NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 1174/2005
ze dne 18. července 2005
o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla z dovozu ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. PROZATÍMNÍ OPATŘENÍ
(1)
Nařízením (ES) č. 128/2005 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) Komise uložila prozatímní antidumpingové clo z dovozu ručních paletových vozíků a jejich základních dílů, tj. podvozků a hydrauliky, kódů KN ex 8427 90 00 a ex 8431 20 00, pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“).
(2)
Připomíná se, že šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. dubna 2003 do 31. března 2004 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Posuzování trendů podstatných pro stanovení újmy pokrývalo období od 1. ledna 2000 do konce období šetření (dále jen „dotyčné období“).
B. DALŠÍ POSTUP
(3)
Po uložení prozatímního antidumpingového cla z dovozu ručních paletových vozíků a jejich základních dílů pocházejících z ČLR předložily některé zúčastněné strany písemné připomínky. Strany, které požádaly o ústní slyšení, byly také vyslyšeny.
(4)
Komise nadále vyhledávala a ověřovala všechny informace považované za nezbytné pro konečné závěry. Po uložení prozatímních opatření byla provedena ověření na místě v prostorách dovozců Jungheinrich AG v Německu a TVH Handling Equipment N.V. v Belgii.
(5)
Všechny zúčastněné strany byly informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlelo doporučit uložení konečného antidumpingového cla a konečné vybrání výše cla zajištěného prostřednictvím prozatímního cla. Rovněž jim byla poskytnuta lhůta, ve které mohly v reakci na toto oznámení podat námitku.
(6)
Ústní a písemné připomínky předložené stranami byly uváženy a v příslušných případech byly závěry odpovídajícím způsobem upraveny.
C. DOTYČNÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotyčný výrobek
(7)
Dotyčnými výrobky se rozumí ruční paletové vozíky bez vlastního pohonu používané pro manipulaci s materiály běžně umísťovanými na palety a jejich základní díly, tj. podvozek a hydraulika, pocházející z ČLR (dále jen „dotyčný výrobek“), obvykle deklarované pod kódy KN ex 8427 90 00 a ex 8431 20 00.
(8)
Některé zúčastněné strany znovu opakovaly své připomínky, které jsou uvedené v 11. bodu odůvodnění prozatímního nařízení a týkají se zahrnutí podvozku a hydrauliky do rozsahu dotyčného výrobku, avšak bez poskytnutí jakýchkoli doplňujících informací nebo bez opodstatnění. Tyto připomínky již byly zodpovězeny ve 12. až 14. bodu odůvodnění prozatímního nařízení. Zúčastněné strany nevznesly k těmto částem prozatímního nařízení žádné dodatečné připomínky.
(9)
Dále tvrdily, že: a) podvozky a hydraulika na jedné straně a ruční paletové vozíky na straně druhé jsou různé výrobky a že pro podvozky a hydrauliku nebylo provedeno stanovení dumpingu a újmy, a proto nemůže být uloženo antidumpingové clo; b) zahrnutí dílů bez dodržení postupu podle článku 13 základního nařízení by přílišně znevýhodnilo montéry ručních paletových vozíků ve Společenství a c) podvozky a hydraulika se dovážejí také pro účely služeb a uložení cla na podvozky a hydrauliku by přílišně znevýhodnilo běžné uživatele.
(10)
Pokud jde o tvrzení, že podvozky a hydraulika jsou jiné výrobky než ruční paletové vozíky a že nebylo provedeno stanovení dumpingu a újmy pro podvozky a hydrauliku, konstatuje se, že pro účely tohoto šetření jsou všechny druhy ručních paletových vozíků a jejich základní díly považovány za jeden výrobek z důvodů uvedených v 10. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, tj. všechny druhy mají stejné základní fyzické vlastnosti a použití. Proti těmto závěrům nebyl podán žádný přesvědčivý důkaz. Pokud jde o tvrzení, že nebyl proveden výpočet dumpingu a újmy pro podvozky a hydrauliku, připomíná se, že tyto základní díly spadají do definice dotyčného výrobku, pro který byly dumping a újma způsobené výrobnímu odvětví Společenství obdobného výrobku řádně stanoveny. Co se týče jmenovitě posouzení dumpingu, bylo shledáno, že dovoz podvozků a hydrauliky během období šetření byl prováděn v příliš malých množstvích na to, aby byl reprezentativní. Proto se považovalo za vhodné stanovit dumpingové rozpětí dotyčného výrobku na základě ručních paletových vozíků, pro které existovaly reprezentativní a spolehlivé údaje.
(11)
Pokud jde o tvrzení, že zahrnutí základních dílů by mohlo být provedeno pouze podle ustanovení článku 13 základního nařízení, aby se předešlo přílišným potížím montérů ručních paletových vozíků ve Společenství, konstatuje se, že se článek 13 definice dotyčného výrobku netýká. Článek 13 základního nařízení se týká spíše různých praktik obcházení, včetně montáže dílů, které nespadají do definice dotyčného výrobku, což se na tento případ nevztahuje. Proto nelze toto tvrzení přijmout.
(12)
Pokud jde o tvrzení, že podvozky a hydraulika jsou dodávány také pro účely služeb a že uložení cla na podvozky a hydrauliku by přílišně znevýhodnilo běžné uživatele, poznamenává se, že si žádný uživatel v průběhu šetření nestěžoval na to, že by některá opatření takové účinky měla. Dále se poznamenává, že objem podvozků a hydrauliky dovezených z ČLR během OŠ není ve vztahu k objemu dovezených čínských ručních paletových vozíků významný. Proto by byl případný dopad na údržbu starých ručních paletových vozíků zanedbatelný a toto tvrzení nelze přijmout.
(13)
Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se závěry o definici dotyčného výrobku uvedené v 10. až 15. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Obdobný výrobek
(14)
Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzuje se 16. až 18. bod odůvodnění prozatímního nařízení vztahující se na obdobný výrobek.
D. DUMPING
1. Zacházení jako v tržní ekonomice
(15)
Po uložení prozatímních opatření tvrdili tři spolupracující vyvážející výrobci, že by jim mělo být uděleno zacházení jako v tržní ekonomice. Dva z nich jednoduše zopakovali tvrzení, která předložili dříve a která již byla zodpovězena Komisí v 19. až 34. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
(16)
Připomíná se, že u jednoho z těchto dvou vyvážejících výrobců, který ve skutečnosti sestává ze dvou spřízněných společností, bylo šetřením zjištěno, že některá aktiva byla zaknihována do účetnictví jedné z těchto společností s významně vyšší hodnotou, než byla skutečná kupní cena. Bylo shledáno, že jsou tím porušeny mezinárodní účetní standardy IAS 1 (poctivá prezentace účetní uzávěrky) a IAS 16 (oceňování při účtování pozemků, budov a zařízení). Kromě toho bylo zjištěno, že druhá společnost porušuje standard IAS 21 (záznam po počátečním uznání transakcí v cizí měně) a IAS 32 (zveřejňování a prezentace finančních nástrojů). Kromě toho se auditoři uvedených společností na tyto položky ve finančním účetnictví nezaměřili, což utvrzuje v závěru, že audity nebyly provedeny v souladu s IAS. Nebyl předložen žádný nový důkaz, na jehož základě by se mohly změnit výše uvedené závěry, a proto se potvrzuje, že uvedený vyvážející výrobce nesplňuje požadavky druhého kritéria čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(17)
U jiného vyvážejícího výrobce se šetřením zjistilo, že odepsání půjčky nebylo řádně zaknihováno do účetnictví společnosti, čímž jsou jeho finanční výsledky významně ovlivněny. Bylo shledáno, že je tím porušen standard IAS 1 (poctivá prezentace účetní uzávěrky). Tato společnost kromě toho změnila účetní postup pro rezervy na nedobytné pohledávky, aniž by zpětně provedla uvedenou změnu, čímž znovu významně ovlivnila finanční výsledky. Bylo shledáno, že je tím porušen standard IAS 8 (změny v účetních postupech). Přestože auditor upozornil na nesoulad s čínskými účetními standardy při změně v postupu pro rezervy na nedobytné pohledávky, nevyřešil problémy s půjčkou. Nebyl předložen žádný důkaz, na jehož základě by se mohly změnit výše uvedené závěry, a proto se také potvrzuje, že uvedený vyvážející výrobce nesplňuje požadavky druhého kritéria čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(18)
Třetí vyvážející výrobce, Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd, který po uložení prozatímních opatření nadále žádal o udělení zacházení jako v tržní ekonomice, podal důkaz o tom, že jeho činnost týkající se záznamů po počátečním uznání transakcí v cizí měně, ačkoli v některých případech není zcela v souladu s IAS 21, neovlivnila jeho finanční výsledky. Co se týče účetnictví uvedené společnosti, nebyl zjištěn žádný jiný problém ohledně souladu se standardy IAS. Proto se za těchto okolností považovalo za vhodné přezkoumat závěry o souladu tohoto vyvážejícího výrobce s druhým kritériem uvedeným v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení a tím mu udělit zacházení jako v tržní ekonomice. Co se týče ostatního, potvrzují se závěry uvedené v 19. až 34. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
(19)
Poznamenává se, že nespolupracující čínský vyvážející výrobce a jeho spřízněný dovozce ve Společenství podali po uložení prozatímních opatření některé připomínky k prozatímním závěrům a požádali o udělení zacházení jako v tržní ekonomice a v případě, že jim nebylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice, o individuální zacházení. Uvedeným společnostem bylo sděleno, že nespolupracující vyvážející výrobci, tj. vyvážející výrobci, kteří se nepřihlásili, písemně nepodali svá stanoviska a nepředložili informace ve stanovených lhůtách, nemohou požadovat zacházení jako v tržní ekonomice nebo individuální zacházení podle ustanovení čl. 2 odst. 7, čl. 5 odst. 10, čl. 9 odst. 5 a čl. 18 odst. 1 základního nařízení.
2. Individuální zacházení
(20)
Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzuje se obsah 35. až 37. bodu odůvodnění prozatímního nařízení týkající se individuálního zacházení.
3. Běžná hodnota
3.1. Stanovení běžné hodnoty pro vyvážející výrobce, kterým nebylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice
(21)
Předběžně byla vybrána Kanada jako analogická třetí země s tržním hospodářstvím pro stanovení běžné hodnoty pro vyvážející výrobce, kterým nebylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice. Po uložení prozatímních opatření zopakovali dva vyvážející výrobci a jeden dovozce proti tomuto výběru své argumenty, jak je uvedeno ve 41. bodu odůvodnění prozatímního nařízení. Nepředložili však žádný doplňující ověřitelný důkaz, který by jejich argumenty podpořil.
(22)
Kromě toho také tvrdili, že výběr Kanady jako analogické třetí země s tržním hospodářstvím není vhodný, protože kanadští výrobci ručních paletových vozíků nesou mnohem vyšší náklady než jejich čínské protějšky, zejména pokud jde o náklady práce. V této souvislosti jeden vyvážející výrobce požádal o dodatečnou úpravu pro rozdíly ve výrobních nákladech mezi jeho vlastními náklady v ČLR a výrobními náklady v Kanadě, zatímco druhý vyvážející výrobce tvrdil, že již provedené velmi vysoké úpravy jsou známkou toho, že kanadské a čínské ruční paletové vozíky nejsou srovnatelné.
(23)
V této souvislosti se připomíná, že z šetření vyplynulo, že Kanada má konkurenceschopný a reprezentativní trh s ručními paletovými vozíky, že výrobní zařízení a postupy čínských a kanadských výrobců jsou podobné a že čínské a kanadské ruční paletové vozíky jsou celkově srovnatelné na základě kritérií stanovených pro účely tohoto šetření, jak je uvedeno ve 40., 43. a 44. bodu odůvodnění prozatímního nařízení. Šetřením se dále zjistilo, že výroba ručních paletových vozíků není náročná na pracovní sílu (náklady práce v Kanadě nepřekračují 15 % celkových výrobních nákladů), a proto by jakékoli rozdíly v nákladech práce mezi Kanadou a ČLR zásadním způsobem neovlivnily celkové výrobní náklady. Proto nelze přijmout tvrzení, že rozdíly v nákladech hlavně z důvodu pracovní síly zapříčinily, že je výběr Kanady jako analogické země nevhodný.
(24)
Pokud jde o tvrzení, že kanadští výrobci vyrábějí ruční paletové vozíky při podstatně vyšších nákladech než jejich čínské protějšky a že by měla být provedena úprava na běžnou hodnotu založená na rozdílu nákladů mezi Kanadou a jeho vlastními náklady v ČLR, mělo by se poznamenat, že informace o výrobních nákladech od vyvážejícího výrobce, který toto tvrzení vznesl, nebyly přijaty, protože nebylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice. To podstatně vyvrací tvrzení o srovnání nákladů. Z tohoto důvodu by mělo být toto tvrzení zamítnuto.
(25)
Pokud jde o tvrzení, že již provedené velké úpravy jsou známkou toho, že kanadské a čínské ruční paletové vozíky nejsou srovnatelné, poznamenává se, že druhy výrobků, které mají být vzájemně srovnávány, byly vybrány na základě kritérií považovaných za vhodné v rámci dotyčného výrobního odvětví. Srovnání druhů výrobků se uskutečnila na základě některých základních technických vlastností používaných všemi hospodářskými subjekty na trhu a nebyl předložen žádný důkaz o tom, že je tato metoda srovnání nevhodná, jak je uvedeno ve 43. bodu odůvodnění prozatímního nařízení. Proto nemůže být toto tvrzení přijato.
(26)
Nebyly předloženy žádné další námitky týkající se stanovení běžné hodnoty v analogické zemi, a proto se závěry uvedené v 38. až 48. bodu odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují.
3.2. Stanovení běžné hodnoty pro vyvážející výrobce, kterým bylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice
(27)
Vzhledem k tomu, že jednomu vyvážejícímu výrobci bylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice (viz 18. bod odůvodnění výše), byla běžná hodnota stanovena v souladu s čl. 2 odst. 1 až 6 základního nařízení, jak je uvedeno níže.
3.2.1. Celková reprezentativnost tuzemského prodeje
(28)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení bylo nejdříve přezkoumáno, zda byl tuzemský prodej ručních paletových vozíků nezávislým odběratelům reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje činil alespoň 5 % celkového objemu odpovídajícího vývozního prodeje do Společenství. To byl případ dotčeného vyvážejícího výrobce.
3.2.2. Specifická reprezentativnost druhu výrobku
(29)
Následně bylo přezkoumáno, zda by mohl být tuzemský prodej druhů výrobků srovnatelných s vyváženými druhy výrobků považován za reprezentativní. Pro tento účel byly nejdříve určeny srovnatelné druhy prodávané na tuzemském trhu. Při šetření byly za shodné nebo přímo srovnatelné s druhy prodávanými na vývoz do Společenství považovány takové druhy ručních paletových vozíků prodávaných na tuzemském trhu, jejichž nosnost, materiál podvozku, velikost vidlic, druh hydrauliky a druh kol byly stejné.
(30)
Prodej určitého druhu výrobku na tuzemském trhu byl považován za dostatečně reprezentativní tehdy, když celkový objem prodeje tohoto druhu výrobku na tuzemském trhu nezávislým odběratelům během OŠ představoval alespoň 5 % z celkového objemu prodeje srovnatelného druhu výrobku pro vývoz do Společenství. Bylo tomu tak u některých vyvážených druhů výrobků.
3.2.3. Posouzení běžného obchodního styku
(31)
Nejdříve bylo přezkoumáno, zda by se tuzemský prodej výše uvedených druhů výrobků prováděný vyvážejícím výrobcem mohl považovat za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení.
(32)
Toto ověření probíhalo na základě stanovení podílu tuzemského prodeje každého vyváženého druhu prodaného se ztrátou nezávislým odběratelům na tuzemském trhu během OŠ:
a)
U těch druhů výrobků, u nichž více než 80 % objemu prodeje na tuzemském trhu nebylo provedeno pod náklady na jednotku a jejichž vážený průměr prodejní ceny byl roven váženému průměru výrobních nákladů nebo vyšší, byla běžná hodnota pro každý druh výrobku vypočtena jako vážený průměr všech cen daného druhu stanovených pro tuzemský prodej nezávislým odběratelům během OŠ, zaplacených nebo splatných, bez ohledu na to, zda tyto prodeje byly ziskové nebo ne;
b)
V případě druhů výrobků, u nichž alespoň 10 %, nejvýše však 80 % objemu prodeje na tuzemském trhu nebylo provedeno pod náklady na jednotku, byla běžná hodnota pro každý druh výrobku vypočtena jako vážený průměr všech cen daného druhu stanovených pro tuzemský prodej, které byly shledány rovnými nákladům na jednotku nebo vyššími;
c)
V případě druhů výrobků, z nichž méně než 10 % objemu bylo prodáno na tuzemském trhu za ceny, které nebyly nižší než náklady na jednotku, se mělo za to, že dotyčný druh výrobku nebyl prodán v běžném obchodním styku, a proto byla běžná hodnota stanovena početně.
3.2.4. Běžná hodnota založená na skutečné tuzemské ceně
(33)
Jestliže byly splněny požadavky uvedené v 29. až 31. bodu odůvodnění a v 32. bodu odůvodnění písm. a) a b), byla běžná hodnota odpovídajících druhů výrobků založena na skutečných cenách zaplacených nebo splatných nezávislými odběrateli na tuzemském trhu vyvážející země během OŠ, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 1 základního nařízení.
3.2.5. Běžná hodnota založená na početně zjištěné hodnotě
(34)
U druhů spadajících pod 32. bod odůvodnění písm. c) tohoto nařízení, jakož i v případě druhů výrobků, které nebyly prodány na tuzemském trhu v reprezentativním množství, jak je uvedeno v 30. bodu odůvodnění tohoto nařízení, musela být běžná hodnota zjištěna početně.
(35)
Pro početní zjištění běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 6 základního nařízení byly k vlastním průměrným výrobním nákladům během OŠ připočteny vynaložené prodejní, správní a režijní náklady a vážený průměrný zisk z tuzemského prodeje obdobného výrobku realizovaný dotčeným vyvážejícím výrobcem v běžném obchodním styku.
4. Vývozní cena
(36)
Po uložení prozatímních opatření nebyly předloženy žádné připomínky ke stanovení vývozní ceny pro prodeje prováděné přímo nezávislým odběratelům ve Společenství. Proto se potvrzují závěry uvedené ve 49. bodu odůvodnění prozatímního nařízení ohledně stanovení vývozní ceny podle čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
(37)
Pro dva vyvážející výrobce byla předběžně vypočtena vývozní cena pro jejich prodeje dovozcům, se kterými měli podle zjištění uzavřenou dohodu o vyrovnání v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení, jak je uvedeno ve 49. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
(38)
Jeden z vyvážejících výrobců a jeho dovozce, pro které byly některé vývozní ceny vypočteny, tvrdili, že vztah mezi nimi neopravňuje k výpočtu vývozních cen a že by pro stanovení vývozních cen měly být základem skutečné ceny od vyvážejícího výrobce dovozci. Ze šetření však vyplynulo, že tyto vývozní ceny byly ovlivněny dohodou mezi stranami o tom, že určité náklady na vývoj výrobku by měl nést dovozce. Následkem toho byly průměrné vývozní ceny pro dovozce podstatně vyšší než pro jiné nezávislé odběratele ve Společenství. Proto nebyly ceny vyvážejícího výrobce dovozci vzaty za základ pro stanovení vývozních cen. Kromě toho došlo před skončením OŠ k přidružení vyvážejícího výrobce a dovozce. Za těchto okolností by se vývozní ceny normálně vypočítaly na základě cen dalšího prodeje nezávislým odběratelům ve Společenství. V tomto případě byl však počet transakcí opětného prodeje provedených v OŠ velmi malý a skutečné ceny transakcí nebyly dovozcem poskytnuty včas a nebyly ověřitelné. Za těchto okolností nebyly tyto prodeje při konečném výpočtu vývozních cen brány v úvahu.
(39)
Ve skutečnosti prováděl tento vyvážející výrobce významné přímé prodeje nezávislým odběratelům ve Společenství, které byly použity ke stanovení vývozní ceny, jak je uvedeno v 36. bodu odůvodnění tohoto nařízení.
(40)
Druhý vyvážející výrobce, pro kterého byly vypočteny některé vývozní ceny, a dotčený dovozce předložili připomínky k prozatímním závěrům a tvrdili, že mezi nimi neexistovalo žádné ujednání nebo dohoda ve smyslu přidružení nebo dohoda o vyrovnání, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 9 základního nařízení a v článku 2.3 antidumpingové dohody Světové obchodní organizace (WTO ADA). Proto je výpočet vývozních cen na základě cen dalšího prodeje dovozce nezávislým odběratelům nesprávný.
(41)
Toto tvrzení nemohlo být přijato, protože se informace poskytnuté vývozcem a dovozcem neshodovaly. Během inspekce na místě v prostorách vyvážejícího výrobce bylo vyšetřovatelům sděleno, že důvodem, proč jsou vývozní ceny mezi stranami mnohem vyšší než běžné ceny, je to, že mezi vyvážejícím výrobcem a dovozcem existuje zvláštní ujednání nebo dohoda. Kromě toho všechny vývozní faktury odkazovaly pro bližší údaje na tuto dohodu. Vyvážející výrobce popřel existenci písemné dohody, podal však vysvětlení, že dotčený dovozce byl ochoten zaplatit takové vyšší ceny, aby získal a udržel si výhradní právo k prodeji některých výrobků vyvážejícího výrobce na některé trhy. Dovozce popřel také existenci jakéhokoli zvláštního vztahu a při inspekci na místě uvedl, že ceny zaplacené vyvážejícímu výrobci jsou vyšší z důvodu vysoké kvality dotyčných výrobků. Toto tvrzení nebylo podloženo žádným důkazem a bylo samozřejmě v rozporu se závěry šetření. Za těchto okolností se má se za to, že vývozní ceny nebyly spolehlivé a musejí být upraveny buď z důvodu existence některého typu dohody o vyrovnání na základě ustanovení čl. 2 odst. 9 základního nařízení, nebo rozdílů ve fyzických vlastnostech odrážejících údajnou vyšší kvalitu výrobků na základě čl. 2 odst. 10 písm. a) základního nařízení. Při neexistenci jakýchkoli dalších informací byly vývozní ceny vypočteny tak, jak je stanoveno ve 49. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
(42)
Tentýž vyvážející výrobce a tentýž dovozce také tvrdili, že výpočet vypočtené vývozní ceny byl nesprávný, protože ziskové rozpětí použité při výpočtu bylo podstatně vyšší než zisková rozpětí použitá pro stejné účely v jiných případech v minulosti, a že byl proto nevhodný. V této souvislosti se poznamenává, že každý případ je přezkoumáván na základě jeho vlastní podstaty a závěry jednoho šetření nelze jednoduše přenést na jiné. V tomto případě ziskové rozpětí použité ve výpočtu představovalo vážený průměr skutečných čistých zisků z prodeje dotyčného výrobku vykázaných jedenácti nespřízněnými dovozci v průběhu šetření. Nebyl podán žádný důkaz, který by mohl tyto údaje popřít. Proto by mělo být toto tvrzení zamítnuto.
(43)
Mělo by se však poznamenat, že výpočet vypočtené vývozní ceny byl po inspekci v prostorách dotčeného dovozce změněn, aby se zohlednily nezbytné opravy některých cen dalšího prodeje a prodejní, správní a režijní náklady dovozce.
5. Srovnání
(44)
Po uložení prozatímních opatření jeden vyvážející výrobce požadoval úpravu některých vývozních cen o rozdíly v obchodních úrovních mezi přímými vývozními prodeji do Společenství a prodeji na vývoz do Společenství prostřednictvím obchodníků v ČLR v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. d) bod i) základního nařízení. Tvrdil, že vývozní prodeje prostřednictvím čínských obchodníků zahrnují další prodeje obchodníkům, které v případech přímých vývozů do Společenství nejsou obvykle nutné. V souvislosti s tím se poznamenává, že výše uvedený článek základního nařízení stanoví, že úprava o rozdíly v obchodních úrovních je na místě, pokud se prokáže, že existují trvalé a zřejmé rozdíly ve funkcích a cenách prodejce na různých obchodních úrovních na tuzemském trhu země vývozu. V tomto případě vyvážející výrobce požádal o úpravu a snažil se prokázat její potřebu s ohledem na okolnosti jeho vývozních prodejů spíše než jeho tuzemských prodejů. To není dostatečným podkladem pro uplatnění nároku na úpravu obchodní úrovně. Kromě toho se šetřením zjistilo, že všechny vývozy dotčeného vyvážejícího výrobce, jakož i tuzemské prodeje v analogické zemi byly prováděny obchodníkům, tj. neexistovaly žádné rozdílné obchodní úrovně mezi vývozní cenou a běžnou hodnotou.
6. Dumpingová rozpětí
(45)
Při výpočtu dumpingového rozpětí uplatňovaného na všechny ostatní vyvážející výrobce, jak je uvedeno v 53. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, se již nebral v úvahu vyvážející výrobce, kterému bylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice. Nebyly předloženy žádné další připomínky k závěrům uvedeným v 52. a 53. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, které se potvrzují. Avšak pro vyvážejícího výrobce, kterému bylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice, bylo dumpingové rozpětí stanoveno na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty každého druhu výrobku vyváženého do Společenství, jak je uvedeno v 28. až 35. bodu odůvodnění tohoto nařízení, a váženého průměru vývozní ceny odpovídajícího druhu výrobku v souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení. Dumpingová rozpětí stanovená s konečnou platností po změnách uvedených výše a vyjádřená jako procentní podíl čisté ceny s dodáním na hranice Společenství před proclením jsou tyto:
Ningbo Liftstar Material Transport Equipment Factory
32,2 %
Ningbo Ruyi Joint Stock Co. Ltd
28,5 %
Ningbo Tailong Machinery Co. Ltd
39,9 %
Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd
7,6 %
Všechny ostatní společnosti
46,7 %
E. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ SPOLEČENSTVÍ
1. Výroba ve Společenství
(46)
Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní závěry o výrobě ve Společenství, jak uvádí 55. a 56. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Definice výrobního odvětví Společenství
(47)
Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní závěry o definici výrobního odvětví ve Společenství, jak uvádí 57. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
F. ÚJMA
1. Spotřeba Společenství
(48)
Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní závěry o spotřebě Společenství, jak je uvedeno v 58. a 59. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Dovoz ručních paletových vozíků z ČLR do Společenství
(49)
Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní závěry o dovozu ručních paletových vozíků z ČLR do Společenství, jak je uvedeno v 60. až 64. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Situace výrobního odvětví Společenství
(50)
Po uložení prozatímních opatření jeden vyvážející výrobce zpochybnil nepříznivý stav výrobního odvětví Společenství poukázáním na to, že výrobní kapacita výrobního odvětví Společenství během dotyčného období vzrostla, vytváření zásob po roce 2001 nelze považovat za známku újmy, nýbrž se musí chápat jako známka zlepšení výrobního odvětví Společenství, prodejní cena ručních paletových vozíků prodávaných výrobci Společenství a jejich podíl na trhu zůstaly stabilní v roce 2003 a během OŠ, ziskovost výrobního odvětví Společenství se v letech 2000 a 2001 zvýšila, úroveň investic výrobního odvětví Společenství se více než zdvojnásobila, což naznačuje, že nebylo obtížné získávat kapitál a stabilita mezd musí být chápána jako pozitivní ukazatel.
(51)
Pokud jde o tvrzení, že výrobní kapacita výrobního odvětví Společenství vzrostla a že to neznamená újmu, mělo by se poznamenat, že zatímco celkový růst výrobní kapacity během dotyčného období činil 3 %, snížil se mezi rokem 2001 a OŠ o téměř 2 %. Výrobní kapacita ve skutečnosti rostla jen v letech 2001 a 2002, kdy se prováděly investice. Tento vývoj nelze považovat za vývoj naznačující, že neexistuje újma výrobnímu odvětví Společenství, zejména když spotřeba během téhož období vzrostla o 17 %.
(52)
Pokud jde o tvrzení, že vytváření zásob po roce 2001 nelze považovat za známku újmy, nýbrž se musí chápat jako známka zlepšení výrobního odvětví Společenství, by se mělo poznamenat, že kromě výkladu uvedeného v 67. bodu odůvodnění prozatímního nařízení ohledně toho, proč tento ukazatel není považován za zvláště podstatný ukazatel hospodářské situace výrobního odvětví Společenství, je nutno připomenout, že zásoby během dotyčného období vzrostly celkově o 14 %. Skutečnost, že bylo dosaženo vrcholu v roce 2001, nemění nic na závěru, že zásoby možná alespoň přispěly k nepříznivému stavu výrobního odvětví Společenství.
(53)
Pokud jde o tvrzení, že prodejní cena a podíl na trhu ručních paletových vozíků prodávaných výrobci Společenství zůstaly stabilní v roce 2003 a během OŠ, mělo by se poznamenat, že OŠ zahrnuje 9 měsíců roku 2003. Je nutno poznamenat, že analýza újmy zahrnuje období několika let a že se během dotyčného období podstatně snížily jak podíl na trhu, tak i prodejní cena výrobního odvětví Společenství. Toto nebylo popřeno.
(54)
Pokud jde o tvrzení, že zvýšení ziskovosti výrobního odvětví Společenství mezi rokem 2000 a 2001 nenaznačuje újmu, mělo by se poznamenat, že se ziskovost poněkud zvýšila z 0,28 % v roce 2000 na 0,51 % v roce 2001 a potom se nepřetržitě snižovala až na - 2,31 % během OŠ. To je jasným ukazatelem újmy.
(55)
Pokud jde o tvrzení, že se úroveň investic výrobního odvětví Společenství více než zdvojnásobila a že tedy nebylo obtížné získávat kapitál, se připomíná, jak uvádí 76. bod odůvodnění prozatímního nařízení, že v letech 2001 a 2002 byly investovány velké částky na výměnu opotřebených výrobních zařízení nezbytných pro udržení konkurenceschopnosti výrobního odvětví Společenství. Mezi rokem 2002 a OŠ poklesly investice o 40 %, přičemž se současně zhoršovala ziskovost, což naznačuje problémy se získáváním kapitálu. To opět jasně naznačuje stav újmy.
(56)
Pokud jde o tvrzení, že stabilita mezd musí být chápána jako pozitivní ukazatel, je nutno poznamenat, že tento ukazatel by měl být analyzován v kontextu vývoje mezd a zaměstnanosti. Zhoršení výrobního odvětví je jasně vidět na snížení počtu zaměstnanců. Skutečnost, že výrobci Společenství nemohli zvyšovat mzdy s růstem inflace během dotyčného období v důsledku nerovné soutěže, se musí považovat za negativní ukazatel.
(57)
Tvrzení tohoto vyvážejícího výrobce analyzovaná v 50. až 56. bodu odůvodnění tohoto nařízení by měla být proto zamítnuta.
(58)
Někteří dovozci tvrdili, že výrobní odvětví Společenství nabízelo ruční paletové vozíky k prodeji za ceny mnohem nižší než jakékoli ruční paletové vozíky vyrobené v Číně a že to naznačuje, že není poškozováno. Toto tvrzení není podloženo zjištěním významného cenového podbízení více než 55 %, jak je uvedeno v 64. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, a proto nemůže být přijato.
(59)
Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní závěry o situaci výrobního odvětví Společenství, jak jsou uvedeny v 65. až 84. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Závěr o újmě
(60)
Závěrem je třeba konstatovat, jak již bylo uvedeno v prozatímním nařízení, že všechny příslušné ukazatele újmy ukázaly nepříznivý vývoj. Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní závěry o újmě uvedené v 85. až 87. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
G. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI ÚJMY
1. Úvod
(61)
Protože nebyly předloženy žádné další připomínky k úvodu o příčinné souvislosti újmy, jak uvádí 88. bod odůvodnění prozatímního nařízení, konstatování se potvrzuje.
2. Účinky dumpingového dovozu
(62)
Jeden vyvážející výrobce a někteří dovozci tvrdili, že použití údajů Eurostatu o dovozu není při určování objemu a podílu dovozu dotyčného výrobku na trhu vhodné, protože k tomu neexistuje zvláštní kód KN. Tvrdili, že se i na jiné výrobky vztahují dva příslušné kódy KN, jeden, který se vztahuje na celý výrobek, a druhý na ostatní díly, a že takové údaje Eurostatu tedy nemohou podat přesnou informaci o účinku dumpingového dovozu. Poznamenává se, že nebyl podán žádný důkaz, který by naznačoval, že pod kódem KN 8427 90 00, který se vztahuje na celý výrobek a používal se pro určování objemu dumpingového dovozu, mohla být klasifikována jakákoli významná množství jiných výrobků. Tytéž zúčastněné strany ve skutečnosti použily údaje Eurostatu o dovozu z téhož kódu KN, aby opodstatnily své tvrzení týkající se vývoje dovozu ručních paletových vozíků z jiných třetích zemí. Vzhledem k úzké definici kódu KN se má také za to, že obrovskou většinu výrobků vstupujících do Společenství podle tohoto oddílu tvoří dovoz dotyčného výrobku. Co se týče druhého kódu KN 8431 20 00 vztahujícího se na díly pro použití výlučně nebo hlavně u strojního zařízení oddílu 8427, poznamenává se, že Eurostatem vykázané dovozy vztahující se k tomuto kódu jsou malé a při stanovování objemu a podílu dovozu dotyčného výrobku na trhu nebyly brány v úvahu. Proto nemůže být toto tvrzení přijato.
(63)
Při neexistenci jakékoli další připomínky se potvrzují prozatímní závěry o účincích dumpingového dovozu uvedeného v 89. až 91. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Účinky dalších činitelů
a) Vývozní výkonnost výrobního odvětví Společenství
(64)
Po uložení prozatímních opatření jeden vyvážející výrobce tvrdil, že vývozní výkonnost výrobního odvětví Společenství byla nesprávně vyhodnocena. Bylo zjištěno, že objem vývozního prodeje poklesl o téměř 50 % mezi rokem 2000 a OŠ, což mělo významný dopad na výkonnost výrobního odvětví Společenství. Je nutno poznamenat, že i když vývozy z absolutního hlediska poklesly, představovaly v průměru pouze 11 % celkového objemu prodeje výrobního odvětví Společenství během dotyčného období. Kromě toho, zatímco během OŠ byly prodeje ve Společenství ztrátové, byly vývozy ještě mírně ziskové. Proto nelze pokles vývozů považovat za činitele způsobujícího podstatnou újmu výrobnímu odvětví Společenství. Z tohoto důvodu by mělo být toto tvrzení zamítnuto a měly by být potvrzeny závěry uvedené v 92. a 93. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
b) Investice výrobního odvětví Společenství
(65)
Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní závěry o investicích výrobního odvětví Společenství, jak jsou uvedeny v 94. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
c) Dovoz z ostatních třetích zemí
(66)
Dva vyvážející výrobci a někteří dovozci na rozdíl od závěrů uvedených v 95. bodu odůvodnění prozatímního nařízení tvrdili, že země jiné než ČLR, zejména Brazílie a Indie, využívaly síly eura k tomu, aby významně zvýšily své prodeje na trhu Společenství. Jestliže dovoz ze třetích zemí, např. z Brazílie a Indie, představuje jen asi 1 % čínského dovozu dotyčného výrobku, může být jejich případný dopad na příčinnou souvislost zanedbatelný. Proto by mělo být toto tvrzení zamítnuto.
(67)
Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní závěry o dovozu z jiných třetích zemí, jak jsou uvedeny v 95. a 96. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
d) Směnný kurz EUR/USD
(68)
Jeden vyvážející výrobce a někteří dovozci tvrdili, že zjištěný podíl cenového podbízení je způsoben slabým kurzem USD vůči euru a nikoli dumpingovými dovozními cenami. Tyto strany však nepodaly žádný důkaz dokládající objem dovozu z ČLR fakturovaného v USD, který by umožnil celkové hodnocení jakéhokoli dopadu směnných kurzů na ceny. V každém případě, i kdyby byl veškerý dovoz z ČLR proveden v USD, což nemohou závěry šetření potvrdit, poklesly by dovozní ceny dotyčného výrobku o 25 % (pokles hodnoty USD vůči euru) místo o 34 % zaznamenaných během dotyčného období. Konečně je nutno poznamenat, že se s výjimkou dvou jednotlivých případů s jasně zanedbatelným objemem dovozu celkově snížil dovoz ze všech jiných zemí než ČLR, které rovněž těžily ze zhodnocení eura. To naznačuje, že výkyvy měny nemohly být podstatným příčinným činitelem pro nárůst dumpingového dovozu z ČLR. Toto tvrzení by proto mělo být zamítnuto a měly by být potvrzeny závěry uvedené v 98. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
e) Prodejní chování
(69)
Jeden vyvážející výrobce a někteří dovozci opakovali své tvrzení, že žadateli jsou velké společnosti činné v odvětví manipulace s materiálem, pro které jsou ruční paletové vozíky pouze doplňkovým výrobkem často používaným jako „nástroj prodeje“ pro větší, dražší výrobky. Protože nebyl podán žádný nový důkaz, potvrzují se závěry uvedené v 99. a 100. bodu odůvodnění prozatímního nařízení a toto tvrzení se zamítá.
f) Strategické chyby, kterých se dopustili výrobci v ES, jako jsou výrobky s nízkou kvalitou a výroba vlastních dílů
(70)
Jeden vyvážející výrobce znovu opakoval tvrzení, že si výrobci Společenství sami způsobili újmu, když se zaměřili na výrobu výrobků s nízkou kvalitou a objednávali díly u externích společností. Nebyl však podán žádný nový důkaz na podporu tohoto tvrzení. Poznamenává se, že toto tvrzení již bylo přezkoumáno a výslovně uvedeno v 101. až 103. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, které se potvrzují.
4. Závěry o příčinných souvislostech
(71)
Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, které by mohly změnit předběžné zjištění, potvrzuje se závěr o příčinných souvislostech, jak je stanoven v 104. a 105. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
H. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
1. Obecné poznámky
(72)
Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se obecné poznámky o zájmu Společenství, jak uvádí 106. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Zájem výrobního odvětví Společenství
(73)
Po uložení prozatímních opatření jeden dovozce tvrdil, že v důsledku uložení antidumpingových opatření nebudou dříve zavřené výrobní závody ve Společenství znovu otevřeny, a nevzniknou tedy nové pracovní příležitosti. Toto tvrzení však nebylo podloženo žádným důkazem. I kdyby se znovu neotevřely žádné zavřené závody, musí se poznamenat, že využití kapacity výrobního odvětví Společenství činilo během OŠ pouze 46 %. To je jasnou známkou potenciálu pro zvyšování výroby a prodejů výrobního odvětví Společenství, pokud by na trhu Společenství panovala korektní hospodářská soutěž. Proto by mělo být toto tvrzení zamítnuto.
(74)
Jeden vyvážející výrobce a někteří dovozci tvrdili, že činnosti výrobního odvětví Společenství v oblasti ručních palet, zejména pokud jde o zaměstnanost, jsou zanedbatelné ve vztahu k jejich celkovým činnostem, a proto je jejich zájem na takových opatřeních omezený ve srovnání s jinými hospodářskými subjekty na trhu. Především se připomíná, že vyvážející výrobci nejsou v postavení, aby vznášeli požadavky ohledně přezkoumání zájmu výrobního odvětví Společenství. Totéž platí, co se týče zájmu dodavatelů, obchodníků nebo uživatelů prošetřovaného níže. Podaná tvrzení byla přesto přezkoumána. V této souvislosti se připomíná, že během OŠ zaměstnalo výrobní odvětví Společenství pro ruční paletové vozíky asi 434 pracovníků, zatímco například spolupracující dovozci zaměstnali kolem 74 pracovníků. Dále se poznamenává, že někteří výrobci Společenství většinou počítají výhradně s výrobou a prodejem ručních paletových vozíků. Proto nemůže být toto tvrzení přijato.
(75)
Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní závěry o zájmu výrobního odvětví Společenství, jak jsou uvedeny v 107. až 109. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Zájmy dodavatelů Společenství
(76)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že je nedostatek zastoupení ze strany dodavatelů Společenství známkou toho, že jejich činnost nebyla nepříznivě ovlivněna dovozem z ČLR. Toto tvrzení nemůže být přijato. Výrobní odvětví Společenství počítá s dodavateli některých dílů ve Společenství a není rozumné předpokládat, že neexistují žádné nepříznivé účinky na jejich činnost. Jejich činnost by mohla být ovlivňována dalším uzavíráním závodů ve Společenství. Při neexistenci jakýchkoli nových připomínek se potvrzuje prozatímní závěr o zájmu dodavatelů Společenství, jak je uveden ve 110. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Zájem nespřízněných dovozců/obchodníků
(77)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že šetření ignorovalo zájmy malých dovozců, kteří zaměřují své činnosti většinou na ruční paletové vozíky. Je nutno poznamenat, že při tomto šetření byla plně vzata v úvahu stanoviska podaná dovozci, kteří se přihlásili ve stanovené lhůtě a poskytli dostatečné informace. Mezi spolupracujícími nespřízněnými dovozci byly společnosti se dvěma a třemi zaměstnanci. Dále se poznamenává, že spolupracující dovozci vykazovali velmi dobrou ziskovost v obchodě s ručními paletovými vozíky (čisté zisky až 50 % z obratu). Proto je vhodné vzít v úvahu, že dopad uložení antidumpingových opatření na jejich činnost bude poměrně malý. Toto tvrzení by tedy mělo být zamítnuto a měly by být potvrzeny závěry uvedené v 111. až 114. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
5. Zájem uživatelů
(78)
Dva vyvážející výrobci a někteří dovozci tvrdili, že zvýšení ceny čínských ručních paletových vozíků po uložení opatření bude mít ve Společenství bezprostřední neúměrný účinek na statisíce obchodů, skladů a továren, v kterých se používají ruční paletové vozíky. Poznamenává se však, že žádný takový uživatel ručních paletových vozíků nepředložil připomínky k závěrům uvedeným v prozatímním nařízení. Protože toto tvrzení nebylo podloženo žádným důkazem, mělo by být zamítnuto.
(79)
Protože nebyly předloženy žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní závěry o zájmu uživatelů Společenství, jak jsou uvedeny ve 115. a 116. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
6. Závěr o zájmu Společenství
(80)
Na základě výše uvedeného se potvrzují závěry o zájmu Společenství uvedené v 117. až 119. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
I. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň odstraňující újmu
(81)
Vzhledem k tomu, že neexistují žádné opodstatněné připomínky, potvrzuje se metodika použitá pro zjišťování úrovně odstraňující újmu, jak je popsána ve 120. až 123. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
(82)
Na základě této metodiky byla vypočtena úroveň odstraňující újmu za účelem zjištění úrovně opatření, která mají být s konečnou platností uložena.
2. Forma a úroveň cla
(83)
S ohledem na výše uvedené a v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení by mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na úrovni zjištěných dumpingových rozpětí, protože bylo u všech dotčených vyvážejících výrobců shledáno, že úroveň odstraňující újmu je vyšší než dumpingová rozpětí.
(84)
S ohledem na výše uvedené jsou konečné celní sazby následující:
Společnost
Celní sazba
Ningbo Liftstar Material Transport Equipment Factory
32,2 %
Ningbo Ruyi Joint Stock Co. Ltd
28,5 %
Ningbo Tailong Machinery Co. Ltd
39,9 %
Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd
7,6 %
Všechny ostatní společnosti
46,7 %
(85)
Sazby antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě závěrů stávajícího šetření. Odrážejí tedy situaci zjištěnou během šetření ohledně těchto společností. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu uplatňovanému na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto výhradně použitelné na dovoz výrobků pocházejících z dotčených zemí a vyrobených uvedenými společnostmi, tedy konkrétními právnickými osobami. Dovezené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení s názvem a adresou, včetně subjektů spřízněných s konkrétně uvedenými subjekty, nemohou tyto sazby využívat a podléhají celní sazbě uplatňované na „všechny ostatní společnosti“.
(86)
Každá žádost o použití těchto antidumpingových celních sazeb pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po ustanovení nových výrobních nebo prodejních subjektů) se zasílá Komisi (3) se všemi důležitými informacemi, zejména s informacemi o jakýchkoli změnách činnosti společnosti spojených s výrobou, domácími a vývozními prodeji souvisejícími např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. Nařízení bude potom případně pozměněno prostřednictvím aktualizace seznamu společností využívajících individuálních celních sazeb.
3. Vybírání prozatímního cla
(87)
Vzhledem k rozsahu zjištěného dumpingového rozpětí a s ohledem na úroveň újmy způsobené výrobnímu odvětví Společenství se považuje za nutné, aby výše cla zajištěná prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla uloženého předběžným nařízením byla rozhodně vybírána do výše cla uložené s konečnou platností tímto nařízením. Pokud je konečné clo vyšší než prozatímní clo, měla by se s konečnou platností vybírat jen výše zajištěná na úrovni prozatímního cla.
4. Závazky
(88)
Po uložení prozatímních antidumpingových opatření vyjádřili dva vyvážející výrobci ochotu nabídnout závazky v souladu s ustanoveními článku 8 základního nařízení. Byla posouzena možnost smluvních právních prostředků ve formě cenových závazků. Poznamenává se však, že jeden z těchto vyvážejících výrobců při šetření nespolupracoval, a proto z důvodu, že nebylo uděleno zacházení jako v tržní ekonomice nebo individuální zacházení, jak je uvedeno v 19. bodu odůvodnění tohoto nařízení, nemohly být stanoveny minimální ceny. Dále bylo prokázáno, že dotyčný výrobek existuje ve stovkách druhů, které jsou často modernizovány nebo jinak modifikovány. Kromě toho vyvážející výrobci také prodávali, buď přímo, nebo prostřednictvím svých přidružených dovozců, jiné výrobky stejným odběratelům. Za takových okolností by bylo sledování cenových závazků téměř nemožné. Proto se při tomto konkrétním šetření usoudilo, že je přijetí závazků neúčelné a nabídky musely být odmítnuty. Vyvážející výrobci byli patřičně informováni a byla jim poskytnuta možnost se vyjádřit. Jejich připomínky nezměnily výše uvedené rozhodnutí,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu ručních paletových vozíků a jejich základních dílů, tj. podvozků a hydrauliky, kódů KN ex 8427 90 00 a ex 8431 20 00 (kódy TARIC 8427900010 a 8431200010), pocházejících z Čínské lidové republiky.
2. Sazby konečného antidumpingového cla, které se vztahují na čistou cenu franco hranice Společenství před proclením, činí:
Čínská lidová republika
Celní sazba (%)
Doplňkový kód TARIC
Ningbo Liftstar Material Transport Equipment Factory, Zhouyi Village, Zhanqi Town, Yin Zhou District, Ningbo City, Zhejiang Province, 315144, ČLR
32,2
A600
Ningbo Ruyi Joint Stock Co. Ltd, 656 North Taoyuan Road, Ninghai, Zhejiang Province, 315600, ČLR
28,5
A601
Ningbo Tailong Machinery Co. Ltd, Economic Developing Zone, Ninghai, Ningbo City, Zhejiang Province, 315600, ČLR
39,9
A602
Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd, 58, Jing Yi Road, Economy Development Zone, Changxin, Zhejiang Province, 313100, ČLR
7,6
A603
Všechny ostatní společnosti
46,7
A999
3. Není-li uvedeno jinak, použijí se platná předpisy týkající se cel.
Článek 2
Částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla podle nařízení Komise (ES) č. 128/2005 o dovozu ručních paletových vozíků a jejich základních dílů spadajících pod kódy KN ex 8427 90 00 a ex 8431 20 00 (kódy TARIC 8427900010 a 8431200010) pocházejících z Čínské lidové republiky se vyberou s konečnou platností v souladu s pravidly stanovenými níže. Zajištěné částky, které převyšují konečné sazby antidumpingových cel, se uvolňují. V případech, kdy je sazba uloženého konečného cla vyšší než sazba prozatímního cla, vyberou se s konečnou platností pouze částky zajištěné ve výši prozatímního cla.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. července 2005.
REGOLAMENTO (CE) N. 1174/2005 DEL CONSIGLIO
del 18 luglio 2005
che istituisce un dazio antidumping definitivo e dispone la riscossione definitiva dei dazi provvisori istituiti nei confronti delle importazioni di transpallet manuali e delle relative componenti essenziali originari della Repubblica popolare cinese
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
visto il regolamento (CE) n. 384/96 del Consiglio, del 22 dicembre 1995, relativo alla difesa contro le importazioni oggetto di dumping da parte di paesi non membri della Comunità europea (di seguito denominato «il regolamento di base») (1) in particolare l’articolo 9,
vista la proposta presentata dalla Commissione, sentito il comitato consultivo,
considerando quanto segue:
A. MISURE PROVVISORIE
(1)
Con il regolamento (CE) n. 128/2005 («il regolamento provvisorio») (2) la Commissione ha istituito un dazio antidumping provvisorio sulle importazioni di transpallet manuali e delle relative componenti essenziali, ossia il telaio e il sistema idraulico, classificati ai codici NC ex 8427 90 00 e ex 8431 20 00, originari della Repubblica popolare cinese («RPC»).
(2)
Si rammenta che l’inchiesta relativa al dumping e al pregiudizio ha riguardato il periodo compreso fra il 1o aprile 2003 e il 31 marzo 2004 («periodo dell’inchiesta»). L’analisi delle tendenze pertinenti per la valutazione del pregiudizio ha riguardato il periodo compreso tra il 1o gennaio 2000 e la fine del periodo d’inchiesta («periodo in esame»).
B. FASE SUCCESSIVA DEL PROCEDIMENTO
(3)
A seguito dell’istituzione di un dazio antidumping provvisorio sulle importazioni di transpallet manuali e delle relative componenti essenziali originari della RPC, alcune parti interessate hanno presentato per iscritto le loro osservazioni. Tutte le parti che ne hanno fatto richiesta hanno avuto la possibilità di essere sentite.
(4)
La Commissione ha chiesto e verificato tutte le ulteriori informazioni ritenute necessarie ai fini delle conclusioni definitive. Dopo l’istituzione delle misure provvisorie, si è svolta una visita di verifica presso la sede degli importatori Jungheinrich AG in Germania e TVH Handling Equipment N.V. in Belgio.
(5)
Tutte le parti interessate sono state informate dei principali fatti e considerazioni in base ai quali si intendeva raccomandare l’istituzione di un dazio antidumping definitivo e la riscossione definitiva degli importi depositati a titolo di dazio provvisorio. È stato inoltre fissato un termine entro il quale le parti potevano presentare le loro osservazioni in merito a tale comunicazione.
(6)
Le osservazioni comunicate oralmente e per iscritto dalle parti sono state esaminate e, ove ritenuto opportuno, le conclusioni sono state modificate di conseguenza.
C. PRODOTTO IN ESAME E PRODOTTO SIMILE
1. Prodotto in esame
(7)
Il prodotto in esame è costituito da transpallet manuali, non semoventi, utilizzati per la movimentazione di materiale solitamente posto su pallet, e dalle relative componenti essenziali, ossia il telaio e il sistema idraulico, originari della RPC («prodotto in esame»), classificati di norma ai codici NC ex 8427 90 00 ed ex 8431 20 00.
(8)
Alcune parti interessate hanno ribadito le loro osservazioni, esposte al considerando 11 del regolamento provvisorio, circa l’opportunità di inserire il telaio e il sistema idraulico nel campo di applicazione del prodotto in esame senza, tuttavia, presentare informazioni o giustificazioni complementari. Ai considerando da 12 a 14 del regolamento provvisorio è stata già data una risposta a queste osservazioni. Le parti interessate non hanno sollevato ulteriori questioni in merito a questi punti del regolamento provvisorio.
(9)
Le parti interessate hanno osservato, in aggiunta, che: a) il telaio e il sistema idraulico, da un lato, e i transpallet manuali, dall’altro, sono prodotti diversi e che per il telaio e il sistema idraulico non è stata effettuata alcuna valutazione del dumping e del pregiudizio, per cui non si può imporre un dazio antidumping; b) l’inclusione di componenti senza che sia rispettata la procedura a norma dell’articolo 13 del regolamento di base penalizzerebbe indebitamente gli assemblatori di transpallet manuali della Comunità; c) il telaio e il sistema idraulico sono importati anche a fini di manutenzione e l’istituzione di un dazio su di essi penalizzerebbe indebitamente gli attuali utilizzatori.
(10)
Riguardo all’argomentazione secondo cui il telaio e il sistema idraulico sono prodotti diversi dai transpallet manuali e su di essi non è stata effettuata una valutazione del dumping e del pregiudizio, si fa notare che, ai fini della presente inchiesta, tutti i tipi di transpallet manuali e le loro componenti essenziali sono considerati un prodotto unico per i motivi indicati al considerando 10 del regolamento provvisorio, ossia tutti i tipi presentano le stesse caratteristiche fisiche di base e le medesime applicazioni. Non sono stati presentati elementi di prova inconfutabili contro tali conclusioni. Riguardo all’argomentazione secondo cui non è stato effettuato un calcolo del dumping e del pregiudizio per il telaio e per il sistema idraulico, si ricorda che queste componenti essenziali rientrano nella definizione del prodotto in esame per il quale il dumping e il pregiudizio per l’industria comunitaria del prodotto in esame sono stati adeguatamente valutati. Riguardo alla valutazione in particolare del dumping, si è riscontrato che le importazioni di telai e sistemi idraulici nel periodo di inchiesta risultavano quantitativamente troppo ridotte per essere rappresentative. Di conseguenza, si è ritenuto opportuno determinare il margine di dumping del prodotto in esame sulla base dei transpallet manuali per i quali erano disponibili dati rappresentativi e affidabili.
(11)
Riguardo all’argomentazione secondo cui l’inclusione delle componenti essenziali richiede l’applicazione delle disposizioni dell’articolo 13 del regolamento di base per evitare indebite difficoltà per gli assemblatori di transpallet manuali della Comunità, si fa notare che l’articolo 13 è irrilevante per la definizione del prodotto in esame. Il suddetto articolo si riferisce, infatti, a varie pratiche di elusione, tra cui l’assemblaggio di parti che non rientrano nella definizione del prodotto in esame, una situazione non presente in questo caso. L’argomentazione in questione non può pertanto essere accolta.
(12)
Riguardo all’argomentazione secondo cui il telaio e il sistema idraulico sono importati anche per motivi di manutenzione e il loro assoggettamento ad un dazio penalizzerebbe indebitamente gli attuali utilizzatori, si fa osservare che nel corso dell’inchiesta nessun utilizzatore si è lamentato di questo rischio. Inoltre, si fa osservare che il volume delle importazioni di telai e di sistemi idraulici dalla RPC nel periodo dell’inchiesta è risultato insignificante rispetto al volume delle importazioni di transpallet manuali cinesi. Pertanto, dal momento che gli eventuali effetti sulla manutenzione di vecchi transpallet manuali risulterebbero di minore importanza, l’argomentazione non può essere accolta.
(13)
In mancanza di altre osservazioni, sono confermate le conclusioni relative alla definizione del prodotto esposte ai considerando da 10 a 15 del regolamento provvisorio.
2. Prodotto simile
(14)
In mancanza di osservazioni, si confermano i considerando da 16 a 18 del regolamento provvisorio relativi al prodotto simile.
D. DUMPING
1. Trattamento riservato alle imprese operanti in condizioni di economia di mercato (TEM)
(15)
A seguito dell’istituzione delle misure provvisorie, tre produttori esportatori che hanno collaborato all’inchiesta hanno sostenuto che avrebbero dovuto beneficiare del TEM. Due di essi hanno semplicemente ribadito le argomentazioni precedentemente esposte, alle quali la Commissione aveva già risposto ai considerando da 19 a 34 del regolamento provvisorio.
(16)
Si ricorda che, per uno di questi due produttori esportatori, che è costituito in realtà da due società collegate, l’inchiesta ha accertato che alcuni beni erano registrati nella contabilità di una delle due società con un valore nettamente superiore al prezzo di acquisto effettivamente pagato. Ciò è risultato essere incompatibile con le norme di contabilità IAS 1 (presentazione adeguata dei bilanci) e IAS 16 (determinazione iniziale del valore di immobili, impianti e macchinari). È stato accertato, inoltre, che l’altra società contravveniva alla IAS 21 (registrazione al momento della rilevazione iniziale delle operazioni in valuta estera) e alla IAS 32 (esposizione nel bilancio degli strumenti finanziari). Inoltre, i revisori contabili delle società non hanno rimediato al problema nella contabilità finanziaria, il che conferma le conclusioni secondo cui le revisioni contabili non erano state effettuate in linea con le IAS. Dal momento che non sono stati presentati nuovi elementi di prova tali da modificare le conclusioni di cui sopra, si conclude che il produttore esportatore in questione non ha soddisfatto i requisiti di cui al secondo criterio dell’articolo 2, paragrafo 7, lettera c), del regolamento di base.
(17)
Nel caso di un altro produttore esportatore, l’inchiesta ha stabilito che la cancellazione di un prestito non era stata contabilizzata in modo corretto dalla società, il che ha inciso notevolmente sui suoi risultati finanziari. Ciò contravveniva alla IAS 1 (presentazione adeguata dei bilanci). Inoltre, la società aveva modificato il metodo di contabilizzazione relativo al fondo svalutazione crediti senza applicare retroattivamente questo cambiamento, con ulteriori conseguenze sui suoi risultati finanziari. In questo modo, contravveniva alla IAS 8 (cambiamenti di criteri contabili). Il revisore contabile aveva messo in rilievo l’incompatibilità del cambiamento nel metodo di contabilizzazione del fondo svalutazione crediti persino in relazione alle norme contabili cinesi, ma non si era pronunciato sul problema relativo al prestito. Dal momento che non sono stati presentati elementi di prova tali da modificare le conclusioni di cui sopra, si conclude che il produttore esportatore in questione non ha soddisfatto i requisiti di cui al secondo criterio dell’articolo 2, paragrafo 7, lettera c), del regolamento di base.
(18)
Il terzo produttore esportatore che ha continuato a chiedere il TEM dopo l’istituzione delle misure provvisorie, la società Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd, ha presentato prove secondo cui le sue pratiche di contabilizzazione al momento della rilevazione iniziale delle operazioni in valuta estera, pur non risultando sempre in linea con le IAS 21, non avevano inciso sui suoi risultati finanziari. La contabilità della società non ha rivelato altri problemi di compatibilità con le IAS. In queste circostanze, si è quindi ritenuto opportuno rivedere le conclusioni relative alla conformità di questo produttore esportatore con il secondo criterio dell’articolo 2, paragrafo 7, lettera c), del regolamento di base e concedergli il TEM. Quanto alle altre considerazioni, sono confermate le conclusioni esposte ai considerando da 19 a 34 del regolamento provvisorio.
(19)
Si fa osservare che, a seguito dell’istituzione delle misure provvisorie, un produttore esportatore cinese che non ha collaborato all’inchiesta e il suo importatore collegato nella Comunità hanno presentato alcune osservazioni relative alle conclusioni provvisorie e hanno chiesto il TEM o, in caso di rifiuto, il trattamento individuale. Le società sono state informate del fatto che i produttori esportatori che non hanno collaborato all’inchiesta, ossia coloro che non si sono manifestati, non hanno presentato le loro osservazioni per iscritto o non hanno fornito informazioni entro i termini previsti, non possono chiedere il TEM o il trattamento individuale, in conformità delle disposizioni di cui all’articolo 2, paragrafo 7, all’articolo 5, paragrafo 10, all’articolo 9, paragrafo 5, e all’articolo 18, paragrafo 1, del regolamento di base.
2. Trattamento individuale
(20)
In mancanza di osservazioni, si confermano i considerando da 35 a 37 del regolamento provvisorio relativi al trattamento individuale.
3. Valore normale
3.1. Determinazione del valore normale per i produttori esportatori cui non è stato concesso il TEM
(21)
Il Canada era stato scelto provvisoriamente come paese terzo di riferimento ad economia di mercato al fine di stabilire il valore normale per i produttori esportatori ai quali non era stato concesso il TEM. A seguito dell’istituzione delle misure provvisorie, due produttori esportatori e un importatore hanno ribadito le loro argomentazioni contro questa scelta (cfr. considerando 41 del regolamento provvisorio). Non hanno presentato tuttavia ulteriori elementi di prova verificabili a sostegno delle loro argomentazioni.
(22)
Essi hanno, inoltre, osservato che la scelta del Canada come paese terzo di riferimento ad economia di mercato era inadeguata, in quanto i produttori canadesi di transpallet manuali dovevano sostenere costi nettamente superiori alle loro controparti cinesi, in particolare dal punto di vista del costo del lavoro. A questo riguardo, un produttore esportatore ha chiesto un ulteriore adeguamento per le differenze nel costo di produzione fra i costi da lui sostenuti nella RPC e i costi di produzione in Canada, mentre l’altro produttore esportatore ha sottolineato che i cospicui adeguamenti già effettuati indicano che i transpallet manuali canadesi e cinesi non sono comparabili.
(23)
A questo proposito, si ricorda che l’inchiesta ha stabilito che il Canada ha un mercato competitivo e rappresentativo di transpallet manuali, che gli impianti e i metodi di produzione dei produttori cinesi e canadesi sono simili e che, globalmente, i transpallet manuali cinesi e canadesi sono comparabili sulla base dei criteri fissati ai fini della presente inchiesta (cfr. considerando 40, 43 e 44 del regolamento provvisorio). Inoltre, l’inchiesta ha stabilito che la produzione di transpallet manuali non è ad alta intensità di manodopera (il costo del lavoro in Canada non supera il 15 % del costo totale di produzione) e, pertanto, eventuali differenze nel costo del lavoro tra il Canada e la RPC non inciderebbero in modo significativo sul costo totale di produzione. Non si può dunque accettare l’argomentazione secondo cui le differenze di costo dovute principalmente alla manodopera rendono inadeguata la scelta del Canada come paese di riferimento.
(24)
Riguardo all’argomentazione secondo cui i produttori canadesi di transpallet manuali devono sostenere costi di produzione nettamente superiori alle controparti cinesi, e in base alla quale era necessario compiere un adeguamento del valore normale in funzione di queste differenze di costo tra il Canada e i costi che avrebbe dovuto sostenere il produttore esportatore in questione nella RPC, va osservato che le informazioni relative al costo di produzione fornite dallo stesso non sono state accolte in quanto il TEM non gli era stato concesso. Ciò indebolisce notevolmente l’argomentazione relativa al raffronto tra i costi. La richiesta dovrebbe quindi essere respinta.
(25)
Riguardo all’argomentazione secondo cui i cospicui adeguamenti già concessi indicano che i transpallet manuali canadesi e cinesi non sono comparabili, si fa osservare che i tipi di prodotto da paragonare sono stati selezionati sulla base dei criteri considerati ragionevoli all’interno dell’industria in questione. I raffronti tra tipi di prodotto sono stati compiuti in funzione di alcune caratteristiche tecniche di base utilizzate da tutti gli operatori sul mercato e non è emersa alcuna prova secondo cui questo metodo di raffronto era inadeguato (cfr. il considerando 43 del regolamento provvisorio). Questa argomentazione non può quindi essere accettata.
(26)
Non sono state sollevate altre argomentazioni relative alla determinazione del valore normale nel paese di riferimento e, quindi, le conclusioni di cui ai considerando da 38 a 48 del regolamento provvisorio sono confermate.
3.2. Determinazione del valore normale per i produttori esportatori cui è stato concesso il TEM
(27)
Dal momento che il TEM è stato concesso ad un produttore esportatore (cfr. considerando 18), il valore normale è stato determinato come indicato sotto, in conformità dell’articolo 2, paragrafi da 1 a 6, del regolamento di base.
3.2.1. Rappresentatività generale delle vendite interne
(28)
A norma dell’articolo 2, paragrafo 2, del regolamento di base, la Commissione ha prima esaminato se le vendite di transpallet manuali effettuate sul mercato interno ad acquirenti indipendenti fossero rappresentative, ossia se il loro volume totale ammontasse almeno al 5 % del volume totale delle corrispondenti vendite all’esportazione verso la Comunità. Questa è risultata essere la situazione per il produttore esportatore in questione.
3.2.2. Rappresentatività di ciascun tipo di prodotto
(29)
Successivamente, è stato valutato se le vendite interne dei tipi di prodotto comparabili ai tipi di prodotto esportati potessero essere considerate rappresentative. A tal fine, sono stati innanzitutto identificati i tipi comparabili venduti sul mercato interno. L’inchiesta considerava i tipi di prodotto di transpallet manuali venduti sul mercato interno come identici o direttamente comparabili con i tipi venduti per l’esportazione nella Comunità se presentavano la stessa capacità di sollevamento, lo stesso materiale del telaio, la stessa dimensione delle forche, lo stesso sistema idraulico e tipo di ruote.
(30)
Le vendite interne di un determinato tipo di prodotto sono state considerate sufficientemente rappresentative se il volume complessivo di vendite interne dello stesso ad acquirenti indipendenti durante il periodo dell’inchiesta corrispondeva almeno al 5 % del volume complessivo delle vendite del tipo di prodotto comparabile esportato nella Comunità. Alcuni tipi di prodotto esportati corrispondevano a questa definizione.
3.2.3. Verifica delle normali operazioni commerciali
(31)
La Commissione ha innanzitutto esaminato se le vendite dei tipi di prodotto sopramenzionati effettuate sul mercato interno da ciascun produttore esportatore si potessero considerare realizzate nel corso di normali operazioni commerciali ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 4, del regolamento di base.
(32)
A tal fine è stata determinata, per ciascun tipo di prodotto esportato, la proporzione delle vendite sul mercato interno ad acquirenti indipendenti non effettuata in perdita durante il periodo dell’inchiesta:
a)
per i tipi per i quali oltre l’80 % delle vendite sul mercato interno (in termini di volume) era effettuato a prezzi non inferiori ai costi unitari e la media ponderata del prezzo di vendita era pari o superiore alla media ponderata del costo di produzione, il valore normale, per tipo di prodotto, è stato calcolato come la media ponderata dei prezzi di tutte le vendite del tipo in questione sul mercato interno durante il periodo dell’inchiesta, pagati o pagabili da acquirenti indipendenti, a prescindere se tali vendite fossero redditizie o meno;
b)
per i tipi di prodotto per i quali almeno il 10 % ma non oltre l’80 % (in termini di volume) delle vendite sul mercato interno era effettuato a prezzi non inferiori ai costi unitari, il valore normale, per tipo di prodotto, è stato calcolato come la media ponderata dei prezzi delle vendite del tipo in questione sul mercato interno effettuate a prezzi pari o superiori ai costi unitari;
c)
per i tipi di prodotto per i quali meno del 10 %, in volume, delle vendite sul mercato interno era effettuato ad un prezzo non inferiore ai costi unitari, si è ritenuto che il tipo di prodotto in questione non fosse venduto nell’ambito di normali operazioni commerciali e, pertanto, il valore normale è stato costruito.
3.2.4. Valore normale basato sul prezzo effettivo sul mercato interno
(33)
Quando erano soddisfatte le condizioni di cui al considerando 30, al considerando 31 e al considerando 32, lettere a) e b), il valore normale per il corrispondente tipo di prodotto è stato basato sui prezzi effettivamente pagati o pagabili da acquirenti indipendenti sul mercato interno del paese esportatore durante il periodo dell’inchiesta, come previsto dall’articolo 2, paragrafo 1, del regolamento di base.
3.2.5. Valore normale basato sul valore costruito
(34)
Per i tipi di prodotto che rientravano nel considerando 32, lettera c), del presente regolamento nonché per quei tipi che non erano venduti in quantità rappresentative sul mercato interno, come indicato al considerando 30 del presente regolamento, si è dovuto costruire il valore normale.
(35)
Al fine di determinare il valore normale costruito, ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 6, del regolamento di base, le spese generali, amministrative e di vendita sostenute e la media ponderata dei profitti realizzati dal produttore esportatore interessato sulle vendite interne del prodotto simile nel corso di normali operazioni commerciali, nel periodo dell’inchiesta, sono state sommate al costo di produzione.
4. Prezzo all’esportazione
(36)
In seguito all’istituzione delle misure provvisorie, non sono pervenute osservazioni relative alla determinazione del prezzo all’esportazione delle vendite effettuate direttamente ad acquirenti indipendenti nella Comunità. Pertanto, sono confermate le conclusioni di cui al considerando 49 del regolamento provvisorio relative alla determinazione del prezzo all’esportazione ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 8, del regolamento di base.
(37)
Per due produttori esportatori, il prezzo all’esportazione è stato provvisoriamente costruito per le vendite da loro effettuate nei confronti di importatori con i quali avevano un accordo di compensazione ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 9, del regolamento di base (cfr. considerando 49 del regolamento provvisorio).
(38)
Uno dei produttori esportatori e il suo importatore, per i quali alcuni prezzi all’esportazione erano stati costruiti, hanno sostenuto che la relazione che li legava non giustificava la costruzione dei prezzi all’esportazione e che questi andavano determinati sulla base dei prezzi effettivi praticati dal produttore esportatore nei confronti dell’importatore. Tuttavia, l’inchiesta ha dimostrato che questi prezzi all’esportazione erano condizionati da un accordo tra le parti secondo il quale alcuni costi di sviluppo dei prodotti erano sostenuti dall’importatore. Per questo motivo, per l’importatore i prezzi medi all’esportazione erano notevolmente superiori a quelli praticati nei confronti di altri acquirenti indipendenti nella Comunità. Pertanto, i prezzi praticati dal produttore esportatore nei confronti dell’importatore non sono stati accettati come base per determinare i prezzi all’esportazione. Inoltre, prima della fine del periodo dell’inchiesta, il produttore esportatore e l’importatore si sono associati. Di norma, in queste circostanze, i prezzi all’esportazione sarebbero costruiti in base ai prezzi di rivendita ad acquirenti indipendenti nella Comunità. Tuttavia, in questo caso, il numero di transazioni di rivendita effettuate nel periodo dell’inchiesta è stato molto limitato e i prezzi effettivi delle transazioni effettuate nel periodo dell’inchiesta non sono stati comunicati in tempo utile dall’importatore, per cui non sono risultati verificabili. Di conseguenza, le vendite in questione non sono state prese in considerazione nel calcolo definitivo dei prezzi all’esportazione.
(39)
In effetti, il produttore esportatore in questione effettuava ingenti vendite dirette a clienti indipendenti nella Comunità, le quali sono state utilizzate per stabilire il prezzo di esportazione (cfr. considerando 36).
(40)
L’altro produttore esportatore per il quale alcuni prezzi all’esportazione sono stati costruiti e l’importatore interessato hanno presentato osservazioni in merito alle conclusioni provvisorie, sostenendo di non aver stipulato alcun accordo assimilabile ad un’associazione o ad un accordo di compensazione, di cui all’articolo 2, paragrafo 9, del regolamento di base e all’articolo 2.3 dell’accordo antidumping dell’OMC. Pertanto, la costruzione dei prezzi all’esportazione sulla base dei prezzi di rivendita dell’importatore nei confronti di clienti indipendenti sarebbe errata.
(41)
Non si è potuto accogliere tale argomentazione, in quanto le informazioni fornite dall’esportatore e dall’importatore non coincidevano. Nel corso della visita di verifica presso la sede del produttore esportatore, gli investigatori sono stati informati del fatto che il motivo per cui i prezzi all’esportazione tra le parti risultavano nettamente superiori al normale era attribuibile all’esistenza di un accordo speciale tra il produttore esportatore e l’importatore. Inoltre, i dettagli di questo accordo figuravano su tutte le fatture di esportazione. Il produttore esportatore ha negato l’esistenza di un accordo scritto, ma ha spiegato che l’importatore in questione era disposto a pagare prezzi così alti al fine di ottenere e mantenere l’esclusività nelle vendite su taluni mercati di alcuni prodotti fornitigli dallo stesso produttore esportatore. Anche l’importatore ha negato l’esistenza di un rapporto speciale e ha spiegato, nel corso della verifica in loco, che il maggiore prezzo pagato al produttore esportatore derivava dall’alta qualità dei prodotti in questione. In queste circostanze, si ritiene che i prezzi all’esportazione siano inattendibili e debbano essere adeguati o per via dell’esistenza di una forma di accordo di compensazione ai sensi delle disposizioni dell’articolo 2, paragrafo 9, del regolamento di base, o per via delle differenze inerenti alle caratteristiche fisiche che riflettono la presunta superiorità qualitativa dei prodotti alla luce delle disposizioni dell’articolo 2, paragrafo 10, lettera a), del regolamento di base. Questa affermazione sull’alta qualità non è stata suffragata da alcuna prova ed è stata peraltro contraddetta dalle conclusioni dell’inchiesta. In mancanza di altre informazioni, i prezzi all’esportazione sono stati costruiti come indicato al considerando 49 del regolamento provvisorio.
(42)
Gli stessi produttore esportatore ed importatore hanno osservato inoltre che il calcolo dei prezzi all’esportazione costruiti era errato, in quanto il margine di profitto utilizzato era nettamente superiore ai margini di profitto utilizzati in passato per gli stessi fini in altri casi e, quindi, risultava irragionevole. In questo contesto, bisogna precisare che ogni caso è valutato singolarmente e che le conclusioni di un’inchiesta non possono essere applicate tali e quali ad un’altra. Nel caso specifico, il margine di profitto utilizzato nel calcolo è costituito dalla media ponderata dei profitti netti effettivi ottenuti sulle vendite del prodotto in esame, riferiti da undici importatori non collegati nel corso dell’inchiesta. Dal momento che non è stata presentata alcuna prova per confutare tali dati, l’argomentazione dovrebbe essere respinta.
(43)
Bisogna osservare, tuttavia, che, a seguito della verifica in loco presso la sede dell’importatore in questione, il calcolo dei prezzi all’esportazione costruiti è stato modificato per tener conto delle correzioni necessarie relative ad alcuni prezzi di rivendita nonché alle spese generali, amministrative e di vendita dell’importatore.
5. Confronto
(44)
In seguito all’istituzione delle misure provvisorie, un produttore esportatore ha chiesto un adeguamento di alcuni prezzi all’esportazione per differenze relative allo stadio commerciale tra le vendite dirette all’esportazione verso la Comunità e le vendite all’esportazione verso la Comunità effettuate tramite operatori nella RPC, in conformità dell’articolo 2, paragrafo 10, lettera d), punto i), del regolamento di base. Il produttore esportatore ha sostenuto che le vendite all’esportazione effettuate tramite operatori cinesi comportano un’ulteriore vendita ad operatori, che solitamente, nel caso delle esportazioni dirette nella Comunità, non è necessaria. A questo proposito, si osserva che l’articolo succitato del regolamento di base sancisce che può essere applicato un adeguamento per le differenze relative allo stadio commerciale se è dimostrato che esistono costanti ed evidenti differenze tra le funzioni e i prezzi del venditore per i diversi stadi commerciali nel mercato interno del paese esportatore. Nel caso specifico, il produttore esportatore ha chiesto un adeguamento a detta sua necessario sulla base delle circostanze relative alle sue vendite all’esportazione piuttosto che alle sue vendite interne. Questa non viene considerata una base sufficiente per chiedere un adeguamento relativo allo stadio commerciale. Inoltre, l’inchiesta ha stabilito che tutte le esportazioni del produttore esportatore in questione, nonché le vendite interne nel paese di riferimento, sono state effettuate a operatori, il che significa che non esistono differenze negli stadi commerciali tra il prezzo all’esportazione e il valore normale.
6. Margini di dumping
(45)
Per calcolare il margine di dumping per tutti gli altri produttori esportatori (cfr. considerando 53 del regolamento provvisorio) non si è più preso in considerazione il produttore esportatore cui è stato concesso il TEM. Non sono state presentate altre osservazioni in merito alle conclusioni di cui ai considerando 52 e 53 del regolamento provvisorio, che sono quindi confermate. Tuttavia, per il produttore esportatore al quale è stato concesso il TEM, il margine di dumping è stato stabilito paragonando la media ponderata del valore normale di ciascun tipo di prodotto esportato nella Comunità, determinata ai considerando da 28 a 35, con la media ponderata del prezzo all’esportazione del tipo di prodotto corrispondente, conformemente all’articolo 2, paragrafo 11, del regolamento di base. I margini di dumping così determinati a seguito delle modifiche di cui sopra, espressi in percentuale del prezzo netto, franco frontiera comunitaria, dazio non corrisposto, sono i seguenti:
Ningbo Liftstar Material Transport Equipment Factory
32,2 %
Ningbo Ruyi Joint Stock Co. Ltd
28,5 %
Ningbo Tailong Machinery Co. Ltd
39,9 %
Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd
7,6 %
Tutte le altre società
46,7 %
E. INDUSTRIA COMUNITARIA
1. Produzione comunitaria
(46)
In mancanza di osservazioni, vengono confermate le conclusioni provvisorie relative alla produzione comunitaria di cui ai considerando 55 e 56 del regolamento provvisorio.
2. Definizione dell’industria comunitaria
(47)
In mancanza di osservazioni, vengono confermate le conclusioni provvisorie relative alla definizione di industria comunitaria di cui al considerando 57 del regolamento provvisorio.
F. PREGIUDIZIO
1. Consumo comunitario
(48)
In mancanza di osservazioni, vengono confermate le conclusioni provvisorie relative al consumo comunitario di cui ai considerando 58 e 59 del regolamento provvisorio.
2. Importazioni di transpallet manuali dalla RPC nella Comunità
(49)
In mancanza di osservazioni, vengono confermate le conclusioni provvisorie relative alle importazioni di transpallet manuali dalla RPC nella Comunità di cui ai considerando da 60 a 64 del regolamento provvisorio.
3. Situazione dell’industria comunitaria
(50)
A seguito dell’istituzione delle misure provvisorie, un produttore esportatore ha messo in discussione gli effetti pregiudizievoli per la situazione dell’industria comunitaria, sottolineando che: a) la capacità di produzione dell’industria comunitaria è aumentata durante il periodo in esame, b) l’andamento delle scorte dopo il 2001 non può essere considerato un sintomo di pregiudizio bensì un segno di miglioramento dell’industria comunitaria, c) il prezzo delle vendite dei transpallet manuali venduti dai produttori comunitari e la loro quota di mercato sono rimasti stabili nel 2003 e durante il periodo dell’inchiesta, d) la redditività dell’industria comunitaria è aumentata tra il 2000 e il 2001, e) il livello degli investimenti dell’industria comunitaria è più che raddoppiato a dimostrazione del fatto che quest’ultima non ha avuto problemi ad ottenere capitale, f) la stabilità dei salari deve essere percepita come un indice positivo.
(51)
Riguardo all’argomentazione secondo cui la capacità di produzione dell’industria comunitaria è aumentata e ciò non indica un pregiudizio, bisogna osservare che, mentre l’aumento complessivo della capacità di produzione nel periodo in esame era pari al 3 %, questa è scesa di circa due punti percentuali tra il 2002 e il periodo dell’inchiesta. La capacità di produzione, infatti, è aumentata solo tra il 2001 e il 2002, allorché sono stati effettuati investimenti. Non si può dedurre che questo sviluppo indichi l’assenza di pregiudizio per l’industria comunitaria, soprattutto perché i consumi sono aumentati, nello stesso periodo, del 17 %.
(52)
Riguardo all’argomentazione secondo cui l’andamento delle scorte dopo il 2001 non può essere considerato un sintomo di pregiudizio bensì di miglioramento dell’industria comunitaria, va osservato che, oltre alla spiegazione di cui al considerando 67 del regolamento provvisorio sui motivi per cui questo fattore non è considerato particolarmente rilevante per la situazione economica dell’industria comunitaria, bisogna ricordare che le scorte sono complessivamente aumentate del 14 % nel periodo in esame. Il fatto che si sia verificato un incremento nel 2001 non modifica le conclusioni in base alle quali le scorte hanno comunque contribuito alla situazione pregiudizievole dell’industria comunitaria.
(53)
Riguardo all’argomentazione secondo cui il prezzo delle vendite e la quota di mercato dei transpallet manuali venduti dai produttori comunitari sono rimasti stabili nel 2003 e durante il periodo dell’inchiesta, va osservato che il periodo dell’inchiesta comprende 9 mesi del 2003. Si ricorda che l’analisi del pregiudizio comprende un periodo di alcuni anni e che sia la quota di mercato che il prezzo delle vendite dell’industria comunitaria sono scesi in modo significativo nel periodo in esame e questa evoluzione non è stata contestata.
(54)
Riguardo all’argomentazione secondo cui l’aumento di redditività dell’industria comunitaria tra il 2000 e il 2001 non indicherebbe un pregiudizio, bisogna osservare che la redditività è aumentata limitatamente dallo 0,28 % nel 2000 allo 0,51 % nel 2001, per poi scendere costantemente fino a - 2,31 % nel periodo dell’inchiesta, il che costituisce un chiaro indice di pregiudizio.
(55)
Riguardo all’argomentazione secondo cui il livello degli investimenti dell’industria comunitaria è più che raddoppiato per cui questa non avrebbe avuto difficoltà ad ottenere capitali, si ricorda che, come indicato al considerando 76 del regolamento provvisorio, nel periodo tra il 2001 e il 2002 sono stati effettuati cospicui investimenti per sostituire impianti di produzione obsoleti e consentire all’industria comunitaria di rimanere competitiva. Tra il 2002 e il periodo dell’inchiesta, gli investimenti sono crollati del 40 % parallelamente ad un peggioramento della redditività, il che dimostra la difficoltà di ottenere capitali ed è, ancora una volta, un chiaro indice di pregiudizio.
(56)
Riguardo all’argomentazione secondo la quale la stabilità dei salari deve essere percepita come un indicatore positivo, va osservato che questo fattore dovrebbe essere analizzato rispetto all’andamento dei salari e dell’occupazione. Il pregiudizio dell’industria si riflette chiaramente nella riduzione del numero di dipendenti. Il fatto che i produttori comunitari non abbiano potuto aumentare i salari in linea con l’inflazione nel periodo in esame per via della concorrenza sleale deve essere considerato un indicatore negativo.
(57)
Pertanto, le argomentazioni del produttore esportatore in questione analizzate ai considerando da 50 a 56 dovrebbero essere respinte.
(58)
Alcuni importatori hanno sottolineato che l’industria comunitaria ha offerto in vendita transpallet manuali a prezzi di molto inferiori ai transpallet manuali fabbricati in Cina e ciò indicherebbe un’assenza di pregiudizio. Questa argomentazione non è suffragata dalle conclusioni relative ad una significativa sottoquotazione dei prezzi di oltre il 55 % (cfr. considerando 64 del regolamento provvisorio) e, pertanto, non può essere accolta.
(59)
Non essendo pervenute nuove informazioni al riguardo, vengono confermate le conclusioni provvisorie relative alla situazione dell’industria comunitaria di cui ai considerando da 65 a 84 del regolamento provvisorio.
4. Conclusioni relative al pregiudizio
(60)
In conclusione, come già indicato nel regolamento provvisorio, tutti gli indicatori relativi al pregiudizio hanno rivelato una tendenza negativa. In mancanza di altre osservazioni, vengono confermate le conclusioni provvisorie relative al pregiudizio di cui ai considerando da 85 a 87 del regolamento provvisorio.
G. CAUSA DEL PREGIUDIZIO
1. Introduzione
(61)
In mancanza di osservazioni al riguardo, viene confermata l’introduzione sulla causa del pregiudizio di cui al considerando 88 del regolamento provvisorio.
2. Effetti delle importazioni in dumping
(62)
Un produttore esportatore e alcuni importatori hanno affermato che non è corretto utilizzare i dati di Eurostat relativi alle importazioni per determinare il volume e la quota di mercato delle importazioni del prodotto in esame, in quanto per questo non esiste un codice NC distinto. Hanno sostenuto che anche altri prodotti sono disciplinati dai due codici NC in questione, dei quali uno riguarda il prodotto completo e l’altro le parti, per cui i dati di Eurostat non possono fornire un quadro preciso dell’effetto delle importazioni in dumping. Si fa osservare che non sono stati presentati elementi di prova secondo cui quantità significative di altri prodotti siano state classificate al codice NC 8427 90 00, il quale riguarda il prodotto completo ed è stato utilizzato per determinare il volume delle importazioni oggetto di dumping. In effetti, le stesse parti interessate hanno utilizzato i dati di Eurostat sulle importazioni relativi allo stesso codice NC per motivare la loro argomentazione riguardo alle tendenze delle importazioni di transpallet manuali da altri paesi terzi. Inoltre, vista la definizione restrittiva del codice NC, si ritiene che l’ampia maggioranza dei prodotti che entrano nella Comunità sotto questa voce siano costituiti da importazioni del prodotto in esame. Quanto all’altro codice NC 8431 20 00 relativo alle parti destinate esclusivamente o principalmente alle macchine o apparecchi della voce 8427, si fa osservare che le importazioni riferite da Eurostat per questo codice sono limitate e non sono state prese in considerazione al momento di stabilire il volume e la quota di mercato delle importazioni del prodotto in esame. L’argomentazione in questione non può pertanto essere accolta.
(63)
Non essendo pervenute nuove informazioni al riguardo, vengono confermate le conclusioni provvisorie relative agli effetti delle importazioni in dumping di cui ai considerando da 89 a 91 del regolamento provvisorio.
3. Effetti dovuti ad altri fattori
a) Andamento delle esportazioni dell’industria comunitaria
(64)
A seguito dell’istituzione delle misure provvisorie, un produttore esportatore ha sottolineato che l’andamento delle esportazioni dell’industria comunitaria era stato valutato in modo errato. È stato riscontrato che le vendite all’esportazione sono crollate di circa il 50 % tra il 2000 e il periodo dell’inchiesta, il che ha inciso in modo notevole sull’andamento dell’industria comunitaria. Va osservato che, anche se le esportazioni sono diminuite in termini assoluti, esse rappresentavano in media solo l’11 % delle vendite totali dell’industria comunitaria durante il periodo in esame. Inoltre, mentre le vendite nella Comunità erano effettuate in perdita, le esportazioni continuavano ad essere relativamente redditizie nel periodo dell’inchiesta. Pertanto, non si può ritenere che la diminuzione delle esportazioni abbia causato un pregiudizio significativo all’industria comunitaria. Di conseguenza, è respinta l’argomentazione e vengono confermate le conclusioni di cui ai considerando 92 e 93 del regolamento provvisorio.
b) Investimenti realizzati dall’industria comunitaria
(65)
In mancanza di osservazioni, vengono confermate le conclusioni provvisorie relative agli investimenti dell’industria comunitaria di cui al considerando 94 del regolamento provvisorio.
c) Importazioni da altri paesi terzi
(66)
Due produttori esportatori e alcuni importatori hanno sostenuto che, contrariamente alle conclusioni di cui al considerando 95 del regolamento provvisorio, i paesi diversi dalla RPC, in particolare il Brasile e l’India, hanno approfittato dell’apprezzamento dell’euro per aumentare in modo significativo le loro vendite sul mercato comunitario. Dal momento che le importazioni da paesi terzi, quali il Brasile e l’India, rappresentano solo l’1 % circa delle importazioni cinesi del prodotto in esame, un loro eventuale impatto sul nesso di causalità può essere considerato irrilevante. L’obiezione dovrebbe pertanto essere respinta.
(67)
In mancanza di altre osservazioni, vengono confermate le conclusioni provvisorie relative alle importazioni da altri paesi terzi di cui ai considerando 95 e 96 del regolamento provvisorio.
d) Tasso di cambio euro/dollaro USA
(68)
Un produttore esportatore e alcuni importatori hanno fatto valere che parte della sottoquotazione dei prezzi riscontrata era attribuibile alla debolezza del dollaro USA nei confronti dell’euro e non ai prezzi delle importazioni oggetto di dumping. Tuttavia, le parti in questione non hanno presentato alcun elemento di prova relativo al volume delle importazioni dalla RPC fatturate in dollari USA, con il quale sarebbe stato possibile effettuare una valutazione globale del presunto impatto dei tassi di cambio sui prezzi. In ogni caso, anche se tutte le importazioni dalla RPC fossero state effettuate in dollari USA, il che non è confermato dalle conclusioni dell’inchiesta, i prezzi all’importazione del prodotto in esame sarebbero dovuti scendere del 25 % (deprezzamento del valore del dollaro nei confronti dell’euro) invece che del 34 % riscontrato durante il periodo in esame. Infine, si fa notare che, ad eccezione di due singoli casi corrispondenti a volumi di importazione trascurabili, le importazioni globali da tutti gli altri paesi diversi dalla RPC che hanno beneficiato dell’apprezzamento dell’euro sono diminuite. Ciò indica che le fluttuazioni valutarie non possono essere considerate una causa significativa dell’aumento delle importazioni in dumping dalla RPC. L’argomentazione dovrebbe quindi essere respinta e dovrebbero essere confermate le conclusioni di cui al considerando 98 del regolamento provvisorio.
e) Andamento delle vendite
(69)
Un produttore esportatore e alcuni importatori hanno ribadito la loro argomentazione secondo cui i denuncianti sono grandi società attive nel settore della movimentazione dei materiali, per le quali i transpallet manuali costituiscono solo un prodotto accessorio spesso utilizzato quale strumento per vendere prodotti più grandi e più costosi. Dal momento che non sono state presentate nuove osservazioni, sono confermate le conclusioni di cui ai considerando 99 e 100 del regolamento provvisorio e l’argomentazione è respinta.
f) Errori strategici dei produttori comunitari (bassa qualità dei prodotti ed esternalizzazione della produzione di componenti)
(70)
Un produttore esportatore ha ribadito l’argomentazione secondo la quale, essendosi concentrati sulla produzione di prodotti di bassa qualità e avendo esternalizzato la produzione di componenti, i produttori comunitari si sarebbero arrecati un pregiudizio. Tuttavia, questa argomentazione non è stata suffragata da alcun elemento di prova. Si fa notare che questa argomentazione era già stata esaminata ed esplicitamente affrontata ai considerando da 101 a 103 del regolamento provvisorio, i quali sono confermati.
4. Conclusioni relative al nesso di causalità
(71)
In mancanza di altre osservazioni che potrebbero modificare le conclusioni provvisorie, sono confermate le conclusioni sul nesso di causalità esposte ai considerando da 104 a 105 del regolamento provvisorio.
H. INTERESSE DELLA COMUNITÀ
1. Osservazioni di carattere generale
(72)
In mancanza di osservazioni, vengono confermate le osservazioni di carattere generale relative all’interesse della Comunità di cui al considerando 106 del regolamento provvisorio.
2. Interesse dell’industria comunitaria
(73)
In seguito all’istituzione delle misure provvisorie, un importatore ha sostenuto che gli impianti di produzione precedentemente chiusi all’interno della Comunità non saranno riaperti e non offriranno quindi nuove possibilità di occupazione grazie all’istituzione delle misure antidumping. L’argomentazione non è tuttavia stata appoggiata da nessun elemento di prova. Anche se gli impianti chiusi non dovessero riaprire, bisogna osservare che, nel periodo dell’inchiesta, l’utilizzazione degli impianti da parte dell’industria comunitaria era solo del 46 %. Ciò rappresenta una chiara indicazione delle potenzialità di crescita della produzione e delle vendite dell’industria comunitaria, una volta che saranno ristabilite eque condizioni di concorrenza sul mercato comunitario. L’obiezione dovrebbe pertanto essere respinta.
(74)
Un produttore esportatore e alcuni importatori hanno sottolineato che le attività dell’industria comunitaria nel settore dei transpallet manuali, in particolare in termini di occupazione, sono trascurabili rispetto alle loro attività totali e, pertanto, il loro interesse per l’istituzione di tali misure è limitato se paragonato a quello degli altri operatori sul mercato. In primo luogo, si ricorda che i produttori esportatori non hanno la competenza di sollevare obiezioni riguardo all’esame dell’interesse dell’industria comunitaria. Lo stesso vale per quanto riguarda gli interessi dei fornitori, degli operatori o degli utilizzatori esaminati di seguito. Ciò nonostante, le argomentazioni presentate sono state esaminate. A questo proposito, si ricorda che l’industria comunitaria impiegava nel settore dei transpallet manuali 434 persone nel periodo dell’inchiesta, mentre, ad esempio, gli importatori che hanno collaborato all’inchiesta impiegavano circa 74 persone. Si sottolinea inoltre che alcuni produttori comunitari dipendono quasi esclusivamente dalla produzione e dalle vendite dei transpallet manuali. Tale argomentazione non può perciò essere accolta.
(75)
Non essendo pervenute altre osservazioni, vengono confermate le conclusioni provvisorie relative all’interesse dell’industria comunitaria di cui ai considerando da 107 a 109 del regolamento provvisorio.
3. Interesse dei fornitori comunitari
(76)
Un produttore esportatore ha affermato che la mancanza di rappresentanti dei fornitori comunitari indica che le importazioni dalla RPC non hanno inciso negativamente sulle loro attività. Questa affermazione non può essere accolta. L’industria comunitaria dipende per alcune parti dai fornitori comunitari e non è ragionevole supporre che non vi siano effetti negativi sulle loro attività. Ulteriori chiusure di impianti comunitari potrebbero aggravare ulteriormente la situazione del settore. In mancanza di nuove osservazioni, vengono confermate le conclusioni provvisorie relative all’interesse dei fornitori comunitari di cui al considerando 110 del regolamento provvisorio.
4. Interesse degli importatori/operatori commerciali indipendenti
(77)
Un produttore esportatore ha fatto valere che l’inchiesta non ha tenuto conto degli interessi dei piccoli importatori, i quali concentrano le loro attività principalmente sui transpallet manuali. Va precisato che le osservazioni degli importatori che si sono manifestati in tempo utile e hanno fornito sufficienti informazioni sono state pienamente prese in considerazione nell’inchiesta. Tra gli importatori non collegati che hanno collaborato all’inchiesta vi erano società con due o tre dipendenti. Inoltre, si fa presente che gli importatori che hanno collaborato all’inchiesta hanno riferito un buon livello di redditività della loro attività legata ai transpallet manuali (profitti netti fino al 50 % del fatturato). Pertanto, è ragionevole considerare che l’impatto dell’istituzione delle misure antidumping sui loro affari sia relativamente esiguo. Di conseguenza, è respinta l’argomentazione e vengono confermate le conclusioni di cui ai considerando da 111 a 114 del regolamento provvisorio.
5. Interesse degli utilizzatori
(78)
Due produttori esportatori e alcuni importatori hanno sottolineato che l’aumento del prezzo dei transpallet manuali cinesi a seguito dell’istituzione delle misure sta avendo un effetto immediato e sproporzionato su centinaia di migliaia di negozi, magazzini e fabbriche che utilizzano transpallet manuali nella Comunità. Tuttavia, si fa osservare che nessun utilizzatore comunitario di transpallet manuali ha presentato osservazioni circa le conclusioni di cui al regolamento provvisorio. Dal momento che questa affermazione non è stata suffragata da alcuna prova, dovrebbe essere respinta.
(79)
In mancanza di altre osservazioni, vengono confermate le conclusioni provvisorie relative all’interesse degli utilizzatori comunitari di cui ai considerando 115 e 116 del regolamento provvisorio.
6. Conclusione relativa all’interesse della Comunità
(80)
In considerazione di quanto sopra, sono confermate le conclusioni relative all’interesse comunitario di cui ai considerando da 117 a 119 del regolamento provvisorio.
I. MISURE ANTIDUMPING DEFINITIVE
1. Livello necessario per eliminare il pregiudizio
(81)
In mancanza di osservazioni documentate, viene confermato il metodo utilizzato per la determinazione del livello necessario per eliminare il pregiudizio descritto ai considerando da 120 a 123 del regolamento provvisorio.
(82)
In base a tale metodo, il livello di eliminazione del pregiudizio è stato calcolato al fine di determinare il livello delle misure da imporre in via definitiva.
2. Forma e livello del dazio
(83)
Alla luce di quanto sopra esposto e ai sensi dell’articolo 9, paragrafo 4, del regolamento di base, deve essere imposto un dazio antidumping definitivo al livello dei margini di dumping accertati, dal momento che per tutti i produttori esportatori interessati il livello necessario per eliminare il pregiudizio è risultato più elevato dei margini di dumping.
(84)
In base a quanto sopra, le aliquote del dazio definitivo sono le seguenti:
Società
Aliquota del dazio
Ningbo Liftstar Material Transport Equipment Factory
32,2 %
Ningbo Ruyi Joint Stock Co. Ltd
28,5 %
Ningbo Tailong Machinery Co. Ltd
39,9 %
Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd
7,6 %
Tutte le altre società
46,7 %
(85)
Le aliquote del dazio antidumping applicate a titolo individuale alle società specificate nel presente regolamento sono state stabilite sulla base delle conclusioni della presente inchiesta. Esse rispecchiano, pertanto, la situazione constatata durante l’inchiesta per le società in questione. Dette aliquote del dazio (contrariamente al dazio nazionale applicabile a «tutte le altre società») si applicano quindi esclusivamente alle importazioni di prodotti originari del paese interessato fabbricati dalle società, e quindi dalle specifiche persone giuridiche di cui viene fatta menzione. I prodotti importati fabbricati da qualsiasi altra società la cui ragione sociale, completa di indirizzo, non sia specificamente menzionata nel dispositivo del presente regolamento, comprese le persone giuridiche collegate a quelle specificamente menzionate, non possono beneficiare di tali aliquote e sono soggetti all’aliquota del dazio applicabile a «tutte le altre società».
(86)
Le eventuali richieste di applicazione di tali aliquote individuali (ad esempio in seguito ad un cambiamento della ragione sociale della società o alla creazione di nuove entità produttive o di vendita) devono essere inoltrate senza indugio alla Commissione (3) corredate di tutte le informazioni utili, in particolare l’indicazione delle eventuali modifiche nelle attività della società riguardanti la produzione, le vendite sul mercato interno e le vendite per l’esportazione, collegate ad esempio a tale cambiamento della ragione sociale o ai suddetti cambiamenti a livello di entità produttive o di vendita. Se del caso, si modificherà il regolamento aggiornando l’elenco delle società che beneficiano di aliquote individuali del dazio.
3. Riscossione dei dazi provvisori
(87)
In considerazione dell’entità dei margini di dumping accertati e del livello di pregiudizio causato all’industria comunitaria, si ritiene necessario che gli importi delle garanzie costituite a titolo di dazio antidumping provvisorio istituito dal regolamento provvisorio, ossia dal regolamento (CE) n. 128/2005, siano definitivamente riscossi in ragione dell’aliquota del dazio istituito in via definitiva dal presente regolamento. Qualora i dazi definitivi siano più elevati dei dazi provvisori, sono riscossi in via definitiva solo gli importi depositati a titolo di dazi provvisori.
4. Impegni
(88)
In seguito all’istituzione delle misure antidumping provvisorie, due produttori esportatori hanno manifestato la loro disponibilità ad offrire impegni, in conformità delle disposizioni dell’articolo 8 del regolamento di base. È stata esplorata la possibilità di misure correttive sotto forma di impegni relativi ai prezzi. Va sottolineato, tuttavia, che uno di questi produttori esportatori non ha collaborato all’inchiesta e, quindi, dal momento che non gli è stato concesso né il TEM né il trattamento individuale (cfr. considerando 19 sopra), non si sono potuti determinare prezzi minimi. Inoltre, è stato stabilito che il prodotto in questione esiste in grande varietà (centinaia) di tipi che sono regolarmente aggiornati o altrimenti modificati. Oltre a ciò, i produttori esportatori vendevano anche altri prodotti agli stessi clienti, o direttamente o tramite i loro importatori affiliati. In queste circostanze, sarebbe praticamente impossibile effettuare un controllo degli impegni relativi ai prezzi. È stato pertanto ritenuto che, in questa particolare inchiesta, risultava impraticabile accettare gli impegni e le offerte sono state quindi respinte. I produttori esportatori sono stati informati di conseguenza e hanno avuto la possibilità di esprimere osservazioni. Le loro osservazioni non hanno modificato le conclusioni di cui sopra,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1. È istituito un dazio antidumping definitivo sulle importazioni di transpallet manuali e delle relative componenti essenziali, ossia il telaio e il sistema idraulico, di cui ai codici NC ex 8427 90 00 ed ex 8431 20 00 (codici TARIC 8427900010 e 8431200010), originari della Repubblica popolare cinese.
2. L’aliquota del dazio antidumping definitivo applicabile al prezzo netto, franco frontiera comunitaria, dazio non corrisposto, è la seguente:
Repubblica popolare cinese
Aliquota del dazio (%)
Codice addizionale TARIC
Ningbo Liftstar Material Transport Equipment Factory, Zhouyi Village, Zhanqi Town, Yin Zhou District, Ningbo City, Zhejiang Province, 315144, RPC
32,2
A600
Ningbo Ruyi Joint Stock Co. Ltd, 656 North Taoyuan Road, Ninghai, Zhejiang Province, 315600, RPC
28,5
A601
Ningbo Tailong Machinery Co. Ltd, Economic Developing Zone, Ninghai, Ningbo City, Zhejiang Province, 315600, RPC
39,9
A602
Zhejiang Noblelift Equipment Joint Stock Co. Ltd, 58, Jing Yi Road, Economy Development Zone, Changxin, Zhejiang Province, 313100, RPC
7,6
A603
Tutte le altre società
46,7
A999
3. Salvo disposizioni contrarie, si applicano le norme vigenti in materia di dazi doganali.
Articolo 2
Gli importi depositati a titolo di dazi antidumping provvisori a norma del regolamento (CE) n. 128/2005 della Commissione sulle importazioni di transpallet manuali e delle relative componenti essenziali di cui ai codici NC ex 8427 90 00 ed ex 8431 20 00 (codici TARIC 8427900010 e 8431200010), originari della Repubblica popolare cinese, sono riscossi in via definitiva conformemente alle norme illustrate di seguito. Gli importi depositati sono svincolati nella parte eccedente l’aliquota del dazio antidumping definitivo. Qualora i dazi definitivi siano superiori ai dazi provvisori, vengono definitivamente riscossi solo gli importi depositati a titolo di dazi antidumping provvisori.
Articolo 3
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, addì 18 luglio 2005.