Nařízení Rady (EHS) č. 2075/92
ze dne 30. června 1992
o společné organizaci trhu se surovým tabákem
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 42 a 43 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že fungování a rozvoj společného trhu se zemědělskými produkty vyžadují současně vytvoření společné zemědělské politiky, která musí zahrnovat zejména společnou organizaci zemědělských trhů, jež může v závislosti na produktu nabývat různých forem;
vzhledem k tomu, že cílem společné zemědělské politiky je dosažení cílů stanovených v článku 39 Smlouvy, což znamená stabilizovat trhy v odvětví surového tabáku a zajistit odpovídající životní úroveň zemědělcům zabývajícím se touto produkcí; že těchto cílů lze dosáhnout přizpůsobením zdrojů potřebám, přičemž toto přizpůsobení spočívá především v politice jakosti;
vzhledem k tomu, že se současná situace na trhu s tabákem vyznačuje nerovnováhou mezi nabídkou a poptávkou a zachování pěstování tabáku tradičními producenty vyžaduje zásadní změnu dosud užívané úpravy Společenství; že tato změna spočívá ve zjednodušení mechanismů řízení trhu, v zajištění omezení produkce, která se přizpůsobí jak potřebám trhu a rozpočtovým požadavkům, tak zesílené kontrole, aby bylo zajištěno, že mechanismy řízení splní cíle společné organizace trhu;
vzhledem k tomu, že různé odrůdy tabáku lze dělit do skupin podle podobnosti technik pěstování a nákladů produkce a na základě označení užívaných v mezinárodním obchodě;
vzhledem k tomu, že hospodářská soutěž na trhu s tabákem vyžaduje podporu tradičních pěstitelů tabáku; že tato podpora má být založena na režimu prémií, který umožňuje odbyt tabáku ve Společenství;
vzhledem k tomu, že účinnou správu režimu prémií lze zaručit smlouvami o pěstování mezi pěstitelem tabáku a prvním zpracovatelem, které zaručují pěstitelům tabáku jistý odbyt a zpracovatelům pravidelné zásobování; že zpracovatel zaplatí producentovi tabáku v okamžiku dodání tabáku, který je předmětem smlouvy a který odpovídá požadavkům na jakost, částku ve výši prémie, a tímto je zajištěna podpora pěstitelů tabáku a usnadněna správa režimu prémií;
vzhledem k tomu, že za účelem omezení produkce tabáku ve Společenství a utlumení pěstování odrůd, které jdou špatně na odbyt, je nutné stanovit obecné a maximální zaručené prahové množství pro Společenství a každoročně stanovit zvláštní zaručená prahová množství pro jednotlivé skupiny odrůd;
vzhledem k tomu, že za účelem dodržování zaručených prahových množství je nutné na omezenou dobu zavést režim zpracovatelských kvót; že přísluší členským státům, aby v rámci stanovených zaručených prahových množství přechodně rozdělily zpracovatelské kvóty mezi zúčastněné zpracovatele, neboť je za tímto účelem nutné zavést odpovídající předpisy Společenství, které na základě v minulosti zpracovaných množství a bez ohledu na nepravidelnou produkci zaručují spravedlivé rozdělení zpracovatelských kvót; že budou učiněna potřebná opatření, která za uspokojivých podmínek umožní pozdější rozdělení zpracovatelských kvót producentům; že členské státy disponující potřebnými údaji budou moci producentům přidělit kvóty na základě výsledků dosažených v minulosti;
vzhledem k tomu, že první zpracovatel nesmí uzavřít smlouvu o pěstování na množství, které překračuje jemu přidělenou zpracovatelskou kvótu; že je v důsledku toho vyplácení prémie omezeno pouze na množství, které odpovídá zpracovatelské kvótě;
vzhledem k tomu, že je vhodné do roku 1997 omezit režim prémií a režim řízení produkce, aby tyto režimy mohly být na základě dříve získaných zkušeností přezkoumány a případně upraveny pro následující období;
vzhledem k tomu, že k ozdravení trhu s tabákem a ke zlepšení jakosti produkce mohou přispět různá usměrnění produkce; zejména že zvláštní podpora umožní seskupením producentů zlepšit organizaci a usměrnění produkce; že výzkumný program financovaný srážkou z prémie umožní lépe nasměrovat produkci tabáku, aby v oblasti veřejného zdraví odpovídala požadavkům Společenství, a že pro producenty odrůd Mavra, Tsebelia, Forchheimer Havanna IIc a hybridů tabáku Geudertheimer, které jsou pro hospodářství určitých oblastí Společenství velmi důležité, je nezbytný program přeměny;
vzhledem k tomu, že vytvoření jednotného trhu Společenství vyžaduje zavedení jednotného obchodního režimu na vnějších hranicích Společenství;
vzhledem k tomu, že je možné upustit od jakéhokoli množstevního omezení na vnějších hranicích Společenství; že však nelze ponechat trh Společenství v mimořádných situacích bez ochrany proti narušením trhu, která v důsledku toho mohou nastat, je vhodné umožnit Společenství okamžitě přijmout veškerá nezbytná opatření;
vzhledem k tomu, že si nepředvídaný vývoj trhu může vyžádat zvláštní opatření na podporu trhu, o kterých rozhodne Komise;
vzhledem k tomu, že poskytováním určitých podpor by mohlo být ohroženo vytvoření jednotného trhu; že by se proto ustanovení Smlouvy, která umožňují posoudit podpory poskytované členskými státy a zakazují podpory, které jsou neslučitelné se společným trhem, měla vztahovat i na odvětví tabáku;
vzhledem k tomu, že výdaje členských států v důsledku povinností vyplývajících z tohoto nařízení hradí Společenství v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 729/70 ze dne 21. dubna 1970 o financování společné zemědělské politiky [4];
vzhledem k tomu, že na základě dosavadních zkušeností je nutné zesílit kontroly v odvětví tabáku; že by určité kontrolní pravomoci mohl případně získat nezávislý kontrolní subjekt, aby byly zohledněny zvláštní požadavky trhu s tabákem;
vzhledem k tomu, že společná organizace trhu se surovým tabákem by měla současně a vhodným způsobem zohledňovat cíle stanovené v článcích 39 a 110 Smlouvy;
vzhledem k tomu, že přechod od úpravy, která byla zavedena nařízením Rady (EHS) č. 727/70 ze dne 21. dubna 1970 o společné organizaci trhu se surovým tabákem [5], k úpravě stanovené tímto nařízením se musí uskutečnit za nejlepších možných podmínek; že je za tímto účelem nutné zavést přechodná opatření; že nová úprava bude plně použitelná až od sklizně 1993,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Společná organizace trhu se surovým tabákem zahrnuje:
- režim prémií,
- opatření pro usměrnění a omezení produkce,
- režim obchodu se třetími zeměmi.
Organizace společného trhu upravuje surový nebo nezpracovaný tabák a tabákový odpad kódu KN 2401.
Článek 2
Odrůdy surového tabáku se třídí do těchto skupin:
a) flue-cured:
tabák sušený teplým vzduchem v sušárnách za přísné kontroly proudění, teploty a vlhkosti vzduchu;
b) light air-cured:
tabák sušený vzduchem v krytých sušárnách, neponechaný k fermentování;
c) dark air-cured:
tabák sušený vzduchem v krytých sušárnách, před uvedením na trh přirozeně fermentovaný;
d) sun-cured:
tabák sušený na slunci;
e) fire-cured:
tabák sušený ohněm;
f) Basma (sun-cured);
g) Katerini (sun-cured);
h) klasický Kaba-Koulak (sun-cured) a podobné odrůdy.
Odrůdy každé skupiny jsou uvedeny v příloze.
HLAVA I
Režim prémií
Článek 3
1. Od sklizně 1993 do sklizně 1997 se zavádí režim prémií, který vyplácí pro odrůdy tabáku dané skupiny vždy jednotnou částku.
2. Na odrůdy tabáku flue-cured, light air-cured a dark air-cured pěstované v Belgii, Německu a Francii se poskytuje dodatečná částka. Tato částka se rovná 50 % rozdílu mezi prémií poskytovanou na tento tabák podle odstavce 1 a prémií na sklizeň 1992.
3. Tato prémie má jednak v rámci produkce odpovídající potřebě trhu podpořit příjmy producenta a jednak umožnit odbyt tabáku produkovaného ve Společenství.
Článek 4
1. Rada hlasovacím postupem podle čl. 43 odst. 2 Smlouvy stanoví výši prémie a doplňkových částek pro každou sklizeň tabáku, přičemž zohlední minulé a předpokládané možnosti odbytu různých druhů tabáku na trhu Společenství a na světovém trhu za běžných podmínek hospodářské soutěže.
2. Prémie je stanovena:
a) na kilogram tabákových listů, které nebyly podrobeny prvnímu zpracování a obalové úpravě;
b) pro každou skupinu surového tabáku.
Článek 5
Poskytnutí prémie je vázáno zejména na tyto podmínky:
a) tabák musí pocházet z pěstitelské oblasti, která je stanovena pro každou odrůdu;
b) musí být splněny požadavky na jakost;
c) na základě smlouvy o pěstování musí producent dodat tabákové listy prvnímu zpracovateli.
Článek 6
1. Smlouva o pěstování musí obsahovat alespoň:
- závazek prvního zpracovatele, že při dodání zaplatí pěstiteli tabáku vedle kupní ceny i částku ve výši prémie za smluvně stanovené a skutečně dodané množství tabáku,
- závazek pěstitele tabáku, že dodá prvnímu zpracovateli surový tabák, který splňuje požadavky na jakost.
2. Příslušný subjekt vyplatí prvnímu zpracovateli prémii na základě předloženého dokladu o dodání tabáku pěstitelem a o zaplacení částky uvedeném v odstavci 1.
Článek 7
Prováděcí pravidla k této hlavě se stanoví postupem podle článku 23.
Mohou zahrnovat zejména:
- vymezení pěstitelských oblastí pro jednotlivé odrůdy tabáku,
- požadavky na jakost dodaného tabáku,
- doplňující body smlouvy o pěstování a nejzazší termín pro její uzavření,
- případný požadavek jistoty, kterou musí složit první zpracovatel při žádosti o zálohu, jakož i podmínky pro její složení a uvolnění,
- zvláštní podmínky pro poskytování prémie, jestliže je smlouva o pěstování uzavřena se seskupením producentů,
- opatření, která je nutné přijmout, jestliže pěstitel tabáku nebo první zpracovatel neplní své smluvní závazky.
HLAVA II
Režim řízení produkce
Článek 8
Pro Společenství je stanoveno obecné maximální zaručené prahové množství ve výši 350000 tun surových tabákových listů na jednu sklizeň. Pro rok 1993 však platí zaručené prahové množství ve výši 370000 tun.
V rámci tohoto zaručeného prahového množství Rada každoročně stanoví hlasovacím postupem podle čl. 43 odst. 2 Smlouvy zvláštní zaručená prahová množství pro jednotlivé skupiny odrůd, přičemž zohlední zejména poměry na trhu a sociálně-ekonomické a agronomické podmínky příslušných pěstitelských oblastí.
Článek 9
1. Za účelem dodržování zaručených prahových množství se pro sklizně 1993 až 1997 zavádí režim zpracovatelských kvót.
2. Rada hlasovacím postupem podle čl. 43 odst. 2 Smlouvy rozděluje mezi producentské členské státy při každé sklizni referenční množství, která jsou k dispozici pro jednotlivé skupiny odrůd.
3. Na základě množství stanovených podle odstavce 2 a aniž je dotčeno uplatňování odstavce 5, rozdělí členské státy přechodně zpracovatelské kvóty pro sklizně 1993 a 1994 rovnoměrně mezi první zpracovatele podle průměru množství jednotlivých skupin odrůd, která byla v posledních třech letech před rokem poslední sklizně dodána ke zpracování. Produkce z roku 1992 a dodávky z této sklizně se však nezohledňují. Toto rozdělení neovlivní způsoby rozdělení zpracovatelských kvót pro následující sklizně.
První zpracovatelé, kteří zahájili svoji činnost po začátku referenčního období, obdrží poměrné množství vzhledem k průměru množství, jež jim bylo během jejich činnosti dodáno ke zpracování.
Pro první zpracovatele, kteří zahájili svoji činnost během sklizňového roku či během roku předchozího, vyčlení členské státy 2 % celkových množství, která mají k dispozici pro jednotlivé skupiny odrůd. V rámci této procentní sazby obdrží zpracovatelé množství odpovídající nejvýše 70 % jejich zpracovatelské kapacity, pokud ovšem dostatečně zaručí účinnost a trvalost jejich činnosti.
4. Členské státy mohou přímo rozdělit kvóty producentům, pokud mají k dispozici přesné údaje o jejich produkci během tří let před rokem poslední sklizně a pokud tyto údaje uvádějí množství a odrůdy dodané zpracovateli.
5. Při rozdělování zpracovatelských kvót podle odstavců 3 a 4 se při výpočtu referenční produkce nebere ohled na množství surového tabáku, která přesáhla maximální zaručené prahové množství podle nařízení (EHS) č. 727/70.
Případně se zohledňuje produkce pouze v rámci kvóty, která byla během příslušných let přidělena.
Článek 10
První zpracovatel nesmí uzavírat smlouvy o pěstování a nesmí mu být poskytnuta prémie na množství, která přesahují kvótu přidělenou jemu nebo producentovi.
Článek 11
Prováděcí pravidla k této hlavě se stanoví postupem podle článku 23. Zahrnují zejména změny v rozdělování kvót producentům uvedených v čl. 9 odst. 5 a předběžné podmínky vlivu kvót na producenty, především vzhledem k jejich předchozí situaci.
HLAVA III
Opatření pro usměrnění produkce
Článek 12
1. Za účelem soustředění nabídky a jejího přizpůsobení požadavkům trhu na jakost se poskytuje zvláštní podpora ve výši 10 % prémie, jestliže mezi prvním zpracovatelem a uznávaným seskupením producentů je uzavřena smlouva o pěstování a smluvené dodávky pokryjí celkovou produkci daného seskupení.
2. Zvláštní podpora je vyplácena seskupení producentů za účelem zlepšení organizace a usměrnění produkce.
3. Prováděcí pravidla k tomuto článku stanoví Komise postupem podle článku 23. Tato pravidla zahrnují:
- určení seskupení producentů, které má nárok na zvláštní podporu,
- podmínky uznávání seskupení producentů,
- pravidla využití zvláštní podpory.
Článek 13
1. Zakládá se Fond Společenství pro výzkum a informace v odvětví tabáku. Tento fond je financován srážkou odpovídající nejvýše 1 % prémie v okamžiku platby.
2. Tento fond financuje a koordinuje výzkumné a informační programy, které zkoumají škodlivé vlivy tabáku i vhodná preventivní a léčebná opatření a usměrňují produkci Společenství k co nejméně škodlivým odrůdám tabáku.
3. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 23.
Článek 14
Komise přijme postupem podle článku 23 tříletý program přeměny, který bude usilovat o přeměnu odrůd Mavra, Tsebelia, Forchheimer Havanna IIc a hybridů tabáku Geudertheimer na odrůdy, které se lépe prosadí na trhu, nebo na jiné zemědělské produkty. Program bude zahájen se sklizní 1993. Může zahrnovat zvláštní opatření, která vyrovnají případné ztráty z příjmů způsobené touto přeměnou.
HLAVA IV
Obchod se třetími zeměmi
Článek 15
Pokud toto nařízení nestanoví jinak nebo pokud Komise nepřijme postupem podle článku 23 žádnou odchylku, je v obchodu se třetími zeměmi zakázáno:
a) vybírání jakýchkoli poplatků s účinkem rovnocenným clu;
b) uplatňování jakýchkoli množstevních omezení nebo opatření s rovnocenným účinkem.
Článek 16
1. Pokud je v důsledku dovozu nebo vývozu trh Společenství s jedním nebo více produkty uvedenými v článku 1 vážně narušen nebo hrozí-li, že bude vážně narušen, a tím budou ohroženy cíle stanovené v článku 39 Smlouvy, mohou být pro obchod se třetími zeměmi přijímána vhodná opatření po dobu, po kterou toto narušení nebo jeho hrozba trvá.
2. Pokud nastane situace uvedená v odstavci 1, rozhodne Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu o nezbytných opatřeních, která jsou sdělena členským státům a která jsou okamžitě použitelná. Pokud členský stát předloží Komisi žádost, Komise o ní rozhodne do 24 hodin od jejího obdržení.
3. Opatření, o kterém rozhodne Komise, může kterýkoli členský stát do tří pracovních dnů ode dne jeho sdělení předložit Radě k přezkoumání. Rada se sejde neprodleně. Kvalifikovanou většinou může dotyčné opatření změnit nebo zrušit.
HLAVA V
Obecná a přechodná ustanovení
Článek 17
Za účelem zvládnutí nepředvídaných situací na trhu mohou být postupem podle článku 23 přijata mimořádná opatření na podporu trhu. Tato opatření mohou mít rozsah a dobu trvání pouze nezbytně nutnou pro podporu trhu.
Článek 18
Pokud toto nařízení nestanoví jinak, použijí se na produkci produktů uvedených v článku 1 a obchod s těmito produkty články 92, 93 a 94 Smlouvy.
Článek 19
Výdaje vzniklé na základě hlavy I a III jsou považovány za výdaje ve smyslu čl. 1 odst. 2 nařízení (EHS) č. 729/70.
Článek 20
1. Členské státy přijmou všechna nezbytná opatření, aby zaručily dodržování ustanovení Společenství v odvětví surového tabáku. Za tímto účelem oznámí Komisi do šesti měsíců po přijetí tohoto nařízení, která praktická správní a kontrolní opatření hodlají přijmout. Do tří měsíců po tomto oznámení Komise tato opatření schválí nebo požádá o nutné úpravy. Úpravy musí členský stát provést v co nejkratší době. Každou změnu vnitrostátních opatření sdělí členský stát bez odkladu Komisi a změna je Komisí přezkoumána podle stejných pravidel.
2. Každý producentský členský stát zřídí v souladu se svým právním řádem zvláštní subjekt, jehož úkolem jsou kontroly v rámci režimu Společenství v odvětví tabáku. Členské státy, jejichž zaručené prahové množství podle čl. 9 odst. 2 je menší než 45000 tun, nemusí takový subjekt zřizovat.
3. Tento subjekt má plnou správní autonomii. Příslušný členský stát ho vybaví nezbytnými pravomocemi, jež jsou nutné k plnění svěřených úkolů.
Personál tvoří zaměstnanci, jejichž počet a vzdělání jsou dostačující k plnění výše zmíněných úkolů.
4. Před začátkem každého hospodářského roku sestaví příslušný členský stát na návrh daného subjektu předběžný rozpočet a pracovní harmonogram, jejichž cílem je zajištění řádného uplatňování režimu prémií, a zašle je Komisi. Komise může požádat členský stát, aniž je dotčena jeho odpovědnost, o provedení jakýchkoli změn v předběžném rozpočtovém a pracovním harmonogramu, které považuje za vhodné.
Zástupci Komise mohou kdykoli sledovat práci kontrolního subjektu.
Kontrolní subjekt pravidelně předává členskému státu a Komisi zprávy o své činnosti. V těchto zprávách musí být uvedeny všechny problémy, které se vyskytly, a případné návrhy na zlepšení režimu kontrol.
5. Skutečné výdaje kontrolního subjektu jsou z 50 % kryty z celkového rozpočtu Evropských společenství, zbytek je financován příslušným členským státem.
6. O každoroční částce představující skutečné výdaje uvedené v odstavci 5 rozhoduje Komise na základě údajů předložených příslušným členským státem. Částka je poskytnuta poté, co Komise dojde k závěru, že příslušný kontrolní subjekt byl zřízen a plní své úkoly. Aby se usnadnilo zřízení a činnost kontrolního subjektu, může být daná částka v průběhu roku vyplácena předem ve splátkách v souladu s ročním rozpočtem kontrolního subjektu, který je sestavován po dohodě se členským státem a Komisí vždy před koncem října následujícího roku.
7. Členské státy přijmou potřebná opatření, aby kontrolní zaměstnanci jmenovaní podle odstavců 2 až 4:
- měli přístup do producentských, zpracovatelských a prodejních zařízení,
- mohli se seznámit s účetními daty a ostatními doklady nezbytnými pro kontrolu a mohli si zhotovit opisy nebo výpisy,
- mohli žádat o potřebné informace.
8. Komise stanoví prováděcí pravidla k tomuto článku postupem podle článku 23.
Článek 21
Členské státy a Komise si navzájem sdělují údaje nezbytné pro provádění tohoto nařízení. Pravidla pro sdělování a šíření těchto údajů se stanoví postupem podle článku 23.
Článek 22
Zřizuje se Řídící výbor pro tabák (dále jen "výbor") složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.
Článek 23
1. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k tomuto návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, které má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
2. Komise přijme opatření, která jsou okamžitě použitelná. Pokud však tato opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě. V tomto případě může Komise nejvýše o jeden měsíc ode dne tohoto sdělení odložit použitelnost opatření, o kterých rozhodla.
3. Rada může kvalifikovanou většinou přijmout ve lhůtě stanovené v předchozím odstavci odlišné rozhodnutí.
Článek 24
Výbor se může zabývat jakoukoli jinou otázku, kterou mu k posouzení předloží jeho předseda buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
Článek 25
Toto nařízení musí být používáno tak, aby byly současně a vhodným způsobem zohledněny cíle stanovené v článcích 39 a 110 Smlouvy.
Článek 26
Do 1. dubna 1996 předloží Komise Radě návrh na režimy uvedené v hlavách I a II a použitelné od sklizně 1998. Rada rozhodne o tomto návrhu hlasovacím postupem podle čl. 43 odst. 2 Smlouvy.
Článek 27
Pokud by byla nutná přechodná opatření pro usnadnění přechodu od režimu zavedeného nařízením (EHS) č. 727/70 k režimu podle tohoto nařízení, přijímají se tato opatření postupem podle článku 23.
Článek 28
Nařízení (EHS) č. 727/70 se zrušuje s účinností od sklizně 1993.
Článek 29
Toto nařízení se použije od sklizně 1993.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 30. června 1992.
REGOLAMENTO (CEE) N. 2075/92 DEL CONSIGLIO del 30 giugno 1992 relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore del tabacco greggio
IL CONSIGLIO DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità economica europea, in particolare gli articoli 42 e 43,
vista la proposta della Commissione (1),
visto il parere del Parlamento europeo (2),
visto il parere del Comitato economico e sociale (3),
considerando che il funzionamento e lo sviluppo del mercato comune per i prodotti agricoli debbono andare di pari passo con l'attuazione di una politica agricola comune e che tale politica deve comportare in particolare un'organizzazione comune dei mercati, che potrà assumere forme diverse a seconda dei prodotti;
considerando che la politica agricola comune è volta a conseguire gli obiettivi dell'articolo 39 del trattato ed in particolare, nel settore del tabacco greggio, la stabilizzazione dei mercati e la garanzia di un equo tenore di vita per la popolazione agricola interessata; che tali obiettivi possono essere realizzati adeguando le risorse al fabbisogno, soprattutto mediante una politica della qualità;
considerando che l'attuale situazione del mercato del tabacco, caratterizzata dallo squilibrio tra l'offerta e la domanda, richiede un cambiamento radicale del regime comunitario che ha sinora disciplinato tale mercato, pur salvaguardando la coltura del tabacco da parte dei produttori tradizionali; che questo cambiamento consiste nel semplificare i meccanismi di gestione del mercato, nel contenere la produzione tenendo conto, al tempo stesso, del fabbisogno del mercato e delle esigenze di bilancio, e nel rafforzare i mezzi di controllo, onde garantire che i meccanismi di gestione realizzino pienamente gli obiettivi dell'organizzazione comune dei mercati;
considerando che le diverse varietà di tabacco possono essere classificate in gruppi, in base ad analogie nei metodi di coltivazione e nei costi di produzione e tenendo conto delle denominazioni impiegate negli scambi internazionali;
considerando che, vista la situazione concorrenziale sul mercato, è necessario un sostegno a favore dei coltivatori tradizionali di tabacco incentrando tale sostegno su un regime di premi che consenta lo smaltimento del tabacco nella Comunità;
considerando che il regime dei premi può essere gestito efficacemente mediante contratti di coltivazione conclusi tra il coltivatore e l'impresa di prima trasformazione, che garantiscono al tempo stesso uno sbocco stabile ai coltivatori ed un approvvigionamento regolare all'impresa di trasformazione; che il versamento al produttore, da parte dell'impresa di trasformazione, di un importo pari al premio, fin dal momento della consegna del tabacco oggetto del contratto e conforme a determinati requisiti qualitativi, fornisce un sostegno ai coltivatori ed agevola nel contempo la gestione del regime dei premi;
considerando che, per limitare la produzione di tabacco nella Comunità e disincentivare nello stesso tempo la produzione di varietà difficili da smaltire, occorre stabilire un limite di garanzia globale massimo per la Comunità, da ripartire annualmente in limiti di garanzia specifici per ciascun gruppo di varietà;
considerando che per garantire il rispetto dei limiti di garanzia occorre istituire, per un periodo limitato, un regime di quote di trasformazione; che spetta agli Stati membri il compito di ripartire, in via transitoria ed entro i limiti di garanzia stabiliti, le quote di trasformazione tra le imprese interessate e che le regole comunitarie previste a tal fine mirano ad un'equa ripartizione, basata sui quantitativi trasformati in passato, senza tuttavia tener conto delle produzioni anomale constatate; che saranno adottate le misure necessarie per l'ulteriore ripartizione delle quote fra i produttori in condizioni soddisfacenti; che gli Stati membri che posseggono i dati necessari potranno ripartire le quote tra i produttori in base alla loro produzione degli anni scorsi;
considerando che è indispensabile che un'impresa di prima trasformazione non concluda contratti di coltivazione eccedenti la quota di trasformazione attribuitale; che occorre pertanto limitare il rimborso del premio al massimo al quantitativo corrispondente alla quota di trasformazione;
considerando che in un primo tempo occorre limitare al 1997 il periodo d'applicazione dei regimi di premi e di contenimento della produzione, in modo da poter riesaminare tali regimi in base all'esperienza ed adeguarli eventualmente per il periodo successivo;
considerando che ai fini del risanamento del mercato del tabacco e di un miglioramento qualitativo della produzione possono risultare utili varie misure di orientamento della produzione; che in particolare un aiuto specifico consentirà alle associazioni di produttori di contribuire a migliorare l'organizzazione e l'orientamento della produzione; che un programma di ricerca finanziato mediante una diminuzione del premio consentirà inoltre di adeguare maggiormente la produzione di tabacco alle esigenze comunitarie in materia di sanità pubblica; che è infine necessario un programma di riconversione per i produttori della varietà Mavra, Tsebelia, Forchheimer Havanna IIC e ibridi di Geudertheimer, in considerazione dell'importanza della coltivazione di queste varietà per l'economia di alcune regioni della Comunità;
considerando che la realizzazione di un mercato interno presuppone l'introduzione di un sistema unico degli scambi alle frontiere esterne;
considerando che è possibile rinunciare a qualsiasi restrizione quantitativa alle frontiere esterne della Comunità; che tuttavia, per non lasciare il mercato comunitario indifeso in caso di eventuali perturbazioni dovute a situazioni eccezionali, occorre consentire alla Comunità di decidere rapidamente tutte le misure necessarie;
considerando inoltre che circostanze impreviste di mercato potrebbero rendere necessarie misure eccezionali di sostegno, da decidersi dalla Commissione;
considerando che la realizzazione di un mercato interno potrebbe essere compromessa dalla concessione di determinati aiuti; che è quindi opportuno applicare al settore del tabacco le disposizioni del trattato che consentono di valutare gli aiuti concessi dagli Stati membri e di vietare quelli incompatibili con il mercato comune;
considerando che occorre prevedere la responsabilità finanziaria della Comunità per le spese sostenute dagli Stati membri in seguito agli obblighi derivanti dal presente regolamento, conformemente al regolamento (CEE) n. 729/70 del Consiglio, del 21 aprile 1970, relativo al finanziamento della politica agricola comune (4);
considerando che, viste le esperienze passate, è indispensabile rafforzare i controlli nel settore del tabacco; che determinati poteri di controllo potrebbero essere attribuiti ad un'agenzia di controllo autonoma, per tener conto delle esigenze specifiche di questo mercato;
considerando che l'organizzazione comune dei mercati nel settore del tabacco deve tener conto, parallelamente e in modo adeguato, degli obiettivi di cui agli articoli 39 e 110 del trattato;
considerando che il passaggio dal regime istituito con il regolamento (CEE) n. 727/70 del Consiglio, del 21 aprile 1970, relativo all'attuazione di un'organizzazione comune dei mercati nel settore del tabacco greggio (5) al regime previsto dal presente regolamento deve avvenire nelle migliori condizioni; che a tal fine possono essere necessarie misure transitorie; che occorre inoltre rendere il nuovo regolamento pienamente applicabile solamente a partire dal raccolto 1993,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
L'organizzazione comune dei mercati nel settore del tabacco greggio comporta disposizioni concernenti:
- un regime di premi;
- misure di orientamento e di contenimento della produzione;
- un regime degli scambi con i paesi terzi.
Essa concerne i tabacchi greggi o non lavorati ed i cascami di tabacco del codice NC 2401.
Articolo 2
Le varietà di tabacco greggio sono classificate nei seguenti gruppi:
a) Flue cured:
Tabacchi essiccati in forni, con circolazione d'aria, temperatura e grado igrometrico sotto controllo;
b) Light air cured:
Tabacchi essiccati all'aria, al coperto, senza lasciarli fermentare;
c) Dark air cured:
Tabacchi essiccati all'aria, al coperto, e lasciati fermentare naturalmente prima di essere commercializzati;
d) Sun cured:
Tabacchi essiccati al sole;
e) Fire cured:
Tabacchi essiccati al fuoco;
f) Basma (sun cured);
g) Katerini (sun cured);
h) Kaba Koulac (classico) e simili (sun cured).
In allegato sono indicate le varietà di ciascun gruppo.
TITOLO I Regime di premi
Articolo 3
1. A partire dal raccolto 1993 e sino al raccolto 1997 è istituito un regime di premi che prevede un importo unico per le varietà di tabacco che rientrano in uno stesso gruppo.
2. Tuttavia, è concesso un importo supplementare per le varietà di tabacco flue-cured, light air-cured e dark air-cured coltivate in Belgio, Germania e Francia. Tale importo è pari al 50 % della differenza tra il premio concesso a queste varietà a norma del paragrafo 1 e il premio applicabile al raccolto 1992.
3. Il premio mira a sostenere il reddito del produttore la cui produzione risponda alle esigenze del mercato e a consentire lo smaltimento del tabacco prodotto nella Comunità.
Articolo 4
1. Secondo la procedura prevista all'articolo 43, paragrafo 2 del trattato, il Consiglio fissa l'importo del premio e gli importi supplementari per raccolto, tenendo conto in particolare delle possibilità di smaltimento passate e di quelle prevedibili, in condizioni di concorrenza normali, per i vari tabacchi sul mercato comunitario e sul mercato mondiale.
2. L'importo del premio è fissato:
a) per chilogrammo di tabacco in foglia che non abbia subito le operazioni di prima trasformazione e di condizionamento;
b) per ogni gruppo di tabacco greggio.
Articolo 5
La concessione del premio è soggetta in particolare alle seguenti condizioni:
a) provenienza del tabacco da una zona di produzione determinata per ciascuna varietà;
b) sussistenza di requisiti qualitativi;
c) fornitura del tabacco in foglia dal produttore all'impresa di prima trasformazione in base ad un contratto di coltivazione.
Articolo 6
1. Il contratto di coltivazione contiene almeno i seguenti elementi:
- impegno dell'impresa di prima trasformazione di versare al coltivatore al momento della consegna, oltre al prezzo d'acquisto, un importo pari al premio per il quantitativo contrattuale effettivamente fornito;
- impegno del coltivatore di consegnare all'impresa di prima trasformazione tabacco greggio conforme ai requisiti qualitativi.
2. L'organismo competente rimborsa l'importo del premio all'impresa di prima trasformazione, su presentazione della prova dell'avvenuta consegna del tabacco da parte del coltivatore e del versamento dell'importo di cui al paragrafo 1.
Articolo 7
Le modalità d'applicazione del presente titolo sono stabilite secondo la procedura prevista all'articolo 23.
Tali modalità riguardano in particolare:
- la delimitazione delle zone di produzione per ciascuna varietà;
- i requisiti qualitativi del tabacco consegnato;
- gli elementi complementari del contratto di coltivazione e il termine ultimo per la sua conclusione;
- l'eventuale obbligo dell'impresa di prima trasformazione di costituire una cauzione nel caso di domande di anticipi, nonché le modalità per la costituzione e lo svincolo di tale cauzione;
- le condizioni specifiche per la concessione del premio quando il contratto di coltivazione sia concluso con un'associazione di produttori;
- le disposizioni da applicare in caso di inadempimento degli obblighi che incombono al coltivatore o all'impresa di prima trasformazione.
TITOLO II Regime di contenimento della produzione
Articolo 8
È fissato per la Comunità un limite di garanzia globale massimo di 350 000 tonnellate di tabacco greggio in foglia per ogni raccolto. Tuttavia, per il raccolto 1993, il limite è di 370 000 tonnellate.
Entro tale limite il Consiglio stabilisce annualmente, secondo la procedura prevista all'articolo 43, paragrafo 2 del trattato, i limiti di garanzia specifici per ogni gruppo di varietà tenendo conto, in particolare, della situazione di mercato e delle condizioni socio-economiche e agronomiche delle zone di produzione interessate.
Articolo 9
1. A tutela dell'osservanza dei limiti di garanzia è istituito, dal raccolto 1993 al raccolto 1997, un regime di quote di trasformazione.
2. Il Consiglio, secondo la procedura prevista all'articolo 43, paragrafo 2 del trattato, ripartisce per ogni raccolto, tra gli Stati membri produttori, i quantitativi disponibili per ogni gruppo di varietà.
3. In base ai quantitativi stabiliti secondo il paragrafo 2 e fatto salvo il paragrafo 4, per i raccolti 1993 e 1994 gli Stati membri ripartiscono in via transitoria le quote di trasformazione tra le imprese di prima trasformazione, in misura proporzionale alla media dei quantitativi loro conferiti per la trasformazione nel triennio precedente l'anno dell'ultimo raccolto, ripartita per gruppo di varietà. Tuttavia, non si tiene conto dei quantitativi prodotti e conferiti del raccolto 1992. Tale ripartizione lascia impregiudicate le modalità di ripartizione delle quote di trasformazione per i raccolti successivi.
Le imprese di prima trasformazione che hanno avviato la propria attività dopo l'inizio del periodo di riferimento ottengono un quantitativo proporzionale alla media dei quantitativi loro conferiti per la trasformazione durante il periodo della loro attività.
Alle imprese di prima trasformazione che iniziano la loro attività durante l'anno del raccolto o durante l'anno precedente gli Stati membri riservano il 2 % dei quantitativi totali di cui dispongono per ogni gruppo di varietà. Entro tale percentuale dette imprese ottengono un quantitativo non superiore al 70 % della loro capacità di trasformazione, purché offrano sufficienti garanzie di efficienza e di durata della loro attività.
4. Tuttavia, gli Stati membri possono ripartire direttamente le quote tra i produttori, purché dispongano dei dati precisi necessari in merito alla produzione di tutti i coltivatori, con riferimento ai tre raccolti che precedono l'ultimo raccolto, per quanto riguarda le varietà e le quantità prodotte e consegnate alle imprese di trasformazione.
5. All'atto della ripartizione delle quote di trasformazione di cui ai paragrafi 3 e 4, nel calcolo della produzione di riferimento non si tiene conto, in particolare, dei quantitativi di tabacco greggio prodotti in eccedenza rispetto ai quantitativi massimi garantiti applicabili in forza del regolamento (CEE) n. 727/70.
Se del caso, viene tenuto conto della produzione solamente entro il limite della quota di trasformazione attribuita negli anni presi in considerazione.
Articolo 10
Un'impresa di prima trasformazione non può concludere contratti di coltivazione ed ottenere il rimborso dell'importo del premio per quantitativi superiori alla quota di trasformazione assegnata all'impresa stessa o al produttore.
Articolo 11
Le modalità d'applicazione del presente titolo sono stabilite secondo la procedura prevista all'articolo 23. Esse riguardano in particolare il sistema di ripartizione delle quote di cui all'articolo 9, paragrafo 5 e i presupposti per la distribuzione delle quote a livello dei produttori, con particolare riferimento alla loro situazione precedente.
TITOLO III Misure di orientamento della produzione
Articolo 12
1. Nell'intento di concentrare l'offerta e di adeguarla alle esigenze qualitative del mercato, è concesso un aiuto specifico pari al 10 % del premio, quando i contratti di coltivazione siano conclusi da un'impresa di prima trasformazione e un'associazione di produttori riconosciuta e le forniture oggetto dei contratti riguardano l'intera produzione dei membri di tale associazione.
2. L'aiuto specifico è versato all'associazione di produttori allo scopo di migliorare l'organizzazione e l'orientamento della produzione.
3. Le modalità d'applicazione del presente articolo sono stabilite dalla Commissione secondo la procedura prevista all'articolo 23. Tali modalità prevedono in particolare disposizioni concernenti:
- la definizione dell'associazione di produttori che può beneficiare dell'aiuto specifico;
- le condizioni di riconoscimento dell'associazione;
- l'utilizzazione dell'aiuto specifico.
Articolo 13
1. È istituito un Fondo comunitario di ricerca e d'informazione nel settore del tabacco. Il Fondo è finanziato mediante una ritenuta non superiore all'1 % del premio al momento del pagamento.
2. Il Fondo finanzia e coordina programmi di ricerca e d'informazione volti ad approfondire le conoscenze sugli effetti nocivi del tabacco e sulle misure preventive e curative adeguate, nonché ad orientare la produzione comunitaria verso le varietà e qualità di tabacco meno nocive possibile.
3. Le modalità d'applicazione del presente articolo sono stabilite secondo la procedura prevista all'articolo 23.
Articolo 14
Un programma triennale di riconversione dalle varietà Mavra, Tsebelia, Forchheimer Havanna IIc e ibridi di Geudertheimer verso altre varietà più richieste dal mercato, o verso altre colture agricole, è deciso dalla Commissione secondo la procedura prevista all'articolo 23. Il programma è attuato a partire dal raccolto 1993. Esso può contenere misure specifiche volte a compensare gli eventuali minori redditi connessi alla riconversione.
TITOLO IV Regime degli scambi con i paesi terzi
Articolo 15
Salvo disposizioni contrarie del presente regolamento o deroghe decise dalla Commissione, che delibera secondo la procedura prevista all'articolo 23, sono vietate negli scambi con i paesi terzi:
a) la riscossione di qualsiasi tassa di effetto equivalente ad un dazio doganale,
b) l'applicazione di qualsiasi restrizione quantitativa o misura di effetto equivalente.
Articolo 16
1. Se il mercato comunitario di uno o più prodotti di cui all'articolo 1 subisce o rischia di subire, a causa delle importazioni o delle esportazioni, gravi perturbazioni, tali da compromettere gli obiettivi dell'articolo 39 del trattato, possono essere adottate opportune misure negli scambi con i paesi terzi, fino alla scomparsa della perturbazione o del rischio di perturbazione.
2. Qualora si presenti la situazione prevista al paragrafo 1, la Commissione, su richiesta di uno Stato membro o di propria iniziativa, decide le misure necessarie, che vengono comunicate agli Stati membri e che sono immediatamente applicabili. Se la Commissione riceve la richiesta di uno Stato membro, essa decide in proposito entro 24 ore dal ricevimento della richiesta.
3. Entro il termine di tre giorni lavorativi successivi al giorno della comunicazione, ogni Stato membro può deferire la misura adottata dalla Commissione al Consiglio. Quest'ultimo si riunisce senza indugio. Il Consiglio, deliberando a maggioranza qualificata, può modificare o annullare la misura in questione.
TITOLO V Disposizioni generali e transitorie
Articolo 17
Per far fronte a circostanze impreviste di mercato possono essere adottate misure eccezionali di sostegno del mercato, secondo la procedura prevista all'articolo 23. Tali misure possono essere adottate solamente nella misura e per la durata strettamente necessarie a sostenere il mercato.
Articolo 18
Fatte salve disposizioni contrarie del presente regolamento, gli articoli 92, 93 e 94 del trattato si applicano alla produzione e al commercio dei prodotti di cui all'articolo 1.
Articolo 19
Le spese sostenute in applicazione dei titoli I e III sono considerate come spese ai sensi dell'articolo 1, paragrafo 2 del regolamento (CEE) n. 729/70.
Articolo 20
1. Gli Stati membri adottano tutte le misure necessarie per garantire il rispetto delle disposizioni comunitarie nel settore del tabacco greggio. A tal fine notificano alla Commissione, entro i sei mesi successivi all'adozione del presente regolamento, le disposizioni pratiche di gestione e di controllo che intendono adottare. Entro i tre mesi successivi a tale notifica la Commissione approva tali disposizioni o ne chiede gli opportuni adeguamenti. In quest'ultimo caso lo Stato membro provvede quanto prima ad adeguare le proprie misure. Qualsiasi modifica delle disposizioni nazionali è immediatamente notificata dagli Stati membri alla Commissione, che la esamina secondo le stesse modalità.
2. Ciascuno Stato membro produttore costituisce, in conformità del proprio ordinamento giuridico, un'agenzia specifica incaricata di taluni controlli nel quadro del regime comunitario sul tabacco. Tuttavia, gli Stati membri il cui limite di garanzia si situa, in applicazione dell'articolo 9, paragrafo 2, al di sotto di 45 000 tonnellate possono decidere di non costituire una tale agenzia.
3. L'agenzia gode di piena autonomia amministrativa. Essa è investita dallo Stato membro interessato di tutti i poteri necessari per l'assolvimento dei compiti ad essa assegnati.
Essa è costituita da agenti il cui numero e la cui formazione siano appropriati all'espletamento dei suddetti compiti.
4. Prima dell'inizio di ciascuna campagna, lo Stato membro interessato elabora, su proposta dell'agenzia, un bilancio previsionale ed un programma d'attività intesi a garantire la corretta applicazione del regime di premi, che sono poi trasmessi dallo Stato membro alla Commissione. Questa può chiedere allo Stato membro, fatte salve le responsabilità di quest'ultimo, qualsiasi modifica del bilancio previsionale e del programma che ritenga opportuna.
Agenti della Commissione possono seguire in qualsiasi momento tutte le attività svolte dall'agenzia.
L'agenzia trasmette periodicamente allo Stato membro ed alla Commissione relazioni sulle attività svolte. Le relazioni devono riferire in merito alle difficoltà eventualmente riscontrate e formulare, se del caso, proposte di miglioramento del regime di controllo.
5. Le spese effettive dell'agenzia sono coperte dal bilancio generale delle Comunità europee nella misura del 50 %; lo Stato membro interessato finanzia il rimanente 50 %.
6. L'importo annuo delle spese effettive di cui al paragrafo 5 è deciso dalla Commissione in base alle indicazioni fornite dagli Stati membri interessati. Tale importo è concesso previa constatazione, da parte della Commissione, che l'agenzia in questione è stata costituita ed ha assolto i suoi compiti. Per facilitare la costituzione ed il funzionamento dell'agenzia, l'importo in questione può essere anticipato durante l'anno in più rate, in base al bilancio annuale dell'agenzia, elaborato di concerto con lo Stato membro e la Commissione prima della fine di ottobre di ogni anno successivo.
7. Gli Stati membri prendono le misure necessarie affinché gli agenti di controllo, designati in forza dei paragrafi 2, 3 e 4,
- abbiano accesso agli impianti di produzione, trasformazione e commercializzazione,
- possano consultare i dati contabili o altri documenti utili per i controlli ed ottenere copie o estratti,
- possano richiedere tutte le informazioni utili.
8. La Commissione stabilisce le modalità d'applicazione del presente articolo secondo la procedura prevista all'articolo 23.
Articolo 21
Gli Stati membri e la Commissione si comunicano i dati necessari per l'applicazione del presente regolamento. Le modalità della comunicazione e della diffusione di questi dati sono adottate secondo la procedura prevista all'articolo 23.
Articolo 22
È istituito un comitato di gestione per il tabacco, in appresso denominato «comitato», composto da rappresentanti degli Stati membri e presieduto da un rappresentante della Commissione.
Articolo 23
1. Il rappresentante della Commissione sottopone al comitato un progetto delle misure da adottare. Il comitato formula il suo parere sul progetto entro un termine che il presidente può fissare in funzione dell'urgenza della questione in esame. Il parere è formulato alla maggioranza prevista all'articolo 148, paragrafo 2 del trattato per l'adozione delle decisioni che il Consiglio deve prendere su proposta della Commissione. Nelle votazioni in seno al comitato, ai voti dei rappresentanti degli Stati membri è attribuita la ponderazione fissata nell'articolo precitato. Il presidente non partecipa al voto.
2. La Commissione adotta misure che sono immediatamente applicabili. Tuttavia, se tali misure non sono conformi al parere espresso dal comitato, la Commissione le comunica immediatamente al Consiglio. In tal caso la Commissione può differire di un mese al massimo, a decorrere da tale comunicazione, l'applicazione delle misure da essa decise.
3. Il Consiglio, deliberando a maggioranza qualificata, può prendere una decisione diversa entro il termine di cui al paragrafo 2.
Articolo 24
Il comitato può prendere in esame qualsiasi altro problema sollevato dal presidente, su iniziativa di quest'ultimo o su richiesta del rappresentante di uno Stato membro.
Articolo 25
L'applicazione del presente regolamento tiene conto, parallelamente ed in modo adeguato, degli obiettivi previsti dagli articoli 39 e 110 del trattato.
Articolo 26
Anteriormente al 1o aprile 1996, la Commissione presenta al Consiglio una proposta relativa ai regimi previsti dai titoli I e II, applicabili a partire dal raccolto 1998. Il Consiglio delibera su tale proposta secondo la procedura prevista all'articolo 43, paragrafo 2 del trattato.
Articolo 27
Le misure transitorie eventualmente necessarie per agevolare il passaggio dal regime del regolamento (CEE) n. 727/70 a quello del presente regolamento sono adottate secondo la procedura prevista all'articolo 23.
Articolo 28
Il regolamento (CEE) n. 727/70 è abrogato con effetto dal raccolto 1993.
Articolo 29
Il presente regolamento è applicabile a decorrere dal raccolto 1993.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Lussemburgo, addì 30 giugno 1992.