Nařízení Rady (ES) č. 2852/2000
ze dne 22. prosince 2000
o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu polyesterových střižových vláken pocházejících z Indie a Korejské republiky a o konečném výběru uloženého prozatímního cla
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství [1], a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Přechodná opatření
(1) nařízením Komise (ES) č. 1472/2000 [2] (dále jen "prozatímní nařízení") byla uložena prozatímní antidumpingová cla na dovozy polyesterových střižových vláken kódu KN 55032000, pocházejících z Indie a Korejské republiky do Společenství;
2. Další postup
(2) po uložení prozatímních antidumpingových cel předložilo několik stran písemné připomínky. V souladu s čl. 6 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 384/96 (dále jen "základní nařízení") byla stranám, které o to požádaly, poskytnuta příležitost ke slyšení. Stranám byly sděleny základní skutečnosti a koncepce, na jejichž základě se mělo doporučit uložení konečného antidumpingového cla a konečné vybrání dávek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla na úrovni konečného cla. Po tomto oznámení jim byla rovněž poskytnuta lhůta k zaujetí stanoviska;
(3) ústní a psané připomínky předložené dotčenými stranami v rámci termínů stanovených za tímto účelem byly zváženy, a tam, kde to bylo považováno za vhodné, náležitě vzaty v úvahu při konečných závěrech;
(4) některé dotčené strany prohlašovaly, že normy uplatněné Komisí při zahájení byly neoprávněné a svévolné. Dále prohlašovaly, že zahájení nového řízení proti Korejské republice dva měsíce po ukončení předchozího řízení (viz 7. bod odůvodnění prozatímního nařízení) odporovalo závěru tohoto šetření, že opakování dumpingu není pravděpodobné. V tomto ohledu by mělo být uvedeno, že závěr, že opakování dumpingu není pravděpodobné, byl založen na zjištěních, která se vztahovala k dvanáctiměsíčnímu období šetření, které skočilo v září 1997, tzn. dva roky před zahájením současného řízení. Komise navíc přezkoumala nové důkazy předložené ve stížnosti ze srpna 1999 a uznala tyto důkazy za postačující k zahájení současného šetření;
(5) Komise pokračovala ve vyhledávání a ověřování všech údajů, které považovala za nezbytné pro své konečné závěry;
B. DOTYČNÝ VÝROBEK
(6) sdružení uživatelů prohlašovalo, že oznámení o zahájení současného řízení nezahrnovalo druhy polyesterových střižových vláken, která se využívají k jiným účelům než ke spřádání, a proto měly být tyto druhy polyesterových střižovstřižových vláken vyloučeny z řízení;
(7) mělo by být uvedeno, že oznámení o zahájení stejně jako stížnost jasně reprodukují popis příslušného kódu KN (kombinované nomenklatury), který zahrnuje všechny druhy polyesterových střižových vláken dovážených od vyvážejících výrobců dotyčných zemí a vyráběných výrobním odvětvím Společenství, nehledě na jejich využití. Popis příslušného kódu KN správně pochopily všechny dotčené strany tohoto řízení kromě uvedeného sdružení uživatelů, které opakovalo požadavek, který již byl zamítnut v předchozím šetření týkajícím se dovozů polyesterových střižových vláken z Austrálie, Indonésie a Thajska, které je zahrnuto v nařízení (ES) č. 1522/2000 [3];
(8) některé dotčené strany rovněž tvrdily, že by se v každém případě mělo rozlišovat mezi druhy polyesterových střižových vláken, která se využívají ke spřádání (tkaniny), a polyesterovými střižovými vlákny využívanými k jiným účelům (netkaná nebo výplň ze syntetických vláken), vzhledem k rozdílným základním fyzikálním vlastnostem, které určují konečné využití výrobku. Proto bylo řečeno, že dovážená vlákna by měla podléhat neutrálním laboratorním osvědčením, která tyto vlastnosti potvrzují. Dále se tvrdilo, že zaměnitelnost těchto dvou kategorií, pokud je vůbec nějaká, je velmi omezená a týká se jen vybraných druhů polyesterových střižových vláken původně zamýšlených pro spřádání, která mohou být využita jako polyesterová střižová vlákna využívaná k jiným účelům. Pokud nebudou vlákna určená k jiným účelům vyloučena z šetření, měla by být alespoň zkoumána v samostatném řízení;
(9) co se týče využití dotyčného výrobku, mezi různými druhy polyesterových střižových vláken bylo zjištěno výrazné překrývání, nahrazování a výrazná hospodářská soutěž. Šetření ukázalo, že mezi různými druhy neexistuje žádná jasná dělící čára, která by stanovila jednoznačnou vazbu mezi fyzickými vlastnostmi výrobku a využitím výrobku, a že tedy dostupné důkazy neumožňují rozlišovat výrobky na tomto základě. V tomto ohledu je rovněž nutno zdůraznit, že výsledky nezávislé laboratorní analýzy nemohou v žádném případě definitivně určit konečné využití výrobku. Proto by měly být uvedené různé druhy polyesterových střižových vláken považovány pro účely tohoto řízení za jeden jediný výrobek;
(10) vzhledem k výše uvedenému se má za to, že obdržené připomínky týkající se definice dotyčného výrobku nemají takovou povahu, aby zpochybnily závěry 18. bodu odůvodnění prozatímního nařízení. Proto se tyto závěry, které se shodují se závěry pro obdobný výrobek v předchozích šetřeních, potvrzují;
C. DUMPING
1. Indie
(11) nebyla předložena žádná stanoviska týkající se rozhodnutí neprovádět namátkové průzkumy indických vyvážejících výrobců, a proto se závěry uvedené v 20. až 25. bodu odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují;
1.1 Běžná hodnota
(12) po přijetí prozatímních opatření požadoval jeden vyvážející výrobce, aby byly náklady výroby některých typů výrobků nižší kvality prodávaných na domácím trhu upraveny směrem dolů pro účely zkoušky, která má určit, zda byl prodej realizován v průběhu běžné obchodní činnosti. Tomuto požadavku nelze vyhovět, protože tato společnost vykazovala ve své odpovědi na dotazník shodné náklady výroby pro různé kvality každého typu výrobku;
(13) nebyla předložena žádná další stanoviska týkající se určení běžné hodnoty. Závěry uvedené v 46. bodu odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují;
1.2 Vývozní cena
(14) nebyla předložena žádná stanoviska týkající se určení vývozní ceny. Závěry uvedené v 47. bodu odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují;
1.3 Srovnání
(15) po přijetí prozatímních opatření prohlašoval jeden vyvážející výrobce, že typy výrobků prodávané na domácím trhu, které byly srovnávány s typy vyváženými do Společenství, měly odlišné fyzikálním a technické vlastnosti a rozdílné konečné využití. Společnost proto požadovala úpravu fyzikálních vlastností a k podpoření své žádosti předložila nové údaje. Bylo zjištěno, že nové údaje předložené po přijetí prozatímních opatření se týkají dodatečných vlastností výrobku, které Komise nikdy nepožadovala nebo které tato společnost ve své odpovědi na dotazník nevyznačila. V této fázi šetření nebylo možné změnit základ pro srovnávání výrobků, který je stanoven v tabulce specifikací dotazníku Komise a který se týká všech spolupracujících vyvážejících výrobců. Nové údaje navíc odporovaly těm, které byly obdrženy dříve, a proto byla žádost o úpravu fyzikálních vlastností zamítnuta;
(16) další vyvážející výrobce tvrdil, že rozdíly v síle vláken vyjádřené v denierech nebo decitexech by se neměly brát v potaz, a proto by se měly všechny typy výrobků považovat za jediný. V tomto ohledu jsou za účelem zajištění spravedlivého a smysluplného srovnání výrobků prodávaných na domácím a vývozním trhu porovnávány výrobky vyráběné všemi vyvážejícími výrobci na základě typů, které jsou definovány v dotazníku Komise. Proto nelze přijmout argument pro omezení srovnávání na jeden typ výrobku;
(17) jeden vyvážející výrobce předložil nové údaje k podpoření svého požadavku na navrácení cla, který Komise zamítla v prozatímní fázi. Tomuto požadavku nelze vyhovět, protože tyto údaje, i když byly požadovány v dotazníku, nebyly dodány včas a nemohly být proto ověřeny;
(18) stejný vyvážející výrobce dále prohlašoval, že jelikož byl tento nárok na vyrovnání cla již dokázán v souvislosti s předchozím řízením zahájeným přibližně před deseti lety (nařízení Rady (EHS) č. 54/93 [4], neměl by být znovu prošetřován. V této souvislosti je třeba vzít v úvahu, že každé antidumpingové řízení je hodnoceno podle své vlastní podstaty věci a je zkoumáno na základě vlastních faktických a právních skutečností, které se mohou u každého řízení lišit. Jak je uvedeno v předchozím bodě odůvodnění, tento vyvážející výrobce neposkytl důkazy, které by mohly podpořit jeho nárok v rámci šetření. Zejména nebylo prokázáno, že na obdobný výrobek určený k domácí spotřebě se vztahovalo jakékoli clo během období šetření. Žádost byla proto zamítnuta;
(19) v souvislosti se záležitostí navrácení cla prohlašovali dva vyvážející výrobci, že by mělo být toto vyrovnání poskytnuto automaticky, jakmile je clo vyplaceno na vývozní straně, a že otázka, zda se tato cla vybírají v případě domácí spotřeby, je bezvýznamná. Podle čl. 2 odst. 10 písm. b) základního nařízení je vyrovnání cla poskytnuto pouze za předpokladu, že jsou zároveň splněny dvě podmínky: za prvé musí být prokázáno, že odbobný výrobek a materiály, které jsou v něm obsažené, podléhají dovozním dávkám, když má být tento výrobek spotřebován v zemi vývozu, a za druhé, tyto dovozní dávky jsou vráceny nebo nejsou vybrány, když je výrobek vyvezen do Společenství. Pokud není jeden z požadavků splněn, clo nemůže být navráceno;
(20) jeden vyvážející výrobce prohlašoval, že některé výrobky prodávané na domácím trhu podléhaly některým dovozním clům vyšším než je částka, kterou určila Komise ve svých prozatímních závěrech. Tento dodatečný požadavek byl přezkoumán a bylo zjištěno, že dovozní cla vyplacená za některé materiály obsažené ve výrobku prodávaném na domácím trhu byla opravdu vyšší, než dříve stanovená částka. Proto byly prozatímní výpočty náležitě revidovány;
(21) nové žádosti tohoto vyvážejícího výrobce o další vyrovnání dovozních cel za materiály dovážené a zaplacené spřízněnou společností však nelze vyhovět, protože tato žádost jednak nebyla podána včas, jednak neprokázala, že byla ovlivněna srovnatelnost cen, a nové údaje předložené v této souvislosti nebylo navíc možno v této fázi šetření ověřit;
(22) jeden vyvážející výrobce prohlašoval, že v důsledku politiky indické vlády na podporu zakládání závodů v méně rozvinutých oblastech byly společnosti osvobozeny od placení daně z obratu, kterou měly platit vládě, a za tím účelem požadoval, aby mu bylo poskytnuto vyrovnání. Obdržené údaje ukazují, že všechny prodejní faktury týkající se výrobků z těchto osvobozených závodů uvádějí, že stát nemá vybírat žádné daně z obratu a že kupující nemá nárok požadovat jakoukoli náhradu, vyrovnání či kompenzaci jakékoli daně z obratu. Protože se za těchto okolností neplatí žádná daň z obratu, nelze poskytnout žádné vyrovnání. Avšak v případech, kdy prodejní faktury týkající se výrobků vyrobených v jiných závodech zahrnovaly daň z obratu vybíranou státem, bylo vyrovnání oprávněné a výpočty byly náležitě revidovány;
(23) jeden vyvážející výrobce tvrdil, že placení daně z příjmu se týkalo pouze zisku dosaženého na domácím trhu, nikoli na vývozním trhu, čímž byla ovlivněna srovnatelnost cen. V tomto ohledu by mělo být uvedeno, že daň z příjmu představuje dávku uvalenou na zisk společnosti, pokud nějakého dosahuje, a jako taková se vypočítává zpětně na konci každého účetního roku. Proto ji nelze brát do úvahy při stanovení ceny. Společnost navíc nepředložila žádné důkazy, které by prokázaly, že daň byla zahrnuta v domácích fakturách. Žádost byla proto zamítnuta;
1.4 Dumpingové rozpětí
(24) srovnání revidovaného, pokud to bylo vhodné, váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem vývozní ceny podle typu výrobku na základě ceny ze závodu prokázalo existenci dumpingu u všech hodnocených vyvážejících výrobců. Vzhledem k tomu, že spolupráce byla na vysoké úrovni, dumpingové rozpětí pro všechny ostatní společnosti je stanoveno na úrovni nejvyššího dumpingového rozpětí určeného pro spolupracujícího vyvážejícího výrobce;
(25) konečná dumpingová rozpětí vyjádřená v procentech z dovozní ceny CIF (náklady, pojištění a přepravné), neprocleno, jsou následující:
Indian Organic Chemicals Limited, Mumbai | 23,3 % |
JCT Limited, New Delhi | 32,6 % |
Reliance Industries Ltd, Mumbai | 35,4 % |
Všechny ostatní společnosti | 35,4 % |
2. Korejská republika
2.1 Běžná hodnota
(26) po přijetí prozatímních opatření prohlásili tři vyvážející výrobci, že vyjmutí prodejů "místního vývozu" ze soupisů domácího prodeje používaných pro stanovení běžné hodnoty bylo nesprávné nebo neodůvodněné;
(27) tvrdili, že vyjmutí odporovalo ustanovením článku 2 základního nařízení a obvyklé praxi Komise a že bylo neslučitelné s přístupem přijatým ostatními členskými státy Světové obchodní organizace. Dva z těchto vyvážejících výrobců rovněž tvrdili, že Komise neobjasnila právní základ, podle něhož byly tyto prodeje vyjmuty;
(28) vyvážející výrobci dále naznačili, že v předchozích řízeních týkajících se Korejské republiky (např. přezkum vypršení platnosti opatření týkajících se polyesterových střižových vláken v nařízení Rady (ES) č. 1728/1999 [5] a postup týkající se drátů z nerez oceli v nařízení Rady (ES) č. 1600/1999 [6] a rozhodnutí Komise č. 1999/483/ES [7] neměla Komise námitek vůči vyvážejícím výrobcům, co se týče jejich řazení prodejů "místního vývozu" do soupisu domácího prodeje, a v jednom uvedeném případě požadovala jejich začlenění do soupisu domácího prodeje;
(29) má se za to, že prodeje "místního vývozu", které podle zvláštních administrativních předpisů nepodléhaly domácí dani z obratu, byly obyčejně fakturovány v USD, zaplaceny akreditivy a podléhaly předpisům pro navrácení cla, což dokazuje skutečnost, že tyto prodeje byly realizovány konkrétní obchodní cestou orientovanou na vývoz za zvláštní situace na trhu. Dotyční vyvážející výrobci výslovně označili tyto prodeje ve svých účetních záznamech jakožto prodeje zboží, které má být součástí výrobků určených pro vývoz. Vzhledem k jejich zvláštnímu postavení na trhu se došlo k závěru, že tyto prodeje "místního vývozu" nebyly realizovány v průběhu běžné obchodní činnosti a že jejich začlenění do výpočtů běžné hodnoty by tudíž neumožnilo řádné a spravedlivé srovnání s vývozní cenou v souladu s článkem 2 základního nařízení. Komise nesouhlasí s tím, že dřívější praxe spočívala ve vědomém zahrnování těchto prodejů do výpočtů běžné hodnoty. Jejich začlenění v předchozích řízeních může odrážet skutečnost, že nebyly konkrétně označeny nebo že se nemělo za to, že jejich začlenění bude mít výrazný dopad na výsledky. Avšak v tomto případě, z důvodů uvedených výše, byly prodeje "místního vývozu" vyřazeny ze soupisu domácího prodeje používaného ke stanovení běžné hodnoty;
(30) jeden vyvážející výrobce tvrdil, že některé suroviny byly pořízeny od spřízněného dodavatele za cenu odpovídající tržním podmínkám, a Komise proto neměla právo stanovit vyšší nákupní tržní cenu a zvýšit v důsledku toho náklady výroby. Dále tvrdil, že úprava byla v každém případě nadměrná, protože nebrala v úvahu technické a cenové rozdíly mezi surovinami pořizovanými hlavně od spřízněného dodavatele a podobnými surovinami pořizovanými od ostatních dodavatelů;
(31) bylo zjištěno, že vztah k dodavateli měl takovou podobu, která by vyvážejícímu výrobci umožnila vyvíjet značný tlak na nákupní cenu. Jelikož byla navíc průměrná cena surovin pořizovaných od spřízněného dodavatele výrazně nižší než průměrná cena stejných surovin pořizovaných od nespřízněných dodavatelů a jelikož se zdálo, že nákupní cena znamenala pro dodavatele ztrátu, ceny surovin byly považovány za nespolehlivé transferové ceny. Za těchto okolností byla zachována metoda výpočtu používaná pro stanovení nákupní ceny odpovídající tržním podmínkám prostřednictvím zvýšení ceny surovin pořizovaných od spřízněného dodavatele úměrně k rozdílu mezi váženými průměry nákupních cen surovin, které byly pořízeny od spřízněného dodavatele a od nespřízněných dodavatelů;
(32) jeden vyvážející výrobce tvrdil, že běžná hodnota pro jeden typ výrobku měla být založena spíše na domácí ceně než na vypočtené hodnotě. Tento argument byl přijat, protože bylo zjištěno, že prodeje tohoto typu výrobku byly realizovány v reprezentativním množství a byly téměř všechny ziskové. Výpočty byly proto odpovídajícím způsobem upraveny;
(33) jeden vyvážející výrobce tvrdil, že Komise neoprávněně odmítla využít čistý devizový zisk zahrnutý v prodejních, administrativních a všeobecných nákladech, který se používá ke stanovení celkových nákladů výroby, pro stanovení vypočítávané běžné hodnoty a při zkoušce, která určuje, zda byly prodeje realizovány v průběhu běžné obchodní činnosti. Dále tvrdil, že by tato otázka měla být znovu zvážena, protože část zisku z devizových převodů byla realizována, a že navíc nejvhodnějším základem pro rozvržení čistého devizového zisku na různé trhy je obrat;
(34) bylo zjištěno, že devizový zisk byl spíše spojen zejména se zisky z převodu souvisejícími s novým oceněním dlouhodobých devizových závazků než s výrobou a prodejem v průběhu běžné obchodní činnosti na domácím trhu během období šetření (1. říjen 1998 až 30. září 1999). Vzhledem k tomu, že se tyto devizové zisky nebo ztráty neberou při antidumpingových šetřeních v úvahu, ať jsou realizovány či nikoli, argument byl zamítnut;
2.2 Vývozní cena
(35) jeden vyvážející výrobce tvrdil, že společnost, která je s ním spřízněna, hrála jen malou roli v procesu prodeje nespřízněným odběratelům ve Společenství, a proto není oprávněné odečítat zisk z výpočtu vývozní ceny. Tvrdil rovněž, že chybí základ pro stanovení výše použité ziskové marže. V souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení obsahují položky, které by měly být upraveny za účelem výpočtu vývozní ceny, přiměřenou ziskovou marži. Má se za to, že zisk odečtený za účelem výpočtu vývozní ceny byl přiměřený ve srovnání s údaji poskytnutými spolupracujícími nezávislými dovozci. Nárok se proto zamítá;
(36) nebyla předložena žádná další stanoviska týkající se určení vývozní ceny. Proto se závěry uvedené v 54. bodě odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují;
2.3 Srovnání
(37) jeden vyvážející výrobce uvedl, že chybně zahrnul stejné úpravy týkající se úvěrových nákladů do různých sloupců soupisu prodejů vývozu, a Komise je proto počítala dvakrát při stanovení vývozní ceny pro odpovídající srovnání s běžnou hodnotou. Úvěrové náklady, které společnost uvedla ve své odpovědi na dotazník ve vztahu ke smluveným platebním podmínkám u každé transakce, byly prozkoumány a tam, kde to bylo oprávněné, bylo požadavku vyhověno;
(38) jeden vyvážející výrobce tvrdil, že výpočet Komise podhodnocoval rozsah náhrady cla, protože byl založen spíše na clu placeném z dovozů surovin obsažených v odbobném výrobku než na náhradě cla, z níž těžily vývozy dotyčného výrobku do Společenství během období šetření. Dále tvrdil, že výpočet Komise byl neodůvodněně založen na clu placeném během prvních osmi měsíců období šetření v poměru k celkovému množství dovozů za celé období šetření. První argument byl zamítnut, protože částka zaplacená během období šetření byla nižší než navrácená částka, jak je uvedeno v čl. 2 odst. 10 písm. b) základního nařízení. Avšak jak společnost požadovala, navrácení cla na kilogram výrobku bylo přepočítáno podle množství dovozů za prvních osm měsíců;
(39) další vyvážející výrobce tvrdil, že Komise měla při výpočtu vyměřené částky náhrady cla na kilogram dělit celková dovozní cla vztahující se na dovoz některých surovin pouze množstvím dovezených surovin, nikoli však celkovým množstvím surovin, jak pořízených na domácím trhu, tak dovezených. Má se za to, že vyměřená částka náhrady cla, která má být odečtena od běžné hodnoty, by měla být založena na průměrném clu zahrnutém v nákladech výrobků určených k domácímu prodeji, protože tyto výrobky obsahují suroviny jak pořízené na domácím trhu, tak dovezené. Tento argument se proto zamítá;
(40) dva vyvážející výrobci tvrdili, že přístup uplatňovaný Komisí spočívající v zamítnutí nárokovaných úprav úvěrových nákladů v systému úvěrových účtů, protože platby nebylo možno jasně přiřadit fakturám, nemá žádný právní základ. Nebylo však možné ověřit, že platby provedené v systému "úvěrových účtů" probíhaly v souladu s jakýmikoli dohodnutými platebními podmínkami. Za těchto okolností nebyl žádný důvod předpokládat, že smluvní platební podmínky byly vzaty v úvahu při určování požadovaných cen, a požadavky byly proto zamítnuty;
2.4 Dumpingové rozpětí
(41) srovnání vhodně upraveného váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem vývozní ceny podle typu výrobku na základě ceny ze závodu prokázalo existenci dumpingu u všech zkoumaných vyvážejících výrobců. Vzhledem k tomu, že spolupráce byla na vysoké úrovni, dumpingové rozpětí pro všechny ostatní společnosti je stanoveno na úrovni nejvyššího dumpingového rozpětí určeného pro spolupracujícího vyvážejícího výrobce;
(42) po oznámení prozatímních závěrů sdělili Komisi dva vyvážející výrobci, Samyang Corporation a SK Chemicals Co. Ltd, že sloučí své obchodní činnosti týkající se polyesteru do jedné společně vlastněné společnosti, Huvis Corporation. Tito vyvážející výrobci poskytli na žádost Komise další údaje s ohledem na tuto změnu okolností a v důsledku toho bylo rozhodnuto, že by mělo být definitivně stanoveno jediné dumpingové rozpětí pro Huvis Corporation. Toto dumpingové rozpětí bylo proto stanoveno jako vážený průměr upravených dumpingových rozpětí dvou dotyčných vyvážejících výrobců. Dumpingové rozpětí pro spřízněnou obchodní společnost v Koreji bylo stanoveno na stejné úrovni jako pro Huvis Corporation;
(43) konečná dumpingová rozpětí vyjádřená v procentech z dovozní ceny CIF (náklady, pojištění a přepravné), neprocleno, jsou následující:
Daehan Synthetic Fibre Co. Ltd, Seoul | 0,9 % (de minimis) |
Huvis Corporation, Seoul | 4,8 % |
Saehan Industries Inc, Seoul | 20,2 % |
SK Global Co. Ltd, Seoul | 4,8 % |
Sung Lim Co. Ltd, Seoul | 0,05 % (de minimis) |
Všechny ostatní společnosti | 20,2 % |
D. ÚJMA
1. Procedurální otázky
(44) tvrdilo se, že při sloučení obou antidumpingových řízení týkajících se Korejské republiky a Indie nebylo správné stanovit stejné období šetření pro přezkum potencionálního škodlivého dumpingu způsobeného dovozy z těchto zemí. S ohledem na Indii to znamenalo vypuštění posledních tří měsíců roku 1999 a tvrdilo se, že vzhledem ke zvýšení cen ropy to bude mít dopad na výsledky přezkumu prodejních cen, nákladů výroby a ziskovosti v šetření týkajícím se újmy;
(45) mělo by být připomenuto, jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že sloučení řízení týkajících se Indie a Korejské republiky bylo provedeno z administrativních důvodů. Stanovení období šetření upravuje čl. 6 odst. 1 základního nařízení, který mimo jiné stanoví, že období šetření pokrývá za obvylkých okolností období minimálně šesti měsíců bezprostředně před zahájením řízení. V případě Indie proběhlo zahájení šetření v prosinci 1999. V důsledku toho byla lhůta, o kterou mohlo být období šetření posunuto, nanejvýše dva měsíce. Je rovněž nutno připomenout, že dovozy z obou zemí lze zhodnotit kumulativně, jelikož byla splněna kritéria uvedená v čl. 3 odst. 4 základního nařízení (viz 65. bod odůvodnění prozatímního nařízení). A konečně byl za účelem zohlednění základních požadavků zhodnocen vliv zvýšených nákladů surovin v roce 1999 a porovnán se situací v období šetření;
(46) šetření ukázalo, že ceny hlavních surovin používaných při výrobě polyesterových střižových vláken, zejména kyselina tereftalová a monoetylenglykol, se zvýšily jak v roce 1999, tak během období šetření. Ukázalo rovněž, že prodejní ceny polyesterových střižových vláken byly ve Společenství v roce 1999 o 2,6 % vyšší než během období šetření. Bez ohledu na tyto závěry prokázalo výrobní odvětví Společenství větší ziskovost během období šetření než v roce 1999;
(47) někteří vyvážející výrobci prohlašovali, že Komise neověřila údaje předložené výrobním odvětvím Společenství. V tomto ohledu je potvrzeno, že značná část údajů předložených výrobním odvětvím Společenství již byla prověřena během souvisejícího antidumpingového řízení. Všechny ostatní údaje poskytnuté výrobním odvětvím Společenství byly co do přesnosti přezkoumány v souladu s čl. 6 odst. 8 základního nařízení;
2. Definice výrobního odvětví Společenství
(48) v 63. bodu odůvodnění prozatímního nařízení bylo uvedeno, že se nezjistilo, že by byli dva výrobci Společenství, kteří jsou spřízněni s vyvážejícími výrobci z Indonésie, chráněni před účinky dumpingu, že by neoprávněně těžili z dumpingu nebo že by se na něm dokonce podíleli. V tomto ohledu prohlašovali někteří vyvážející výrobci, že by tyto dvě společnosti měly být vyloučeny z hodnocení postavení výrobního odvětví Společenství s ohledem na jiné antidumpingové případy, zejména na případ týkající se magnetických disků v nařízeních Komise (ES) č. 534/94 a (ES) č. 2426/95 [8] a na případ týkající se mikrovlnných trub v nařízení Komise (ES) č. 1645/95 [9];
(49) je vhodné poznamenat, že jakékoli vyloučení výrobců Společenství z definice výrobního odvětví Společenství je oprávněné pouze na základě okolností každého případu. V tomto případě nebyly uvedeny žádné argumenty týkající se okolností případu a nebyly předloženy žádné důkazy, které by podpořily požadavek na vyloučení zmíněných dvou výrobců. V tomto ohledu není výše uvedený požadavek podložený, a proto se zamítá;
(50) někteří vyvážející výrobci vznesli dodatečný požadavek na vyloučení jiného výrobce Společenství z definice výrobního odvětví Společenství vzhledem k jeho vztahu k dovozci se sídlem mimo Společenství, avšak v žádné z dotyčných zemí. Tvrdilo se, že výrobce Společenství způsobil újmu výrobnímu odvětví Společenství formou dovozu polyesterových střižových vláken od dovozce, který je s ním spřízněn;
(51) za prvé, Komise nenalezla žádné důkazy o dovozech polyesterových střižových vláken od tohoto dovozce během uvažovaného období, tedy od roku 1996 do období šetření. Navíc skutečnost, že výrobce Společenství je spřízněn s dovozcem se sídlem mimo Společenství, nemůže být sama o sobě důvodem k vyloučení tohoto výrobce z definice výrobního odvětví Společenství. Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další argumenty, definice výrobního odvětví Společenství obsažená v 60. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje;
3. Dovozy polyesterových střižových vláken z dotyčných zemí do Společenství
3.1 Kumulativní hodnocení dovozů
(52) dva indičtí vyvážející výrobci prohlašovali, že kumulativní hodnocení dovozů nebylo opodstatněné, protože nárůst, jakož i absolutní objem indických dovozů byly nevýznamné ve srovnání s korejskými dovozy a objemem prodeje výrobního odvětví Společenství. Tvrdilo se rovněž, že indické vyvážející výrobce je nutno považovat za výrobce, kteří cenu přebírají, nikoli určují. Indické dovozy byly navíc na základě dat Eurostatu nižší, než bylo uvedeno v prozatímním nařízení;
(53) tyto argumenty byly zhodnoceny na základě ustanovení čl. 3 odst. 4 základního nařízení. V tomto ohledu je vhodné připomenout, že dumpingové rozpětí, které bylo u Indie zjištěno, je nad úrovní de minimis. Objem dovozů pocházejících z Indie není navíc zanedbatelný, jelikož byl během období šetření nad úrovní de minimis;
(54) ve skutečnosti je nárůst dovozů během období od roku 1996 až do období šetření ještě výraznější u indických dovozů (nárůst přibližně o 600 %) než u korejských dovozů (nárůst přibližně o 300 %). Co se týče průměrné cenové úrovně indických dovozů, ta byla soustavně pod úrovní cen korejských vyvážejících výrobců a během období od roku 1996 až do období šetření ostřeji poklesla. To neodpovídá chování výrobců, kteří přebírají cenu. A konečně co se týče nesrovnalosti mezi čísly Eurostatu a závěry Komise, orgány Společenství založily své závěry na ověřených odpovědích na dotazníky vzhledem k tomu, že oznámené dovozy byly vyšší než jsou dovozy zaznamenané ve statistikách Eurostatu. Požadavky indických vyvážejících výrobců se proto zamítají;
3.2 Dovozy z Korejské republiky
(55) vyvážející výrobce prohlašoval, že některé dovozy za nedumpingové ceny pocházející z Korejské republiky by měly být vyjmuty z hodnocení újmy;
(56) pokud se v tomto ohledu zjistí, že celostátní dumpingové rozpětí (které představuje rozpětí vážených průměrů zahrnující všechny hodnocené společnosti) je nad úrovní de minimis v souladu s čl. 9 odst. 3 základního nařízení, Komise obvykle hodnotí účinky dumpingových dovozů na celostátní úrovni;
3.3 Prodej pod cenou a prodej pod konečnou cenou
(57) vyvážející výrobce prohlašoval, že výpočet rozpětí újmy založený na kategoriích shrnujících různé typy polyesterových střižových vláken nebyl opodstatněný, vzhledem k tomu, že v dotaznících byly požadovány dodatečné údaje o vlastnostech jednotlivých typů polyesterových střižových vláken. Tvrdil rovněž, že byly ignorovány podrobnosti jednotlivých transakcí a že nebylo správné nezahrnout absenci cen/prodej pod konečnou cenou do celkového výsledku výpočtů;
(58) po přezkumu rozdílů přiřazených vlastnostem, jako je např. délka, síla, roztažení, pevnost, zvlnění, srážení, lesk a zvláknění, se došlo k závěru, že typy výrobků v rámci definovaných kategorií jsou dostatečně srovnatelné. Na tomto základě se potvrzuje, že výpočty cenového podtržení a prodeje pod cenou podle kategorií výrobků mají význam. Navíc poskytují reprezentativní výsledek co se týče počtu transakcí, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 3 základního nařízení. Dále se má za to, že údaje o jednotlivých transakcích byly zohledněny při cenovém srovnání. Potvrzuje se však, že při konečném srovnání na úrovni kategorií výrobků nebyla poskytnuta žádná náhrada za částku, která nebyla cenovým podtržením ani prodejem pod cenou výrobního odvětví Společenství. Jelikož nebyly vzneseny žádné další argumenty, výše uvedené žádosti byly zamítnuty;
(59) vyvážející výrobce požadoval, aby byly při výpočtech cenového podtržení a prodeje pod cenou upraveny jeho ceny CIF (náklady, pojištění a přepravné), protože tato úprava byla uvedena ve stížnosti;
(60) v tomto ohledu by mělo být připomenuto, že Komise získávala údaje prostřednictvím dotazníků a ověřovala je prostřednictvím inspekce na místě a neopírala se o čísla uvedená ve stížnosti. Bylo však zjištěno, že při výpočtech prodeje pod cenou týkajících se dvou indických vyvážejících výrobců bylo omylem vypuštěno clo. Zároveň byl přijat požadavek na změnu metody vážení a konkrétní úpravu úrovně obchodu. Následně byla náležitě upravena rozpětí pro prodeje pod cenou u dvou indických vyvážejících výrobců;
(61) výsledky výpočtů cenového podtržení se s přihlédnutím k nižšímu cenovému podtržení zjištěnému u dalšího indického vyvážejícího výrobce (viz 75. bod odůvodnění) pohybují mezi 0 % a 27,7 %u Indie a zůstávají mezi 14,8 % a 56,7 %u Korejské republiky. Vážený průměr rozpětí pro cenové podtržení byl 19,9 % u Indie a 23,3 %u Korejské republiky;
4. Ekonomické postavení výrobního odvětví Společenství
4.1 Obecně
(62) někteří vyvážející výrobci prohlašovali, že podle ustanovení článku 3.4 Antidumpingové dohody Světové obchodní organizace vyžaduje přezkum ekonomického postavení výrobního odvětví Společenství zhodnocení všech příslušných ekonomických faktorů a ukazatelů, které mají vliv na stav tohoto výrobního odvětví;
(63) tento přezkum by měl obsahovat faktory, které nebyly uvedeny v prozatímním nařízení, jako je např. dopad velikosti dumpingového rozpětí, produktivita, návratnost investic, tok hotovosti, mzdy, růst a schopnost získávat kapitál. V tomto ohledu bylo zjištěno následující:
4.1.1 Dopad velikosti dumpingového rozpětí
(64) co se týče dopadu velikosti skutečného dumpingového rozpětí na výrobní odvětví Společenství, nelze tento dopad vzhledem k objemu a cenám dovozů z dotyčných zemí považovat za zanedbatelný;
4.1.2 Produktivita
(65) produktivita výrobního odvětví Společenství vypočtená jako množství dotyčného výrobku na jednoho zaměstnance, se zlepšila z 92,1 tun v roce 1996 na 127,1 tun během období šetření (+38 %). Toto zlepšení je především důsledkem snížení zaměstnanosti popsaného v 85. bodě odůvodnění prozatímního nařízení;
4.1.3 Návratnost investic
(66) návratnost investic byla vypočtena poměrem čistého zisku před zdaněním a mimořádných položek k čisté účetní hodnotě investic vztahujících se k dotyčnému výrobku. Návratnost investic se u dotyčného výrobku zvýšila z 4,6 %v roce 1996 na 16,7 % v roce 1997 a na 25,7 % v roce 1998. Následně poklesla během období šetření na 5,5 %. Vývoj tohoto ukazatele je podobný vývoji ziskovosti popsanému v 81. až 83. bodě odůvodnění prozatímního nařízení;
4.1.4 Pohotové prostředky
(67) Pohotové prostředky výrobního odvětví Společenství se u dotyčného výrobku výrazně zvýšily mezi roky 1996 a 1997 (+84 %) a mezi roky 1997 a 1998 (+28 %) v důsledku dobrých výsledků v těchto dvou letech. Od roku 1998 do období šetření se pohotové prostředky snížily o 60 % a dosáhl úrovně, která byla o 6 % nižší než v roce 1996. Zvýšení pohotových prostředků v letech 1997 a 1998 je méně výrazné než zvýšení ziskovosti. Navíc během období šetření jsou pohotové prostředky nižší než v roce 1996, zatímco čistý zisk a ziskovost jsou vyšší;
4.1.5 Mzdy
(68) mzdy jsou součástí analýzy nákladů výroby popsané v 79. a 80. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Mzdy výrobního odvětví Společenství se zvýšily o 10 % mezi roky 1996 a 1997, avšak výrazně poklesly mezi roky 1997 a 1998 a během období šetření, kdy byla absolutně vyjádřená úroveň mezd v prvním případě o 24 % a v druhém o 23 % nižší než v roce 1996;
4.1.6 Růst
(69) růst trhu s dotyčným výrobkem byl zhodnocen v 64. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. (Záporný) růst tržního podílu výrobního odvětví Společenství byl uveden v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení;
4.1.7 Schopnost získávat kapitál
(70) co se týče schopnosti získávat kapitál, současné pohotové prostředky jsou v průměru považovány za stále ještě dostatečné pro nezbytné reprodukční investice. Špatná situace na trhu však nepříznivě ovlivnila schopnost výrobního odvětví Společenství získávat dodatečné vnější zdroje financování ve formě bankovních úvěrů nebo většího zapojení akcionářů při zahajování nových projektů. Zejména když podniky vyrábějí jiné výrobky, srovnání návratnosti investic do polyesterových střižových vláken a do těchto jiných výrobků je pro polyesterová střižová vlákna nepříznivé, což způsobuje potíže při přidělování prostředků pro dotyčný výrobek;
4.1.8 Závěr
(71) má se za to, že v prozatímním nařízení byly zhodnoceny všechny faktory a ukazatelé, které jsou rozhodující pro smysluplnou analýzu stavu výrobního odvětví Společenství. Popis ukazatelů, které nebyly uvedeny v prozatímním nařízení a které jsou uvedeny výše v 65. až 70. bodě odůvodnění, podpořil závěry uvedené v prozatímním nařízení;
4.1.9 Zásoby
(72) vyvážející výrobce tvrdil, že srovnání, které provedla Komise v 77. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, týkající se úrovně zásob na konci roku 1998 a na konci roku 1999 bylo neregulérní a v rozporu se základním nařízením. Tvrdilo se, že srovnání zásob na konci měsíce září (1999) se zásobami na konci roku (1998) je jedinou platnou, nepředpojatou a objektivní metodou pro analýzu vývoje zásob polyesterových střižových vláken;
(73) v tomto ohledu je pozornost upřena na sezónní povahu zásob v odvětví polyesterových střižových vláken. Úroveň zásob se během kalendářního roku skutečně mění a v důsledku toho má srovnání úrovně zásob mezi rokem 1998 a obdobím šetření smysl jedině tehdy, pokud se berou v úvahu odpovídající časové momenty během roku. Proto nelze srovnávat úroveň zásob na konci roku 1998 (31. prosinec) s úrovní zásob na konci období šetření (30. září);
4.2 Náklady výroby
(74) vyvážející výrobce prohlašoval, že náklady výroby jednoho výrobce výrobního odvětví Společenství byly ve srovnání s jinými výrobci příliš vysoké na to, aby byly využity při stanovení rozpětí pro podbízení konečných cen;
(75) náklady přiřazené dotyčnému výrobku každou společností byly Komisí ověřeny. Výsledkem je, že nebyly nalezeny žádné důvody k nezahrnutí jakékoli společnosti do výpočtu prodeje pod cenou na základě absolutní úrovně jejích nákladů výroby;
(76) další vyvážející výrobce prohlašoval, že výrobce, který vyrábí polyesterová střižová vlákna z dimetyltereftalátu a monoetylenglykolu namísto z kyseliny tereftalové a monoetylenglykolu, by měl být vyloučen, protože tato výroba údajně nepředstavuje nejlevnější výrobní postup;
(77) na základě důvodů uvedených v 75. bodě odůvodnění nemůže ani výrobní proces jako takový, ani odpovídající náklady výroby představovat kritéria, na jejichž základě by měly být společnosti vyloučeny z šetření;
4.3 Závěr
(78) na základě výše uvedeného se má za to, že výše uvedené argumenty a požadavky nemají takovou povahu, která by změnila závěry prozatímního nařízení. Proto se obsah 86. až 90. bodu odůvodnění prozatímního nařízení a závěr, že Společenství utrpělo během období šetření významnou újmu, potvrzují;
E. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Účinek dumpingových dovozů
(79) vyvážející výrobce prohlašoval, že jediným faktorem, který vysvětluje nízkou ziskovost výrobního odvětví Společenství během období šetření, byly ceny surovin, a nikoli účinek dumpingových dovozů. Tvrdilo se rovněž, že vzhledem ke zvýšení ziskovosti výrobního odvětví Společenství z 2,30 % na 3,38 % mezi rokem 1996 a obdobím šetření nemohly dumpingové dovozy během tohoto období způsobit újmu;
(80) je nutno podotknout, že dumpingové dovozy vyvíjely tlak na snižování prodejních cen, které byly běžné na trhu Společenství, a bránily tak prodejním cenám, aby adekvátně odrážely zvýšení cen surovin;
(81) co se týče malého zvýšení ziskovosti mezi rokem 1996 a obdobím šetření, šetření ukázalo, že zvýšení ziskovosti bylo především důsledkem procesu restrukturalizace, který Společenství podstoupilo. Tento proces rovněž zahrnoval snížení prodejních, administrativních a všeobecných nákladů;
(82) jak je uvedeno v 87. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, který se týká závěrů o ekonomickém postavení výrobního odvětví Společenství, nízkou ziskovost, kterou vykázalo, nelze považovat za uspokojivou. Naopak, je nutno považovat ji za nepřiměřeně nízkou v důsledku účinku dumpingových dovozů snižujícího cenu. Dalším negativním ukazatelem bylo snížení prodaného množství, ztráta tržního podílu, omezení výrobní kapacity, snížení zaměstnanosti a zvýšení zásob;
(83) na základě předchozího se závěr uvedený v 87. bodě odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje;
(84) vyvážející výrobce dále tvrdil, že jakákoli újma, kterou Společenství utrpělo, nemohla být způsobena dovozy z Korejské republiky vzhledem k tomu, že antidumpingová opatření byla již zavedena po převážnou část období od ledna 1996 do konce období šetření. Konečná antidumpingová cla uložená na dovozy polyesterových střižových vláken pocházejících z Korejské republiky byla zrušena v srpnu 1999 nařízením (ES) č. 1728/99 [10];
(85) je nutno připomenout, že opatření uložená na dovozy polyesterových střižových vláken pocházejících z Korejské republiky byla zrušena, protože se po závěrech přezkumu uplynutí platnosti, jehož období šetření pokrývalo 1. leden 1996 až 30. září 1997, mělo za to, že opakování dumpingu není pravděpodobné. Avšak během období šetření současného řízení byl zaveden dumping, a výše uvedený argument proto pozbývá platnosti;
2. Jiné dovozy
(86) vyvážející výrobce prohlašoval, že Komise měla rovněž přezkoumat možné účinky dovozů z Polska, Turecka a České republiky;
(87) na základě údajů Eurostatu bylo stanoveno, že tyto dovozy vstoupily do Společenství za ceny, které byly výrazně vyšší než dovozní ceny zemí, které jsou předmětem šetření (během období šetření mezi 12,3 %až 30,5 %). V důsledku toho nebyl žádný důvod zařadit tyto dovozy do stejného pásma dovozních cen jako dovozy zemí, které jsou předmětem šetření, ani domnívat se, že jakákoli újma, kterou mohly způsobit, mohla přerušit příčinnou souvislost mezi zjištěnou utrpěnou újmou a dumpingem vyvážejících výrobců v dotyčných zemích;
3. Závěr
(88) vzhledem k výše uvedenému se závěr, že dumpingové dovozy způsobily vážnou újmu výrobnímu odvětví Společenství, jak je uvedeno v 102. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, potvrzuje;
F. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
1. Zájem výrobního odvětví Společenství
(89) vzhledem k tomu, že v tomto ohledu nebyly obdrženy žádné připomínky, závěry týkající se zájmu výrobního odvětví Společenství uvedené v 104. až 106. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují;
2. Dopad na vývozce a uživatele
(90) sdružení uživatelů a také uživatel, který je členem tohoto sdružení, odděleně prohlašovaly, že některé druhy polyesterových střižových vláken nebyly nabízeny výrobci Společenství a že uživatelé byli proto nuceni zásobovat se mimo Společenství. Další uživatel prohlašoval, že výrobci Společenství nemohli uspokojit poptávku Společenství;
(91) šetření stanovilo, že ačkoli Společenství nevyrábělo vybrané druhy polyesterových střižových vláken v některých obdobích, neznamená to, že by Společenství nemělo možnost tyto druhy vyrábět. Byly by zapotřebí pouze malé úpravy, jako např. změna zvlákňovací trysky a vynechání či přidání přísady, které vyžadují malou investici. Šlo spíše o to, že v konkrétních časových úsecích nebyla některá polyesterová střižová vlákna k dispozici, protože výrobci Společenství nemohli dodat dotyčná množství za snížené ceny, které byli uživatelé ochotni zaplatit;
(92) co se týče spotřeby Společenství, vzhledem k výši navržených cel budou dovozy z dotyčných zemí nadále moci pronikat na trh Společenství, i když za nedumpingové ceny. Co se týče cen výrobního odvětví Společenství, i když je pravděpodobné, že se zvýší, toto zvýšení by mělo být omezené vzhledem k tomu, že polyesterová střižová vlákna se dovážejí rovněž z ostatních třetích zemí. Se zřetelem k výše uvedenému neohrozí účinek antidumpingových opatření dostatečný výběr a nabídku uživatelům Společenství;
(93) bylo požadováno vysvětlení 109. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, kde se uvádí, že navrhovaná opatření mohou mít vliv na zvýšení nákladů výroby uživatelů o 0,6 % až 1,2 %;
(94) na základě údajů obdržených několika spolupracujícími uživateli Společenství bylo zjištěno, že antidumpingová opatření týkající se polyesterových střižových vláken pocházejících z Indie a Korejské republiky by mohla zvýšit jejich náklady výroby o 0,6 % až 1,2 %. K tomuto závěru se došlo s přihlédnutím k významu podílu polyesterových střižových vláken na nákladech výroby konečných výrobků těchto uživatelů, k průměrnému antidumpingovému clu dočasně uloženému na dovozy z Korejské republiky a Indie a k tržnímu podílu korejských a indických dovozů ve srovnání se spotřebou Společenství během období šetření;
(95) je zřejmé, že postavení, v jakém se ten který uživatel nachází, závisí na rozsahu, v jakém dováží z dotyčných zemí a od dotyčných vyvážejících výrobců, a na struktuře jeho vlastních nákladů. Uvedený průměrný účinek proto odpovídá společnosti s průměrným reprezentativním vzorem zásobování, která dováží 14,7 % polyesterových střižových vláken z Korejské republiky a Indie;
(96) po vyhlášení prozatímního nařízení prohlašovalo několik uživatelů Společenství, že uložení antidumpingových cel by mělo nepříznivé účinky na jejich konkurenceschopnost na trzích výrobků navazujícího výrobního odvětví a nakonec by ohrozilo jejich přežití. Podle jejich názoru by uložení antidumpingových cel způsobilo zvýšení cen, které by byli uživatelé nuceni zohlednit ve svých cenách výrobků zpracovatelského průmyslu. Tento vývoj by dále způsobil zvýšení dovozů výrobků navazujícího výrobního odvětví za nižší ceny z ostatních třetích zemí a ze zemí, kterých se týká toto šetření, a donutil by některé výrobce konečných výrobků navazujícího výrobního odvětví Společenství, které obsahují polyesterová střižová vlákna, k převedení své výroby mimo Společenství;
(97) analýza maximálního průměrného dopadu navrhovaných opatření na uživatele však ukazuje, že není pravděpodobné, že by uložení antidumpingových opatření způsobilo výrazný nárůst dovozu levných výrobků navazujícího výrobního odvětví do Společenství. K tomuto závěru se zároveň došlo při neexistenci jakýchkoli důkazů ze strany dotyčných uživatelů, které by podpořily jejich požadavek, a takovéto účinky nebyly navíc pozorovány během období platnosti předešlých opatření týkajících se polyesterových střižových vláken. Navíc by mělo být poznamenáno, že tkané dokončené výrobky (jako např. ty, které se používají při výrobě oblečení a domácího nábytku) podléhají množstevním omezením systému textilních kvót;
(98) vzhledem k tomu, že přezkum výše uvedených argumentů předložených uživatelskými společnostmi nevede k novým závěrům, závěry 109. a 111. bodu odůvodnění prozatímního nařízení o pravděpodobném dopadu navrhovaných opatření na uživatele se potvrzují;
3. Závěr
(99) má se za to, že nové obdržené argumenty týkající se určení zájmu Společenství nemají takovou povahu, aby změnily závěr, že neexistují žádné závažné důvody, které by svědčily proti uložení antidumpingových opatření. Prozatímní závěry se proto potvrzují;
G. KONEČNÉ CLO
(100) s ohledem na dosažené závěry týkající se dumpingu, újmy, příčinné souvislosti a zájmu Společenství se má za to, že konečná antidumpingová opatření by měla být uložena, aby se zabránilo působení další újmy výrobnímu odvětví Společenství dumpingovými dovozy z Indie a Korejské republiky;
1. Úroveň odstranění újmy
(101) jak bylo vysvětleno v 116. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, byla stanovena úroveň cen, která nepůsobí újmu a která plně pokryje náklady výroby výrobního odvětví Společenství a přiměřený zisk, který by byl realizován při neexistenci dumpingových dovozů z dotyčných zemí;
(102) někteří vyvážející výrobci tvrdili, že 6 % by odpovídalo přiměřenému zisku, s odvoláním na případy týkající se polyesterových střižových vláken a polyesterové tvarované příze z nekonečných vláken, které předcházely šetření proti Austrálii a dalším zemím. Avšak v tomto posledně jmenovaném řízení byl přiměřený zisk stanoven na úrovni 10 %, což byla také úroveň stanovená v současném šetření. Jiní vyvážející výrobci tvrdili, že přiměřený zisk by měl být ještě nižší, např. 4 %, protože celková ziskovost výrobního odvětví Společenství byla nyní vyšší, než v době předešlého řízení vztahujícího se na Bělorusko, které je obsaženo v nařízení (ES) č. 1490/96 [11], a řízení vztahujícího se na Indonésii, které je obsaženo v nařízení (ES) č. 2160/96 [12];
(103) mělo by být poznamenáno, že Komise uvedla v 116. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že rozpětí 10 % by mělo být považováno za úroveň zisku, které mohlo být dosaženo při neexistenci dumpingových dovozů;
(104) úroveň zisku, která je považována za přiměřenou, se stanovuje na základě toho, co by Společenství pravděpodobně získalo při neexistenci dumpingu působícího újmu. Vzhledem k tomu, že období šetření předešlých šetření byla různá a snížení cen v důsledku dumpingu, které bylo v těchto případech konstatováno, bylo různě vysoké, není žádný důvod předpokládat, že Společenství by byl dosáhlo stejné úrovně zisku. Proto nemusí být předchozí úrovně zisku nezbytně vhodné pro současný případ. V tomto ohledu se dále odkazuje na důvody obsažené v 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení;
(105) z těchto důvodů se na základě výše uvedeného závěry obsažené v 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují;
2. Forma a výše cla
(106) v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení odpovídají následující sazby antidumpingového cla dumpingovým rozpětím, pokud bylo zjištěno, že jsou tato rozpětí nižší než rozpětí újmy. To platí pro všechny společnosti kromě jedné;
Země | Společnost | Sazba cla |
Indie | Indian Organic Chemicals Limited | 14,7 % |
JCT Limited | 32,6 % |
Všechny ostatní společnosti | 35,4 % |
Korejská republika | Daehan Synthetic Fibre Co. Ltd | 0 % |
Huvis Corporation | 4,8 % |
SK Global Co. Ltd | 4,8 % |
Sung Lim Co. Ltd | 0 % |
Všechny ostatní společnosti | 20,2 % |
(107) sazby antidumpingového cla jednotlivých společností byly stanoveny na základě závěrů současného šetření. Proto odrážejí situaci zjištěnou během tohoto šetření s ohledem na tyto společnosti. Tyto celní sazby (v protikladu k celostátnímu clu, které se vztahuje na "všechny ostatní společnosti") se tak vztahují výhradně na dovozy výrobků pocházejících z dotyčné země a vyrobených uvedenými společnostmi, a tedy konkrétními právními subjekty. Dovezené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není výslovně uvedena v podstatné části některého nařízení spolu s jejím názvem a sídlem, včetně výrobků subjektů spřízněných se společnostmi, které tam jsou výslovně uvedeny, nemohou těžit z těchto sazeb a podléhají celní sazbě vztahující se na "všechny ostatní společnosti";
(108) jakýkoli požadavek na uplatnění těchto sazeb antidumpingového cla jednotlivých společností (např. po změně v názvu subjektu či po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) by měl být neprodleně zaslán Komisi [13] spolu se všemi příslušnými údaji, zejména co se týče jakékoli změny činnosti společnosti spojené s výrobou či domácím a vývozním prodejem, které např. vyústily v tuto změnu názvu nebo v toto vytvoření výrobních či prodejních subjektů. Pokud to bude vhodné, Komise po konzultaci s Poradním výborem náležitě pozmění jakékoli nařízení formou aktualizace seznamu společností, které těží z jednotlivých celních sazeb;
H. VÝBĚR PROZATÍMNÍHO CLA
(109) s ohledem na velikost dumpingových rozpětí zjištěných u vyvážejících výrobců a na základě závažnosti újmy způsobené výrobnímu odvětví Společenství se považuje za nezbytné, aby byly částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla v rámci nařízení Komise (ES) č. 124/2000 [14] definitivně vybrány do výše částky uložených konečných cel, pokud je tato částka stejná nebo nižší než částka prozatímního cla. V ostatních případech by měla být definitivně vybrána pouze částka prozatímního cla. Zajištěné částky, které převyšují sazbu konečného antidumpingového cla, budou uvolněny;
(110) po fúzi obchodních činností týkajících se polyesteru společností Samyang Corporation a SK Chemicals Co. Ltd do jedné společně vlastněné společnosti Huvis Corporation by měla být u těchto společností definitivně vybrána prozatímně uložená cla na úrovni definitivně uloženého cla vztahujícího se na Huvis Corporation;
I. ZÁVAZEK
(111) po uložení prozatímních antidumpingových opatření nabídl jeden vyvážející výrobce v Indii cenový závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení;
(112) Komise má za to, že závazek nabídnutý společností Reliance Industries Limited lze přijmout, protože odstraňuje účinky dumpingu působící újmu. Pravidelné a podrobné zprávy, které se společnost zavázala poskytovat Komisi, navíc umožní účinnou kontrolu, přičemž Komise má za to, že struktura společnosti má takový charakter, který minimalizuje nebezpečí obcházení závazku.
Za účelem zajištění dodržování a účinné kontroly závazku, jakmile je předložen požadavek na propuštění do volného oběhu na základě závazku, je osvobození od cla podmíněno předložením obchodní faktury obsahující údaje uvedené v příloze, které celní úřady potřebují, aby mohly ověřit, že dodávky odpovídají obchodnímu dokumentu v požadované míře. Pokud není tato faktura předložena nebo pokud neodpovídá výrobku předloženému celnímu úřadu, uplatní se příslušná sazba antidumpingového cla;
(113) v případě podezření na porušení závazku, porušení závazku či odvolání závazku může být uloženo antidumpingové clo podle čl. 8 odst. 9 a 10 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozy syntetických střižových vláken z polyesterů, nemykaných, nečesaných ani jinak nezpracovaných pro spřádání, kódu KN 55032000, pocházejících z Indie a Korejské republiky.
2. Sazby cla, které se vztahují na čistou cenu franko hranice Společenství před proclením, jsou pro výrobky vyrobené následujícími společnostmi tyto:
Země | Společnost | Sazba cla | Doplňkový kód Taric |
Indie | Indian Organic Chemicals Limited,Bhupati Chambers3rd floor, 13 Mathew Road, Mumbai - 400 004 | 14,7 % | A148 |
JCT Limited, Thapar House, 124 Janpath, New Delhi - 110 001 | 32,6 % | A149 |
Všechny ostatní společnosti | 35,4 % | A999 |
Korejská republika | Daehan Synthetic Fibre Co. Ltd,162 - 1 Changchoong-dongChung-gu, Seoul, Korea | 0 % | A150 |
Huvis Corporation, 77-1 Garak-dong,Songpaku, Seoul,Korea | 4,8 % | A151 |
SK Global Co. Ltd, 36-1, 2Ga, Ulchiro,Chung-Gu, Seoul, Korea | 4,8 % | A153 |
Sung Lim Co. Ltd, Rum 502, Shinhan Building,Youido-Dong,Youngdungpo-Ku, Seoul, Korea | 0 % | A154 |
Všechny ostatní společnosti | 20,2 % | A999 |
3. Bez ohledu na čl. 1 odst. 1 se konečné clo nevztahuje na dovozy vpuštěné do volného oběhu v souladu s ustanoveními článku 2.
4. Pokud není uvedeno jinak, použijí se platná ustanovení týkající se cel.
Článek 2
1. Zboží vyrobené následující společností a dovezené v souladu s odstavcem 2 se osvobozuje od cla uvedeného v článku 1:
Společnost | Země | Dodatečný kód Taricu |
Reliance Industries Limited, Marker Chamber IV, 3rd Floor,222, Nariman Point, Mumbai 400 021 | Indie | A212 |
2. Dovozy prohlášené pod dodatečným kódem Taric A212 se osvobozují od antidumpingových cel uložených článkem 1, pokud jsou vyrobeny a přímo vyvezeny (tzn. vyfakturovány a dodány) společností uvedenou v odstavci 1 společnosti, která působí jako dovozce ve Společenství, za předpokladu, že obchodní faktura předložená příslušným celním úřadům zároveň s požadavkem na propuštění do volného oběhu obsahuje údaje uvedené v příloze.
3. Osvobození od cla je dále podmíněno prohlášením a předložením zboží celním úřadům, které přesně odpovídá popisu na obchodní faktuře.
Článek 3
1. Částky zajištěné pomocí prozatímního antidumpingového cla na dovozy z Indie a Korejské republiky podle nařízení (ES) č. 1472/2000 se s konečnou platností vyberou ve výši konečně celní sazby uložené tímto nařízením. Zajištěné částky, které převyšují konečné sazby antidumpingových cel, se uvolňují. V případech, kdy je sazba uloženého konečného cla vyšší než sazba prozatímního cla, vyberou se s konečnou platností pouze částky zajištěné ve výši prozatímního cla.
2. Co se týče Samyang Corporation a SK Chemicals Co. Ltd, částky zajištěné pomocí prozatímního antidumpingového cla se vyberou ve výši konečného cla uloženého tímto nařízením na Huvis Corporation. Zajištěné částky, které převyšují sazbu konečného cla uloženého na Huvis Corporation, se uvolňují.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. prosince 2000.
Regolamento (CE) n. 2852/2000 del Consiglio
del 22 dicembre 2000
che istituisce un dazio definitivo antidumping e riscuote definitivamente il dazio provvisorio istituito sulle importazioni di fibre di poliesteri in fiocco originarie dell'India e della Repubblica di Corea
IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
visto il regolamento (CE) n. 384/96 del Consiglio, del 22 dicembre 1995, relativo alla difesa contro le importazioni oggetto di dumping da parte di paesi non membri della Comunità europea(1), in particolare l'articolo 9,
vista la proposta presentata dalla Commissione previa consultazione del comitato consultivo,
considerando quanto segue:
A. PROCEDURA
1. Misure provvisorie
(1) Con il regolamento (CE) n. 1472/2000 della Commissione(2) (in appresso "il regolamento provvisorio") sono stati istituiti dazi antidumping sulle importazioni nella Comunità di fibre di poliesteri in fiocco ("FPF") classificabili al codice NC 5503 20 00 e originarie dell'India e della Repubblica di Corea.
2. Seguito della procedura
(2) In seguito all'istituzione di dazi antidumping provvisori, varie parti hanno formulato osservazioni per iscritto. Conformemente all'articolo 6, paragrafo 5, del regolamento (CE) n. 384/96 del Consiglio (il "regolamento di base"), sono state sentite le parti che ne hanno fatto domanda. Le parti interessate sono state informate dei principali fatti e considerazioni in base ai quali s'intendeva raccomandare l'istituzione di un dazio antidumping definitivo e la riscossione definitiva, a concorrenza del livello di questi dazi, degli importi delle garanzie costituite a titolo di dazio provvisorio. Alle parti è stato inoltre concesso un periodo entro il quale presentare il loro punto di vista dopo la comunicazione delle suddette informazioni.
(3) Le osservazioni verbali e scritte presentate entro il termine prescritto dalle parti interessate sono state analizzate e, nei casi giudicati opportuni, se ne è tenuto conto ai fini delle conclusioni definitive.
(4) Alcune parti interessate hanno sostenuto che gli elementi utilizzati dalla Commissione per avviare l'inchiesta erano impropri e arbitrari. Esse hanno affermato inoltre che l'apertura di un nuovo procedimento a carico della Repubblica di Corea due mesi dopo la chiusura di un altro procedimento (cfr. considerando 7 del regolamento provvisorio) contraddiceva la conclusione del primo procedimento che una ripetizione del dumping non era probabile. A questo proposito va notato che la conclusione secondo cui non era probabile che il dumping si ripetesse si basava su risultanze relative ad un periodo d'inchiesta di dodici mesi conclusosi nel settembre 1997, ossia due anni prima dell'apertura del presente procedimento. Inoltre, la Commissione ha esaminato i nuovi elementi di prova forniti nella denuncia dell'agosto 1999 e li ha ritenuti sufficienti per avviare la presente inchiesta.
(5) La Commissione ha continuato a raccogliere e a verificare tutte le informazioni considerate necessarie ai fini delle risultanze definitive.
B. PRODOTTO IN ESAME
(6) Un'associazione di utilizzatori ha sostenuto che nell'avviso di apertura del presente procedimento non erano menzionati i tipi di FPF non destinati alla filatura e che pertanto tali prodotti dovevano essere esclusi dal procedimento.
(7) In proposito va osservato che sia nell'avviso di apertura che nella denuncia è chiaramente riportata la descrizione del prodotto figurante nel codice NC pertinente, che copre tutti i tipi di FPF importati dai produttori esportatori dei paesi in questione e prodotti dall'industria comunitaria, indipendentemente dal loro uso. Il testo della descrizione del prodotto figurante nel codice NC pertinente è stato inteso correttamente da tutte le parti interessate dal presente procedimento ad eccezione di detta associazione di utilizzatori, che ha reiterato un'obiezione già respinta nel quadro di una precedente inchiesta sulle importazioni di FPF dall'Australia, dall'Indonesia e dalla Tailandia contenuta nel regolamento (CE) n. 1522/2000(3).
(8) Alcune parti interessate hanno sostenuto anche che si dovrebbe comunque distinguere tra i tipi di FPF usati per la filatura (o la tessitura) e quelli destinati ad altre applicazioni (denominati anche fibrefill, materiale riempitivo), perché presentano caratteristiche fisiche fondamentali diverse, che determinano l'uso finale del prodotto. Si è asserito, di conseguenza, che le fibre importate dovrebbero essere sottoposte all'esame di un laboratorio indipendente che attestasse a quale categoria appartengono. Si è sostenuto inoltre che, se l'interscambiabilità tra i due tipi di fibre è possibile, essa è molto limitata e riguarda taluni tipi originariamente destinati alla filatura che possono essere usati ad altro scopo. Le FPF non destinate alla filatura, pertanto, se non potevano essere escluse dall'inchiesta, avrebbero almeno dovuto essere esaminate in un procedimento separato.
(9) Per quanto riguarda l'uso del prodotto in esame è stato constatato un notevole grado di sovrapposizioni, sostituzioni e concorrenza tra i vari tipi di FPF. L'inchiesta ha dimostrato che non esiste una chiara linea di demarcazione tra questi tipi, in base alla quale si possa stabilire un collegamento univoco tra le caratteristiche materiali del prodotto e il suo uso e che perciò gli elementi a disposizione non consentono di differenziare il prodotto secondo questo criterio. A questo proposito si sottolinea anche che i risultati dell'analisi di un laboratorio indipendente non sono in grado di determinare con certezza l'impiego finale del prodotto. Di conseguenza, i vari tipi di FPF interessati vanno considerati come un unico prodotto ai fini del presente procedimento.
(10) In base a quanto precede, si considera che le osservazioni ricevute in merito alla definizione di prodotto in esame non siano tali da invalidare le conclusioni del considerando 18 del regolamento provvisorio. Di conseguenza, tali conclusioni, che corrispondono peraltro a quelle cui si è giunti in inchieste precedenti relative allo stesso prodotto, sono qui confermate.
C. DUMPING
1. India
(11) Non sono state sollevate obiezioni riguardo alla decisione di non procedere ad un campionamento per i produttori esportatori indiani; sono pertanto qui confermate le constatazioni di cui ai considerando da 20 a 25 del regolamento provvisorio.
1.1. Valore normale
(12) In seguito all'adozione delle misure provvisorie, un produttore esportatore ha chiesto che l'ammontare dei costi di produzione di determinati tipi di prodotto di seconda qualità venduti sul mercato interno venisse abbassato ai fini dell'eame inteso a stabilire se detti tipi erano stati venduti nel corso di normali operazioni commerciali. La richiesta non può essere accettata, poiché la società in questione ha indicato, nella risposta al questionario, costi di produzione identici per le diverse qualità di ciascun tipo di prodotto.
(13) Non sono state fatte altre osservazioni in merito alla determinazione del valore normale. Pertanto, le conclusioni di cui al considerando 46 del regolamento provvisorio sono qui confermate.
1.2. Prezzo all'esportazione
(14) Non sono pervenute osservazioni riguardo alla determinazione del prezzo all'esportazione. Pertanto, le conclusioni di cui al considerando 47 del regolamento provvisorio sono qui confermate.
1.3. Confronto
(15) In seguito all'adozione delle misure provvisorie, un produttore esportatore ha sostenuto che i tipi di prodotto venduti sul mercato interno usati per il confronto con quelli esportati nella Comunità avevano caratteristiche fisiche e tecniche diverse ed erano destinati ad usi diversi. La società in questione ha chiesto pertanto un adeguamento per tener conto delle caratteristiche fisiche, presentando nuove informazioni a sostegno della sua domanda. Si è constatato che queste nuove informazioni riguardavano altre caratteristiche del prodotto, che non erano mai state chieste dalla Commissione né indicate dalla società nella risposta al questionario. In questa fase dell'inchiesta non era possibile cambiare la base del confronto tra prodotti, che è stabilita nella tabella delle specifiche del questionario della Commissione e si riferisce a tutti i produttori esportatori che hanno cooperato. Le nuove informazioni contraddicevano inoltre quelle precedentemente trasmesse; la richiesta di adeguamento per le caratteristiche fisiche è stata pertanto respinta.
(16) Un altro produttore esportatore ha affermato che non si dovrebbe tener conto delle differenze dovute allo spessore delle fibre, misurato in denaro o decitex, e che, di conseguenza, tutti i tipi di prodotto dovrebbero essere trattati come un unico prodotto. A questo proposito, per garantire un confronto equo e significativo tra i prodotti venduti sul mercato interno e quelli venduti all'esportazione, i prodotti di tutti i produttori esportatori sono confrontati in base al tipo di appartenenza definito nel questionario della Commissione. Di conseguenza, l'ipotesi di limitare il confronto ad un tipo di prodotto non può essere accettata.
(17) Un produttore esportatore ha presentato nuove informazioni a sostegno di una richiesta di adeguamento per restituzione del dazio che era stata respinta dalla Commissione nella fase provvisoria. La domanda non può essere accettata poiché le informazioni, anche se richieste nel questionario, non sono state fornite entro il termine stabilito e non hanno potuto essere verificate.
(18) Lo stesso produttore esportatore ha sostenuto inoltre che, dal momento che la richiesta di adeguamento per restituzione del dazio era già stata documentata nell'ambito di un procedimento precedente avviato circa dieci anni fa [regolamento (CE) n. 54/93 del Consiglio(4)], non aveva bisogno di essere nuovamente controllata. A questo proposito va ricordato che ciascun procedimento antidumping è valutato in modo autonomo ed è esaminato in base agli elementi di fatto e di diritto propri, che possono differire in ciascun caso. Come si è detto al precedente considerando, il produttore esportatore in questione non ha fornito prove a sostegno della sua richiesta nel quadro della presente inchiesta. In particolare, non è stato dimostrato che nel PI per il prodotto analogo destinato al consumo interno sia stato pagato un dazio. La richiesta è stata pertanto respinta.
(19) Nel contesto del problema della restituzione del dazio, due produttori esportatori hanno affermato che questo adeguamento dovrebbe essere concesso automaticamente ogniqualvolta si è in presenza di un rimborso di dazi per i prodotti destinati all'esportazione e che la questione se tali dazi gravino sul prodotto venduto sul mercato interno è irrilevante. A norma dell'articolo 2, paragrafo 10, lettera b), del regolamento di base, un adeguamento dovuto al pagamento di dazi è riconosciuto solo se sono soddisfatte contemporaneamente due condizioni: in primo luogo, che gli oneri all'importazione gravino sul prodotto simile e sui materiali in esso incorporati destinati al consumo nel paese esportatore e, in secondo luogo, che detti oneri all'importazione siano rimborsati o non siano riscossi se il prodotto è esportato nella Comunità. Se una delle condizioni non è soddisfatta, l'adeguamento per restituzione del dazio non può essere concesso.
(20) Un produttore esportatore ha affermato che determinati dazi all'importazione incorporati nel prodotto venduto sul mercato interno erano superiori all'importo riconosciuto dalla Commissione nelle risultanze provvisorie. Nell'esaminare questa richiesta supplementare si è constatato che dei dazi all'importazione pagati per determinati materiali incorporati nel prodotto venduto sul mercato interno erano effettivamente superiori all'importo precedentemente stabilito. I calcoli provvisori sono stati pertanto opportunamente rivisti.
(21) Tuttavia, la richiesta di detto produttore/importatore di un ulteriore adeguamento per tener conto di dazi all'importazione corrisposti sul materiale importato e pagato da una società collegata non può essere accettata, poiché è stata presentata oltre il termine stabilito e non dimostra che l'onere sostenuto incida sulla comparabilità dei prezzi; inoltre, non è possibile verificare la nuova informazione fornita in questa fase dell'inchiesta.
(22) Un produttore esportatore ha affermato che, in seguito alla politica del governo indiano d'incoraggiare l'insediamento di stabilimenti produttivi in zone meno sviluppate, le imprese di tali zone sono esonerate dal pagamento dell'imposta sulle vendite e ha chiesto un adeguamento per tener conto di questa circostanza. In base alla documentazione fornita, tutte le fatture relative alle vendite dei prodotti delle imprese esonerate indicano che nessuna imposta sulle vendite è stata percepita dallo Stato e che l'acquirente non ha diritto alla restituzione, alla compensazione o al rimborso di imposte sulle vendite. I queste circostanze, poiché nessuna imposta sulle vendite è stata pagata, non può essere concesso alcun adeguamento. Tuttavia, nei casi in cui le fatture delle vendite di prodotti fabbricati da altre imprese comprendevano le imposte riscosse dallo Stato, si è deciso di concedere un adeguamento e i calcoli sono stati opportunamente rivisti.
(23) Un produttore esportatore ha sostenuto che l'imposta sul reddito era dovuta solo sugli utili generati sul mercato interno e non sul mercato di esportazione, incidendo pertanto sulla comparabilità dei prezzi. A questo proposito va notato che l'imposta sul reddito costituisce un prelievo percepito sugli utili di una società, se questa ne realizza, ed è pertanto calcolata retroattivamente alla fine di ciascun esercizio finanziario. Non se ne può pertanto tener conto nella fissazione dei prezzi. La società, inoltre, non ha fornito alcun elemento che dimostrasse che l'imposta era contenuta nelle fatture relative alle vendite sul mercato interno. La richiesta è stata pertanto respinta.
1.4. Margine di dumping
(24) Il confronto tra la media ponderata del valore normale, eventualmente rivisto, e la media ponderata del prezzo all'esportazione franco fabbrica per tipo di prodotto ha rivelato l'esistenza di dumping da parte di tutti i produttori esportatori oggetto dell'inchiesta. Poiché il livello della cooperazione è stato elevato, è stato assunto come margine di dumping per tutte le altre società il margine più alto calcolato per un produttore esportatore che ha cooperato.
(25)
SPAZIO PER TABELLA
2. Repubblica di Corea
2.1. Valore normale
(26) In seguito all'adozione delle misure provvisorie, tre produttori esportatori hanno sostenuto che l'esclusione delle vendite ad altre imprese coreane esportatrici dagli elenchi delle vendite sul mercato interno utilizzati per determinare il valore normale è errata e illogica.
(27) Essi hanno affermato che l'esclusione contraddiceva le disposizioni dell'articolo 2 del regolamento di base e la normale prassi della Commissione e che non era coerente con l'approccio adottato da altri paesi membri dell'OMC. Due di questi produttori esportatori hanno affermato anche che la Commissione non ha spiegato su quale base giuridica sono state escluse le suddette vendite.
(28) I produttori esportatori hanno argomentato inoltre che in precedenti procedimenti relativi alla Repubblica di Corea [ad esempio, riesame delle misure sulle importazioni di FPF in vista della loro scadenza nel regolamento (CE) n. 1728/1999 del Consiglio(5) e importazioni di filo di acciaio inossidabile nel regolamento (CE) n. 1600/1999(6) e nella decisione n. 1999/483/CE della Commissione(7)] la Commissione non aveva sollevato obiezioni alla classificazione delle vendite effettuate ad altre imprese nazionali esportatrici negli elenchi delle vendite sul mercato interno da parte dei produttori esportatori e in un caso citato aveva chiesto la loro inclusione nell'elenco delle vendite nazionali.
(29) Si ritiene che il dispositivo amministrativo particolare applicabile alle vendite effettuate dai produttori esportatori ad altre imprese nazionali esportatrici, in base al quale tali vendite non sono soggette all'imposta sulle vendite nazionali, sono normalmente fatturate in USD, pagate con lettere di credito e soggette a restituzione dei dazi, riveli che sono state effettuate tramite un canale di vendita specificamente orientato all'esportazione e in presenza di una situazione di mercato particolare. Gli stessi produttori esportatori interessati hanno indicato nei loro registri contabili che queste vendite erano destinate specificamente ad essere incorporate in prodotti per l'esportazione. Data la loro particolare situazione di mercato, si è concluso che tali vendite non erano effettuate nel corso di normali operazioni commerciali e pertanto che la loro inclusione nel calcolo del valore normale non consentiva un confronto adeguato ed equo con il prezzo all'esportazione, a norma dell'articolo 2 del regolamento di base. La Commissione non accetta l'asserzione che la sua prassi passata sia stata d'includere espressamente tali vendite nel calcolo del valore normale. La loro inclusione in procedimenti precedenti può essere dovuta al fatto che non erano state individuate in modo specifico o che non si è ritenuto avessero un'incidenza rilevante sui risultati del calcolo. Nel caso presente però, le vendite effettuate ad imprese nazionali esportatrici sono state escluse, per i motivi già indicati, dagli elenchi delle vendite nazionali utilizzati per determinare il valore normale.
(30) Un produttore esportatore ha argomentato che le materie prime da esso acquistate da un fornitore collegato erano state pagate al prezzo di mercato e che trovava pertanto ingiustificato l'atteggiamento della Commissione, che ha calcolato un prezzo di mercato superiore, aumentando conseguentemente i costi di produzione. La società ha affermato che l'adeguamento era comunque eccessivo poiché non teneva conto delle differenze tecniche e quindi di prezzo tra la materia prima acquistata principalmente dal fornitore collegato e una materia analoga acquistata da altri fornitori.
(31) A questo proposito si è constatato che il rapporto con il fornitore collegato era tale da mettere il produttore esportatore in questione in grado di esercitare una notevole influenza sul prezzo di acquisto. Inoltre, poiché il prezzo medio della materia prima acquistata da tale fornitore era sensibilmente inferiore al prezzo medio della stessa materia acquistata da fornitori indipendenti ed è risultato che il fornitore in questione vendeva in perdita, i prezzi della materia prima sono stati considerati prezzi di trasferimento inaffidabili. In queste circostanze è stato mantenuto il metodo di calcolo utilizzato per determinare il prezzo di acquisto a condizioni di mercato, ossia il prezzo della materia prima acquistata dal fornitore collegato è stato aumentato della media ponderata della differenza tra tale prezzo e quello della materia prima acquistata da fornitori indipendenti.
(32) Un produttore esportatore ha sostenuto che il valore normale di un tipo di prodotto avrebbe dovuto essere basato sul prezzo nazionale piuttosto che sul valore costruito. Questa obiezione è stata accolta poiché si è constatato che le vendite di questo tipo di prodotto venivano effettuate in quantità rappresentative ed erano quasi tutte redditizie. I calcoli sono stati pertanto opportunamente adeguati.
(33) Un produttore esportatore ha affermato che la Commissione ha avuto torto nel respingere l'inclusione del guadagno netto sul cambio nelle spese generali, amministrative e di vendita utilizzate per determinare i costi totali di produzione ai fini del calcolo del valore normale costruito e della verifica che le vendite sono avvenute nell'ambito di normali operazioni commerciali. Esso ha sostenuto inoltre che questa esclusione doveva essere riconsiderata, poiché una parte del guadagno sul cambio è stato realizzato e che il fatturato era la base più appropriata per la ripartizione del guadagno netto sul cambio tra i diversi mercati.
(34) A questo proposito si è constatato che il guadagno sui cambi in questione consisteva principalmente in guadagni di conversione sulla rivalutazione di obbligazioni a lungo termine in valuta estera e non era dovuto alla produzione e alle vendite nel corso di normali operazioni commerciali sul mercato nazionale nel periodo dell'inchiesta (tra il 1o ottobre 1998 e il 30 settembre 1999, "PI"). Poiché tali guadagni o perdite sui cambi, siano essi realizzati o meno, non sono presi in considerazione nei procedimenti antidumping, l'argomento è stato respinto.
2.2. Prezzo all'esportazione
(35) Un produttore esportatore ha sostenuto che l'impresa comunitaria ad esso collegata svolgeva solo un ruolo secondario nelle sue vendite ad acquirenti indipendenti della Comunità e che non era pertanto giustificato dedurre gli utili nel costruire il prezzo all'esportazione. Esso ha argomentato che non esisteva una base per stabilire il margine di profitto. Conformemente all'articolo 2, paragrafo 9, del regolamento di base, tra gli adeguamenti che si possono effettuare per costruire il prezzo all'esportazione vi è un congruo margine di utile. Si ritiene che l'utile dedotto a tal fine sia congruo se confrontato con le informazioni fornite da importatori indipendenti che hanno cooperato. La richiesta è stata pertanto respinta.
(36) Non sono state formulate altre obiezioni riguardo alla determinazione del prezzo all'esportazione. Di conseguenza, le conclusioni di cui al considerando 54 del regolamento provvisorio sono qui confermate.
2.3. Confronto
(37) Un produttore esportatore ha dichiarato di aver riportato per errore gli stessi adeguamenti relativi ai costi di credito in varie colonne dell'elenco delle vendite all'esportazione. La Commissione avrebbe pertanto conteggiato due volte le deduzioni nel determinare il prezzo all'esportazione da confrontare con il valore normale. Sono stati esaminati i costi di credito indicati dalla società nella risposta al questionario sulle condizioni di pagamento concordate per ciascuna operazione e, ove opportuno, sono state apportate le necessarie correzioni.
(38) Un produttore esportatore ha lamentato che la Commissione ha sottovalutato l'ammontare delle restituzioni dei dazi, in quanto si è basata sui dazi pagati sulle importazioni di materie prime concretamente incorporate nel prodotto analogo e non sulle restituzioni dei dazi corrisposti sulle esportazioni del prodotto in esame nella Comunità durante il PI. Esso ha rilevato inoltre che nei calcoli della Commissione i dazi pagati durante i primi otto mesi del PI sono stati divisi per il volume totale delle importazioni in tutto l'arco del PI. La prima obiezione è stata respinta in virtù dell'articolo 2, paragrafo 10, lettera b), del regolamento di base, in quanto l'importo pagato durante il PI era inferiore a quello rimborsato. Invece, la restituzione del dazio per chilogrammo è stata ricalcolata, come domandato dalla società, in base al volume delle importazioni nei primo otto mesi.
(39) Un altro produttore esportatore ha sostenuto che nel calcolare l'adeguamento per la restituzione del dazio per chilogrammo la Commissione avrebbe dovuto dividere i dazi all'importazione totali pagati per talune materie prime d'importazione solo per la quantità di materie prime importate e non per la quantità totale di materie prime, sia acquistate localmente che importate. A questo proposito si ritiene che le restituzioni del dazio da dedurre dal valore normale dovrebbero basarsi sul dazio medio incorporato nei costi delle vendite nazionali, poiché il prodotto venduto sul mercato interno contiene le materie prime acquistate sia a livello locale che all'importazione. L'obiezione è stata pertanto respinta.
(40) Due produttori esportatori hanno sostenuto che la motivazione con la quale la Commissione ha respinto la richiesta di un adeguamento per i costi di credito nel quadro di un sistema di pagamento a "conto aperto", ossia che i pagamenti non potevano essere chiaramente associati alle fatture, non è giuridicamente fondata. Va notato a questo proposito che non è stato possibile verificare se i pagamenti effettuati secondo il sistema del "conto aperto" si basassero su condizioni di pagamento concordate. In queste circostanze, non vi era motivo per presumere che condizioni di pagamento stabilite per contratto fossero un fattore di cui tener conto nella determinazione dei prezzi applicati e, pertanto, l'obiezione è stata respinta.
2.4. Margine di dumping
(41) Il confronto tra la media ponderata del valore normale, eventualmente rivisto, e la media ponderata del prezzo all'esportazione franco fabbrica per tipo di prodotto ha rivelato l'esistenza di dumping da parte di tutti i produttori esportatori oggetto dell'inchiesta. Poiché il livello della cooperazione è stato elevato, è stato assunto come margine di dumping per tutte le altre società il margine più alto calcolato per un produttore esportatore che ha cooperato.
(42) In seguito alla notifica delle risultanze provvisorie, due produttori esportatori, Samyang Corporation e SK Chemicals Co. Ltd hanno informato la Commissione che avrebbero fuso le loro attività nel campo dei poliesteri costituendo una società in coproprietà, la Huvis Corporation. Su richiesta della Commissione, i produttori esportatori in questione hanno fornito informazioni supplementari in merito a questo cambiamento, in base alle quali la Commissione ha deciso di fissare un unico margine di dumping definitivo per Huvis Corporation. Detto margine di dumping corrisponde alla media ponderata dei margini di dumping rivisti dei due produttori esportatori in questione. Il margine di dumping per la società commerciale coreana collegata è lo stesso fissato per Huvis Corporation.
(43)
SPAZIO PER TABELLA
D. PREGIUDIZIO
1. Questioni procedurali
(44) È stato sostenuto che, riunendo in un unico procedimento le due inchieste antidumping relative alla Repubblica di Corea e all'India, non era corretto fissare lo stesso PI per esaminare l'eventuale pregiudizio causato dalle importazioni originarie di questi paesi. Per quanto riguarda il secondo paese, ciò ha significato omettere gli ultimi tre mesi del 1999 e, si è argomentato, con l'aumento dei prezzi del petrolio, ciò ha inciso sui risultati dell'esame dei prezzi di vendita, dei costi di produzione e della redditività ai fini della determinazione del pregiudizio.
(45) Va ricordato che, come si è detto al considerando 8 del regolamento provvisorio, i procedimenti riguardanti l'India e la Repubblica di Corea sono stati unificati per motivi di ordine amministrativo. La definizione del PI si basa sull'articolo 6, paragrafo 1 del regolamento di base, che prevede tra l'altro che il PI riguardi normalmente un periodo non inferiore ai sei mesi immediatamente precedenti l'inizio del procedimento. Nel caso dell'India, l'apertura dell'inchiesta è avvenuta nel dicembre 1999. Quindi, il PI avrebbe potuto essere spostato al massimo di due mesi. Va ricordato anche che le importazioni da entrambi i paesi possono essere esaminate congiuntamente perché sono soddisfatti i criteri di cui all'articolo 3, paragrafo 4 del regolamento di base (cfr. considerando 65 del regolamento provvisorio). Infine, per tener conto delle preoccupazioni legate al periodo del PI, l'incidenza dell'aumento del costo delle materie prime nel 1999 è stata analizzata e confrontata con i dati del PI.
(46) L'inchiesta ha rivelato che i prezzi delle principali materie prime usate nella produzione delle FPF, ossia dell'acido tereftalico e del glicole monoetilenico, sono aumentati sia nel 1999 che nel PI. Essa ha dimostrato anche che nella Comunità i prezzi delle FPF nel 1999 erano superiori del 2,6 % a quelli del PI. Ciononostante l'industria comunitaria si è rivelata più redditizia durante il PI che nel 1999.
(47) Alcuni produttori esportatori hanno asserito che la Commissione non aveva verificato le informazioni fornite dall'industria comunitaria. A questo proposito si conferma che una parte sostanziale di tali informazioni era già stata verificata durante un procedimento antidumping collegato. Tutte le altre informazioni ricevute dall'industria comunitaria sono state accertate con la massima accuratezza, conformemente all'articolo 6, paragrafo 8 del regolamento di base.
2. Definizione d'industria comunitaria
(48) Al considerando 63 del regolamento provvisorio si affermava che, in base ai risultati dell'inchiesta, i due produttori comunitari collegati a produttori esportatori indonesiani non erano stati protetti dagli effetti del dumping, non avevano indebitamente beneficiato delle pratiche di dumping e non avevano nemmeno attivamente partecipato a tali pratiche. A questo proposito alcuni produttori esportatori hanno affermato che le due società dovevano essere escluse dall'analisi della situazione dell'industria comunitaria, facendo riferimento ad altri procedimenti antidumping, in particolare a quelli relativi ai dischi magnetici nel regolamento (CE) n. 534/94 della Commissione e nel regolamento (CE) n. 2426/95 del Consiglio(8) e ai forni a microonde nel regolamento (CE) n. 1645/95(9).
(49) Va notato che dei produttori comunitari possono essere esclusi dalla definizione d'industria comunitaria solo sulla base dei fatti inerenti al caso esaminato. Nel quadro del presente procedimento non sono stati avanzati argomenti relativi ai fatti del caso e non sono state presentate prove a sostegno della richiesta di esclusione dei due produttori in questione. Tale richiesta è pertanto infondata ed è stata respinta.
(50) Alcuni produttori esportatori hanno avanzato un'altra richiesta di escludere dalla definizione d'industria comunitaria un produttore comunitario perché collegato ad un importatore situato al di fuori della Comunità, sebbene non in uno dei paesi interessati. Si è sostenuto che il produttore comunitario causava pregiudizio all'industria comunitaria importando FPF dall'importatore collegato.
(51) In primo luogo, la Commissione non ha constatato l'esistenza d'importazioni di FPF da tale importatore nel periodo considerato, ossia tra il 1996 e il PI. Inoltre, il fatto che un produttore comunitario sia collegato ad un importatore situato al di fuori della Comunità non è di per sé una ragione sufficiente ad escluderlo dalla definizione d'industria comunitaria. Poiché non sono stati avanzati altri argomenti, la definizione d'industria comunitaria contenuta al considerando 60 del regolamento provvisorio è confermata.
3. Importazioni nella Comunità di FPF provenienti dai paesi interessati
3.1. Valutazione cumulativa delle importazioni
(52) Due produttori esportatori indiani hanno sostenuto che una valutazione cumulativa delle importazioni non era giustificata, dato che l'aumento e il volume assoluto delle importazioni indiane erano insignificanti rispetto alle importazioni coreane e al volume delle vendite dell'industria comunitaria. Si è affermato inoltre che i produttori esportatori indiani non determinano i prezzi sul mercato, bensì ne seguono l'andamento prevalente. Infine, si è notato che, secondo i dati Eurostat, le importazioni indiane sono inferiori a quanto indicato nel regolamento provvisorio.
(53) Questi argomenti sono stati esaminati alla luce delle disposizioni dell'articolo 3, paragrafo 4 del regolamento di base. A questo proposito va ricordato che il margine di dumping constatato per l'India è superiore al livello minimo e che il volume delle importazioni dall'India non è trascurabile poiché era superiore al livello minimo durante il PI.
(54) In realtà, l'aumento constatato nel periodo 1996-PI è persino più pronunciato per le importazioni dall'India (600 % circa) che per le importazioni dalla Repubblica di Corea (300 % circa). Per quanto riguarda il prezzo medio delle importazioni indiane, esso era notevolmente inferiore ai prezzi dei produttori esportatori coreani nel periodo 1996-PI ed è sceso più rapidamente. Questi dati non indicano un comportamento tipico di chi segue i prezzi determinati da altri. Infine, a proposito della discrepanza tra i dati Eurostat e le conclusioni della Commissione, va detto che le istituzioni comunitarie si sono basate nelle loro conclusioni sulle risposte ai questionari, che sono state verificate, dato che erano state segnalate importazioni più elevate di quelle indicate nelle statistiche di Eurostat. Le obiezioni dei produttori esportatori indiani sono pertanto respinte.
3.2. Importazioni dalla Repubblica di Corea
(55) Un produttore esportatore ha sostenuto che determinate importazioni non oggetto di dumping originarie della Repubblica di Corea dovrebbero essere escluse dall'analisi del pregiudizio.
(56) A questo proposito va notato che, quando si è constatato che il margine di dumping calcolato a livello nazionale (costituito dalla media ponderata dei margini di tutte le società oggetto dell'inchiesta) è superiore al livello minimo, conformemente all'articolo 9, paragrafo 3 del regolamento di base, è prassi consolidata della Commissione, analizzare gli effetti delle importazioni in dumping a livello nazionale.
3.3. Sottoquotazione dei prezzi e sottoquotazione dei prezzi indicativi
(57) Un produttore esportatore ha sostenuto che non era giustificato basare il calcolo dei margini di pregiudizio su categorie/raggruppamenti di tipi diversi di FPF, dato che nei questionari si chiedevano ulteriori informazioni sulle caratteristiche dei singoli tipi di FPF. Esso ha anche lamentato che i particolari relativi alle singole operazioni sono stati ignorati e che era errato escludere la sottoquotazione negativa dal risultato generale dei calcoli.
(58) Nel riesaminare le differenze basate su caratteristiche quali la lunghezza, lo spessore, l'allungamento, la compattezza, l'increspatura, il restringimento, la lucentezza e il grado di preparazione alla filatura, si conclude che i tipi di prodotto appartenenti allo stesso raggruppamento sono sufficientemente comparabili. Si conferma pertanto che il calcolo delle sottoquotazioni dei prezzi e dei prezzi indicativi basato sulle categorie di prodotti è valido e permette di ottenere risultati rappresentativi in termini di numero di operazioni, come previsto dall'articolo 3, paragrafo 3 del regolamento di base. Inoltre, si ritiene che le informazioni relative alle singole operazioni siano state tenute nel debito conto nell'ambito del confronto tra i prezzi. Si conferma però che, nel confronto finale al livello delle categorie di prodotti, non si è proceduto ad alcuna compensazione per l'importo che non era inferiore ai prezzi, anche indicativi, dell'industria comunitaria. Poiché non sono stati addotti altri argomenti, le obiezioni di cui sopra sono state respinte.
(59) Un produttore esportatore ha chiesto l'applicazione di un adeguamento ai suoi prezzi cif nel calcolo delle sottoquotazioni, poiché un tale adeguamento era indicato nella denuncia.
(60) A questo proposito va ricordato che la Commissione ha raccolto informazioni tramite i questionari e le ha verificate con ispezioni sul posto e non si è basata sui dati indicati nella denuncia.
Tuttavia, si è constatato che nel calcolo delle sottoquotazioni dei prezzi indicativi da parte di due produttori esportatori indiani era stato omesso per errore il dazio doganale. Allo stesso tempo sono stati accettati una richiesta di cambiamento del metodo di calcolo e un adeguamento particolare per lo stadio commerciale. I margini di sottoquotazione relativi ai due produttori esportatori indiani sono stati opportunamente rivisti.
(61) Tenendo conto della sottoquotazione più bassa constatata per un altro produttore esportatore indiano indicato al considerando 75, i risultati del calcolo delle sottoquotazioni variano tra lo 0 % e il 27,7 % per l'India e tra il 14,8 % e il 56,7 % per la Repubblica di Corea. La media ponderata del margine di sottoquotazione è risultata pari al 19,9 % per l'India e al 23,3 % per la Repubblica di Corea.
4. Situazione economica dell'industria comunitaria
4.1. Nota preliminare
(62) Alcuni produttori esportatori hanno fatto valere che, in base alle disposizioni dell'articolo 3, paragrafo 4 dell'accordo antidumping dell'OMC, l'esame della situazione economica dell'industria comunitaria esige un'analisi di tutti i fattori e indicatori economici pertinenti in rapporto con la situazione di tale industria.
(63) Questo esame dovrebbe includere fattori che non sono stati commentati nel regolamento provvisorio quali l'incidenza dell'entità del margine di dumping, la produttività, il rendimento degli investimenti, il flusso di cassa, i salari, la crescita e la capacità di ottenere capitali. In relazione a questi elementi si è constatato quanto segue.
4.1.1. Incidenza dell'entità del margine di dumping
(64) In considerazione del volume e dei prezzi delle importazioni dai paesi interessati, l'incidenza sull'industria comunitaria dell'entità del margine di dumping effettivo non può essere considerata trascurabile.
4.1.2. Produttività
(65) La produttività dell'industria comunitaria, calcolata in termini di produzione del prodotto in esame per singolo dipendente, indica un miglioramento da 92,1 t nel 1996 a 127,1 t durante il PI (+ 38 %). Questo miglioramento è dovuto principalmente alla riduzione del numero di dipendenti di cui al considerando 85 del regolamento provvisorio.
4.1.3. Rendimento degli investimenti
(66) Il rendimento degli investimenti è stato calcolato rapportando gli utili netti al lordo delle imposte e di elementi eccezionali al valore contabile netto degli investimenti relativi al prodotto in esame. Il rendimento degli investimenti nel prodotto in esame è aumentato dal 4,6 % nel 1996 al 16,7 % nel 1997 e al 25,7 % nel 1998. In seguito è sceso al 5,5 % durante il PI. L'evoluzione di questo indicatore è analoga a quella della redditività descritta ai considerando da 81 a 83 del regolamento provvisorio.
4.1.4. Flusso di cassa
(67) Il flusso di cassa dell'industria comunitaria relativo al prodotto in esame è aumentato notevolmente tra il 1996 e il 1997 (+ 84 %) e tra il 1997 e il 1998 (+ 28 %) in conseguenza dei buoni risultati conseguiti in questi due anni. Tra il 1998 e il PI il flusso di cassa è caduto del 60 % raggiungendo un livello inferiore del 6 % a quello del 1996. Il miglioramento del 1997 e 1998 è meno pronunciato di quello della redditività. Inoltre, nel PI il flusso di cassa è inferiore al livello del 1996, mentre gli utili netti e la redditività sono superiori.
4.1.5. Salari
(68) L'andamento dei salari è stato analizzato nel contesto dei costi di produzione descritti ai considerando 79 e 80 del regolamento provvisorio. I salari dell'industria comunitaria sono aumentati del 10 % tra il 1996 e il 1997, ma sono diminuiti sensibilmente tra il 1997 e il 1998 e tra il 1997 e il PI, quando il loro livello assoluto era rispettivamente del 24 % e del 23 % inferiore al 1996.
4.1.6. Crescita
(69) La crescita del mercato del prodotto in esame è stata analizzata al considerando 64 del regolamento provvisorio. La crescita (negativa) della quota di mercato dell'industria comunitaria è stata menzionata al considerando 76 del regolamento provvisorio.
4.1.7. Capacità di ottenere capitali
(70) Per quanto riguarda la capacità di ottenere capitali, l'attuale flusso di cassa è considerato in media ancora sufficiente a coprire i necessari investimenti di sostituzione. La situazione depressa del mercato, tuttavia, ha inciso negativamente sulla capacità dell'industria comunitaria di attrarre finanziamenti esterni supplementari sotto forma di crediti bancari o una maggiore partecipazione degli azionisti al finanziamento iniziale di nuovi progetti. Soprattutto quando le imprese fabbricano anche altri prodotti, il confronto tra il rendimento degli investimenti nel segmento FPF e quello degli investimenti in questi altri prodotti risulta sfavorevole ed è un freno all'assegnazione di fondi al prodotto in questione.
4.1.8. Conclusioni
(71) Si ritiene che tutti i fattori e gli indicatori decisivi per un'analisi significativa dello stato dell'industria comunitaria siano stati considerati nel regolamento provvisorio. La descrizione degli indicatori non commentati nel regolamento provvisorio effettuata ai precedenti considerando da 65 a 70 non fa che rafforzare le conclusioni esposte nel regolamento provvisorio.
4.1.9. Scorte
(72) Un produttore esportatore ha affermato che il confronto effettuato dalla Commissione al considerando 77 del regolamento provvisorio riguardo al livello delle scorte alla fine del 1998 e alla fine del 1999 è irregolare e contrario al regolamento di base. Esso ha sostenuto che l'unico metodo valido, equo e obiettivo di analizzare l'evoluzione delle scorte di FPF era di confrontare le scorte alla fine del settembre 1999 con quelle di fine anno del 1998.
(73) A questo proposito si richiama l'attenzione sul carattere stagionale della formazione delle scorte nell'industria delle FPF. Infatti, poiché i livelli delle scorte fluttuano durante l'anno civile, un confronto tra i livelli del 1998 e quelli del PI ha senso solo se si considerano periodi dell'anno corrispondenti. Di conseguenza, il livello delle scorte alla fine del 1998 (31 dicembre) non può essere confrontato con quello alla fine del PI (30 settembre 1999).
4.2. Costi di produzione
(74) Un produttore esportatore ha osservato che i costi di produzione di un produttore dell'industria comunitaria, utilizzati ai fini della determinazione del margine di sottoquotazione, erano troppo elevati rispetto a quelli degli altri produttori.
(75) I costi sostenuti da ciascuna società in relazione al prodotto in esame sono stati verificati dalla Commissione. Non vi è pertanto motivo di escludere una società dal calcolo della sottoquotazione in base al livello assoluto dei suoi costi di produzione.
(76) Un altro produttore esportatore ha sostenuto che un'impresa che produca FPF a partire dal dimetiltereftalato e dal glicole monoetilenico invece che dall'acido tereftalico e dal glicole monoetilenico dovrebbe essere esclusa, poiché questa combinazione non rappresenta, a quanto pare, il metodo di produzione più economico.
(77) Per le stesse ragioni esposte al precedente considerando 75, né il processo di produzione in quanto tale, né i costi di produzione possono costituire criteri in base ai quali escludere delle società dal campo dell'inchiesta.
4.3. Conclusioni
(78) In base alle considerazioni che precedono, si ritiene che gli argomenti e le affermazioni sopra illustrati non siano tali da modificare le risultanze del regolamento provvisorio. Di conseguenza, il contenuto dei considerando da 86 a 90 del regolamento provvisorio e la conclusione che l'industria comunitaria ha subito un pregiudizio grave durante il PI sono qui confermati.
E. RAPPORTO DI CAUSALITÀ
1. Effetti delle importazioni oggetto di dumping
(79) Un produttore esportatore ha sostenuto che l'unico fattore che spieghi la scarsa redditività dell'industria comunitaria durante il PI sono i prezzi delle materie prime e non gli effetti delle importazioni in dumping. Esso ha argomentato che il miglioramento della redditività dell'industria comunitaria dal 2,30 % al 3,38 % nel periodo 1996-PI esclude che il pregiudizio fosse causato in questo periodo dalle importazioni in dumping.
(80) Va notato a queto proposito che la presenza d'importazioni in dumping ha esercitato una pressione al ribasso sui prezzi del prodotto in esame prevalenti sul mercato comunitario, impedendo così che tali prezzi riflettessero correttamente gli aumenti di prezzo delle materie prime.
(81) Per quanto riguarda l'incremento limitato della redditività tra il 1996 e il PI, l'inchiesta ha dimostrato che il miglioramento della redditività era dovuto principalmente al processo di ristrutturazione intrapreso dall'industria comunitaria, nell'ambito del quale sono state ridotte anche le spese generali, amministrative e di vendita.
(82) Come indicato al considerando 87 del regolamento provvisorio in merito alle conclusioni sulla situazione economica dell'industria comunitaria, il livello di redditività dell'industria comunitaria non poteva essere considerato soddisfacente. Al contrario, esso era eccessivamente limitato in conseguenza degli effetti di compressione dei prezzi delle importazioni in dumping. Altri indicatori negativi erano il calo di volume delle vendite, la perdita di quote di mercato, la riduzione della capacità di produzione e dei posti di lavoro e l'aumento delle scorte.
(83) In base a quanto esposto sopra, le conclusioni di cui al considerando 87 del regolamento provvisorio sono qui confermate.
(84) È stato inoltre argomentato da un produttore esportatore che il pregiudizio subito dall'industria comunitaria non poteva essere stato causato dalle importazioni provenienti dalla Repubblica di Corea, in quanto misure antidumping erano già applicate a tali importazioni per la maggior parte del periodo tra il gennaio 1996 e la fine del PI. Le misure antidumping definitive imposte sulle importazioni di FPF originarie dalla Repubblica di Corea sono state revocate nell'agosto 1999 col regolamento (CE) n. 1728/1999 del Consiglio(10).
(85) Va ricordato che le misure imposte sulle importazioni di FPF originarie della Repubblica di Corea sono state revocate perché, in base ai risultati di una revisione in vista della scadenza delle misure, che si riferiva ad un periodo d'inchiesta tra il 1o gennaio 1996 e il 30 settembre 1997, si è ritenuto che non vi fosse probabilità di ripetizione del dumping. Tuttavia, durante il PI del presente procedimento è stata accertata l'esistenza di dumping; il suddetto argomento non è pertanto valido.
2. Altre importazioni
(86) Un produttore esportatore ha obiettato che la Commissione avrebbe dovuto esaminare anche i possibili effetti delle importazioni dalla Polonia, dalla Turchia e dalla Repubblica ceca.
(87) In base alle informazioni fornite da Eurostat si è calcolato che i prezzi ai quali tali importazioni sono entrate nella Comunità erano sensibilmente superiori a quelli delle importazioni dai paesi oggetto dell'inchiesta (tra il 12,3 % e il 30,5 % durante il PI). Di conseguenza, non vi era motivo di classificare queste importazioni nella stessa categoria di prezzo di quelle dai paesi interessati né di ritenere che potessero causare un pregiudizio tale da rompere il rapporto causale esistente tra il pregiudizio subito dall'industria comunitaria e le esportazioni in dumping dei produttori esportatori dei paesi in questione.
3. Conclusioni
(88) In base alle considerazioni che precedono, la conclusione che le importazioni oggetto di dumping in questione hanno causato un pregiudizio grave all'industria comunitaria, come affermato al considerando 102 del regolamento provvisorio, è qui confermata.
F. INTERESSE DELLA COMUNITÀ
1. Interesse dell'industria comunitaria
(89) Poiché non sono state ricevute osservazioni a questo proposito, le risultanze relative all'interesse dell'industria comunitaria esposte ai considerando da 104 a 106 del regolamento provvisorio sono qui confermate.
2. Impatto sugli importatori e sugli utilizzatori
(90) È stato sostenuto da un'associazione di utilizzatori e, separatamente, da un utilizzatore membro di tale associazione che taluni tipi di FPF non erano offerti dai produttori comunitari e che gli utilizzatori erano costretti, di conseguenza, a rifornirsi al di fuori della Comunità. Un altro utilizzatore ha affermato che i produttori comunitari non potevano soddisfare la domanda esistente nella Comunità.
(91) L'inchiesta ha permesso di stabilire che, benché l'industria comunitaria non abbia prodotto determinati tipi di FPF in certi periodi, ciò non significa che essa non sia in generale in grado di produrli. In effetti sarebbero necessari solo piccoli adattamenti, come ad esempio cambiare una filiera e togliere o aggiungere un additivo, che si possono realizzare con modesti investimenti. Invece, in determinate epoche alcuni tipi di FPF non erano disponibili perché i produttori comunitari non potevano fornire i quantitativi richiesti ai prezzi eccessivamente bassi chiesti dagli utilizzatori.
(92) Per quanto riguarda il consumo nella Comunità, con le aliquote di dazio proposte le importazioni dai paesi in questione potranno continuare ad arrivare sul mercato comunitario, anche se a prezzi non di dumping. I prezzi dell'industria comunitaria probabilmente aumenteranno, ma in misura limitata a causa delle importazioni da altri paesi terzi. In base a quanto suesposto, l'impatto delle misure antidumping non sarà tale da impedire una scelta e una quantità sufficiente di forniture per gli utilizzatori comunitari.
(93) Un chiarimento è stato chiesto a proposito del considerando 109 del regolamento provvisorio, nel quale si afferma che le misure proposte potrebbero determinare un incremento dei costi di produzione degli utilizzatori variabile tra lo 0,6 % e l'1,2 %.
(94) In base alle informazioni ricevute dai pochi utilizzatori comunitari che hanno cooperato, si è giunti alla conclusione che l'incidenza sui loro costi di produzione delle misure antidumping adottate nei confronti delle FPF originarie dell'India e della Repubblica di Corea sarebbe stata dell'ordine dello 0,6 %-1,2 %. Si è giunti a questo risultato tenendo conto dell'importanza delle FPF nei costi di produzione dei prodotti finiti di questi utilizzatori, del dazio antidumping medio imposto provvisoriamente sulle importazioni dalla Repubblica di Corea e dall'India e della quota di mercato delle importazioni coreane e indiane rispetto al consumo della Comunità durante il PI.
(95) È chiaro che la situazione nella quale si trova un determinato utilizzatore dipende dalla misura in cui importa dai paesi e dai produttori esportatori in questione e dalla struttura dei suoi costi. L'incidenza media citata, pertanto, è indicativa di una società con un comportamento medio rappresentativo, che dispone di varie fonti di approvvigionamento, tra le quali quelle coreane e indiane costituiscono il 14,7 %.
(96) In seguito alla pubblicazione del regolamento provvisorio una serie di utilizzatori comunitari hanno dichiarato che l'imposizione di dazi antidumping avrebbe avuto effetti negativi sulla loro competitività sui mercati a valle del prodotto in questione e da ultimo avrebbe minacciato la loro sopravvivenza. Secondo loro, l'istituzione di dazi metterebbe in moto rialzi dei prezzi che gli utilizzatori sarebbero costretti a ripercuotere sui prezzi dei loro prodotti. Questo sviluppo determinerebbe a sua volta un aumento delle importazioni di prodotti a valle a basso prezzo da altri paesi terzi e dai paesi oggetto dell'inchiesta e costringerebbero alcuni produttori comunitari di prodotti finiti contenenti FPF a delocalizzare i loro impianti produttivi al di fuori della Comunità.
(97) Tuttavia, l'analisi dell'incidenza massima media delle misure proposte sugli utilizzatori non indica che l'istituzione di tali misure possa causare un aumento significativo delle importazioni di prodotti a valle a buon mercato nella Comunità. Si giunge a questa conclusione anche perché gli utilizzatori in questione non hanno fornito alcun elemento di prova a sostegno delle loro affermazioni e di fatto tali effetti non si sono manifestati in passato allorché sono state applicate misure relative alle FPF. Va notato inoltre che i prodotti finiti tessuti (utilizzati ad esempio nell'abbigliamento e nell'arredamento) sono oggetto di restrizioni quantitative nel quadro del regime dei contingenti sui tessili.
(98) Poiché l'esame delle osservazioni suesposte delle società utilizzatrici non porta a nuove conclusioni, le considerazioni di cui ai considerando 109 e 111 del regolamento provvisorio sul possibile impatto delle misure proposte sugli utilizzatori sono qui confermate.
3. Conclusioni
(99) Le nuove osservazioni ricevute riguardo alla determinazione dell'interesse comunitario non sono ritenute tali da capovolgere le conclusioni secondo le quali non esistono motivi validi per non imporre misure antidumping. Le risultanze provvisorie sono pertanto confermate.
G. DAZIO DEFINITIVO
(100) Alla luce delle conclusioni cui si è giunti in materia di dumping, pregiudizio, nesso causale e interesse della Comunità, si ritiene che debbano essere istituite misure antidumping definitive per evitare che le importazioni in dumping dall'India e dalla Repubblica di Corea causino un pregiudizio ancora maggiore all'industria comunitaria.
1. Livello dei prezzi necessario a eliminare il pregiudizio
(101) Come indicato al considerando 116 del regolamento provvisorio, è stato calcolato il livello al quale i prezzi cessano di recare pregiudizio; esso copre i costi di produzione totali dell'industria comunitaria e comprende un congruo profitto, che sarebbe stato realizzato in assenza d'importazioni in dumping dai paesi interessati.
(102) Alcuni produttori esportatori hanno sostenuto, riferendosi a casi relativi alle FPF e ai filati testurizzati di poliesteri (PTY) precedenti l'inchiesta a carico dell'Australia e di altri paesi, che un congruo profitto dovrebbe ammontare al 6 %. Tuttavia, in quest'ultimo procedimento era stato calcolato come margine di profitto appropriato il 10 %, come è avvenuto nel presente procedimento. Altri produttori esportatori hanno affermato che tale margine dovrebbe essere ancora più basso, dell'ordine del 4 %, poiché la redditività dell'industria comunitaria è oggi migliore che all'epoca di detti procedimenti, di cui al regolamento (CE) n. 1490/96(11) per la Bielorussia e al regolamento (CE) n. 2160/96(12) per l'Indonesia.
(103) La Commissione aveva indicato al considerando 117 del regolamento provvisorio che un margine del 10 % doveva essere considerato il livello di profitto ottenibile in assenza d'importazioni in dumping.
(104) Il livello di profitto considerato congruo è calcolato in base a quanto l'industria comunitaria otterrebbe presumibilmente in assenza di un dumping pregiudizievole. Poiché i PI relativi a precedenti inchieste erano diversi e gli effetti di depressione dei prezzi constatati in tali occasioni erano di ordine diverso, non vi sono motivi per supporre che l'industria comunitaria avrebbe realizzato lo stesso livello di utili. Di conseguenza, i livelli di utili precedenti non sono necessariamente appropriati nel presente caso. A questo proposito si rinvia anche all'argomentazione figurante al considerando 117 del regolamento provvisorio.
(105) Di conseguenza, alla luce di tali considerazioni, le conclusioni contenute al considerando 117 del regolamento provvisorio sono qui confermate.
2. Forme e livello del dazio
(106) Conformemente all'articolo 9, paragrafo 4 del regolamento di base, le seguenti aliquote del dazio antidumping corrispondono ai margini di dumping, allorché questi sono inferiori ai margini di pregiudizio. Questo è effettivamente il caso per tutte le società con un'eccezione.
SPAZIO PER TABELLA
(107) Le aliquote di dazio antidumping individuali sono state fissate sulla base delle risultanze della presente inchiesta. Esse rispecchiano pertanto la situazione constatata durante tale inchiesta per le società interessate. Tali aliquote di dazio (contrapposte al dazio per paese, applicabile a "tutte le altre società") sono quindi esclusivamente applicabili alle importazioni di prodotti originari del paese interessato e fabbricati dalle società, ovvero dalle specifiche persone giuridiche, delle quali viene fatta menzione. I prodotti importati fabbricati da qualsiasi altra società non specificamente menzionata nella parte operativa del regolamento, completa di nome e indirizzo, comprese le entità collegate a quelle specificamente menzionate, non possono beneficiare di tali aliquote e sono soggette all'aliquota di dazio applicabile a "tutte le altre società".
(108) Qualsiasi richiesta concernente l'applicazione di tali aliquote di dazio applicabili a singole società (ad esempio in seguito ad un cambiamento della ragione sociale o alla creazione di nuove unità produttive o di vendita) deve essere immediatamente indirizzata alla Commissione(13) unitamente a tutte le informazioni del caso, in particolare qualsiasi modifica delle attività della società concernenti la produzione e le vendite nazionali o all'esportazione connesse con tale cambiamento di nome o a tale creazione di nuove unità produttive o di vendita. Previa consultazione del comitato consultivo, la Commissione modificherà, se necessario, il regolamento, aggiornando l'elenco delle società che beneficiano di aliquote di dazio individuali.
H. RISCOSSIONE DEL DAZIO PROVVISORIO
(109) In considerazione dell'entità dei margini di dumping accertati per i produttori esportatori e alla luce della gravità del pregiudizio causato all'industria comunitaria, si ritiene necessario procedere alla riscossione definitiva degli importi delle garanzie costituite a titolo dei dazi provvisori, a norma del regolamento (CE) n. 124/2000(14) fino a concorrenza dell'aliquota del dazio definitivo istituito, se tale aliquota è pari o inferiore a quella del dazio provvisorio. Ove l'aliquota del dazio definitivo sia più elevata dell'aliquota del dazio provvisorio, sono riscossi definitivamente soltanto gli importi depositati a titolo del dazio provvisorio. La parte degli importi depositati che eccede l'aliquota del dazio definitivo è svincolata.
(110) In seguito alla fusione delle attività di Samyang Corporation e SK Chemicals Co. Ltd nel campo dei poliesteri in una società in coproprietà, Huvis Corporation, la riscossione definitiva dei dazi provvisori avverrà per queste società facendo riferimento ai dazi definitivi istituiti nei confronti di Huvis Corporation.
I. IMPEGNI
(111) In seguito all'istituzione di misure antidumping provvisorie, un produttore esportatore indiano ha proposto d'impegnarsi a modificare i suoi prezzi, conformemente all'articolo 8, paragrafo 1 del regolamento di base.
(112) La Commissione stima che gli impegni che Reliance Industries Limited ha proposto di assumere possano essere accettati, in quanto eliminano l'effetto di pregiudizio del dumping. I rapporti periodici e dettagliati che la società si è impegnata a presentare alla Commissione consentiranno un controllo efficace; inoltre, in considerazione della struttura della società, la Commissione ritiene che il rischio di elusione degli impegni sia minimo.
Per garantire il rispetto e un controllo efficace degli impegni, al momento della richiesta di immissione in libera pratica conformemente agli impegni, l'esenzione dal dazio è subordinata alla presentazione ai servizi doganali di una fattura commerciale contenente le informazioni indicate in allegato, necessarie a tali servizi per accertare che le spedizioni corrispondano al documento commerciale in tutti i dettagli previsti. Se la fattura non viene presentata o non corrisponde al prodotto presentato ai servizi doganali, verrà riscossa l'aliquota corrispondente del dazio antidumping.
(113) In caso di sospetta violazione, violazione o revoca degli impegni può essere imposto un dazio antidumping a norma dell'articolo 8, paragrafi 9 e 10 del regolamento di base,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1. È istituito un dazio antidumping definitivo sulle importazioni di fibre di poliesteri in fiocco, non cardate né pettinate né altrimenti preparate per la filatura, classificabili al codice NC 55032000 e originarie dell'India e della Repubblica di Corea.
2. Le aliquote del dazio definitivo applicabili al prezzo netto franco frontiera comunitaria, dazio non corrisposto, per i prodotti fabbricati dalle società sotto elencate sono le seguenti:
SPAZIO PER TABELLA
3. Fatto salvo il paragrafo 1, il dazio definitivo non si applica alle importazioni immesse in libera pratica ai sensi dell'articolo 2.
4. Salvo disposizioni contrarie, si applicano le norme vigenti in materia di dazi doganali.
Articolo 2
1. I prodotti fabbricati dalla seguente società e importati conformemente al paragrafo 2 sono esenti dal pagamento del dazio di cui all'articolo 1:
SPAZIO PER TABELLA
2. Le importazioni dichiarate con il numero di codice addizionale TARIC A212 sono esenti dal pagamento dei dazi antidumping istituiti all'articolo 1, se sono prodotte ed esportate direttamente (ossia fatturate e spedite) ad una società importatrice nella Comunità dalla società indicata al paragrafo 1, a condizione che la fattura commerciale presentata alle competenti autorità doganali contestualmente alla richiesta d'immissione in libera pratica contenga le informazioni indicate in allegato.
3. L'esenzione dal dazio è anche subordinata all'esatta corrispondenza tra le merci dichiarate e presentate in dogana e la descrizione riportata sulla fattura commerciale.
Articolo 3
1. Gli importi depositati a titolo di dazio antidumping provvisorio sulle importazioni originarie dell'India e della Repubblica di Corea a norma del regolamento (CE) n. 1472/2000 sono riscossi in ragione dell'aliquota del dazio definitivo imposto dal presente regolamento. Gli importi depositati sono svincolati nella parte eccedente l'aliquota del dazio definitivo. Ove l'aliquota del dazio definitivo imposto sia più elevata dell'aliquota del dazio provvisorio, sono riscossi definitivamente soltanto gli importi depositati al livello del dazio provvisorio.
2. Per quanto riguarda Samyang Corporation e SK Chemicals Co. Ltd, gli importi depositati a titolo di dazio antidumping provvisorio sono riscossi in ragione del dazio definitivo imposto dal presente regolamento nei confronti di Huvis Corporation. Gli importi depositati sono svincolati nella parte eccedente l'aliquota del dazio definitivo imposto a Huvis Corporation.
Articolo 4
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla sua pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, addì 22 dicembre 2000.