SMĚRNICE KOMISE 2009/124/ES
ze dne 25. září 2009,
kterou se mění příloha I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES, pokud jde o maximální obsahy arzenu, teobrominu, Datura sp., Ricinus communis L., Croton tiglium L. a Abrus precatorius L.
(Text s významem pro EHP)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES ze dne 7. května 2002 o nežádoucích látkách v krmivech (1), a zejména na čl. 8 odst. 1 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2002/32/ES zakazuje používání produktů určených ke krmení zvířat, ve kterých obsahy nežádoucích látek přesahují maximální obsahy stanovené v příloze I uvedené směrnice.
(2)
V případě krmiv získávaných ze zpracování ryb nebo jiných mořských živočichů vyplývá z nových informací o obsahu celkového arzenu (souhrn organického a anorganického arzenu) poskytnutých příslušnými orgány členských států, že je třeba zvýšit některé maximální obsahy celkového arzenu. Vedlejší produkty vznikající při vykosťování ryb jsou cennou surovinou pro výrobu rybí moučky a rybího oleje, které se používají v krmných směsích, zejména krmivech pro ryby.
(3)
Zvýšení maximálních obsahů celkového arzenu v krmivech získávaných ze zpracování ryb nebo jiných mořských živočichů a v krmivech pro ryby nevede ke změnám maximálních obsahů anorganického arzenu. Vzhledem k tomu, že potenciální nežádoucí účinky arzenu na zdraví zvířat a lidí závisí na podílu anorganického arzenu v daném krmivu či potravině a organické sloučeniny arzenu představují velmi nízký toxický potenciál (2), nemají zvýšené obsahy celkového arzenu vliv na ochranu zdraví zvířat a veřejného zdraví.
(4)
V příloze I směrnice 2002/32/ES arzen pro účely stanovení maximálních obsahů představuje celkový arzen, jelikož neexistuje standardizovaná rutinní metoda pro analýzu anorganického arzenu. V případech, kdy příslušné orgány požadují analýzu obsahu anorganického arzenu, však uvedená příloha stanoví maximální obsahy anorganického arzenu.
(5)
Jelikož extrakční metoda má v některých případech podstatný vliv na výsledek analýzy celkového arzenu, je vhodné stanovit referenční extrakční postup, který by se měl používat při úředních kontrolách.
(6)
Příslušné orgány a zainteresované organizace poskytly informace o značném obsahu arzenu v doplňkových látkách patřících do funkční skupiny sloučenin stopových prvků, povolených na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 (3). V zájmu ochrany zdraví zvířat a veřejného zdraví je vhodné stanovit maximální obsahy arzenu v těchto doplňkových látkách.
(7)
Pokud jde o teobromin, dospěl Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) ve svém stanovisku ze dne 10. června 2008 (4) k závěru, že současné maximální obsahy teobrominu nemusí zcela chránit některé živočišné druhy. Upozornil na možné nežádoucí účinky na prasata, psy a koně a na produkci mléka u dojnic. Proto je vhodné stanovit nižší maximální obsahy.
(8)
Pokud jde o alkaloidy obsažené v Datura sp., dospěl úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 9. dubna 2008 (5) k závěru, že vzhledem k přítomnosti tropanových alkaloidů ve všech druzích Datura je vhodné rozšířit maximální obsahy stanovené v příloze I směrnice 2002/32/ES pro Datura stramonium L. na všechny druhy Datura.
(9)
Pokud jde o ricin (ze skočce obecného, Ricinus communis L.), dospěl úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 10. června 2008 (6) k závěru, že vzhledem k podobným toxickým účinkům toxinů obsažených v druzích Ricinus communis L. (ricin), Croton tiglium L. (crotin) a Abrus precatorius L. (abrin) je vhodné rozšířit maximální obsahy stanovené pro Ricinus communis L. v příloze I směrnice 2002/32/ES rovněž na druhy Croton tiglium L. a Abrus precatorius L., samostatně nebo v kombinaci.
(10)
Směrnice 2002/32/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(11)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Příloha I směrnice 2002/32/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
Článek 2
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. července 2010. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 25. září 2009.
DIRETTIVA 2009/124/CE DELLA COMMISSIONE
del 25 settembre 2009
che modifica l’allegato I della direttiva 2002/32/CE del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto riguarda ai i livelli massimi di arsenico, teobromina, Datura sp., Ricinus communis L., Croton tiglium L. e Abrus precatorius L.
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
vista la direttiva 2002/32/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 7 maggio 2002, relativa alle sostanze indesiderabili nell’alimentazione degli animali (1), in particolare l’articolo 8, paragrafo 1,
considerando quanto segue:
(1)
La direttiva 2002/32/CE proibisce l’uso di prodotti destinati all’alimentazione degli animali che presentano un contenuto di sostanze indesiderabili superiore ai livelli massimi fissati nell’allegato I della medesima.
(2)
Per quanto concerne i mangimi ottenuti dalla trasformazione di pesci o di altri animali marini, dati recenti forniti dalle autorità competenti degli Stati membri riguardanti la presenza di arsenico totale (insieme di arsenico organico ed inorganico) indicano che occorre aumentare alcuni livelli massimi di arsenico totale. I sottoprodotti dell’industria della filettatura del pesce sono materie prime importanti nella produzione di farina di pesce e di olio di pesce destinati all’uso in mangimi composti, in particolare nei mangimi per pesci.
(3)
L’aumento dei livelli massimi di arsenico totale nei mangimi ottenuti dalla trasformazione di pesci o di altri animali marini e nei mangimi per pesce non comporta alcuna variazione dei livelli massimi di arsenico inorganico. Dato che i potenziali effetti negativi dell’arsenico per la salute animale e umana sono determinati dalla frazione inorganica in un particolare prodotto destinato all’alimentazione animale o umana e i composti organici dell’arsenico presentano un potenziale di tossicità molto basso (2), l’aumento dei livelli dell’arsenico totale non influisce sulla tutela della salute animale o della salute pubblica.
(4)
Nell’allegato I della direttiva 2002/32/CE, i livelli massimi per l’arsenico si riferiscono all’arsenico totale, dato che non esiste un metodo standard per l’analisi dell’arsenico inorganico. Per i casi in cui le autorità competenti richiedono un’analisi del contenuto di arsenico inorganico, tuttavia, l’allegato fissa il livello massimo di arsenico inorganico.
(5)
Poiché il metodo di estrazione in certi casi influisce in misura significativa sul risultato analitico dell’arsenico totale, è opportuno stabilire una procedura di estrazione da utilizzare nei controlli ufficiali.
(6)
Le informazioni fornite dalle autorità competenti e da organizzazioni interessate indicano livelli significativi di arsenico negli additivi appartenenti al gruppo funzionale dei composti di oligoelementi autorizzati in applicazione del regolamento (CE) n. 1831/2003 del Parlamento europeo e del Consiglio (3). È opportuno definire i livelli massimi di arsenico in tali additivi per proteggere la salute pubblica e quella degli animali.
(7)
Per quanto concerne la teobromina, dal parere dell’Autorità europea per la salute alimentare del 10 giugno 2008 (4) risulta che gli attuali livelli massimi di teobromina potrebbero non garantire una completa protezione di alcune specie animali. Il parere riferisce di potenziali effetti nocivi in suini, cani, cavalli e per la produzione di latte nelle mucche da latte. È dunque opportuno fissare livelli massimi più bassi.
(8)
Per quanto riguarda gli alcaloidi presenti nelle piante di Datura sp., dal parere dell’EFSA del 9 aprile 2008 (5) risulta che, poiché alcaloidi tropanici sono presenti in tutte le specie di Datura, è opportuno, per garantire la protezione della salute degli animali, in particolare dei suini, estendere i livelli massimi per la Datura stramonium L. di cui all’allegato I della direttiva 2002/32/CE, a tutte le specie di Datura.
(9)
Per quanto concerne il ricino (Ricinus communis L.), dal parere dell’EFSA del 10 giugno 2008 (6) risulta che, dati i simili effetti tossici delle tossine di Ricinus communis L. (ricino), Croton tiglium L. (crotina) e Abrus precatorius L (abrina), è opportuno applicare i livelli massimi per Ricinus communis L. di cui all’allegato I della direttiva 2002/32/CE, anche a Croton tiglium L. e Abrus precatorius L, separatamente o in associazione.
(10)
È opportuno pertanto modificare di conseguenza la direttiva 2002/32/CE.
(11)
Le misure di cui alla presente direttiva sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali e non vi si sono opposti né il Parlamento europeo né il Consiglio,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
L’allegato I della direttiva 2002/32/CE è modificato come indicato nell’allegato della presente direttiva.
Articolo 2
Gli Stati membri mettono in vigore le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva entro il 1o luglio 2010. Essi comunicano immediatamente alla Commissione il testo di tali disposizioni e una tavola di corrispondenza tra tali disposizioni e la presente direttiva.
Le disposizioni adottate dagli Stati membri contengono un riferimento alla presente direttiva o ne sono corredate all’atto della pubblicazione ufficiale. Le modalità di tale riferimento sono decise dagli Stati membri.
Articolo 3
La presente direttiva entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Articolo 4
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Bruxelles, il 25 settembre 2009.