jevu.
(62)
Podle italských orgánů Rada ministrů výslovně uznala výjimečnou povahu události tím, že schválila nařízení (ES) č. 679/2006 a nařízení (ES) č. 1010/2006.
(63)
Ve výše uvedených případech způsobila influenza ptáků v řadě členských států pokles spotřeby drůbeže a vajec, což vedlo ke značnému poklesu cen. Předpisy, kterými se řídil trh s vejci a drůbeží, umožnily Evropské unii, aby spolufinancovala kompenzační opatření pouze v případech, kdy se influenza ptáků vyskytne v hospodářství nebo pokud chovatelé nesmějí přemísťovat svou drůbež kvůli nařízeným veterinárním omezením. Nebylo možné poskytnout podporu Společenství s cílem vyřešit problémy trhu z důvodu poklesu prodeje způsobeného ztrátou důvěry spotřebitelů. V roce 2006 z důvodu závažnosti krize trhu schválila Komise v některých zemích spolufinancování nákladů opatření na podporu trhu ve výši 50 % s tím, že druhá polovina se bude financovat z vnitrostátních rozpočtů.
(64)
Komise zdůrazňuje, že cenový propad, který nastal v daném odvětví, není jako takový mimořádnou událostí ve smyslu Smlouvy. Jedná se spíše o dobře známou konjunkturální okolnost vyskytující se v některých zemědělských odvětvích, která je způsobena více faktory, jako je například špatné plánování nabídky vzhledem k poptávce (dokazují to cyklické poklesy cen v odvětví chovu prasat), nebo čistě obchodními faktory, jejichž původ nemůže být posuzován jako mimořádná událost (například přesměrování preferencí spotřebitelů na náhradní produkty). Rovněž pouhý výskyt dobře známé nemoci, jako je v současnosti influenza ptáků, nemůže být považován za mimořádnou událost. Naopak rozšíření nemoci a následná krize v drůbežářském odvětví by v některých případech mohly být důsledkem toho, že státní orgány nedůsledně uplatňují stanovené normy pro bezpečnost a prevenci nezbytné ke kontrole nemoci.
(65)
Díky opatřením na podporu trhu navrhovaným ve výše uvedených nařízeních chtěla Komise řešit problematiku negativních dopadů krize způsobené ptačí chřipkou na trh. S využitím tohoto nástroje vyjádřila Komise svůj pevný úmysl zasáhnout do krize a zcela vyloučit veškerá další opatření, která by mohla narušit podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
(66)
Italské orgány však neposkytly žádné opodstatněné důvody, proč je předmětný případ odlišný od ostatních případů influenzy ptáků, které nebyly považovány za mimořádné události. Podpora navržená italskými orgány nemůže být tudíž povolena v rámci tohoto právního základu: odchylky stanovené čl. 87 odst. 2 nejsou použitelné. Konkrétně nejsou použitelná ustanovení písmene b), která prohlašují za slučitelné se společným trhem podpory určené k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi.
(67)
Je třeba posoudit, může-li být navržené opatření považováno za slučitelné se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 Smlouvy. V tomto ohledu jsou rozhodná ustanovení písmene c), podle nichž mohou být za slučitelné se společným trhem považovány podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
(68)
V bodě 11.4 upravují pokyny státní podporu na náhradu zemědělcům za ztráty způsobené chorobami zvířat.
(69)
Upřesňují, že případy, kdy zemědělec přijde o hospodářská zvířata v důsledku epidemie u zvířat nebo jsou jeho plodiny napadeny nějakou chorobou, obvykle nepředstavují přírodní pohromu nebo mimořádnou událost ve smyslu Smlouvy. V takových případech může Komise podporu na náhradu vzniklých ztrát, jakož i podporu na předcházení budoucích ztrát, povolit pouze na základě čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy. Uvedený článek stanoví, že podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských aktivit, mohou být považovány za slučitelné se společným trhem, pokud nemění podmínky obchodu v míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
(70)
Aby bylo možné použít tuto výjimku, je nutné, aby členský stát prokázal, že jsou splněny podmínky slučitelnosti plánovaných opatření.
(71)
Podle bodu 11.4 pokynů má Komise za to, že výplata podpory zemědělcům na náhradu ztrát způsobených chorobami zvířat či rostlin může být uznávána pouze jako součást příslušného programu prevence, kontroly nebo vymýcení dotčené choroby na úrovni Společenství nebo na vnitrostátní či regionální úrovni. Podpory, které zemědělci pouze nahrazují vzniklé ztráty, aniž by představovaly jakékoli kroky k nápravě problému u zdroje, se musí považovat za pouhé provozní podpory, které jsou se společným trhem neslučitelné.
(72)
Komise se však domnívá, že italské orgány neposkytly dostatek informací pro odůvodnění použití takovéto odchylky z pohledu pravidel použitelných v oblasti státních podpor, a zejména výše uvedeného bodu 11.4 pokynů.
(73)
Podpora navržená italskými orgány nemůže být tudíž v rámci tohoto právního základu povolena.
(74)
Italské orgány neuvedly jiná opatření jako právní základ pro podporu.
(75)
Přestože se italské orgány nikdy nedovolávaly použití pokynů na záchranu a restrukturalizaci, Komise v zájmu úplnosti posuzuje, nejsou-li na daný případ použitelné pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (22). První podmínkou k tomu, aby mohl být dotčený podnik příjemcem podpory na záchranu nebo restrukturalizaci, je, že je považován za podnik v obtížích ve smyslu výše zmíněných pokynů. Z informací, které má Komise k dispozici, nevyplývá, že by byly dotčené podniky v obtížích ve smyslu výše zmíněných pokynů.
(76)
V každém případě Komise zdůrazňuje, že dotyčný členský stát musí za účelem splnění své povinnosti spolupracovat s Komisí poskytnout všechny poznatky, aby bylo Komisi umožněno ověřit, že podmínky pro výjimku, o kterou členský stát žádá, jsou splněny (23). Italské orgány nikdy neposkytly žádný doklad umožňující Komisi posoudit údaje z hlediska těchto pokynů, a to i přes údaje uvedené Komisí v odstavci 24 rozhodnutí o zahájení (odstavec 30 konečného rozhodnutí).
VII. ZÁVĚR
(77)
Vzhledem k uvedeným skutečnostem může Komise učinit závěr, že podpora, kterou Itálie zamýšlí poskytnout odvětví drůbežářství, představuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1, která není způsobilá pro jakoukoliv výjimku podle čl. 87 odst. 2 a 3.
(78)
Vzhledem k tomu, že opatření bylo oznámeno v souladu s čl. 88 odst. 3 Smlouvy a že ho italské orgány neprovedly, nelze podat žádost o vrácení podpory,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora pro prevenci influenzy ptáků, kterou Itálie zamýšlí poskytnout, není slučitelná se společným trhem.
Poskytnutí uvedené podpory není tudíž povoleno.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Italské republice.
V Bruselu dne 10. prosince 2008.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 10 dicembre 2008
relativa all’aiuto di Stato C 31/06 (ex N 621/05) attuato dall’Italia recante misure urgenti per la prevenzione dell’influenza aviaria
[notificata con il numero C(2008) 7802]
(Il testo in lingua italiana è il solo facente fede)
(2010/332/CE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l’articolo 88, paragrafo 2, primo comma,
dopo aver invitato gli interessati a presentare le proprie osservazioni conformemente a detto articolo e viste le osservazioni trasmesse,
considerando quanto segue:
I. PROCEDIMENTO
(1)
Con lettera del 9 dicembre 2005, protocollata il 13 dicembre 2005, la Rappresentanza permanente d’Italia presso l’Unione europea ha notificato alla Commissione l’articolo 5 della legge del 30 novembre 2005, n. 244 (legge 244/05) in virtù dell’articolo 88, paragrafo 3, del trattato.
(2)
Con due fax, rispettivamente del 14 febbraio 2006 (rif. AGR 4535) e del 20 marzo 2006 (rif. AGR 7800), la Commissione ha chiesto informazioni supplementari.
(3)
Con messaggio di posta elettronica del 2 marzo 2006, protocollato il 3 marzo 2006, le autorità italiane hanno comunicato alla Commissione l’articolo 1-bis, paragrafo 8 e paragrafi da 10 a 14, del progetto di legge di conversione del decreto-legge del 10 gennaio 2006, n. 2. Detto decreto-legge è stato convertito in legge con alcune modifiche, con la legge dell’11 marzo 2006, n. 81 (legge 81/06). Tale legge apporta alcune modifiche all’articolo 5 della legge 244/05. Le disposizioni previste all’articolo 1 bis, che istituisce un Fondo per l’emergenza avicola, sono state esaminate nell’ambito del fascicolo d’aiuto N. 322/2006.
(4)
Con messaggio di posta elettronica datato 20 aprile 2006, protocollato il 25 aprile 2006, le autorità italiane hanno trasmesso complementi d’informazione.
(5)
Con lettera del 13 giugno 2006 la Commissione ha chiesto alle autorità italiane una proroga di 30 giorni del termine stabilito dall’articolo 4, paragrafo 5, del regolamento (CE) n. 659/1999 del Consiglio (1), ossia fino al 26 luglio 2006, per poter giungere a una decisione, in considerazione dei tempi necessari alla traduzione della decisione stessa.
(6)
Con messaggio di posta elettronica del 22 giugno 2006, protocollato il 23 giugno 2006, le autorità italiane hanno dato il proprio accordo alla proroga del termine chiesta dalla Commissione.
(7)
Con lettera del 5 luglio 2006, la Commissione ha comunicato all’Italia la decisione di avviare il procedimento di cui all’articolo 88, paragrafo 2, del trattato in merito a una parte delle misure d’aiuto in questione.
(8)
Con lettera del 19 luglio 2006, protocollata il 3 agosto 2006, la Rappresentanza permanente d’Italia presso l’Unione europea ha trasmesso alla Commissione le osservazioni relative alla decisione di avvio del procedimento formale di esame.
(9)
La decisione della Commissione di avviare la procedura è stata pubblicata nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (2). La Commissione ha invitato gli interessati a presentare le proprie osservazioni sull’aiuto di cui trattasi.
(10)
La Commissione non ha ricevuto alcuna osservazione in merito da parte degli interessati.
(11)
Con lettera del 7 maggio 2008, la Commissione ha chiesto alle autorità italiane informazioni supplementari per permetterle di archiviare la pratica in oggetto. Le autorità italiane non hanno risposto.
(12)
Con lettera del 30 ottobre 2008, la Commissione ha inviato un sollecito alle autorità italiane. Con lettera del 4 novembre 2008, le autorità italiane hanno trasmesso alla Commissione le informazioni richieste con lettera del 7 maggio 2008, confermando di non aver mai messo in atto gli interventi di cui all’articolo 5, commi 1, 3-bis e 3-quater, del decreto-legge n. 202/2005, modificato dall’articolo 1-bis, paragrafo 7, della legge n. 81/06.
II. DESCRIZIONE
(13)
Misure urgenti per la prevenzione dell’influenza aviaria.
(14)
Articolo 5 del decreto-legge 1o ottobre 2005, n. 202 (DL 202/05) convertito in legge 30 novembre 2005, n. 244 (legge 244/05) (3), modificato dall’articolo 1-bis, paragrafo 7, della legge 11 marzo 2006, n. 81 (legge 81/06) di conversione del decreto-legge 10 gennaio 2006, n. 2.
(15)
Decreto del ministero delle politiche agricole e forestali del 13 gennaio 2006 (decreto 13 gennaio 2006) recante modalità per l’applicazione delle disposizioni in materia di ritiro dal mercato di carne avicola ai termini dell’articolo 5, commi 1 e 2, della legge 244/2005 (4).
(16)
Articolo 1-bis, paragrafi 8, 10, 11 e 12 della legge 81/06 (5).
(17)
Le risorse cui attingere per finanziare le varie misure provengono dal bilancio nazionale. Le autorità italiane hanno menzionato una dotazione finanziaria di 120 milioni di EUR, così distribuiti: 20 milioni di EUR destinati agli aiuti alimentari e 100 milioni di EUR destinati all’istituzione del Fondo per l’emergenza avicola.
(18)
L’intenzione originaria delle autorità italiane era di concedere l’aiuto fino al 1o gennaio 2007; nessun aiuto è stato comunque erogato da questo regime.
(19)
Allevamenti avicoli, imprese di macellazione e di trasformazione di carne avicola, esercenti attività di commercio all’ingrosso di carni avicole e imprese di produzione di alimenti per il pollame.
(20)
L’articolo 5 del DL 202/05, modificato dall’articolo 1-bis, paragrafo 7, della legge 81/06, prevede:
a)
l’acquisto, da parte dell’AGEA, di 17 000 tonnellate di carne di pollame e di altri prodotti avicoli da destinare agli aiuti umanitari (commi 1 e 2);
b)
la sospensione del pagamento delle imposte, dei contributi di previdenza sociale e delle quote a carico degli operatori del settore avicolo (comma 3-bis);
c)
la concessione di contributi destinati a mutui per la riconversione e la ristrutturazione delle imprese avicole colpite dalla situazione di emergenza della filiera avicola (comma 3-quater).
(21)
L’articolo 1 bis, commi 8, 10, 11 e 12, della legge 81/06 prevede l’istituzione, presso il ministero delle Politiche agricole e forestali, di un Fondo per l’emergenza avicola (il Fondo), con dotazione pari a 100 milioni di EUR per l’anno 2006, avente le seguenti finalità:
a)
erogazione di contributi per il salvataggio e la ristrutturazione del settore avicolo (in conformità a quanto previsto dagli Orientamenti comunitari sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione di imprese in difficoltà (6));
b)
indennizzo degli allevatori per la perdita di reddito o per le spese supplementari sostenute in occasione della realizzazione di programmi di prevenzione ed eradicazione dell’influenza aviaria realizzati a livello comunitario, nazionale e regionale, nonché dei danni indiretti provocati dalle restrizioni della movimentazione degli animali e/o dai periodi di fermo produttivo imposti dalle autorità sanitarie;
c)
erogazione di contributi a seguito dell’abbandono dell’attività produttiva (come previsto dal punto 9 degli Orientamenti comunitari per gli aiuti di Stato nel settore agricolo (7) in prosieguo gli Orientamenti);
d)
realizzazione di investimenti nelle aziende avicole per l’attuazione di misure di biosicurezza, ivi comprese le spese sostenute per misure sanitarie;
e)
interventi, disposti dall’autorità sanitaria a fini di benessere degli animali, per l’abbattimento degli avicoli in caso di sovrappopolazione delle strutture produttive o al divieto di movimentazione del bestiame.
(22)
L’articolo 1-bis, comma 12, della legge 81/06 stabilisce che le disposizioni attuative degli aiuti finanziati dal Fondo saranno adottate con decreti del ministero delle politiche agricole e forestali e del ministero della sanità. Le autorità italiane si sono impegnate, con messaggio di posta elettronica del 20 aprile 2006, a notificare alla Commissione i suddetti decreti, in applicazione dell’articolo 88, paragrafo 3, del trattato.
(23)
Con e-mail del 23 maggio 2006, protocollato lo stesso giorno, la Rappresentanza permanente d’Italia presso l’Unione europea ha notificato alla Commissione, a norma dell’articolo 88, paragrafo 3, del trattato, il progetto di decreto ministeriale comportante le misure attuative degli aiuti finanziati dal Fondo. Queste misure sono state approvate nell’ambito del fascicolo di aiuti di Stato N 322/06 (8).
(24)
La Commissione ha raccomandato a più riprese alle autorità italiane di non dar seguito alla misura prevista dall’articolo 5 del DL 202/05 relativo all’acquisto di carni congelate da destinare agli aiuti umanitari (9).
(25)
Il decreto del 13 gennaio 2006, che disciplina le modalità alle quali l’AGEA deve attenersi per l’acquisto di prodotti avicoli di origine comunitaria, prevede i seguenti prezzi d’acquisto:
Carcasse e tagli di carne
Fresh
EUR/kg
EUR/kg
per le carni surgelate
Galletti Golden e/o livornesi
2,40
2,10
Galletti «Vallespluga»
2,40
2,10
Polli
1,40
1,20
Quarti posteriori di pollo
1,40
1,20
Ali di pollo
1,00
0,80
Cosce di tacchina femmina
1,00
0,80
Cosce di tacchino maschio
1,10
0,90
Ali di tacchino maschio
1,00
0,80
Tacchino maschio (busti)
1,30
1,10
Galline faraone ed anatre
2,40
2,10
(26)
Nell’ambito degli aiuti umanitari, può offrire i propri prodotti qualsiasi persona fisica o giuridica attiva nel settore dell’allevamento e della trasformazione delle carni avicole da più di dodici mesi a decorrere dall’entrata in vigore del decreto del 13 gennaio 2006 ed iscritta, per le suddette attività, nel registro delle imprese tenuto dalla Camera di commercio.
III. DESCRIZIONE DELLE RAGIONI CHE HANNO INDOTTO ALL’AVVIO DEL PROCEDIMENTO
(27)
Per quanto riguarda le disposizioni previste all’articolo 1 bis, commi 8, 10, 11 e 12 della legge 81/06 che istituisce un Fondo da utilizzare per finanziare le misure di cui al considerando 21, lettere a)-e) di questa decisione finale, esse sono state esaminate nell’ambito del fascicolo di aiuti di Stato N 322/06 e sono state dichiarate compatibili con il mercato comune (10), in quanto soddisfano alle pertinenti condizioni dei punti 4.1, 4.2, 9 e 11.4 degli Orientamenti (11).
(28)
La presente decisione riguarda dunque le sottomisure previste al considerando 20, lettere a), b) e c) che riguardano l’acquisto, da parte dell’AGEA, di 17 000 tonnellate di carne di pollame e di altri prodotti avicoli da destinare agli aiuti umanitari; la sospensione del pagamento delle imposte, dei contributi di previdenza sociale e delle quote a carico degli operatori del settore avicolo e la concessione di contributi destinati a mutui per la riconversione e la ristrutturazione delle imprese avicole colpite dalla situazione di emergenza.
(29)
Le misure di cui al considerando 20 sembrano corrispondere alla definizione di aiuto di Stato, nel senso che esse sono concesse mediante risorse statali sia sotto forma di mancato guadagno in termini di gettito fiscale per i pubblici poteri sia sotto forma di prezzi da corrispondere per l’acquisto delle carni avicole e nel senso che esse possono incidere sugli scambi a causa della posizione che l’Italia occupa nel comparto produttivo in parola (nel 2004 l’Italia era il quarto paese produttore di carni avicole nell’Unione).
(30)
Tuttavia, le autorità italiane non hanno fornito informazioni tali da giustificare le suddette misure alla luce delle norme applicabili in materia di aiuti di Stato, in particolare del punto 11.4 degli Orientamenti (12) e degli Orientamenti comunitari sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione di imprese in difficoltà (13). Pertanto, la Commissione non poteva escludere che l’aiuto previsto costituisse un aiuto al funzionamento, ossia un aiuto destinato a sgravare l’impresa delle spese che di norma avrebbe dovuto sostenere nella sua gestione corrente o nelle sue normali attività.
(31)
La Commissione ha avviato il procedimento di cui all’articolo 88, paragrafo 2, del trattato CE perché dubitava della compatibilità delle misure previste all’articolo 5 del decreto-legge n. 202/05, modificato dall’articolo 1-bis, paragrafo 7, della legge n. 81/06. Secondo il sopra citato articolo 88, possono essere considerati compatibili con il mercato comune gli aiuti destinati ad agevolare lo sviluppo di talune attività o di talune regioni economiche, sempre che non alterino le condizioni degli scambi in misura contraria al comune interesse.
IV. OSSERVAZIONI DEGLI INTERESSATI
(32)
Dopo l’avvio del procedimento la Commissione non ha ricevuto alcuna osservazione.
V. OSSERVAZIONI DELL’ITALIA
(33)
Le autorità italiane hanno trasmesso le proprie osservazioni sull’avvio del procedimento con lettera del 19 luglio 2006, protocollata il 3 agosto 2006.
(34)
Innanzitutto, le autorità italiane richiamano l’attenzione della Commissione sul fatto che, nonostante l’urgenza, non siano ancora state adottate misure ad hoc.
(35)
Inoltre, le autorità italiane citano il punto 18 della decisione di avvio, il quale prevede, ai termini dell’articolo 87, paragrafo 1, del trattato, che sono incompatibili con il mercato comune, nella misura in cui incidano sugli scambi tra Stati membri, gli aiuti concessi dagli Stati, ovvero mediante risorse statali, sotto qualsiasi forma, che, favorendo talune imprese o talune produzioni, falsino o minaccino di falsare la concorrenza.
(36)
Secondo il parere delle suddette autorità, quindi, lo spirito e la lettera della norma vanno interpretati nel senso che gli aiuti di Stato non sono vietati in maniera assoluta e aprioristica, ma solo nella misura in cui falsino gli scambi e conferiscano alle imprese beneficiarie una posizione privilegiata sul mercato.
(37)
Tali eventualità sono da ritenere del tutto escluse nella fattispecie, nella quale il legislatore ha inteso solo predisporre una forma risarcitoria parziale e tardiva per le perdite derivanti dalla crisi del settore.
(38)
Al riguardo esse sottolineano, in particolare, che le misure di cui alla lettera b) (sospensione del pagamento delle imposte, dei contributi di previdenza sociale e delle quote a carico degli operatori del settore avicolo (articolo 1-bis, paragrafo 7, comma 3-bis, della legge 81/06) sarebbero state attuabili in forma «de minimis» ove il bilancio triennale assegnato all’Italia non fosse stato totalmente impegnato per una diversa misura.
(39)
Le autorità italiane citano il punto 22 della decisione di avvio del procedimento, che si riferisce alla possibilità di una deroga a norma dell’articolo 87, paragrafo 3, lettera c), del trattato, secondo cui possono essere considerati compatibili con il mercato comune gli aiuti destinati ad agevolare lo sviluppo di talune attività o di talune regioni economiche, sempre che non alterino le condizioni degli scambi in misura contraria al comune interesse.
(40)
In proposito, esse precisano che la fattispecie assume a pieno titolo dimensione di notorietà ed è principio consolidato in dottrina e giurisprudenza che i fatti notori non richiedono il supporto di elementi probatori, indispensabili invece per le situazioni in cui i fatti e l’accertamento dei medesimi siano caratterizzati da dubbi e incertezze.
(41)
Le autorità italiane fanno inoltre osservare alla Commissione che, se essa riteneva che l’articolo 87, paragrafo 3, lettera c), del trattato non fosse applicabile alla misura proposta, quest’ultima dovrebbe essere autorizzata sulla base dell’articolo 87, paragrafo 2, lettera b), che dichiara la compatibilità con il mercato comune degli aiuti destinati ad ovviare ai danni arrecati dalle calamità naturali oppure da altri eventi eccezionali.
(42)
Nel caso di specie, a loro parere, l’eccezionalità dell’evento è stata già esplicitamente riconosciuta dal Consiglio dei ministri allorché ha approvato il regolamento (CE) n. 679/2006 del 25 aprile 2006, che modifica i regolamenti (CEE) n. 2771/75 e (CEE) n. 2777/75 per quanto riguarda l’applicazione di provvedimenti eccezionali di sostegno al mercato (14).
(43)
Le autorità italiane ritengono, infatti, che lo stesso evento, considerato eccezionale per l’adozione di misure di mercato straordinarie, non possa essere ritenuto normale per l’esame degli aiuti di Stato destinati a fronteggiare la medesima emergenza.
(44)
Infine, le suddette autorità fanno osservare che la stessa Commissione ha riconosciuto l’eccezionalità dell’evento in sede di adozione del regolamento (CE) n. 1010/2006 del 3 luglio 2006, relativo ad alcune misure eccezionali di sostegno del mercato del settore delle uova e del pollame in taluni Stati membri (15).
VI. VALUTAZIONE DELL’AIUTO
1. Divieto di ricorrere ad aiuti di Stato ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 1, del trattato CE
(45)
In virtù dell’articolo 87, paragrafo 1, del trattato, sono incompatibili con il mercato comune, nella misura in cui incidano sugli scambi tra Stati membri, gli aiuti concessi dagli Stati, ovvero mediante risorse statali, sotto qualsiasi forma che, favorendo talune imprese o talune produzioni, falsino o minaccino di falsare la concorrenza.
(46)
Le misure descritte al punto 20 del presente testo sembrano corrispondere alla definizione di aiuto di Stato, poiché conferiscono un vantaggio economico (sotto forma di mancato guadagno in termini di prezzi da corrispondere per l’acquisto di carni di pollame che non avrebbero altrimenti avuto alcuno sbocco sul mercato a causa dell’influenza aviaria) ad un determinato settore (avicolo), poiché si tratta di un finanziamento proveniente da risorse pubbliche (nazionali) e poiché il suddetto aiuto può incidere sugli scambi.
(47)
Secondo la giurisprudenza della Corte di giustizia europea, il rafforzamento della posizione di un’impresa grazie ad un aiuto di Stato denota generalmente una distorsione della concorrenza rispetto ad altre imprese concorrenti che non usufruiscono di misure analoghe (16). La giurisprudenza ha statuito che la portata relativamente scarsa di un aiuto o le dimensioni relativamente modeste dell’impresa beneficiaria non escludono a priori la possibilità che gli scambi tra Stati membri ne siano danneggiati (17).
(48)
Una misura incide sugli scambi tra Stati membri allorché essa ostacola le importazioni provenienti da altri Stati membri o agevola le esportazioni verso altri Stati membri. L’elemento determinante è il fatto che gli scambi intracomunitari evolvono o rischiano di evolvere in modo diverso a seconda della misura di cui si tratta.
(49)
Il prodotto che beneficia del regime di aiuti costituisce oggetto di scambi tra Stati membri ed è quindi esposto alla concorrenza.
(50)
I criteri relativi all’incidenza sugli scambi e alla distorsione della concorrenza sono quindi soddisfatti.
(51)
Pertanto, la presente misura costituisce senz’altro un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 1, del trattato CE.
(52)
Il fatto che la misura sia finalizzata a compensare il settore avicolo per delle perdite causate dall’influenza aviaria non modifica la natura dell’aiuto se questo soddisfa le condizioni di cui all’articolo 87, paragrafo 1, del trattato CE, come nel caso della misura in oggetto. Al contrario gli Orientamenti che sono d’applicazione nel caso qui in esame, poiché è stato notificato nel 2005, e i nuovi Orientamenti comunitari per gli aiuti di Stato nel settore agricolo e forestale 2007-2013 (18), prevedono esplicitamente la possibilità di concedere degli aiuti per ovviare ai danni arrecati dalle calamità naturali o eventi eccezionali, oltre che da epizoozie e fitopatie.
2. Valutazione di compatibilità
(53)
Il divieto di cui all’articolo 87, paragrafo 1, del trattato CE, non è incondizionato. Per essere considerata compatibile con il mercato comune, la misura proposta deve poter beneficiare di una delle deroghe previste dall’articolo 87, paragrafi 2 e 3, del trattato. La Commissione esaminerà nel prosieguo le condizioni di applicabilità dell’articolo 87, paragrafo 2, lettera b), del trattato CE, e delle disposizioni degli Orientamenti 2000-2006 sulle malattie animali, che erano in vigore al momento della notifica della misura durante il 2005.
(54)
Le autorità italiane hanno fatto riferimento all’articolo 87, paragrafo 2, lettera b), del trattato CE, che dichiara compatibili con il mercato comune gli aiuti destinati a ovviare ai danni arrecati dalle calamità naturali oppure da altri eventi eccezionali. Nella loro risposta del 19 luglio 2006 esse si riferiscono all’influenza aviaria in quanto evento eccezionale.
(55)
Poiché il trattato non definisce i termini «evento eccezionale» e «calamità naturali», occorre verificare se l’influenza aviaria che ha colpito l’Italia possa essere considerata una calamità naturale ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 2, lettera b), del trattato. Trattandosi di eccezioni al principio generale dell’incompatibilità degli aiuti di Stato con il mercato comune, definito dall’articolo 87, paragrafo 1, del trattato, è prassi costante della Commissione fornire un’interpretazione restrittiva dei concetti di «calamità naturali» e di «eventi eccezionali» di cui all’articolo 87, paragrafo 2, lettera b), ripresi nel punto 11.2 degli Orientamenti.
(56)
La necessità di tale interpretazione restrittiva è stata costantemente confermata dalla Corte di giustizia (19).
(57)
Finora la Commissione ha considerato calamità naturali i terremoti, le valanghe, le frane e le inondazioni. Fra gli eventi eccezionali sono stati accettati le guerre, i disordini interni e gli scioperi e, con talune riserve e in funzione dalla loro portata, gli incidenti nucleari e industriali gravi, nonché gli incendi che sfociano in pesanti perdite.
(58)
In linea di massima, la Commissione non accetta l’assimilazione dei focolai di epizoozie o di fitopatie a calamità naturali o ad eventi eccezionali. Tuttavia, in un caso, essa ha riconosciuto che la grande diffusione di un’epizoozia senza alcun precedente conosciuto costituiva un evento eccezionale (20).
(59)
È prassi costante della Commissione considerare l’influenza aviaria alla stregua di un’epizoozia (21) e utilizzare i principi stabiliti da tempo dagli Orientamenti riguardo alla lotta contro le epizoozie e le fitopatie.
(60)
In linea di massima, un evento eccezionale deve almeno presentare le caratteristiche di un evento che, per la sua stessa natura e per la sua incidenza sugli operatori interessati, si distingue nettamente dalle condizioni abituali ed esula dall’ambito delle normali condizioni di funzionamento di un mercato.
(61)
D’altra parte, i dati trasmessi dall’Italia non permettono di concludere che la suddetta epizoozia sia un evento eccezionale, bensì piuttosto un fenomeno ricorrente.
(62)
Secondo le autorità italiane l’eccezionalità dell’evento è stata esplicitamente riconosciuta dal Consiglio dei ministri allorché ha approvato il regolamento (CE) n. 679/2006 e il regolamento (CE) n. 1010/2006.
(63)
Nei casi sopra citati, in seguito alla crisi legata all’influenza aviaria si era assistito, in vari Stati membri, ad una diminuzione dei consumi di uova e pollame che aveva provocato una netta flessione dei prezzi. Fino ad allora la normativa che disciplinava il mercato delle uova e del pollame aveva permesso all’Unione europea di cofinanziare misure compensative solo in caso di insorgenza di focolai di influenza aviaria in un’azienda o in caso di restrizioni ai movimenti di pollame imposte per ordinanza veterinaria alle aziende agricole. Non era possibile erogare aiuti comunitari per far fronte a problemi di mercato connessi al crollo delle vendite provocato da una perdita di fiducia dei consumatori. Di fronte alla gravità della crisi di mercato registrata nel 2006 in alcuni paesi, la Commissione ha proposto di cofinanziare il 50 % delle spese di sostegno del mercato, lasciando il restante 50 % a carico dei bilanci nazionali.
(64)
La Commissione sottolinea che il crollo dei prezzi non costituisce, di per sé, un evento eccezionale ai sensi del trattato. Si tratta piuttosto di una circostanza congiunturale, ben nota ad alcuni settori dell’agricoltura, e la cui causa è riconducibile a fattori quali la cattiva pianificazione dell’offerta rispetto alla domanda (come dimostrato dalle cadute cicliche dei prezzi nel settore dei suini) o a fattori puramente commerciali la cui origine non può essere considerata evento eccezionale (come il riorientamento dei consumatori verso prodotti sostitutivi). Analogamente, nemmeno la semplice esistenza di una malattia nota come l’influenza aviaria può costituire un evento eccezionale. Al contrario, la diffusione della malattia e la conseguente crisi del settore avicolo potrebbero, in alcuni casi, essere imputabili allo scarso rigore con cui le autorità nazionali hanno applicato le norme di sicurezza e prevenzione previste e necessarie per il controllo della malattia.
(65)
Grazie alle misure di sostegno del mercato proposte dai sopra citati regolamenti, la Commissione intendeva far fronte al problema delle ripercussioni negative della crisi dell’influenza aviaria sul mercato. Ricorrendo a tale strumento, la Commissione ha espresso la ferma intenzione di intervenire nella crisi escludendo completamente ogni altro intervento atto ad incidere sulle condizioni degli scambi in misura contraria all’interesse comune.
(66)
Le autorità italiane non hanno fornito alcuna giustificazione dei motivi per i quali il caso in oggetto dovrebbe distinguersi da altri casi di influenza aviaria che non sono stati considerati alla stregua di evento eccezionale. Di conseguenza, l’aiuto proposto dalle autorità italiane non può essere autorizzato su tale base giuridica: le deroghe di cui all’articolo 87, paragrafo 2, non sono d’applicazione. Più esattamente, le disposizioni della lettera b) che dichiarano compatibili con il mercato comune gli aiuti destinati a ovviare ai danni arrecati dalle calamità naturali oppure da altri eventi eccezionali non sono applicabili.
(67)
Occorre valutare se la misura proposta possa essere considerata compatibile con il mercato comune ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 3, del trattato. Sono più precisamente pertinenti le disposizioni della lettera c), secondo cui possono essere considerati compatibili con il mercato comune gli aiuti destinati ad agevolare lo sviluppo di talune attività o di talune regioni economiche, sempre che non alterino le condizioni degli scambi in misura contraria al comune interesse.
(68)
Gli Orientamenti disciplinano, al punto 11.4, gli aiuti di Stato destinati a risarcire gli agricoltori delle perdite causate dalle epizoozie.
(69)
Essi precisano che di norma per un agricoltore la perdita di alcuni capi di bestiame a causa di un’epizoozia o di un raccolto a causa di una fitopatia non costituisce una calamità naturale o un evento eccezionale ai sensi del trattato. In tali casi, gli indennizzi per le perdite subite e gli aiuti per prevenire perdite future possono soltanto essere autorizzati dalla Commissione a norma dell’articolo 87, paragrafo 3, lettera c), del trattato, il quale sancisce che gli aiuti destinati ad agevolare lo sviluppo di talune attività possono essere considerati compatibili con il mercato comune, sempre che non alterino le condizioni degli scambi in misura contraria al comune interesse.
(70)
Per poter beneficiare di tale deroga, lo Stato membro deve dimostrare la presenza delle condizioni di compatibilità delle misure in oggetto.
(71)
Secondo il punto 11.4 degli Orientamenti, la Commissione ritiene che gli aiuti agli agricoltori a titolo di indennizzo delle perdite causate da epizoozie o fitopatie possano essere autorizzati unicamente nell’ambito di un idoneo programma di prevenzione, controllo ed eradicazione della malattia in questione, realizzato a livello comunitario, nazionale o regionale. Aiuti intesi semplicemente a compensare gli agricoltori delle perdite subite, ma che non prevedano alcuna iniziativa per risolvere il problema alla fonte, vanno considerati meri aiuti al funzionamento, che sono incompatibili con il mercato comune.
(72)
La Commissione ritiene tuttavia che le autorità italiane non abbiano presentato elementi sufficienti per giustificare l’applicazione di tale deroga alla luce delle norme applicabili in materia di aiuti di Stato, segnatamente del punto 11.4 degli Orientamenti.
(73)
Pertanto, l’aiuto proposto dalle autorità italiane non può essere autorizzato su questa base giuridica.
(74)
Le autorità italiane non avevano indicato altre misure come base giuridica per l’aiuto.
(75)
Nonostante le autorità italiane non abbiano mai invocato l’applicazione degli Orientamenti sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione, a fini di completezza la Commissione esamina se gli Orientamenti comunitari sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione di imprese in difficoltà (22) non siano applicabili al caso in specie. La prima condizione per poter beneficiare di un aiuto al salvataggio o alla ristrutturazione è che l’impresa in questione sia considerata in difficoltà ai sensi dei sopra citati Orientamenti. Dalle informazioni di cui la Commissione dispone, non risulta che le imprese siano in difficoltà ai sensi degli Orientamenti qui citati.
(76)
Ad ogni modo, la Commissione tiene a sottolineare che lo Stato membro interessato, per adempiere al suo obbligo di collaborazione nei confronti della Commissione, è tenuto a fornire tutti gli elementi atti a consentire a detta istituzione di accertare che ricorrano le condizioni della deroga cui chiede di poter beneficiare (23). Nella fattispecie, le autorità italiane non hanno mai fornito alcun documento atto a permettere alla Commissione di valutare i dati alla luce degli Orientamenti e ciò malgrado le indicazioni fornite dalla Commissione al paragrafo 24 della decisione di avvio del procedimento (paragrafo 30 della decisione finale).
VII. CONCLUSIONI
(77)
Tenuto conto di quanto precede, la Commissione conclude che l’aiuto che l’Italia prevede di attuare a favore del settore avicolo costituisce un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 1, che non può beneficiare di nessuna delle deroghe di cui all’articolo 87, paragrafi 2 e 3.
(78)
Poiché la misura è stata notificata a norma dell’articolo 88, paragrafo 3, del trattato, e poiché le autorità italiane non le hanno mai dato esecuzione, non è possibile chiedere il recupero degli aiuti,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
L’aiuto di Stato cui l’Italia intende dare esecuzione a favore della prevenzione dell’influenza aviaria non è compatibile con il mercato comune.
L’attuazione dell’aiuto di cui trattasi non è quindi autorizzata.
Articolo 2
La Repubblica italiana è destinataria della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 10 dicembre 2008.