NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1069/2007
ze dne 17. září 2007,
kterým se ukládá prozatímní antidumpingové clo z dovozů polyvinylalkoholu (PVA) pocházejícího z Čínské lidové republiky
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. Zahájení
(1)
Dne 19. prosince 2006 Komise v souladu s článkem 5 základního nařízení prostřednictvím oznámení (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie (2) oznámila zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozů polyvinylalkoholu (dále jen „PVA“) pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a Tchaj-wanu (dále jen „dotčené země“) do Společenství.
(2)
Řízení bylo zahájeno v reakci na stížnost, kterou dne 6. listopadu 2006 podala společnost Kuraray Specialties Europe GmbH (dále jen „žadatel“), od ledna 2007 nesoucí název Kuraray Europe GmbH, která představuje značnou část, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby polyvinylalkoholu (PVA) ve Společenství. Stížnost obsahovala hodnověrné důkazy potvrzující existenci dumpingu PVA pocházejícího z dotčených zemí a z něho vyplývající podstatnou újmu, které byly považovány za dostatečné k zahájení řízení.
1.2. Zúčastněné strany řízení
(3)
Komise oficiálně uvědomila výrobce, který podal stížnost a další známé výrobce ve Společenství, vyvážející výrobce v dotčených zemích, dovozce/obchodníky a známé dotčené uživatele a zástupce dotčených vyvážejících zemí o zahájení řízení. Zúčastněným stranám byla dána možnost písemně se vyjádřit a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že pro jejich slyšení existují zvláštní důvody, byly vyslyšeny.
(4)
Aby bylo vyvážejícím výrobcům v ČLR, kteří projevili zájem, umožněno předložit žádost o přiznání statusu tržního hospodářství (dále jen „STH“) nebo o individuální zacházení (dále jen „IZ“), zaslala Komise formuláře žádosti těm vyvážejícím výrobcům, o nichž bylo známo, že se jich záležitost týká, a dále orgánům ČLR. O STH podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení, nebo o IZ, pokud by šetření prokázalo, že podmínky pro STH nesplňuje, požádal jeden vyvážející výrobce v ČLR.
(5)
S ohledem na zjevně vysoký počet vyvážejících výrobců v ČLR a dovozců ve Společenství se v oznámení o zahájení řízení v souladu s článkem 17 základního nařízení pro stanovení dumpingu a újmy předpokládá výběr vzorku.
(6)
Avšak vzhledem k tomu, že spolupracovali pouze tři vyvážející výrobci v ČLR, bylo následně rozhodnuto, že výběr vzorku nebude nutný.
(7)
Pokud jde o dovozce PVA, Komise požádala všechny známé dovozce o poskytnutí informací týkajících se dovozu a prodeje příslušného výrobku. Komise na základě informací, které obdržela od 14 spolupracujících dovozců, vybrala vzorek pěti dovozců, z nichž dva měli sídlo v Německu, jeden v Itálii, jeden v Nizozemsku a jeden ve Spojených státech amerických. Tito dovozci představovali největší reprezentativní objem prodeje spolupracujících dovozců ve Společenství (přibližně 80 %), který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán.
(8)
Komise zaslala dotazníky všem známým dotčeným stranám a všem společnostem, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení. Vyplněné dotazníky došly od dvou výrobců ve Společenství, tří vyvážejících výrobců v ČLR, jednoho vyvážejícího výrobce na Tchaj-wanu, pěti dovozců zařazených do vzorku a sedmi uživatelů ve Společenství.
(9)
Pokud jde o dotazníky vyplněné uživateli, ve dvou případech byly neúplné, a proto se k nim nepřihlíželo. Několik uživatelů navíc zaslalo své připomínky, aniž by vyplnili dotazník.
(10)
Jeden z dovozců zařazených do vzorku dvakrát zrušil dohodnutou inspekci na místě ve velmi pozdním stádiu. V důsledku toho nebylo možné údaje, které tato společnost poskytla, ověřit, a tak se k nim prozatím nepřihlíželo.
(11)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné pro účely STH/IZ v případě ČLR a z hlediska předběžného stanovení dumpingu, vzniklé újmy a zájmu Společenství v obou dotčených zemích. Inspekce byly provedeny v prostorách těchto společností:
a)
výrobci ve Společenství:
-
Kuraray Europe GmbH, Frankfurt, Německo,
-
Celanese Chemicals Ibérica S.L., Tarragona, Španělsko;
b)
vyvážející výrobce na Tchaj-wanu:
-
Chang Chun Petrochemical Co. Ltd., Taipei;
c)
vyvážející výrobce v ČLR:
-
Shanxi Sanwei Group Co., Ltd., Hongkong;
d)
nezávislí dovozci ve Společenství:
-
Cordial Beheer en Registergoederen BV, Winschoten, Nizozemsko,
-
Menssing Chemiehandel & Consultants Gmbh, Hamburk, Německo,
-
Omya Peralta GmbH, Hamburk, Německo;
e)
uživatelé ve Společenství:
-
Cordial Beheer en Registergoederen BV, Winschoten, Nizozemsko,
-
Wacker Chemie AG, Burghausen, Německo.
(12)
S ohledem na nutnost stanovit běžnou hodnotu v případě vyvážejících výrobců v ČLR, kteří nežádali o přiznání STH nebo kterým by nemusel být STH přiznán, proběhla v zájmu stanovení běžné hodnoty na základě údajů srovnatelné země uvedené v oznámení o zahájení řízení - Japonska - inspekce v prostorách této společnosti:
-
Kuraray Japan, Tokyo.
1.3. Období šetření
(13)
Šetření dumpingu a újmy se vztahovalo na období od 1. října 2005 do 30. září 2006 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Posuzování trendů podstatných z hlediska posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2003 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. Dotčený výrobek
(14)
V případě dotčeného výrobku se jedná o některé polyvinylalkoholy (PVA) ve formě homopolymerových pryskyřic s viskozitou (měřenou ve 4 % roztoku) minimálně 3 mPas a maximálně 61 mPas a se stupněm hydrolýzy minimálně 84,0 mol % a maximálně 99,9 mol % pocházející z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu (dále jen „dotčený výrobek“) obvykle kódu KN ex 3905 30 00.
(15)
PVA se vyrábí hydrolýzou polyvinylacetátu, který je výsledkem polymerizace monomeru vinylacetátu (jenž vzniká především z etylenu a kyseliny octové). PVA má velmi široké uplatnění. Ve Společenství se používá především k výrobě polyvinylbutyralu (dále jen „PVB“) (25-29 % spotřeby), polymerizačních činidel (21-25 %), při povrchové úpravě papíru (17-21 %), k výrobě lepidel (13-17 %) a při apretuře textilií (8-12 %).
(16)
Jeden uživatel ze Společenství tvrdil, že konkrétní výrobek, který nakoupil v ČLR, by neměl být považován za dotčený výrobek, protože i) se nejedná o standardní model PVA a má velmi specifické chemické a fyzikální vlastnosti a ii) jeho použití či uplatnění se liší od komoditního PVA.
(17)
Pokud jde o první tvrzení, bylo zjištěno, že tento druh spadá pod popis výrobku uvedený ve 14. bodě odůvodnění výše a má stejné základní fyzikální a technické vlastnosti jako jiné druhy, na něž se vztahuje definice tohoto výrobku. V případě druhého tvrzení se tento konkrétní druh PVA používal při výrobě PVB, který představuje nejen nejdůležitější uplatnění PVA, jak je uvedeno v 15. bodě odůvodnění výše, ale také nejrychleji rostoucí trh s PVA ve Společenství. Charakterizovat takový trh jako nestandardní by neodpovídalo pravdě. Kromě toho bylo zjištěno, že průměrné ceny za různý způsob použití PVA se pohybují ve stejném rozmezí. Vzhledem ke všem těmto zjištěním bylo rozhodnuto, že neexistují důvody pro vyloučení tohoto druhu PVA z definice výrobku, a námitka proto nebyla uznána.
2.2. Obdobný výrobek
(18)
Šetření prokázalo, že PVA vyráběný a prodávaný ve Společenství výrobním odvětvím Společenství, PVA vyráběný a prodávaný na domácích trzích na Tchaj-wanu a v ČLR a PVA vyráběný v ČLR a na Tchaj-wanu a vyvážený do Společenství, stejně jako PVA vyráběný a prodávaný v Japonsku má v podstatě totožné základní chemické a fyzikální vlastnosti a stejné základní možnosti uplatnění. Proto se ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení považují za obdobné.
3. DUMPING
3.1. Tchaj-wan
3.1.1. Běžná hodnota
(19)
Pro stanovení běžné hodnoty se nejdříve v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení zjistilo, zda je domácí prodej obdobného výrobku nezávislým odběratelům jediného vyvážejícího výrobce na Tchaj-wanu reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval alespoň 5 % z jeho celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Společenství.
(20)
V případě každého typu výrobku, který vyvážející výrobce prodává na domácím trhu a u něhož bylo zjištěno, že je přímo srovnatelný s typem výrobku prodávaným na vývoz do Společenství, se stanovilo, zda je domácí prodej dostatečně reprezentativní. Prodej konkrétního druhu výrobku na domácím trhu se považoval za dostatečně reprezentativní, pokud celkový objem prodeje tohoto typu výrobku na domácím trhu nezávislým odběratelům v období šetření představoval alespoň 5 % celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku vyváženého do Společenství.
(21)
Komise následně přezkoumala, zda by bylo možné domácí prodej každého typu výrobku prodávaného na domácím trhu v reprezentativním množství považovat za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto ověření proběhlo na základě stanovení podílu ziskového domácího prodeje každého vyváženého druhu výrobku prodaného nezávislým odběratelům v průběhu období šetření.
(22)
U těch druhů výrobků, u kterých více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu nebylo učiněno pod jednotkovými náklady a u nichž byl vážený průměr prodejní ceny roven váženému průměru výrobních nákladů nebo vyšší, byla běžná hodnota pro každý druh výrobku vypočtena jako vážený průměr všech cen daného druhu výrobku stanovených pro domácí prodej.
(23)
V případě, kdy objem ziskového prodeje některého druhu výrobku představoval nejvýše 80 % celkového objemu prodeje tohoto druhu nebo kdy byl vážený průměr ceny tohoto druhu výrobku nižší než výrobní náklady, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, vypočtené jako vážený průměr ziskového prodeje pouze daného druhu výrobku, jestliže tento prodej tvořil alespoň 10 % celkového objemu prodeje daného druhu výrobku.
(24)
V případě, že objem ziskového prodeje jakéhokoli druhu výrobku představoval méně než 10 % celkového objemu prodeje daného druhu, se mělo za to, že tento konkrétní druh se za cenu na domácím trhu prodával v množství nepostačujícím na to, aby bylo možno stanovit odpovídající základ pro určení běžné hodnoty.
(25)
V případech, kdy pro stanovení běžné hodnoty nebylo u konkrétního druhu výrobku prodávaného vyvážejícím výrobcem možné použít cenu na domácím trhu, byla běžná hodnota stanovena v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení.
(26)
Při výpočtu běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení byly částky prodejních, režijních a správních nákladů a zisku stanoveny v souladu s čl. 2 odst. 6 základního nařízení na základě skutečných údajů, které vyšetřovaný vyvážející výrobce zaznamenal při výrobě a prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku.
3.1.2. Vývozní cena
(27)
Jediný vyvážející výrobce vyvážel dotčený výrobek přímo nezávislým odběratelům ve Společenství. Vývozní ceny byly proto v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení stanoveny na základě cen, které tito nezávislí odběratelé skutečně zaplatili nebo měli zaplatit za dotčený výrobek.
3.1.3. Srovnání
(28)
Běžná hodnota a vývozní ceny jediného vyvážejícího výrobce se porovnávaly na základě ceny ze závodu. Pro zajištění řádného srovnání běžné hodnoty a vývozních cen byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení v oprávněných případech provedeny náležité úpravy u rozdílů v nákladech na dopravu a pojištění, manipulaci, nakládku a vedlejších nákladech, nákladech na balení, úvěrových nákladech, nákladech na zákaznický servis (na záruku nebo ručení) a v dalších faktorech (bankovní poplatky).
3.1.4. Dumpingové rozpětí
(29)
Srovnáním běžné hodnoty a vývozních cen bylo v období šetření v případě jediného tchajwanského vyvážejícího výrobce, společnosti Chang Chun Petrochemical Co. Ltd, zjištěno dumpingové rozpětí ve výši - 2,30 %.
(30)
Vzhledem k tomu, že jedinou spolupracující společností je jediný vyvážející výrobce dotčeného výrobku na Tchaj-wanu a jeho vývoz v období šetření představoval 100 % tchajwanského vývozu do ES, byl učiněn závěr, že se v případě Tchaj-wanu o dumping nejednalo.
3.2. Čínská lidová republika (ČLR)
3.2.1. Status tržního hospodářství („STH“)
(31)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se při antidumpingových řízeních týkajících se dovozů pocházejících z ČLR běžná hodnota určuje podle čl. 2 odst. 1 až 6 v případě těch výrobců, kteří prokázali, že splňují kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, tj. tehdy, pokud tito vyvážející výrobci prokázali, že s ohledem na výrobu a prodej obdobného výrobku převažují podmínky tržního hospodářství. Ve stručnosti a pouze v zájmu usnadnění odkazů jsou tato kritéria shrnuta níže:
-
obchodní rozhodnutí se přijímají na základě tržních signálů bez zásadních zásahů státu a náklady se zakládají na tržní hodnotě,
-
společnosti disponují jednoznačným a jasným účetnictvím prověřeným nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy a používaným ve všech oblastech,
-
neexistují podstatná zkreslení způsobená bývalým systémem netržního hospodářství,
-
právní předpisy o úpadku a o vlastnictví zaručují stabilitu a právní jistotu,
-
převod směnných kurzů se provádí podle tržních kurzů.
(32)
Jeden čínský vyvážející výrobce a obchodní společnost ve spojení s ním požádali o přiznání statusu tržního hospodářství podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení a ve stanovené lhůtě vyplnili formuláře žádosti o STH pro vyvážející výrobce. Výrobce vyrábí dotčený výrobek, zatímco obchodní společnost ve spojení se zabývá prodejem dotčeného výrobku na vývoz. Komise vždy důsledně postupuje tak, že zkoumá, zda podmínky pro přiznání tohoto statusu splňuje skupina společností ve spojení jako celek.
(33)
V případě vyvážejícího výrobce a jeho obchodní společnosti, kteří požádali o přiznání STH, si Komise vyžádala všechny informace považované za nezbytné a v případě nutnosti ověřila informace uvedené v žádosti o přiznání STH v prostorách dané společnosti.
(34)
Na základě šetření bylo zjištěno, že čínskému vyvážejícímu výrobci nelze status tržního hospodářství přiznat, jelikož nesplňuje první podmínku stanovenou v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
(35)
Zjistilo se, že vyvážející výrobce i obchodní společnost ve spojení jsou řízeni společnostmi, které jsou plně ve vlastnictví státu a jsou zastoupeny průkaznou většinou členů správní rady v poměru, který neodpovídá jejich majetkové účasti. Kromě toho v období šetření byla většina akcií skutečně v majetku státu. Jelikož dotčené společnosti nepředložily dostatek důkazů, které by odstranily pochybnosti o významném zásahu státu do rozhodování jejich vedení, bylo rozhodnuto, že tato skupina podniků je pod významnou kontrolou a pod vlivem ze strany státu. Zúčastněné strany dostaly příležitost vyjádřit se k uvedeným závěrům. Obdržené připomínky nemohly svou povahou vést ke změně uvedených závěrů.
(36)
Na základě výše uvedených skutečností se čínskému vyvážejícímu výrobci a obchodní společnosti ve spojení nepodařilo prokázat, že splňují kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, a proto jim nemohl být status tržního hospodářství přiznán.
3.2.2. Individuální zacházení
(37)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení se případné celostátní clo stanoví pro země spadající pod tento článek, s výjimkou případů, kdy jsou společnosti schopny prokázat, že splnily všechna kritéria stanovená v čl. 9 odst. 5 základního nařízení.
(38)
Co se týče ČLR, jediný vyvážející výrobce a obchodní společnost ve spojení, kteří žádali o přiznání statusu tržního hospodářství, požadovali také přiznání individuálního zacházení v případě, že by jim nebyl přiznán STH.
(39)
Na základě dostupných informací bylo zjištěno, že vyvážející výrobce a jeho obchodní společnost neprokázali, že oba splňují veškeré podmínky pro přiznání individuálního zacházení stanovené v čl. 9 odst. 5 základního nařízení. Bylo zejména zjištěno, že vyvážející výrobce a jeho obchodní společnost nesplňují podmínku stanovenou v čl. 9 odst. 5 písm. c) základního nařízení, totiž že většinu akcií vlastní soukromé osoby a státní úředníci zasedající ve správní radě nebo zastávající klíčové řídící funkce jsou buď v menšině nebo musí být prokázáno, že společnost je dostatečně nezávislá na zásahu státu, a to z důvodů vysvětlených v 35. bodě odůvodnění výše.
3.2.3. Srovnatelná země
(40)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení musí být v případě vyvážejících výrobců, kterým nebyl přiznán status tržního hospodářství, běžná hodnota stanovena na základě ceny nebo početně zjištěné hodnoty ve srovnatelné zemi.
(41)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že pro účely stanovení běžné hodnoty v případě ČLR má v úmyslu použít jako vhodnou srovnatelnou zemi Japonsko, a vyzvala zúčastněné strany, aby se k tomu vyjádřily. Několik zúčastněných stran vzneslo proti tomuto návrhu námitky a navrhlo, aby se místo toho použila Indie nebo Tchaj-wan.
(42)
V Indii je výroba obdobného výrobku bezvýznamná. Tchaj-wan byl předmětem šetření, a tak by údaje pro tuto zemi mohly být zkresleny dumpingem. Stany byly tudíž informovány, že za srovnatelnou zemi bylo vybráno Japonsko, protože není předmětem šetření, disponuje reprezentativní výrobou obdobného výrobku a podmínky hospodářské soutěže v zemi se zdají být přiměřené.
(43)
Komise požádala o spolupráci čtyři známé výrobce v Japonsku a zaslala jim příslušný dotazník. Dotazník vyplnili dva ze čtyř japonských výrobců. Jeden z nich však neposkytl úplné údaje a nesouhlasil s inspekcí na místě. Údaje, které poskytl jediný plně spolupracující japonský výrobce, byly ověřeny na místě.
(44)
V průběhu inspekce na místě u vyvážejícího výrobce na Tchaj-wanu však bylo zjištěno, že v období šetření na Tchaj-wanu k dumpingu nedocházelo. To vedlo k přehodnocení otázky volby srovnatelné země.
(45)
V této souvislosti bylo zjištěno, že objem výroby na Tchaj-wanu představuje více než 100 % objemu čínského vývozu dotčeného výrobku do Společenství. Vzhledem k nízkému dovoznímu clu (5 % celní sazba DNV) lze tchajwanský trh mimoto charakterizovat jako otevřený. Šetření rovněž prokázalo, že domácí prodej obdobného výrobku na Tchaj-wanu byl významný a že se tento výrobek na tchajwanský trh dovážel v dostatečném množství. Bylo proto rozhodnuto, že se v případě Tchaj-wanu jedná o konkurenční trh, který je z hlediska stanovení běžné hodnoty pro ČLR dostatečně reprezentativní.
(46)
Dovoz PVA na Tchaj-wan kromě toho představuje ve srovnání s pouhými 3 % v Japonsku přibližně 15 % domácí spotřeby, z čehož lze vyvodit, že japonský trh je z hlediska konkurence tvořené dovozem méně vhodný než tchajwanský trh. Vzhledem k tomu bylo předběžně rozhodnuto, že se jako srovnatelná země použije Tchaj-wan, který je nejvhodnější srovnatelnou zemí ve smyslu čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
3.2.4. Běžná hodnota
(47)
Poté, co byl za srovnatelnou zemi vybrán Tchaj-wan, jak je uvedeno ve 46. bodě odůvodnění výše, a v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byla pro výpočet dumpingu v případě ČLR použita běžná hodnota stanovená pro Tchaj-wan podle 19. až 26. bodu odůvodnění výše.
3.2.5. Vývozní cena
(48)
Vzhledem k tomu, že společný vývoz tří čínských spolupracujících vyvážejících výrobců tvořil v období šetření téměř celý vývoz dotčeného výrobku do Společenství, byly ke stanovení vývozní ceny použity jejich vlastní údaje o vývozu. Spolehlivost poskytnutých informací však byla přesto na základě údajů Eurostatu o dovozu překontrolována, přičemž bylo shledáno, že se tyto údaje v přiměřené míře shodují.
(49)
Tři spolupracující vyvážející výrobci v ČLR realizovali vývozní prodej do Společenství buď přímo nezávislým odběratelům ve Společenství, nebo prostřednictvím obchodních společností ve spojení se sídlem ve vyvážející zemi.
(50)
V případě veškerého prodeje na vývoz byly vývozní ceny v souladu s čl. 2 odst. 8 základního zařízení stanoveny na základě cen, které byly skutečně zaplaceny nebo měly být zaplaceny.
3.2.6. Srovnání
(51)
Běžná hodnota jediného výrobce ve srovnatelné zemi, Tchaj-wanu, a vývozní ceny tří spolupracujících čínských vyvážejících výrobců byly porovnány na základě ceny ze závodu. Pro zajištění řádného srovnání běžné hodnoty a vývozních cen byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení v oprávněných případech provedeny náležité úpravy u rozdílů v nákladech na dopravu a pojištění, manipulaci, nakládku a vedlejších nákladech, nákladech na balení a úvěrových nákladech a v nákladech na provize.
3.2.7. Dumpingové rozpětí
(52)
Vzhledem k tomu, že žádnému ze spolupracujících čínských vyvážejících výrobců nebyl přiznán status tržního hospodářství či individuální zacházení, bylo celostátní dumpingové rozpětí pro celou ČLR vypočteno na základě váženého průměru vývozních cen ze závodu tří spolupracujících čínských vyvážejících výrobců.
(53)
Srovnáním váženého průměru vývozní ceny v Číně a váženého průměru běžné hodnoty srovnatelné země bylo zjištěno dumpingové rozpětí ve výši 10,06 %.
4. ÚJMA
4.1. Výroba ve Společenství a výrobní odvětví Společenství
(54)
V rámci Společenství vyrábějí obdobný výrobek na prodej tři společnosti: Kuraray Europe GmbH („KEG“) v Německu, Celanese Ibérica Chemicals („Celanese“) ve Španělsku a třetí výrobce, který vyrábí velmi omezené množství daného výrobku, avšak při šetření nespolupracoval. Společnosti KEG a Celanese při šetření plně spolupracovaly.
(55)
Kromě výše uvedené výroby vyrábějí obdobný výrobek pouze pro vlastní spotřebu další tři výrobci ze Společenství. Dvě z těchto společností při šetření spolupracovaly ve formě uživatele, protože k výrobě vlastních navazujících výrobků nakupují značné množství dotčeného výrobku.
(56)
Jelikož výroba dvou spolupracujících výrobců uvedených v 54. bodě odůvodnění představovala v období šetření 80 % celkové výroby ve Společenství (pro vlastní spotřebu i volný trh), má se za to, že tito výrobci představují významný podíl celkové výroby obdobného výrobku ve Společenství, a lze je proto pokládat za výrobní odvětví Společenství ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení. Nadále proto budou nazýváni „výrobním odvětvím Společenství“.
(57)
Vzhledem k tomu, že výrobní odvětví Společenství je tvořeno pouze dvěma výrobci, bylo s ohledem na nutnost zachovat důvěrnost podle článku 19 základního nařízení potřeba údaje vztahující se na výrobní odvětví Společenství indexovat.
(58)
Aby se zjistilo, zda výrobní odvětví Společenství utrpělo či neutrpělo újmu a za účelem zjištění spotřeby a různých hospodářských ukazatelů týkajících se situace výrobního odvětví Společenství, zkoumalo se, zda a do jaké míry musí být v analýze vzato v úvahu následné využití obdobného výrobku vyráběného výrobním odvětvím Společenství.
(59)
PVA se používá jako meziprodukt pro výrobu řady dalších výrobků. Ve Společenství se často používá při výrobě polyvinylbutyralu („PVB“), využívá se jako lepidlo, při povrchové úpravě papíru, jako polymerizační činidlo a při apretuře textilií. V průběhu šetření bylo zjištěno, že jeden z výrobců ve Společenství, který prodával většinu vlastní produkce PVA na volném trhu, používal značné množství vlastního vyrobeného PVA k následnému zpracování v rámci společnosti. Takový případ označujeme jako výrobu pro vlastní spotřebu. Jak je vysvětleno v 55. bodě odůvodnění výše, PVA pouze pro vlastní spotřebu vyráběly další tři společnosti ve Společenství, přičemž minimálně dvě z těchto společností kromě výroby pro vlastní spotřebu nakupovaly významné množství PVA na trhu k jeho dalšímu následnému zpracování jako uživatelé.
(60)
Bylo zjištěno, že množství, které dotčené společnosti ve Společenství vyráběly pouze pro vlastní spotřebu, by bylo v podstatě možné nahradit nakoupeným PVA, např. pokud by k tomu došlo v důsledku podmínek na trhu a/nebo z finančních důvodů. Tyto společnosti proto byly zařazeny do analýzy trhu Společenství.
4.2. Spotřeba ve Společenství
(61)
Spotřeba ve Společenství byla zjištěna na základě informací o objemu prodeje vlastní produkce výrobního odvětví Společenství na volném trhu Společenství, o vlastní spotřebě výrobku v rámci výrobního odvětví Společenství, informací o množství vyrobeném dalšími (menšími) výrobci ve Společenství získaných pomocí nejvíce využívané databáze v tomto konkrétním odvětví, informací o vlastní spotřebě dvou výrobců uvedených v 55. bodě odůvodnění výše, o ověřeném objemu dovozu jediného tchajwanského výrobce a údajů o objemu dovozu do Společenství ze všech dalších zemí získaných od Eurostatu.
(62)
Pokud jde o údaje o objemu dovozu do Společenství získané od Eurostatu, jak je uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, dotčený výrobek je v současné době kódu KN ex 3905 30 00. Údaje Eurostatu týkající se tohoto kódu ex KN zahrnují také některé výrobky pro náročnější sektor trhu, které nespadají do definice výrobku. Ze širší kategorie výrobků nebylo možné získat údaje pouze pro dotčený výrobek. Tyto údaje byly proto upraveny s přihlédnutím k informacím o dovozu těchto výrobků pro náročnější sektor trhu uvedeným ve stížnosti.
(63)
S ohledem na údaje Eurostatu je nutné mj. poznamenat, že určitý dovoz dotčeného výrobku byl deklarován jako „zvláště tajný“, a ve veřejné databázi proto nebyly uvedeny podrobné informace o jeho původu. Podrobnosti o zemích původu v případě takto deklarovaného dovozu byly získány od příslušných celních orgánů, a byly proto zahrnuty do všech důležitých tabulek a analýz.
(64)
Na základě výše uvedených skutečností bylo zjištěno, že spotřeba PVA v posuzovaném období, zejména mezi rokem 2004 a 2005, významně stoupla. V posuzovaném období dosáhl nárůst spotřeby 14 %, především v důsledku rychle rostoucí poptávky po PVA jako surovině pro výrobu polyvinylbutyralu (PVB), který se používá k výrobě PVB filmu či folií. PVB folie se používají jako mezivrstva při výrobě vrstveného bezpečnostního skla a na prudce se rozvíjejícím automobilovém a stavebním trhu Společenství.
2003
2004
2005
OŠ
Spotřeba v tunách
142 894
148 807
163 851
163 096
Index (2003=100)
100
104
115
114
4.3. Dovoz z dotčených zemí
(65)
Dumpingové rozpětí zjištěné v případě Tchaj-wanu je pod hranicí zanedbatelnosti. Dovoz z této země by se proto měl předběžně z posouzení újmy vyloučit.
a) Objem a podíl příslušného dovozu na trhu
(66)
Objem dovozu dotčeného výrobku mezi rokem 2003 a 2004 klesl o 39 procentních bodů, poté v roce 2005 o 29 procentních bodů stoupl a následně začal mírně klesat, což se v období šetření projevilo jeho snížením o 11 % oproti roku 2003.
Dovoz
2003
2004
2005
OŠ
ČLR v tunách
24 067
14 710
21 561
21 513
Index (2003=100)
100
61
90
89
(67)
Tržní podíl dovozu z ČLR také nejdříve prudce klesl a poté začal stoupat. V roce 2005 a v období šetření činil podíl dovozu z ČLR 13 % celkového podílu na trhu Společenství.
Podíl ČLR na trhu
2003
2004
2005
OŠ
Trh Společenství
17 %
10 %
13 %
13 %
Index (2003=100)
100
59
78
78
b) Ceny
(68)
Mezi rokem 2003 a obdobím šetření došlo ke snížení průměrné ceny dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR o dva procentní body.
Jednotková cena
2003
2004
2005
OŠ
ČLR (EUR/tuna)
1 150
1 115
1 164
1 132
Index (2003=100)
100
97
101
98
c) Cenové podbízení
(69)
Pro určení cenového podbízení byly analyzovány údaje o cenách vztahující se k období šetření. Za odpovídající prodejní ceny ve výrobním odvětví Společenství byly vzaty čisté ceny po odečtení slev a rabatů. V případě nutnosti se ceny upravily na úroveň cen ze závodu, tj. bez nákladů na přepravu ve Společenství. Od dovozních cen ČLR také byly odečteny slevy a rabaty a byly v případě nutnosti upraveny na cenu CIF na hranice Společenství s patřičnou úpravou zohledňující cla (6,5 %) a náklady vynaložené po dovozu, které vznikly dovozcům ve Společenství.
(70)
Prodejní ceny výrobního odvětví Společenství a dovozní ceny ČLR byly porovnány na stejné obchodní úrovni, a sice na úrovni nezávislých odběratelů v rámci trhu Společenství. Vzhledem k tomu, že srovnání jednotlivých druhů výrobku muselo mít smysl a muselo být spravedlivé, a proto by nemělo být možné srovnávat mezi standardní jakostí a zvláštní jakostí spadající do definice výrobku, považovalo se za správné vyloučit ze srovnání omezené množství druhů výrobku. Tyto druhy představovaly 35 % dovozu z ČLR, ale pouze velmi malý objem prodeje výrobního odvětví Společenství na trhu Společenství.
(71)
V období šetření činilo takto vypočtené vážené průměrné rozpětí cenového podbízení, vyjádřené jako procento z prodejních cen výrobního odvětví Společenství, v případě ČLR 3,3 %.
4.4. Stav výrobního odvětví Společenství
(72)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnoval přezkum účinků dumpingových dovozů na výrobní odvětví Společenství posouzení všech hospodářských činitelů, které v posuzovaném období ovlivňovaly stav výrobního odvětví Společenství. Jelikož se analýza týkala pouze dvou společností, je většina ukazatelů z důvodu zachování důvěrnosti informací předložena ve formě indexu nebo rozpětí.
a) Výroba, kapacita a využití kapacity
2003
2004
2005
OŠ
Výroba v tunách (rozpětí)
60 000-80 000
65 000-85 000
70 000-90 000
75 000-95 000
Výroba (index)
100
103
119
126
Výrobní kapacita v tunách
(rozpětí)
60 000-80 000
65 000-85 000
70 000-90 000
75 000-95 000
Výrobní kapacita (index)
100
107
129
133
Využití kapacity (index)
100
97
92
94
(73)
V posuzovaném období vzrostla produkce výrobního odvětví Společenství o 26 %. K významnému zvýšení výrobní kapacity, zejména v roce 2005, došlo na základě rostoucí poptávky na trhu Společenství.
(74)
Mezi rokem 2003 a obdobím šetření byla v rámci výrobního odvětví Společenství vybudována dodatečná kapacita. Využití kapacity ve stejném období o 6 % kleslo.
b) Objem prodeje a podíl na trhu Společenství
(75)
V tabulce níže jsou uvedeny výsledky výrobního odvětví Společenství vzhledem k prodeji nezávislým odběratelům ve Společenství:
Výrobní odvětví Společenství
2003
2004
2005
OŠ
Objem prodeje (index)
100
110
112
122
Podíl na trhu (index)
100
104
97
104
(76)
Objem prodeje nezávislým odběratelům ve Společenství ze strany výrobního odvětví Společenství vrostl od roku 2003 do období šetření o 22 %. Na to je třeba pohlížet v souvislosti s rostoucí spotřebou ve Společenství.
(77)
Tržní podíl výrobního odvětví Společenství v roce 2004 stoupl, poté v roce 2005 prudce klesl a v období šetření byl o 4 % vyšší než v roce 2003.
c) Ceny ve Společenství
(78)
Hlavní surovinu pro výrobu PVA tvoří vinylacetátový monomer (dále jen „VAM“). VAM je komoditním výrobkem, a proto se jeho cena stanoví na základě rovnováhy mezi poptávkou a nabídkou na trhu. Tržní cena VAM je kromě toho výrazně ovlivněna vývojem cen ropy a plynu, jelikož hlavní surovinou pro výrobu VAM je kyselina octová (jejíž výroba do značné míry závisí na zemním plynu) a etylen (získaný destilací uhlovodíků). Výraznou část nákladů při výrobě PVA z VAM tvoří navíc také energie. Celkové množství energetických nákladů při výrobě PVA následně činí 50-60 %, a proto lze za normálních okolností očekávat, že výrazná změna ceny ropy a plynu bude mít přímý vliv na prodejní cenu PVA.
(79)
Zjistilo se, že cena těchto surovin na světovém trhu mezi rokem 2003 a obdobím šetření podstatně stoupla. V této době se ceny VAM zvýšily o 20-30 % a vzestup cen energie byl dokonce ještě mnohem vyšší. Tento dramatický vývoj cen hlavních surovin se však neodrazil ve vyšších prodejních cenách výrobního odvětví Společenství: prodejní ceny výrobního odvětví Společenství ve stejném období klesly o 5 %, přičemž rok 2004 byl z tohoto hlediska obzvlášť nevydařený (- 7 %). Aby neztratilo své odběratele, muselo výrobní odvětví Společenství snížit ceny místo toho, aby na ně přesunulo celkové zvýšení nákladů.
2003
2004
2005
OŠ
Jednotková cena v EUR (rozpětí)
1 300-1 800
1 100-1 600
1 200-1 700
1 200-1 700
Jednotková cena (index)
100
93
95
95
d) Zásoby
(80)
Číselné údaje uvedené níže představují objem zásob na konci každého období.
2003
2004
2005
OŠ
Zásoby v tunách (rozpětí)
10 000-15 000
8 000-13 000
9 000-14 000
8 000-13 000
Zásoby (index)
100
87
96
87
(81)
Celkově zůstala úroveň zásob poměrně stabilní. Mezi rokem 2003 a 2004 se o 13 % snížila, poté do konce roku 2005 vzrostla o 9 procentních bodů a nakonec zase o 9 procentních bodů klesla.
e) Investice a schopnost opatřit si kapitál
2003
2004
2005
OŠ
Investice (index)
100
369
177
62
(82)
Úroveň investic dosáhla nejvyšších hodnot v letech 2004 a 2005, kdy se díky stoupající poptávce na trhu zvýšily výrobní kapacity výrobního odvětví Společenství. V rámci šetření bylo zjištěno, že investice do budov, vybavení a strojů v roce 2003 i v období šetření byly zaměřeny především na zachování výrobní kapacity.
(83)
Na základě šetření se ukázalo, že došlo ke zhoršení finančních výsledků výrobního odvětví Společenství, nebylo však zjištěno, že by to mělo závažný vliv na jeho schopnost opatřit si kapitál ještě v posuzovaném období.
f) Ziskovost, návratnost investic a peněžní tok
(84)
Vzhledem k velmi vysokým a zkreslujícím mimořádným nákladům, které vznikly v posuzovaném období hlavnímu výrobci ve Společenství, se nepovažovalo za vhodné zjišťovat ziskovost na základě čistého zisku před zdaněním. Tyto mimořádné náklady souvisely se změnou vlastnictví hlavního výrobce ve Společenství v roce 2001. Ziskovost výrobního odvětví Společenství se proto stanovila pomocí provozního zisku z prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům jako procento obratu z tohoto prodeje.
2003
2004
2005
OŠ
Ziskovost prodeje v ES (rozpětí)
7 %-17 %
3 %-13 %
2 %-12 %
(- 5 %)-(+ 5 %)
Ziskovost prodeje v ES (index)
100
38
29
8
Návratnost celkových investic (rozpětí)
(80 %)-(100 %)
(10 %)-(30 %)
(5 %)-(20 %)
(0 %)-(15 %)
Návratnost celkových investic (index)
100
17
12
4
Peněžní tok (index)
100
55
26
-7
(85)
Pokles prodejních cen mezi rokem 2003 a obdobím šetření výrazně ovlivnil ziskovost, jíž výrobní odvětví Společenství dosáhlo. V průběhu posuzovaného období ziskovost poklesla o více než 10 procentních bodů. Návratnost celkových investic se vypočítala vyjádřením čistého zisku před zdaněním obdobného výrobku jako procentní podíl čisté účetní hodnoty fixního majetku přiděleného obdobnému výrobku. Tento ukazatel se vyvíjel podobně jako ziskovost, tj. v průběhu posuzovaného období došlo k jeho výraznému snížení. Pokud jde o peněžní tok vytvořený výrobním odvětvím Společenství, byl zjištěn podobný negativní trend, který vyústil ve velmi výrazné celkové horšení finanční situace výrobního odvětví Společenství v období šetření.
g) Zaměstnanost, produktivita a mzdy
2003
2004
2005
OŠ
Počet zaměstnanců (index)
100
100
97
96
Průměrné náklady práce na zaměstnance
(index)
100
105
97
95
Produktivita (index)
100
103
123
132
(86)
Vzhledem k výrazné snaze snížit náklady došlo od roku 2004 k 4% snížení počtu pracovníků zaměstnaných ve výrobním odvětví Společenství. Od roku 2003 do období šetření se výrobnímu odvětví Společenství podařilo zvýšit produktivitu na zaměstnance o 32 %. Ve stejném období došlo ke snížení průměrných nákladů práce na zaměstnance o 5 %. Lze tedy konstatovat, že se výrobnímu odvětví Společenství v posuzovaném období podařilo dosáhnout velmi výrazného pokroku, pokud jde o efektivitu nákladů.
h) Výše dumpingového rozpětí
(87)
S ohledem na objem a cenu dumpingových dovozů nelze dopad vlastního dumpingového rozpětí považovat za zanedbatelný.
i) Odstranění následků dumpingu v minulosti
(88)
Pro nedostatek jakýkoli informací o dumpingu v období před situací hodnocenou v rámci stávajícího řízení se tato otázka považuje za irelevantní.
j) Růst
(89)
Šetření prokázalo, že v posuzovaném období se výrobnímu odvětví Společenství podařilo zvýšit svůj podíl na trhu Společenství o 1-2 %.
4.5. Závěr týkající se vzniklé újmy
(90)
Mezi rokem 2003 a obdobím šetření se řada ukazatelů týkajících se vzniklé újmy vyvíjela pozitivně: výrobnímu odvětví Společenství se podařilo zvýšit objem prodeje i podíl na trhu a investovat značné prostředky do budování dodatečné výrobní kapacity.
(91)
Vývoj finančních ukazatelů však byl dramatický: přiměřené ziskové rozpětí dosažené v roce 2003 se od roku 2004 do konce období šetření velmi rychle snižovalo. Návratnost investic a situace peněžního toku se vyvíjela exponenciálně negativně. Důvodem tohoto vývoje bylo, že se prudký nárůst cen surovin nemohl odrazit v prodejních cenách obdobného výrobku. Zatímco za normální situace na trhu by se v důsledku zvýšení cen surovin dal očekávat nárůst prodejních cen PVA o 10-20 %, prodejní ceny obdobného výrobku vyrobeného výrobním odvětvím Společenství o 5 % poklesly, čímž došlo ke snížení ziskovosti. V období šetření však byly ceny dovozu z ČLR ještě nižší než ceny výrobního odvětví Společenství, a to o 3,3 %, hodnoceno na základě váženého průměru.
(92)
Na základě výše uvedených skutečností se dospělo k předběžnému závěru, že výrobní odvětví Společenství utrpělo závažnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
5. PŘÍČINY
5.1. Úvod
(93)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení Komise zkoumala, zda dumpingové dovozy dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR způsobily újmu výrobnímu odvětví Společenství do té míry, že ji lze označit za podstatnou. Kromě dumpingových dovozů byly zkoumány i jiné známé faktory, které mohly ve stejnou dobu působit újmu výrobnímu odvětví Společenství, aby se zajistilo, že možná újma způsobená těmito jinými faktory není přisuzována dumpingovým dovozům.
5.2. Účinek dumpingových dovozů
(94)
Dovoz z ČLR dosahoval v posuzovaném období poměrně vysoké úrovně, tj. trvale představoval minimálně 10 % podíl na trhu. Zároveň došlo ke snížení průměrných cen všech vyvážejících výrobců v ČLR o 2 %. Tyto ceny byly v období šetření o 3,3 % nižší než průměrné ceny výrobního odvětví Společenství. S cílem zajistit svou přítomnost na domácím trhu a vzhledem k velmi nízkým tržním cenám, které byly důsledkem dovozu z ČLR, výrobní odvětví Společenství muselo snížit své prodejní ceny v posuzovaném období o 5 %.
(95)
Výsledkem těchto nekalých cenových praktik u dumpingových dovozů z ČLR proto bylo snížení cen výrobního odvětví Společenství, které nestačily na pokrytí významně vyšších nákladů na suroviny. To bylo potvrzeno podstatným snížením ziskovosti výrobního odvětví Společenství.
(96)
Vzhledem k uvedeným skutečnostem bylo zjištěno, že levný dovoz z ČLR, jehož ceny byly podstatně nižší než ceny výrobního odvětví Společenství, hrál rozhodující úlohu při zhoršování situace ve výrobním odvětví Společenství, což se odrazilo v prudkém poklesu ziskovosti a výrazném zhoršení ostatních finančních ukazatelů.
5.3. Vliv dalších faktorů
a) Dovoz pocházející ze třetích zemí s výjimkou ČLR
(97)
Podle Eurostatu a informací získaných v průběhu šetření byly hlavními třetími zeměmi, odkud se dovážel PVA, Spojené státy americké, Japonsko a Tchaj-wan.
Dovoz pocházející z jiných třetích zemí (množství)
Dovoz (tuny)
2003
2004
2005
OŠ
USA
11 313
21 207
22 919
22 638
Index (2003=100)
100
187
203
200
Japonsko
13 682
11 753
12 694
14 151
Index (2003=100)
100
86
93
103
Tchaj-wan (rozpětí)
11 000-14 000
13 000-16 500
10 000-13 000
9 000-12 000
Index (2003=100)
100
118
88
83
Dovoz pocházející z jiných třetích zemí (průměrná cena)
Průměrná cena (EUR)
2003
2004
2005
OŠ
USA
1 334
1 282
1 298
1 358
Index (2003=100)
100
96
97
102
Japonsko
1 916
1 532
1 846
1 934
Index (2003=100)
100
80
96
101
Tchaj-wan
1 212
1 207
1 308
1 302
Index (2003=100)
100
100
108
108
Podíl na trhu
Podíl na trhu (%)
2003
2004
2005
OŠ
USA
7,9 %
14,3 %
14,0 %
13,9 %
Japonsko
9,6 %
7,9 %
7,7 %
8,7 %
Tchaj-wan (index)
100
113
77
73
(98)
Dovoz ze Spojených států amerických se od roku 2003 prudce zvýšil a v období šetření činil více než 22 000 tun, což je téměř 14 % celkového trhu Společenství (pro vlastní spotřebu i volný trh). Šetřením se zjistilo, že se velká část tohoto prodeje týká prodeje mezi stranami ve spojení a že průměrné jednotkové ceny v rámci tohoto převodního prodeje se v celém posuzovaném období pohybovaly mezi 15 a 20 % nad průměrem cen CIF čínského dovozu. Kromě toho bylo stanoveno, že tato množství se prodávala dál nezávislým odběratelům za ceny o 10-20 % vyšší než výše uvedené převodní dovozní ceny. Jelikož tržní ceny PVA pocházejícího z USA byly následně přibližně stejné jako prodejní ceny PVA vyprodukovaného výrobním odvětvím Společenství, nehrály při poklesu cen, který byl zaznamenán v posuzovaném období, žádnou roli. Z toho lze tedy vyvodit závěr, že tento dovoz neměl na situaci výrobního odvětví Společenství podstatný vliv.
(99)
V posuzovaném období se uskutečnil také významný dovoz z Japonska, jehož podíl na trhu Společenství v období šetření tvořil téměř 9 %. Poté, co japonský dovoz v roce 2004 poklesl, od roku 2005 opět stoupal a v období šetření byl ve srovnání s rokem 2003 o 3 % vyšší. Na základě analýzy prodejních cen tohoto dovozu se však zjistilo, že průměrné dovozní ceny tohoto dovozu překračovaly ceny, kterých mohlo dosáhnout výrobní odvětví Společenství, a proto nepřispěly k negativnímu vývoji cen, který vedl k závažnému zhoršení situace výrobního odvětví Společenství.
(100)
V případě Tchaj-wanu se jednalo o dovoz od jediného výrobce, který při šetření plně spolupracoval. Vzhledem k tomu, že pod kód KN spadají i jiné produkty než dotčený výrobek, se zjistilo, že tyto údaje jsou spolehlivější než údaje Eurostatu. S ohledem na jejich důvěrný charakter jsou předloženy ve formě indexu nebo rozpětí. Tchajwanský dovoz po výrazném vzestupu v roce 2004 postupně klesal a v období šetření jeho podíl na celém trhu Společenství tvořil 6-7 % (tj. asi polovinu tržního podílu dovozu z ČLR). Ve stejném období stouply průměrné ceny tohoto dovozu o 8 %, což je opačný trend než trend cenového vývoje pozorovaný v případě dovozu z ČLR. V důsledku toho se rozdíl v cenách mezi PVA dovezeným z ČLR a PVA dovezeným z Tchaj-wanu v období šetření zvýšil na 12-18 %. Na základě těchto zjištění se dospělo k předběžnému závěru, že tento dovoz neměl na stav výrobního odvětví Společenství významný dopad.
(101)
Kromě dovozu z USA, Japonska a Tchaj-wanu je dovoz z ostatních zemí zanedbatelný. Vzhledem ke zjištěním týkajícím se tohoto dovozu, která jsou uvedena v 97. až 100. bodě odůvodnění, lze dospět k předběžnému závěru, že dovoz z jiných zemí než z ČLR nepřispěl k podstatné újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství.
b) Možný prodej jiných výrobců ve Společenství na trhu Společenství
(102)
Jak je uvedeno v 54. a 55. bodě odůvodnění, existují informace o tom, že kromě dvou výrobců v rámci výrobního odvětví Společenství ve Společenství existují čtyři další společnosti vyrábějící dotčený výrobek. Tři z těchto společností, z nichž dvě při šetření spolupracovaly jako uživatelé, spotřebovávají veškerý PVA, který samy vyprodukují, při výrobě navazujících výrobků. Čtvrtá společnost vyrábí pouze velmi omezené množství PVA. Vzhledem k tomu se má za to, že ostatní výrobci ve Společenství nehráli při snižování cen na trhu a z toho plynoucí újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, žádnou úlohu.
c) Újma, kterou si výrobní odvětví Společenství způsobilo samo v důsledku nedostatečné efektivity nákladů
(103)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, je spojena s tím, že se výrobnímu odvětví Společenství nepodařilo zachovat si konkurenceschopnost s ohledem na náklady a že přijalo řadu nevhodných investičních rozhodnutí. V tomto ohledu, jak je uvedeno v 86. bodě odůvodnění, se při šetření zjistilo, že se ve výrobním odvětví Společenství v posuzovaném období podstatně zvýšila produktivita, a to v důsledku vyššího objemu výroby a nižšího počtu zaměstnanců. Kromě toho bylo stanoveno, že investice spojené se zvýšením výrobní kapacity (viz 73. bod odůvodnění výše) neměly podstatný vliv na velmi negativní trend, který byl pozorován s ohledem na vývoj finanční situace ve výrobním odvětví Společenství.
(104)
Jediným faktorem, který měl významný negativní vliv na náklady při výrobě obdobného výrobku v posuzovaném období, tak byl prudký vzestup cen hlavních surovin používaných pro výrobu obdobného výrobku, jak je vysvětleno v 78. až 79. bodě odůvodnění. Na základě šetření se ukázalo, že vývoj nákupních cen výrobního odvětví Společenství, pokud jde o VAM a energie, odpovídal vývoji cen těchto surovin na světovém trhu, a nelze je proto připisovat způsobu, jakým výrobní odvětví Společenství tyto komodity nakupovalo. Tento argument byl tudíž zamítnut.
d) Časová lhůta pro úpravu cen
(105)
Významný uživatel PVA konstatoval, že v tomto konkrétním odvětví je běžné, že se vzestup nákupních cen VAM v úpravě prodejních cen PVA směrem nahoru zpočátku neprojeví. To lze vysvětlit tak, že v tomto odvětví se standardně uplatňují dlouhodobé smlouvy, a proto běžně dochází ke značné časové prodlevě. Přestože je známo, že se určitý prodej ze strany výrobního odvětví Společenství uskutečňuje na základě dlouhodobých smluv, není v tomto ohledu obvyklé, aby tyto smlouvy obsahovaly pevně stanovené ceny na více než jeden rok. Ceny se v rámci těchto smluv sjednávají po určité době nebo poté, co dojde k významné změně cen surovin. Tento argument byl proto zamítnut.
5.4. Závěr týkající se příčin
(106)
Závěrem lze říci, že uvedená analýza prokázala, že dovoz z ČLR v posuzovaném období vedl k významnému snížení cen na trhu Společenství po celou tuto dobu. V období šetření byly ceny dovozu z ČLR výrazně nižší než ceny v rámci výrobního odvětví Společenství.
(107)
Toto snížení cen vedlo k významnému poklesu prodejních cen výrobního odvětví Společenství, který se navíc časově shodoval s prudkým snížením ziskovosti výrobního odvětví Společenství, návratnosti jeho investic a peněžního toku z provozní činnosti.
(108)
Na druhou stanu se přezkoumáním ostatních faktorů, které by mohly negativně ovlivnit výrobní odvětví Společenství, zjistilo, že žádný z těchto faktorů nemohl mít výrazný negativní vliv.
(109)
Na základě analýzy, která řádně rozlišila a oddělila účinky všech známých faktorů na situaci výrobního odvětví Společenství od škodlivých účinků dumpingových dovozů, byl proto učiněn předběžný závěr, že dumpingové dovozy pocházející z dotčené země způsobily výrobnímu odvětví Společenství podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
6. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
(110)
Komise zkoumala, zda i přes závěry o dumpingu, újmě a jejích příčinách neexistují přesvědčivé důvody, které by vedly k závěru, že v tomto konkrétním případě není přijetí opatření v zájmu Společenství. Z tohoto důvodu a v souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zvažovala pravděpodobný dopad opatření na všechny zúčastněné strany.
6.1. Zájem výrobního odvětví Společenství
(111)
Jak je uvedeno v 56. bodě odůvodnění, výrobní odvětví Společenství se skládá ze dvou společností s výrobními závody v Německu a ve Španělsku, které zaměstnávají řádově 200-300 osob přímo zapojených do výroby, prodeje a správy obdobného výrobku. Pokud dojde k přijetí opatření, dá se očekávat, že se pokles cen na trhu Společenství zastaví a prodejní ceny výrobního odvětví Společenství začnou opět stoupat, což povede ke zlepšení finanční situace výrobního odvětví Společenství.
(112)
Pokud by však antidumpingová opatření nebyla přijata, je pravděpodobné, že negativní tendence ve vývoji finančních ukazatelů výrobního odvětví Společenství, zejména ziskovosti, bude pokračovat i nadále. Výrobní odvětví Společenství by pak ztratilo významný podíl na trhu, protože by nebylo schopno podřídit se tržním cenám dovozu z ČLR. V nejhorším případě by výrobní odvětví Společenství muselo ukončit svou činnost v rámci volného trhu a pokračovat ve výrobě PVA pouze pro vlastní spotřebu. Pravděpodobným výsledkem by v obou případech bylo snižování výroby a investic, uzavírání některých výrobních kapacit a pokles počtu pracovních míst ve Společenství.
(113)
Závěrem lze říci, že uložení antidumpingových opatření by výrobnímu odvětví Společenství pomohlo zotavit se z účinků škodlivého dumpingu, které byly v průběhu šetření zjištěny.
6.2. Zájem nezávislých dovozců
(114)
Jak bylo uvedeno v 8. bodě odůvodnění, pět dovozců zařazených do vzorku, kteří zaslali vyplněné dotazníky, představovalo přibližně 80 % dovozu dotčeného výrobku do Společenství v období šetření. K informacím jednoho z dovozců zařazených do vzorku nebylo možné v této fázi přihlédnout, protože dvakrát zrušil dohodnutou inspekci na místě. Tři z vyplněných dotazníků byly ověřeny na místě.
(115)
Souhrnný podíl, který PVA představoval na celkovém obratu činnosti těchto dovozců, byl velmi malý. Průměrně se k dovozu PVA z ČLR vázala 3-4 % činnosti těchto dovozců. Dovozci mají mnohem širší spektrum činností, které zahrnují také všeobecný obchod a distribuci. Někteří dovozci nakupují prošetřovaný výrobek nejen v ČLR, ale také z jiných zdrojů v rámci Společenství i mimo něj, včetně výrobního odvětví Společenství. Průměrné ziskové rozpětí získané dovozci zařazenými do vzorku, pokud jde o obchod s PVA, činí přibližně 5 %.
(116)
Dovozci ve Společenství nesouhlasí s uložením opatření. Spolupracující dovozci argumentovali tím, že uložení opatření vážně poškodí jejich činnost, protože nebudou moci přenést zvýšené ceny na uživatele. Uvalení antidumpingového cla na dovoz z ČLR, jak bylo vysvětleno ve 111. bodě odůvodnění, by v tomto ohledu vedlo nejspíše k mírné úpravě tržních cen směrem nahoru. Lze proto očekávat, že dovozci nakupující dotčený výrobek v ČLR budou moci přenést tyto náklady na clo na konečného odběratele. Podstatně nižší ceny zjištěné po úpravě cen CIF na hranici Společenství tak, aby zahrnovaly náklady vniklé po dovozu, dávají tušit, že zde existuje prostor pro navýšení cen. Vzhledem k omezenému podílu prodeje tohoto výrobku v rámci činnosti dovozců a ziskového rozpětí dosahovaného jak celkově, tak i pouze s ohledem na PVA, se v každém případě očekává, že prozatímně stanovené clo nebude mít na finanční situaci těchto hospodářských subjektů podstatný vliv.
(117)
Ačkoli dovozci/distributoři s opatřeními nesouhlasí, je možno na základě dostupných informací učinit závěr, že nad jakýmikoli výhodami, které mohou získat z neuložení antidumpingových opatření, převažuje zájem výrobního odvětví Společenství, aby nepoctivé a újmu působící obchodní praktiky ČLR byly vykompenzovány.
6.3. Zájem uživatelů
(118)
Dotazník určený pro uživatele vyplnilo sedm uživatelů. Odpovědi dvou z těchto společností byly neúplné, a nemohly být proto zahrnuty do analýzy. Pět zbývajících společností používalo PVA k nejrůznějším účelům: při výrobě lepidel, průmyslových prachů, PVB, pro apreturu textilií a jejich konečnou úpravu a při výrobě pryskyřic.
(119)
Na základě informací o prodeji uvedených ve vyplněných dotaznících představoval nákup pěti spolupracujících uživatelů v období šetření asi 19 % celkové spotřeby PVA ve Společenství a jejich čínský dovoz dosahoval přibližně 22 % celkového dovozu z ČLR. Je důležité poznamenat, že dovoz z ČLR tvoří celkově pouze malou část jejich nákupu, tj. 15 %. Situace jednotlivých společností se však velmi liší: jeden ze spolupracujících uživatelů v období šetření z ČLR nedovážel vůbec, zatímco jiný spolupracující uživatel získával PVA výhradně z ČLR.
(120)
Spolupracující uživatelé předložili celou řadu argumentů proti uvalení cla.
(121)
Dvě společnosti používaly PVA k výrobě lepidel. Bylo zjištěno, že při výrobě těchto lepidel tvoří PVA hlavní část nákladů, která v závislosti na složení směsi může tvořit až 80 % výrobních nákladů. Tyto společnosti argumentovaly tím, že vzhledem k výraznému podílu PVA na výrobních nákladech a ziskovému rozpětí, kterého lze dosáhnout při prodeji lepidel, by uvalení antidumpingového cla mohlo vést k jejich bankrotu nebo nutnosti přesunout výrobu mimo Společenství. Tyto společnosti vyjádřily velmi vážné pochybnosti o tom, zda by jejich odběratelé byli ochotni platit případné zvýšení cen způsobené uvalením cla. Přestože je známo, že zisková rozpětí, kterých lze dosáhnout v tomto konkrétním sektoru, jsou poměrně malá, je v tomto ohledu nutné poznamenat, že navrhovaná opatření mají přímý vliv pouze na nákupní ceny PVA pocházejícího z ČLR, což je jeden zdroj dodávek, a že se tyto ceny v období šetření výrazně podbízely pod cenou výrobního odvětví Společenství. Z toho vyplývá, že vliv cla na výrobní náklady těchto společností při výrobě lepidel není zanedbatelný, avšak vhledem k navrhované výši cla se zdá, že není důvod, proč by jejich odběratelé nebyli ochotni se podílet alespoň na významné části vyšších nákladů.
(122)
Dvě další společnosti používaly PVA k výrobě PVB. PVA tvoří významnou nákladovou položku i v případě výroby PVB. Jedna z těchto společností, která PVB následně používá k výrobě PVB folií, uvedla, že případná opatření by ji mohla přimět k přesunu výroby PVB mimo Společenství. Tato společnost rovněž konstatovala, že vzhledem k době nutné k ověření, zda lze PVA používat k danému účelu, by pro ně změna dodavatele byla složitá a nákladná. Druhý výrobce PVB spolupracující ve funkci uživatele, který používá PVA nejen k výrobě PVB, ale především k výrobě průmyslových prachů, také poukázal na obtížný a zdlouhavý proces změny dodavatele a kromě toho vyjádřil obavy ohledně vyšších nákladů, které by mohly na základě uvažovaných opatření vzniknout.
(123)
Je zřejmé, že se nárůst nákladů na nákup PVA odrazí ve vyšších nákladech na výrobu PVB. Zároveň je nutné podotknout, že vzhledem k tomu, že dovoz z ČLR představuje 13 % trhu Společenství, 87 % PVA spotřebovaného v rámci Společenství se tato opatření přímo nedotknou. Navrhované clo je navíc poměrně nízké. Vzhledem k uvedeným skutečnostem a s přihlédnutím k dobrým tržním podmínkám v případě PVB se má za to, že vliv tohoto cla bude únosný.
(124)
Pokud jde o postup ověřování, zda lze PVA použít k danému účelu, je známo, že nároky na vlastnosti PVA mohou být vzhledem k určitým způsobům využití skutečně velmi vysoké a přesně vymezené, což vede ke zdlouhavému postupu ověřování vyžadujícímu rozsáhlé testování. Je však třeba připomenout, že antidumpingová opatření nejsou míněna tak, aby některým dodavatelům znemožňovala přístup na trh Společenství. Smyslem veškerých navrhovaných opatření je pouze obnovení spravedlivého obchodu a náprava narušené situace na trhu. Proto není důvod, proč by někteří uživatelé museli po zavedení opatření měnit dodavatele, a to především vzhledem k navrhované výši celní sazby.
(125)
Jeden spolupracující uživatel, výrobce tkanin ze směsi polyesteru a bavlny a bavlněných tkanin, který používá PVA pro apreturu textilií a konečnou úpravu surových textilií, uvedl, že opatření by mohla přimět společnost k tomu, aby přesunula své přádelny a tkalcovny mimo Společenství. V tomto ohledu bylo zjištěno, že podíl nákladů na PVA v rámci výrobních nákladů na výrobky této společnosti je poměrně omezený, tj. mezi 0,2 a 0,8 %. Vzhledem k navrhované celní sazbě se proto má za to, že vliv tohoto cla není významný.
(126)
A konečně společnost KEG, která podala stížnost, uvedla, že nepřijetí opatření by bylo proti zájmům uživatelů, jelikož slabé finanční výsledky spojené s činností společnosti KEG v sektoru PVA by mohly vést tuto společnost k tomu, aby opustila obchodní trh a zaměřila se na navazující trhy. Společnost KEG argumentovala tím, že pokud by k tomu mělo dojít, uživatelský průmysl by neměl dostatek dodávek, protože KEG je velkým a spolehlivým dodavatelem. Přestože tento argument ostatní dotčení uživatelé jednoznačně nepodpořili, potvrdilo se, že tři z pěti dotčených uživatelů skutečně nakupují významné množství PVA od společnosti KEG a že tuto společnost lze považovat za nejdůležitějšího dodavatele na trhu Společenství. Nelze proto vyloučit, že pokud by společnost KEG z jakéhokoli důvodu trh opustila, uživatelský průmysl by se potýkal se závažnými problémy s dodávkami.
6.4. Závěr týkající se zájmů Společenství
(127)
Lze očekávat, že zavedení opatření umožní výrobnímu odvětví Společenství zvýšit ziskovost. Vzhledem k nepříznivé finanční situaci ve výrobním odvětví Společenství existuje reálné riziko, že pokud nebudou opatření přijata, ve výrobním odvětví Společenství by mohlo dojít k uzavření výrobních provozů a propouštění zaměstnanců. Obecně by ze zavedení opatření mohli mít prospěch i uživatelé ve Společenství, protože by nebyly ohroženy dodávky dostatečného množství PVA, zatímco celkový nárůst nákupních cen PVA by byl mírný. Vzhledem k tomu se dospělo k předběžnému závěru, že proti zavedení opatření v tomto případě neexistují z hlediska zájmů Společenství žádné přesvědčivé důvody.
7. NÁVRH PROZATÍMNÍCH ANTIDUMPINGOVÝCH OPATŘENÍ
(128)
S ohledem na závěry, k nimž se dospělo v souvislosti s dumpingem, újmou, příčinami a zájmem Společenství, je třeba uložit předběžná opatření týkající se dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR, aby se zabránilo dalším újmám způsobeným výrobnímu odvětví Společenství dumpingovými dovozy.
(129)
Pokud jde o dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Tchaj-wanu, dumping zatím zjištěn nebyl, jak je uvedeno v 30. bodě odůvodnění výše. Proto by neměla být uložena žádná prozatímní opatření. Vzhledem k době vydání tohoto rozhodnutí by bylo vhodné poskytnout zúčastněným stranám jeden měsíc na to, aby se k tomuto prozatímnímu rozhodnutí vyjádřily s tím, že poté by bylo případně možné řízení týkající se dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z Tchaj-wanu ukončit.
7.1. Úroveň pro odstranění újmy
(130)
Prozatímní opatření týkající se dovozu pocházejícího z ČLR by měla mít takovou úroveň, aby se odstranila újma, kterou tento dumpingový dovoz způsobuje výrobnímu odvětví Společenství, aniž by bylo překročeno zjištěné dumpingové rozpětí. Při výpočtu výše cla nutného k odstranění následků dumpingu způsobujícího újmu se přihlíželo k tomu, že by veškerá opatření měla umožnit výrobnímu odvětví Společenství pokrýt své náklady a dosáhnout celkového zisku před zdaněním, kterého by mohlo být dosaženo za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingových dovozů.
(131)
Má se za to, že v roce 2003 na trhu Společenství existovala normální konkurenční situace bez škodlivého dumpingu, kdy výrobní odvětví Společenství dosáhlo běžného zisku v rozsahu uvedeném v 84. bodě odůvodnění výše. Na základě dostupných informací tak bylo předběžně zjištěno, že ziskové rozpětí odpovídající této úrovni lze považovat za vhodnou úroveň, které by výrobní odvětví Společenství dosáhlo bez dumpingu působícího újmu.
(132)
Požadované zvýšení cen pak bylo stanoveno na základě srovnání váženého průměru dovozní ceny stanovené pro výpočet dumpingu na stejné úrovni obchodu s cenou výrobků prodávaných výrobním odvětvím Společenství na trhu Společenství, která nezpůsobuje újmu. Cena, která nezpůsobuje újmu, byla vypočtena tak, že se prodejní cena každého výrobce v rámci výrobního odvětví Společenství upravila vzhledem k hranici ziskovosti a přidalo se uvedené ziskové rozpětí. Všechny rozdíly zjištěné na základě tohoto srovnání byly poté vyjádřeny jako procento celkové dovozní hodnoty CIF. Jelikož žádnému ze spolupracujících čínských výrobců nebyl přiznán status tržního hospodářství či individuálního zacházení a s ohledem na vysokou míru spolupráce, prozatímní jednotné celostátní úroveň pro odstranění újmy byla vypočtena jako vážený průměr rozpětí újmy všech tří spolupracujících vyvážejících výrobců z Číny.
(133)
Takto stanovené rozpětí újmy stanovené v případě ČLR bylo podstatně vyšší než zjištěné dumpingové rozpětí.
7.2. Prozatímní opatření
(134)
S ohledem na předchozí závěry a v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení se předpokládá, že na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR je třeba uvalit prozatímní antidumpingové clo, a to ve výši rovné nejnižší zjištěné hodnotě rozpětí dumpingu a újmy podle pravidla nižšího cla.
(135)
Na základě výše uvedeného činí navrhovaná celní sazba na dotčený výrobek pocházející z ČLR 10,0 %.
7.3. Závěrečné ustanovení
(136)
V zájmu řádného úředního postupu by měl být stanoven termín, během něhož mohou zúčastněné strany, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení. Kromě toho je nutné uvést, že zjištění týkající se uložení cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a za účelem přijetí konečných opatření může být nezbytné je přezkoumat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na některé polyvinylalkoholy ve formě homopolymerových pryskyřic s viskozitou (měřenou ve 4 % roztoku) minimálně 3 mPas a maximálně 61 mPas a se stupněm hydrolýzy minimálně 84,0 mol % a maximálně 99,9 mol % kódu KN ex 3905 30 00 (kód TARIC 3905300020) a pocházející z Čínské lidové republiky.
2. Sazba prozatímního antidumpingového cla, které se vztahuje na čistou cenu s dodáním na hranice Společenství před proclením, se v případě výrobků uvedených v odstavci 1 stanovuje na 10 %.
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu ve Společenství podléhá složení jistoty ve výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné předpisy týkající se cel.
Článek 2
Aniž je dotčen článek 20 nařízení Rady (ES) č. 384/96, mohou zúčastněné strany požádat o zveřejnění závažných skutečností a úvah, na jejichž základě bylo přijato toto nařízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat Komisi o ústní slyšení do jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
V souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 384/96 se mohou zúčastněné strany vyjádřit k uplatňování tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 tohoto nařízení se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. září 2007.
REGOLAMENTO (CE) N. 1069/2007 DELLA COMMISSIONE
del 17 settembre 2007
che istituisce un dazio antidumping provvisorio sulle importazioni di alcoli polivinilici originarie della Repubblica popolare cinese
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
visto il regolamento (CE) n. 384/96 del Consiglio, del 22 dicembre 1995, relativo alla difesa contro le importazioni oggetto di dumping da parte di paesi non membri della Comunità europea (1) («il regolamento di base»), in particolare l'articolo 7,
sentito il comitato consultivo,
considerando quanto segue:
1. PROCEDIMENTO
1.1. Apertura
(1)
Il 19 dicembre 2006, a norma dell’articolo 5 del regolamento di base, con un avviso pubblicato nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (2) («avviso di apertura») la Commissione ha annunciato l’apertura di un procedimento antidumping relativo alle importazioni nella Comunità di alcoli polivinilici («PVA») originarie della Repubblica popolare cinese («RPC») e di Taiwan («paesi interessati»).
(2)
Il procedimento è stato aperto in seguito alla denuncia presentata il 6 novembre 2006 da Kuraray Specialties Europe GmbH («il denunziante»), che dal gennaio 2007 ha assunto la denominazione Kuraray Europe GmbH, rappresentante una quota considerevole, in questo caso più del 25 %, della produzione comunitaria totale di alcoli polivinilici (PVA). La denuncia conteneva elementi giustificanti una forte presunzione di pratiche di dumping relative ai PVA originari dei paesi interessati e del notevole pregiudizio da esse derivante, elementi considerati sufficienti per giustificare l'apertura di un procedimento.
1.2. Parti interessate dal procedimento
(3)
La Commissione ha informato ufficialmente dell'apertura del procedimento il produttore denunziante e altri produttori comunitari noti, i produttori esportatori nei paesi interessati, gli importatori/commercianti e gli utilizzatori notoriamente interessati e i rappresentanti dei paesi esportatori interessati. Le parti interessate hanno avuto la possibilità di comunicare le loro osservazioni per iscritto e di chiedere un'audizione entro il termine fissato nell’avviso di apertura. È stata concessa un’audizione a tutte le parti che ne hanno fatto richiesta dimostrando di avere particolari motivi per essere sentite.
(4)
Per consentire ai produttori esportatori della RPC di presentare domanda per ottenere, qualora lo desiderassero, il trattamento riservato alle imprese operanti in condizioni di economia di mercato (di seguito «TEM») o un trattamento individuale («TI»), i servizi della Commissione hanno inviato i relativi formulari ai produttori esportatori notoriamente interessati e alle autorità della RPC. Un produttore esportatore ha chiesto l’applicazione del TEM, ai sensi dell'articolo 2, paragrafo 7, lettera b), del regolamento di base, o il TI qualora l'inchiesta stabilisca che non soddisfa le condizioni per ottenere il TEM.
(5)
Dato il numero apparentemente elevato di produttori esportatori nella RPC e di importatori nella Comunità, nell'avviso di apertura è stato previsto di ricorrere a un campionamento per accertare l'esistenza del dumping e del pregiudizio, conformemente all'articolo 17 del regolamento di base.
(6)
Tuttavia, per quanto riguarda i produttori esportatori della RPC, dato che soli tre di essi hanno cooperato, è stato successivamente deciso che non era necessario ricorrere a un campionamento.
(7)
Per quanto riguarda gli importatori di PVA, la Commissione ha chiesto a tutti gli importatori noti di fornirle informazioni riguardanti le importazioni e le vendite del prodotto in esame. Sulla base delle informazioni ricevute da 14 importatori che hanno collaborato, la Commissione ha scelto un campione di cinque importatori, due situati in Germania, uno in Italia, uno nei Paesi Bassi e uno negli Stati Uniti d'America. Gli importatori selezionati rappresentavano il massimo volume rappresentativo di vendite realizzate dagli importatori cooperanti (circa l’80 %) che potesse essere adeguatamente esaminato entro il periodo di tempo disponibile.
(8)
La Commissione ha inviato questionari a tutte le parti notoriamente interessate e a tutte le altre società che si sono manifestate entro i termini stabiliti nell'avviso di apertura. Hanno risposto due produttori comunitari, tre produttori esportatori della RPC, un produttore esportatore di Taiwan, i cinque importatori selezionati e sette utilizzatori della Comunità.
(9)
Per quanto riguarda le risposte ricevute degli utilizzatori, due questionari sono risultati incompleti e quindi non sono stati presi in considerazione. Inoltre, vari utilizzatori hanno presentato osservazioni senza rispondere al questionario.
(10)
Uno degli importatori del campione ha disdetto due volte all’ultimo momento una visita di verifica concordata. Di conseguenza, i dati comunicati da questa società non hanno potuto essere verificati e hanno dovuto provvisoriamente essere ignorati.
(11)
La Commissione ha raccolto e verificato tutte le informazioni ritenute necessarie ai fini tanto della concessione del TEM/TI nel caso della RPC, quanto di una determinazione provvisoria del dumping, del conseguente pregiudizio e dell'interesse della Comunità per entrambi i paesi interessati. Sono state effettuate visite di verifica presso le sedi delle seguenti società:
a)
produttori comunitari:
-
Kuraray Europe GmbH, Francoforte, Germania,
-
Celanese Chemicals Ibérica S.L., Tarragona, Spagna;
b)
produttore esportatore di Taiwan:
-
Chang Chun Petrochemical Co. Ltd, Taipei;
c)
produttore esportatore della RPC:
-
Shanxi Sanwei Group Co., Ltd, Hongdong;
d)
importatori comunitari indipendenti:
-
Cordial Beheer en Registergoederen BV, Winschoten, Paesi Bassi,
-
Menssing Chemiehandel & Consultants Gmbh, Amburgo, Germania,
-
Omya Peralta GmbH, Amburgo, Germania;
e)
utilizzatori nella Comunità:
-
Cordial Beheer en Registergoederen BV, Winschoten, Paesi Bassi,
-
Wacker Chemie AG, Burghausen, Germania.
(12)
Data la necessità di determinare, per i produttori esportatori della RPC che non hanno chiesto il TEM o che avrebbero potuto non ottenerlo, il valore normale sulla base dei dati del paese di riferimento indicato nell’avviso di apertura, il Giappone, è stata effettuata una visita di verifica presso la sede del seguente produttore:
-
Kuraray Japan, Tokyo.
1.3. Periodo dell'inchiesta
(13)
L'inchiesta relativa al dumping e al pregiudizio ha riguardato il periodo compreso tra il 1o ottobre 2005 e il 30 settembre 2006 («periodo dell'inchiesta» o «PI»). L'analisi delle tendenze utili per la valutazione del pregiudizio ha riguardato il periodo compreso tra il 1o gennaio 2003 e la fine del periodo dell'inchiesta («periodo considerato»).
2. PRODOTTO IN ESAME E PRODOTTO SIMILE
2.1. Prodotto in esame
(14)
I prodotti in esame sono determinati alcoli polivinilici (PVA) in forma di resine omopolimere con una viscosità (misurata in soluzione al 4 %) non inferiore a 3 mPas e non superiore a 61 mPas e un grado di idrolisi non inferiore a 84,0 mol % e non superiore a 99,9 mol %, originari della Repubblica popolare cinese e di Taiwan («prodotto in esame»), dichiarati di norma al codice NC ex 3905 30 00.
(15)
Il PVA è prodotto per idrolisi dell'acetato di polivinile, ottenuto per polimerizzazione dell'acetato di vinile monomerico (prodotto principalmente a partire da etilene e da acido acetico). Il PVA ha una grande varietà di applicazioni. Nella Comunità, è soprattutto utilizzato per la produzione di butirale di polivinile (PVB) (25-29 % del consumo), additivi di polimerizzazione (21-25 %), rivestimenti per carta (17-21 %), adesivi (13-17 %) e per l’imbozzimatura di prodotti tessili (8-12 %).
(16)
Un utilizzatore comunitario ha sostenuto che un prodotto particolare che ha importato dalla RPC non deve essere considerato come prodotto in esame, perché i) non si tratta di un tipo di PVA standard e le sue caratteristiche chimiche e fisiche sono diverse e molto specifiche; ii) i suoi usi o applicazioni sono diversi da quelle del PVA di base.
(17)
Per quanto riguarda il primo argomento, si è constatato che questo tipo di prodotto corrisponde alla descrizione data al considerando 14 e presenta le stesse caratteristiche fisiche e tecniche fondamentali degli altri tipi che rientrano nella definizione del prodotto. Per quanto riguarda il secondo argomento, questo particolare tipo di PVA è utilizzato per la produzione di PVB, e questa non è soltanto, come si è detto al considerando 15, l'applicazione più importante, ma anche il mercato che presenta nella Comunità la crescita più rapida per il PVA. Non sarebbe realistico considerare questo mercato non standard. Inoltre, si è constatato che i prezzi medi del PVA erano dello stesso ordine per le varie applicazioni. Tenuto conto di tutte queste constatazioni, si è ritenuto non vi fosse motivo di escludere questo tipo dalla definizione del prodotto e l'argomento è stato quindi respinto.
2.2. Prodotto simile
(18)
L'inchiesta ha dimostrato che il PVA prodotto e venduto nella Comunità dall'industria comunitaria, il PVA prodotto e venduto sui mercati interni di Taiwan e della RPC e il PVA prodotto nella RPC e a Taiwan ed esportato nella Comunità, nonché quello prodotto e venduto in Giappone hanno sostanzialmente le stesse caratteristiche chimiche e fisiche di base e gli stessi impieghi di base. Di conseguenza, tali prodotti sono considerati prodotti simili ai sensi dell'articolo 1, paragrafo 4, del regolamento di base.
3. DUMPING
3.1. Taiwan
3.1.1. Valore normale
(19)
Per determinare il valore normale, si è in primo luogo stabilito se le vendite interne del prodotto simile a clienti indipendenti del solo produttore esportatore di Taiwan fossero rappresentative, cioè se il volume totale di tali vendite rappresentasse almeno il 5 % del suo volume totale di vendite all'esportazione del prodotto in esame sul mercato comunitario, come previsto dall'articolo 2, paragrafo 2, del regolamento di base.
(20)
Per ciascuno dei tipi di prodotto in esame venduti dal produttore esportatore sui propri mercati interni e considerati direttamente comparabili al tipo di prodotto venduto per l'esportazione nella Comunità, si è stabilito se le vendite sul mercato interno fossero sufficientemente rappresentative. Le vendite interne di un determinato tipo di prodotto sono state considerate sufficientemente rappresentative se il volume complessivo di vendite interne dello stesso ad acquirenti indipendenti durante il periodo dell’inchiesta corrispondeva almeno al 5 % del volume complessivo delle vendite del tipo di prodotto comparabile esportato nella Comunità.
(21)
Successivamente, la Commissione ha esaminato se le vendite nel mercato interno di ciascun tipo di prodotto in quantità rappresentative fossero da ritenersi effettuate nell'ambito di normali operazioni commerciali a norma dell'articolo 2, paragrafo 4, del regolamento di base. A questo scopo, è stata determinata per ogni tipo di prodotto esportato la proporzione di vendite interne redditizie a clienti indipendenti durante il periodo dell'inchiesta.
(22)
Per i tipi di prodotto per i quali oltre l’80 % in volume delle vendite sul mercato interno era effettuato a prezzi non inferiori ai costi unitari e la media ponderata del prezzo di vendita era pari o superiore alla media ponderata del costo di produzione, il valore normale, per tipo di prodotto, è stato calcolato come la media ponderata dei prezzi di tutte le vendite del tipo in questione sul mercato interno.
(23)
Se il volume delle vendite remunerative di un prodotto rappresentava l’80 % o una percentuale inferiore del volume totale delle vendite di quel tipo di prodotto, o nel caso in cui la media ponderata del prezzo di quel tipo di prodotto risultava inferiore ai costi di produzione, il valore normale è stato basato sul prezzo effettivamente praticato sul mercato interno, calcolato come media ponderata delle vendite remunerative di quel tipo di prodotto, a condizione che le vendite rappresentassero almeno il 10 % del volume di vendite totali per quel tipo di prodotto.
(24)
Quando il volume delle vendite remunerative di qualsiasi tipo di prodotto è risultato inferiore al 10 % del volume complessivo delle vendite per quel tipo di prodotto, si è considerato che il volume delle vendite di questo tipo di prodotto fosse insufficiente e che quindi il prezzo sul mercato interno non potesse essere utilizzato come base per la determinazione del valore normale.
(25)
Quando non è stato possibile utilizzare i prezzi di un particolare tipo di prodotto praticati dal produttore esportatore sul mercato interno per determinare il valore normale, esso è stato costruito come disposto dall'articolo 2, paragrafo 3, del regolamento di base.
(26)
Per costruire il valore normale ai sensi dell'articolo 2, paragrafo 3, del regolamento di base, gli importi corrispondenti alle spese di vendita, alle spese generali e alle spese amministrative e ai profitti sono stati stabiliti, come disposto dall'articolo 2, paragrafo 6, del regolamento di base, sulla base dei dati reali riguardanti la produzione e le vendite nell'ambito di normali operazioni commerciali del prodotto simile da parte del produttore esportatore oggetto dell'inchiesta.
3.1.2. Prezzo all'esportazione
(27)
L’unico produttore esportatore ha esportato il prodotto in esame direttamente ad acquirenti indipendenti nella Comunità. I prezzi all'esportazione sono stati quindi determinati sulla base dei prezzi effettivamente pagati o pagabili da tali acquirenti indipendenti per il prodotto in esame, conformemente all'articolo 2, paragrafo 8, del regolamento di base.
3.1.3. Confronto
(28)
I valori normali e i prezzi all'esportazione dell’unico produttore esportatore sono stati messi a confronto a livello franco fabbrica. Ai fini di un equo confronto tra il valore normale e il prezzo all'esportazione, come previsto dall'articolo 2, paragrafo 10, del regolamento di base, si è tenuto debitamente conto, sotto forma di adeguamenti, delle differenze che incidono sulla comparabilità dei prezzi riguardanti il trasporto, l'assicurazione, la movimentazione, il carico e i costi accessori, l’imballaggio, il credito, il servizio d’assistenza (garanzie) e altri fattori (oneri bancari).
3.1.4. Margine di dumping
(29)
Dal confronto dei valori normali con i prezzi all'esportazione è risultato un margine di dumping di - 2,30 % per il produttore esportatore taiwanese, Chang Chun Petrochemical Co. Ltd, durante il periodo dell'inchiesta.
(30)
Dato che la sola società che ha collaborato è l'unico produttore esportatore del prodotto in esame di Taiwan e che le sue attività rappresentano il 100 % delle esportazioni taiwanesi verso la CE durante il periodo dell'inchiesta, si è concluso che a Taiwan non può essere imputato alcun dumping.
3.2. Repubblica popolare cinese (RPC)
3.2.1. Trattamento riservato alle imprese operanti in condizioni di economia di mercato (TEM)
(31)
Ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 7, lettera b), del regolamento di base, nelle inchieste antidumping relative alle importazioni originarie della RPC, il valore normale è determinato a norma dei paragrafi da 1 a 6 di detto articolo nel caso dei produttori esportatori per i quali sia accertata la rispondenza ai criteri di cui all’articolo 2, paragrafo 7, lettera c), del medesimo regolamento, vale a dire quando tali produttori esportatori dimostrano che la produzione e la vendita del prodotto simile avvengono in condizioni di economia di mercato. Per comodità di riferimento, si riportano di seguito in forma sintetica tali criteri:
-
le decisioni delle imprese sono prese in risposta a tendenze del mercato, senza significative ingerenze statali, e i costi rispecchiano i valori di mercato,
-
le imprese dispongono di una serie di documenti contabili, soggetti a revisione contabile indipendente, conforme alle norme internazionali in materia di contabilità e che sono d’applicazione in ogni caso,
-
non vi sono distorsioni di rilievo derivanti dal precedente sistema ad economia non di mercato,
-
le leggi in materia fallimentare e di proprietà garantiscono certezza del diritto e stabilità,
-
le conversioni valutarie sono effettuate ai tassi di mercato.
(32)
Un produttore esportatore cinese e la società commerciale collegata hanno chiesto il TEM ai sensi dell'articolo 2, paragrafo 7, lettera b), del regolamento di base e hanno risposto entro il termine stabilito al questionario destinato ai produttori esportatori. Il produttore fabbrica il prodotto in esame, mentre la società commerciale collegata si occupa delle vendite all'esportazione. È prassi abituale della Commissione esaminare se un gruppo di società collegate, considerato nel suo complesso, soddisfi le condizioni per ottenere il TEM.
(33)
Per il produttore esportatore e per la sua società commerciale che hanno chiesto il TEM, la Commissione ha cercato di ottenere tutte le informazioni ritenute necessarie e ha verificato presso le sedi di tali società, quando lo ha ritenuto necessario, tutte le informazioni contenute nella domanda.
(34)
Dall'inchiesta è risultato che al produttore esportatore cinese non poteva essere concesso il TEM perché non soddisfaceva il primo dei criteri di cui all'articolo 2, paragrafo 7, lettera c), del regolamento di base.
(35)
Si è constatato che il produttore esportatore e la sua società commerciale sono controllati da imprese interamente di proprietà dello Stato, che sono rappresentate da una maggioranza decisiva dei membri del consiglio d'amministrazione, in misura sproporzionata rispetto alla loro partecipazione. Inoltre, durante il periodo dell'inchiesta lo Stato ha acquisito una quota di partecipazione maggioritaria. Dal momento che le imprese interessate non hanno potuto presentare elementi che potessero essere considerati sufficienti per eliminare i dubbi circa le ingerenze dello Stato nelle decisioni di gestione, si è stabilito che questo gruppo di imprese era soggetto in misura significativa al controllo e all'ingerenza dello Stato. Alle parti interessate è stata offerta la possibilità di presentare osservazioni in merito alle risultanze di cui sopra. Le osservazioni ricevute non sono state tali da modificare le conclusioni.
(36)
È risultato da quanto precede che il produttore esportatore cinese e la sua società commerciale non soddisfacevano tutti i criteri enunciati all'articolo 2, paragrafo 7, lettera c), del regolamento di base e non è stato quindi possibile concedere loro il TEM.
3.2.2. Trattamento individuale
(37)
Conformemente all'articolo 2, paragrafo 7, lettera a), del regolamento di base, viene eventualmente stabilito un dazio applicabile su scala nazionale per i paesi che rientrano nel campo di applicazione di tale articolo, eccettuati i casi in cui le società in questione sono in grado di provare che rispondono a tutti i criteri enunciati all'articolo 9, paragrafo 5, del regolamento di base.
(38)
Per quanto riguarda la RPC, il produttore esportatore e la sua società commerciale che hanno chiesto il TEM hanno chiesto anche il trattamento individuale, qualora non venisse concesso loro il TEM.
(39)
Dalle informazioni disponibili è emerso che il produttore esportatore e la sua società commerciale non hanno dimostrato di soddisfare cumulativamente tutti i requisiti per la concessione del trattamento individuale di cui all’articolo 9, paragrafo 5, del regolamento di base. È stato infatti stabilito che il produttore esportatore e la sua società commerciale non soddisfano il criterio di cui all'articolo 9, paragrafo 5, lettera c), del regolamento di base, secondo il quale la maggioranza delle azioni deve appartenere a privati e i funzionari statali che ricoprono cariche nel consiglio di amministrazione o si trovano in una posizione direttiva chiave devono essere in minoranza o la società deve dimostrare di essere sufficientemente libera dall'ingerenza dello Stato, per le ragioni esposte al considerando 35.
3.2.3. Paese di riferimento
(40)
Conformemente all'articolo 2, paragrafo 7, lettera a), del regolamento di base, il valore normale per i produttori esportatori ai quali non è stato concesso il TEM deve essere stabilito in base al prezzo o al valore costruito in un paese di riferimento.
(41)
Nell'avviso di apertura la Commissione aveva annunciato che intendeva utilizzare il Giappone come paese di riferimento adeguato ai fini della determinazione del valore normale per la RPC e invitato le parti interessate a pronunciarsi su tale scelta. Alcune delle parti interessate hanno avanzato obiezioni e proposto di utilizzare come paese di riferimento l'India o Taiwan.
(42)
In India non esiste una produzione significativa di un prodotto simile. Taiwan era oggetto dell'inchiesta e i dati relativi a questo paese potevano quindi essere distorti dal dumping. Di conseguenza, le parti sono state informate che era stato scelto come paese di riferimento il Giappone, dato che questo paese non era interessato dall'inchiesta, aveva una produzione rappresentativa di un prodotto simile e che le condizioni di concorrenza sembravano appropriate.
(43)
La Commissione ha chiesto la collaborazione di quattro produttori conosciuti in Giappone e ha inviato loro il pertinente questionario. Due dei quattro produttori giapponesi hanno risposto al questionario, ma uno di questi non ha fornito dati completi e non ha accettato visite di verifica. I dati comunicati dal solo produttore giapponese che ha pienamente collaborato sono stati verificati sul posto.
(44)
Tuttavia, dopo la visita di verifica presso il produttore esportatore di Taiwan, si è constatato che Taiwan non ha praticato dumping durante il periodo dell'inchiesta. La questione della scelta di un paese di riferimento è stata perciò riesaminata.
(45)
Il volume di produzione di Taiwan è risultato costituire oltre il 100 % del volume delle esportazioni cinesi del prodotto in esame nella Comunità. Inoltre, il mercato taiwanese può essere considerato aperto, dato che il livello del dazio all'importazione è basso (dazio NPF del 5 %). L'inchiesta ha anche mostrato che a Taiwan le vendite interne del prodotto simile erano rilevanti e che le importazioni verso il mercato taiwanese erano sufficienti. Taiwan è stato quindi ritenuto un mercato concorrenziale e sufficientemente rappresentativo ai fini della determinazione del valore normale per la RPC.
(46)
Inoltre, le importazioni di PVA a Taiwan rappresentano circa il 15 % del consumo interno, contro soltanto il 3 % circa nel caso del Giappone, il che significa che il mercato giapponese è meno appropriato di quello di Taiwan in termini di concorrenza delle importazioni. Tenuto conto di quanto precede, si è deciso provvisoriamente di considerare Taiwan come il paese di riferimento più appropriato ai sensi dell'articolo 2, paragrafo 7, lettera a), del regolamento di base.
3.2.4. Valore normale
(47)
Essendo stato scelto Taiwan come paese di riferimento, come indicato al considerando 46, e conformemente all'articolo 2, paragrafo 7, lettera a), del regolamento di base, il valore normale determinato per Taiwan ai considerando da 19 a 26 è stato utilizzato per calcolare il dumping nel caso della RPC.
3.2.5. Prezzo all'esportazione
(48)
Poiché i tre produttori esportatori cinesi che hanno collaborato rappresentavano nel loro insieme quasi la totalità delle esportazioni nella Comunità del prodotto in esame durante il periodo dell'inchiesta, i loro dati sono stati utilizzati per determinare il prezzo all'esportazione. L'attendibilità delle informazioni fornite è stata tuttavia verificata confrontandole con i dati Eurostat sulle importazioni, che sono risultati sostanzialmente corrispondenti.
(49)
I tre produttori esportatori della RPC che hanno collaborato hanno venduto il prodotto esportato nella Comunità o direttamente a clienti indipendenti o tramite le società commerciali collegate situate nel paese esportatore.
(50)
I prezzi all'esportazione sono stati stabiliti in base ai prezzi realmente pagati o pagabili nella Comunità, a norma dell'articolo 2, paragrafo 8, del regolamento di base.
3.2.6. Confronto
(51)
Il valore normale per il solo produttore del paese di riferimento, Taiwan, e i prezzi all'esportazione dei tre produttori esportatori cinesi che hanno collaborato sono stati confrontati a livello franco fabbrica. Ai fini di un equo confronto tra il valore normale e il prezzo all'esportazione, come disposto dall'articolo 2, paragrafo 10, del regolamento di base, si è tenuto debitamente conto, sotto forma di adeguamenti, delle differenze che incidono sulla comparabilità dei prezzi riguardanti il trasporto, l'assicurazione, la movimentazione, il carico e i costi accessori, l'imballaggio, il credito e le commissioni, ove applicabile e giustificato.
3.2.7. Margine di dumping
(52)
Poiché nessuno dei produttori esportatori cinesi che hanno collaborato ha ottenuto il TEM o il TI, è stato calcolato un margine di dumping nazionale per tutta la RPC utilizzando la media ponderata dei prezzi all'esportazione franco fabbrica dei tre produttori esportatori che hanno collaborato.
(53)
Dal confronto della media ponderata dei prezzi all'esportazione cinesi col valore normale del paese di riferimento è risultato un margine di dumping del 10,06 %.
4. PREGIUDIZIO
4.1. Produzione comunitaria e industria comunitaria
(54)
Nella Comunità il prodotto simile è fabbricato per la vendita da tre imprese: Kuraray Europe GmbH («KEG») in Germania, Celanese Ibérica Chemicals («Celanese») in Spagna e una terza impresa che produce volumi molto limitati, ma non ha collaborato all'inchiesta. KEG e Celanese hanno pienamente collaborato all'inchiesta.
(55)
Oltre ai produttori citati, tre produttori comunitari fabbricano il prodotto simile esclusivamente per uso proprio (uso vincolato). Due di queste imprese hanno cooperato all'inchiesta come utilizzatori perché hanno anche acquistato quantità rilevanti del prodotto in esame per la fabbricazione dei loro prodotti a valle.
(56)
Poiché i due produttori che hanno collaborato citati al considerando 54 rappresentavano l'80 % della produzione comunitaria totale (per uso vincolato e non) durante il periodo dell'inchiesta, si considera che essi rappresentino una proporzione maggioritaria della produzione comunitaria totale del prodotto simile. Essi rappresentano pertanto l'industria comunitaria ai sensi dell'articolo 4, paragrafo 1, e dell'articolo 5, paragrafo 4, del regolamento di base e sono di seguito definiti «industria comunitaria».
(57)
Poiché l'industria comunitaria è rappresentata solo da due produttori, i dati ad essa relativi sono stati indicizzati al fine di tutelare la riservatezza, in conformità dell'articolo 19 del regolamento di base.
(58)
Per poter stabilire se l’industria comunitaria abbia o meno subito un pregiudizio e determinare il consumo e i diversi indicatori economici relativi alla situazione di detta industria, si è esaminato se, e in quale misura, l’analisi dovesse tener conto dell’uso cui viene destinata successivamente la produzione del prodotto simile dell’industria comunitaria.
(59)
Il PVA è utilizzato come prodotto intermedio per vari altri prodotti. Nella Comunità è spesso utilizzato per la produzione di butirale di polivinile («PVB») e utilizzato come adesivo, come rivestimento per carta, come additivo di polimerizzazione e per l’imbozzimatura di prodotti tessili. Si è constatato nel corso dell'inchiesta che uno dei produttori comunitari, che vendeva la maggior parte della propria produzione di PVA sul mercato, ne consumava anche volumi considerevoli in altre lavorazioni a valle nella stessa società (uso detto vincolato). Come si è detto al considerando 55, tre altre imprese della Comunità producevano PVA esclusivamente per uso vincolato e almeno due di queste, oltre a questa produzione, acquistavano sul mercato volumi rilevanti di PVA destinati a ulteriori impieghi a valle.
(60)
Si è constatato che le quantità destinate a uso vincolato dalle imprese interessate della Comunità potrebbero in via di principio essere sostituite da PVA acquistato, per esempio se le condizioni del mercato e/o considerazioni finanziarie inducessero tale evoluzione. Sono state pertanto incluse nell'analisi del mercato comunitario.
4.2. Consumo comunitario
(61)
Il consumo comunitario è stato determinato sulla base dei volumi delle vendite sul mercato libero della produzione dell'industria comunitaria destinata al mercato comunitario, dell'uso vincolato dell'industria comunitaria, delle quantità prodotte dagli altri (piccoli) produttori comunitari, quali risultano dalla banca dati più utilizzata in questo settore particolare, dell'uso vincolato dei due utilizzatori di cui al considerando 55, dei volumi verificati delle importazioni del solo produttore taiwanese e dei dati Eurostat relativi ai volumi delle importazioni comunitarie per tutti gli altri paesi.
(62)
Per quanto riguarda i dati Eurostat relativi ai volumi delle importazioni, come si è detto al considerando 14 il prodotto in esame è attualmente dichiarato al codice NC ex 3905 30 00. I dati Eurostat riguardanti questo codice NC ex includono anche alcuni prodotti di nicchia che non rientrano nella definizione del prodotto. Poiché non è stato possibile isolare in questa categoria più ampia i soli dati relativi al prodotto in esame, i dati sono stati adeguati sulla base delle informazioni sulle importazioni di tali prodotti di nicchia contenute nella denuncia.
(63)
Per quanto riguarda i dati Eurostat, occorre anche notare che alcune importazioni del prodotto in esame sono state dichiarate d'origine «segreta» e pertanto la banca dati pubblica non conteneva informazioni al riguardo. Precisazioni sui paesi d'origine delle importazioni dichiarate come tali sono state ottenute presso le autorità doganali competenti e incluse in tutte le tabelle e le analisi pertinenti.
(64)
Sulla base di quanto precede, si è constatato che il consumo di PVA è fortemente aumentato durante il periodo considerato e in particolare tra il 2004 e il 2005. Nel corso del periodo considerato, l'aumento del consumo è stato del 14 %, soprattutto in conseguenza della rapida crescita della domanda di PVA come materia prima per la produzione di butirale di polivinile (PVB), utilizzato nella fabbricazione di pellicole o fogli di PVB. Le pellicole di PVB sono utilizzate come strato intermedio nella fabbricazione di vetri di sicurezza laminati per l’industria automobilistica e l’edilizia, un mercato in forte espansione nella Comunità.
2003
2004
2005
PI
Consumo in tonnellate
142 894
148 807
163 851
163 096
Indice (2003 = 100)
100
104
115
114
4.3. Importazioni dai paesi interessati
(65)
Poiché il margine di dumping constatato per Taiwan è inferiore alla soglia de minimis, le importazioni originarie di questo paese devono provvisoriamente essere escluse dalla valutazione del pregiudizio.
a) Volume e quota di mercato ed entità delle importazioni in questione
(66)
I volumi delle importazioni del prodotto in esame sono diminuiti del 39 % tra il 2003 e il 2004, sono aumentati del 29 % nel 2005 e poi sono scesi leggermente, sicché durante il periodo dell’inchiesta si è avuto un calo dell'11 % rispetto al 2003.
Importazioni
2003
2004
2005
PI
RPC tonnellate
24 067
14 710
21 561
21 513
Indice (2003 = 100)
100
61
90
89
(67)
Anche la quota di mercato delle importazioni dalla RPC prima è fortemente diminuita e poi è risalita. Nel 2005 e durante il periodo dell’inchiesta le importazioni dalla RPC rappresentavano il 13 % dell'intero mercato comunitario.
Quota di mercato della RPC
2003
2004
2005
PI
Mercato comunitario
17 %
10 %
13 %
13 %
Indice (2003 = 100)
100
59
78
78
b) Prezzi
(68)
Tra il 2003 e il periodo dell'inchiesta il prezzo medio delle importazioni del prodotto in esame originarie della RPC è diminuito del 2 %.
Prezzi unitari
2003
2004
2005
PI
RPC (EUR/t)
1 150
1 115
1 164
1 132
Indice (2003 = 100)
100
97
101
98
c) Sottoquotazione dei prezzi
(69)
Per determinare la sottoquotazione dei prezzi la Commissione ha esaminato i dati relativi ai prezzi nel PI. I prezzi di vendita dell'industria comunitaria erano prezzi netti, previa detrazione di eventuali sconti e ribassi. Ove necessario, tali prezzi sono stati adeguati allo stadio franco fabbrica, escludendo i costi di trasporto nella Comunità. Anche i prezzi all'importazione dalla RPC sono al netto di sconti e ribassi e sono stati adeguati, se necessario, ai prezzi CIF frontiera comunitaria, tenendo opportunamente conto dei dazi doganali (6,5 %) e dei costi successivi all'importazione sostenuti dagli importatori nella Comunità.
(70)
I prezzi di vendita dell'industria comunitaria e i prezzi all'importazione dalla RPC sono stati confrontati allo stesso stadio commerciale, quello della vendita ad acquirenti indipendenti sul mercato comunitario. Poiché si è ritenuto che il confronto per tipo di prodotto dovesse essere significativo ed equo e quindi dovesse essere escluso ogni confronto tra una qualità ordinaria e una qualità speciale rientrante nella definizione del prodotto, è stato considerato opportuno escludere dal confronto alcuni prodotti, rappresentanti il 35 % delle importazioni originarie della RPC, ma solo una piccola quantità delle vendite dell'industria comunitaria sul mercato comunitario.
(71)
Durante il periodo dell'inchiesta, la media ponderata dei margini di sottoquotazione, espressa in percentuale rispetto ai prezzi di vendita dell'industria comunitaria, è stata per la RPC del 3,3 %.
4.4. Situazione dell’industria comunitaria
(72)
Conformemente all'articolo 3, paragrafo 5, del regolamento di base, l'esame dell'incidenza delle importazioni oggetto di dumping sull'industria comunitaria ha comportato una valutazione di tutti i fattori economici che influiscono sulla situazione di questa industria durante il periodo considerato. Per motivi di riservatezza, dal momento che l’analisi riguarda soltanto due società, la maggior parte degli indicatori sono presentati in forma indicizzata o indicando una forcella di valori minimi e massimi.
a) Produzione, capacità e utilizzazione degli impianti
2003
2004
2005
PI
Produzione in tonnellate
(forcelle)
60 000-80 000
65 000-85 000
70 000-90 000
75 000-95 000
Produzione (indice)
100
103
119
126
Capacità di produzione in
(forcelle)
60 000-80 000
65 000-85 000
70 000-90 000
75 000-95 000
Capacità di produzione
(indice)
100
107
129
133
Utilizzazione delle capacità
(indice)
100
97
92
94
(73)
La produzione dell'industria comunitaria è aumentata del 26 % nel corso del periodo considerato. L'aumento sensibile della capacità di produzione, in particolare nel 2005, è stato determinato dalla crescita della domanda sul mercato comunitario.
(74)
Tra il 2003 e il periodo dell’inchiesta capacità di produzione supplementari sono state installate dall'industria comunitaria. Nello stesso periodo la capacità di produzione è diminuita del 6 %.
b) Volume delle vendite e quote di mercato nella Comunità
(75)
La tabella che segue indica i risultati dell'industria comunitaria in relazione alle vendite ad acquirenti indipendenti della Comunità:
Industria comunitaria
2003
2004
2005
PI
Volume delle vendite (indice)
100
110
112
122
Quota di mercato (indice)
100
104
97
104
(76)
I volumi delle vendite dell'industria comunitaria a clienti indipendenti nella Comunità sono aumentati del 22 % dal 2003 al PI. Nel valutare questo dato va tenuto conto di un aumento del consumo nella Comunità.
(77)
La quota di mercato dell'industria comunitaria è aumentata nel 2004, poi è fortemente diminuita nel 2005; durante il periodo dell’inchiesta era superiore del 4 % a quella del 2003.
c) Prezzi nella Comunità
(78)
La principale materia prima utilizzata per la produzione di PVA è l'acetato di vinile monomerico («VAM»). Il VAM è un prodotto di base ed è quindi l'equilibrio tra la domanda e l'offerta che ne determina il prezzo. Inoltre, il prezzo di mercato del VAM è fortemente influenzato dall'andamento dei prezzi del petrolio e del gas in quanto i principali input per la fabbricazione del VAM sono l'acido acetico (la cui produzione richiede grosse quantità di gas naturale) e l'etilene (prodotto per distillazione di idrocarburi). Per di più, anche l'energia incide fortemente sul costo di produzione del PVA a partire dal VAM. La quota complessiva dei costi energetici nella produzione del PVA è quindi dell’ordine del 50-60 % e, in condizioni normali, si può prevedere che una variazione sensibile dei prezzi del petrolio e del gas avrà un impatto diretto sul prezzo di vendita del PVA.
(79)
Si è constatato che i prezzi di queste materie prime sono aumentati notevolmente sul mercato mondiale tra il 2003 e il periodo dell'inchiesta. Durante questo periodo i prezzi del VAM sono aumentati del 20-30 % e l'aumento dei prezzi dell'energia è stato ancora più sensibile. Tuttavia, questo forte incremento dei prezzi delle principali materie prime non si è tradotto in prezzi di vendita più elevati praticati dall'industria comunitaria: i prezzi di vendita dell'industria comunitaria sono diminuiti durante lo stesso periodo del 5 %, con un andamento particolarmente negativo nel 2004 (- 7 %). Anziché ripercuotere l'aumento dei costi sulla sua clientela, l'industria comunitaria ha quindi dovuto ridurre i suoi prezzi per non perdere clienti.
2003
2004
2005
PI
Prezzi unitari in EUR (forcelle)
1 300-1 800
1 100-1 600
1 200-1 700
1 200-1 700
Prezzi unitari (indice)
100
93
95
95
d) Scorte
(80)
Nella tabella seguente sono indicati i volumi delle scorte alla fine di ciascun periodo.
2003
2004
2005
PI
Scorte in tonnellate (forcelle)
10 000-15 000
8 000-13 000
9 000-14 000
8 000-13 000
Scorte (indice)
100
87
96
87
(81)
Il livello delle scorte si è mantenuto nell'insieme stabile. È diminuito del 13 % tra il 2003 e il 2004, è poi aumentato del 9 % fino alla fine 2005 e in seguito è sceso ancora del 9 %.
e) Investimenti e capacità di ottenere capitali
2003
2004
2005
PI
Investimenti (indice)
100
369
177
62
(82)
Gli investimenti hanno toccato il livello massimo nel 2004 e 2005, quando le capacità di produzione dell'industria comunitaria sono state aumentate per rispondere alla domanda crescente sul mercato. Nel corso dell'inchiesta si è constatato che gli investimenti in edifici, impianti e macchinari nel 2003 e nel PI erano destinati essenzialmente a mantenere il livello di capacità produttiva.
(83)
Dall'inchiesta è emerso che le performance finanziarie dell'industria comunitaria sono peggiorate, ma non è risultato che la sua capacità di ottenere capitali sia stata seriamente compromessa durante il periodo considerato.
f) Redditività, utile sul capitale investito e flusso di cassa
(84)
In considerazione degli oneri straordinari molto elevati sostenuti dal principale produttore comunitario durante il periodo considerato, non è stato ritenuto ragionevole determinare la redditività sulla base del profitto netto al lordo dell'imposta. Gli oneri straordinari erano dovuti al cambiamento di proprietà del principale produttore comunitario nel 2001. La redditività dell'industria comunitaria è stata quindi determinata esprimendo l'utile di esercizio sulle vendite del prodotto simile a clienti indipendenti in percentuale del fatturato di tali vendite.
2003
2004
2005
PI
Redditività sulle vendite CE
7 %-17 %
3 %-13 %
2 %-12 %
(- 5 %)-(+ 5 %)
Redditività sulle vendite CE (indice)
100
38
29
8
Utile sul capitale investito (forcella)
(80 %)-(100 %)
(10 %)-(30 %)
(5 %)-(20 %)
(0 %)-(15 %)
Utile sul capitale investito (indice)
100
17
12
4
Flusso di cassa (indice)
100
55
26
-7
(85)
Il calo dei prezzi di vendita tra il 2003 e il periodo dell'inchiesta ha fortemente influito sulla redditività dell'industria comunitaria, scesa di oltre il 10 % durante il periodo considerato. Il rendimento degli attivi netti è stato calcolato esprimendo il profitto netto al lordo dell'imposta del prodotto simile come percentuale del valore contabile netto del capitale fisso destinato al prodotto simile. Questo indicatore ha seguito una tendenza analoga a quella della redditività, decrescendo in misura significativa nel periodo in esame. Analogo andamento negativo si è constatato per quanto riguarda il flusso di cassa generato dall'industria comunitaria, il che ha comportato un grave deterioramento complessivo della situazione finanziaria di tale industria durante il PI.
g) Occupazione, produttività e salari
2003
2004
2005
PI
Numero di occupati (indice)
100
100
97
96
Costo del lavoro medio per occupato (indice)
100
105
97
95
Produttività (indice)
100
103
123
132
(86)
In conseguenza dei seri sforzi compiuti per ridurre i costi, il numero degli addetti dell'industria comunitaria è diminuito dal 2004 del 4 %. Dal 2003 al periodo dell'inchiesta, l'industria comunitaria è riuscita ad aumentare del 32 % la produttività per addetto. Durante lo stesso periodo, il costo medio del lavoro per addetto è diminuito del 5 %. Si può quindi concludere che, durante il periodo considerato, l'industria comunitaria ha compiuto progressi molto significativi dal punto di vista dell'efficacia dei costi.
h) Entità del margine di dumping
(87)
Dati il volume e i prezzi delle importazioni oggetto di dumping, l'incidenza dei margini di dumping effettivi non può essere considerata trascurabile.
i) Ripresa dagli effetti di precedenti pratiche di dumping
(88)
In assenza di informazioni sull'esistenza di eventuali pratiche di dumping precedenti alla situazione esaminata dal presente procedimento, la questione risulta irrilevante.
j) Crescita
(89)
L'inchiesta ha mostrato che, durante il periodo considerato, l'industria comunitaria ha aumentato la sua quota di mercato comunitario dell'1-2 %.
4.5. Conclusioni in merito al pregiudizio
(90)
Tra il 2003 e il periodo dell'inchiesta, l'evoluzione di alcuni indicatori di pregiudizio è stata positiva: l'industria comunitaria è riuscita ad aumentare i suoi volumi di vendite e la sua quota di mercato e ha investito molto in capacità di produzione supplementari.
(91)
Tuttavia, l'andamento dei suoi indicatori finanziari è stato negativo: il margine di profitto ragionevole raggiunto nel 2003 è diminuito in modo rapido e costante dal 2004 alla fine del periodo dell'inchiesta. L'utile sul capitale investito e il flusso di cassa hanno conosciuto uno sviluppo negativo esponenziale. Questa evoluzione si spiega col fatto che non è stato possibile ripercuotere il brusco aumento dei costi delle materie prime sui prezzi di vendita del prodotto simile. Mentre in una situazione di mercato normale, tenuto conto dell'aumento dei prezzi delle materie prime, si sarebbe avuto presumibilmente un aumento dei prezzi di vendita del PVA del 10-20 %, i prezzi di vendita del prodotto simile praticati dall'industria comunitaria sono diminuiti del 5 %, a scapito della sua redditività. Cionondimeno, durante il periodo dell'inchiesta i prezzi delle importazioni dalla RPC sono rimasti inferiori a quelli dell'industria comunitaria del 3,3 % in media ponderata.
(92)
Alla luce delle considerazioni che precedono, si conclude in via provvisoria che l'industria comunitaria ha subito un pregiudizio notevole ai sensi dell'articolo 3, paragrafo 5, del regolamento di base.
5. NESSO DI CAUSALITÀ
5.1. Introduzione
(93)
Conformemente all'articolo 3, paragrafi 6 e 7, del regolamento di base, la Commissione ha esaminato se le importazioni in regime di dumping del prodotto in esame originario della RPC hanno causato all'industria comunitaria un pregiudizio che può essere considerato come notevole. Sono stati altresì esaminati fattori noti, diversi dalle importazioni oggetto di dumping, che avrebbero potuto danneggiare l'industria comunitaria nello stesso periodo, in modo da non attribuire alle importazioni oggetto di dumping l'eventuale pregiudizio causato da tali fattori.
5.2. Effetti delle importazioni in dumping
(94)
Le importazioni originarie della RPC si sono mantenute durante il periodo considerato a livelli significativi, cioè hanno sempre rappresentato una quota di mercato pari almeno al 10 %. Allo stesso tempo, i prezzi medi di tutti i produttori esportatori della RPC sono scesi del 2 % e sono stati inferiori del 3,3 % ai prezzi medi dell'industria comunitaria nel corso del PI. L'industria comunitaria, per mantenersi sul mercato interno e a causa dei prezzi di mercato molto bassi imposti dalle importazioni dalla RPC, si è vista costretta a diminuire i prezzi di vendita del 5 % durante il periodo considerato.
(95)
Questa politica dei prezzi sleale dovuta alle importazioni in regime di dumping provenienti dalla RPC ha avuto pertanto l'effetto di abbassare i prezzi dell'industria comunitaria, che non hanno neppure potuto coprire l'aumento dei costi delle materie prime, come evidenzia la notevole riduzione della redditività dell'industria comunitaria.
(96)
Sulla base delle precedenti considerazioni, è evidente che le importazioni a basso prezzo provenienti dalla RPC che hanno notevolmente sottoquotato i prezzi dell'industria comunitaria hanno svolto un ruolo determinante nel deterioramento della situazione dell'industria comunitaria, che si riflette nella netta diminuzione della redditività e nel forte deterioramento degli altri indicatori finanziari.
5.3. Effetti di altri fattori
a) Importazioni originarie di paesi terzi diversi dalla RPC
(97)
Secondo Eurostat e in base alle informazioni ottenute nel corso dell'inchiesta, i principali paesi terzi dai quali è importato PVA sono Usa, Giappone e Taiwan.
Importazioni originarie di altri paesi terzi (quantitativi)
Importazioni (tonnellate)
2003
2004
2005
PI
USA
11 313
21 207
22 919
22 638
Indice (2003 = 100)
100
187
203
200
Giappone
13 682
11 753
12 694
14 151
Indice (2003 = 100)
100
86
93
103
Taiwan (forcelle)
11 000-14 000
13 000-16 500
10 000-13 000
9 000-12 000
Indice (2003 = 100)
100
118
88
83
Importazioni originarie di altri paesi terzi (prezzi medi)
Prezzo medio (EUR)
2003
2004
2005
PI
USA
1 334
1 282
1 298
1 358
Indice (2003 = 100)
100
96
97
102
Giappone
1 916
1 532
1 846
1 934
Indice (2003 = 100)
100
80
96
101
Taiwan
1 212
1 207
1 308
1 302
Indice (2003 = 100)
100
100
108
108
Quote di mercato
Quota di mercato (%)
2003
2004
2005
PI
USA
7,9 %
14,3 %
14,0 %
13,9 %
Giappone
9,6 %
7,9 %
7,7 %
8,7 %
Taiwan (indice)
100
113
77
73
(98)
Le importazioni in provenienza dagli Stati Uniti sono fortemente aumentate dal 2003 e durante il periodo dell'inchiesta rappresentavano oltre 22 000 tonnellate, cioè quasi il 14 % del mercato comunitario totale (vincolato e non vincolato). L'inchiesta ha mostrato che per la maggior parte queste vendite hanno riguardato parti collegate e che i prezzi unitari medi si situavano, durante tutto il periodo considerato, tra il 15 e il 20 % al di sopra dei prezzi medi CIF delle importazioni cinesi. Inoltre, si è accertato che le quantità sono state rivendute a clienti indipendenti a prezzi superiori del 10-20 % ai suddetti prezzi all'importazione. Dato che i prezzi di mercato del PVA originario degli Stati Uniti erano dello stesso ordine di quelli del PVA prodotto dall'industria comunitaria, non hanno contribuito al calo dei prezzi osservato durante il periodo considerato. Si può quindi concludere che queste importazioni non hanno avuto un effetto significativo sulla situazione dell'industria comunitaria.
(99)
Durante il periodo considerato ci sono state anche consistenti importazioni dal Giappone, che hanno rappresentato quasi il 9 % del mercato comunitario durante il PI. Dopo un calo nel 2004, le importazioni giapponesi sono nuovamente aumentate a partire dal 2005 e durante il PI erano superiori del 3 % a quelle del 2003. Tuttavia, l'analisi dei prezzi di vendita di queste importazioni ha mostrato che i prezzi medi erano superiori ai prezzi che l'industria comunitaria poteva raggiungere; pertanto, esse non hanno contribuito all'andamento negativo dei prezzi che ha determinato un grave deterioramento della situazione dell'industria comunitaria.
(100)
Le importazioni da Taiwan provengono da un solo produttore che ha pienamente collaborato all'inchiesta. Si è constatato che questi dati erano più attendibili dei dati Eurostat, dato che il codice NC include altri prodotti oltre al prodotto in esame. Per ragioni di riservatezza, sono presentati in forma di indici o di forcelle. Le importazioni da Taiwan, dopo un forte aumento nel 2004, sono gradualmente diminuite e rappresentavano il 6-7 % dell'intero mercato comunitario durante il PI (circa la metà della quota di mercato delle importazioni dalla RPC). Durante lo stesso periodo, i prezzi medi di queste importazioni sono aumentati dell'8 %, contrariamente all'andamento dei prezzi registratosi per le importazioni dalla RPC. Di conseguenza, la differenza di prezzo tra PVA importato dalla RPC e PVA importato da Taiwan è aumentata raggiungendo il 12-18 % durante il PI. Tenuto conto di questi elementi, si è concluso provvisoriamente che queste importazioni non hanno avuto un effetto rilevante sulla situazione dell'industria comunitaria.
(101)
Oltre alle importazioni dagli Stati Uniti, dal Giappone e da Taiwan, non ci sono state importazioni di volumi significativi da altri paesi. Sulla base delle constatazioni relative a queste importazioni riportate ai considerando da 97 a 100, si può quindi concludere provvisoriamente che le importazioni da paesi diversi dalla RPC non hanno contribuito al notevole pregiudizio subito dall'industria comunitaria.
b) Vendite comunitarie eventuali di altri produttori comunitari
(102)
Come è precisato ai considerando 54 e 55, oltre ai due produttori che costituiscono l'industria comunitaria, quattro altre imprese fabbricano nella Comunità il prodotto in esame. Tre di esse, di cui due hanno collaborato all'inchiesta come utilizzatori, utilizzano tutta la loro produzione di PVA per la fabbricazione di prodotti a valle. La quarta produce soltanto quantità molto limitate. Tenuto conto di quanto sopra, si può ritenere che gli altri produttori comunitari non abbiano in alcun modo concorso a determinare il calo dei prezzi del mercato e il conseguente pregiudizio subito dall'industria comunitaria.
c) Pregiudizio autoinflitto risultante da inefficacia dei costi
(103)
Varie parti interessate hanno sostenuto che il pregiudizio subito dall'industria comunitaria derivava dal fatto che essa non era riuscita a mantenersi competitiva sul piano dei costi e aveva compiuto investimenti errati. A tale riguardo, come è indicato al considerando 86, l'inchiesta ha dimostrato che l'industria comunitaria, durante il periodo considerato, ha incrementato sensibilmente la sua produttività, aumentando la produzione e riducendo la manodopera. Inoltre, è stato accertato che gli investimenti destinati ad aumentare la capacità di produzione (cfr. considerando 73) non hanno avuto un'influenza significativa sull'andamento fortemente negativo della situazione finanziaria dell'industria comunitaria.
(104)
Il solo fattore che abbia influito negativamente in modo significativo sui costi di produzione del prodotto simile durante il periodo considerato è stato quindi il forte aumento dei prezzi delle materie utilizzate per la sua fabbricazione, come indicato ai considerando 78 e 79. L'inchiesta ha mostrato che l'evoluzione dei prezzi pagati dall'industria comunitaria per l'acquisto di VAM e di energia ha corrisposto all'andamento dei prezzi di queste materie prime sul mercato mondiale e non può quindi essere attribuita al modo in cui si è approvvigionata l'industria comunitaria. Questo argomento è pertanto respinto.
d) Ritardo nell'adeguamento dei prezzi
(105)
Un importante utilizzatore di PVA ha sostenuto che sarebbe normale, per questo particolare settore, che l'aumento del prezzo d'acquisto del VAM non si sia ancora ripercosso in un aumento del prezzo di vendita del PVA. Questo si spiegherebbe per il fatto che nel settore i contratti a lungo termine sono la norma e, pertanto, una sensibile sfasatura temporale sarebbe normale. A tale riguardo, se è vero che in alcuni casi le vendite dell'industria sono effettuate in base a contratti di questo tipo, è raro che tali contratti prevedano un prezzo fisso per un periodo di più di un anno. Nel quadro di questi contratti, i prezzi sono perciò rinegoziati dopo un certo periodo o se si verifica una variazione sensibile dei prezzi delle materie prime. Di conseguenza, questo argomento è respinto.
5.4. Conclusioni sul nesso di causalità
(106)
In conclusione, l'analisi di cui sopra ha dimostrato che le importazioni dalla RPC durante il periodo considerato hanno causato durante tutto questo periodo un forte calo dei prezzi sul mercato comunitario. Durante il PI, i prezzi delle importazioni dalla RPC erano sensibilmente inferiori a quelli dell'industria comunitaria.
(107)
Il calo dei prezzi ha portato a una sensibile diminuzione dei prezzi di vendita dell'industria comunitaria, che ha coinciso per l'industria comunitaria con un netto calo della redditività, degli utili sul capitale investito e del flusso di cassa risultante dalle attività operative.
(108)
Inoltre, dall'esame degli altri fattori che potrebbero aver arrecato un pregiudizio all'industria comunitaria è emerso che nessuno di tali fattori può aver avuto un impatto negativo rilevante.
(109)
In base all'analisi che precede, che ha debitamente distinto e separato gli effetti di tutti i fattori noti sulla situazione dell'industria comunitaria dagli effetti pregiudizievoli delle importazioni oggetto di dumping, si conclude pertanto in via provvisoria che le importazioni originarie del paese in questione hanno causato all'industria comunitaria un notevole pregiudizio ai sensi dell'articolo 3, paragrafo 6, del regolamento di base.
6. INTERESSE DELLA COMUNITÀ
(110)
La Commissione ha esaminato se, nonostante le conclusioni raggiunte sul dumping, sul pregiudizio e sul nesso di causalità, vi fossero valide ragioni per concludere che in questo caso particolare l'adozione di misure non sia nell'interesse della Comunità. A tal fine, come previsto dall'articolo 21 del regolamento di base, la Commissione ha esaminato i probabili effetti delle misure su tutte le parti interessate.
6.1. Interesse dell’industria comunitaria
(111)
Come indicato al considerando 56, l’industria comunitaria è costituita da due società, con impianti di produzione in Germania e in Spagna e da 200 a 300 dipendenti direttamente addetti alla produzione e alla vendita del prodotto simile e alle connesse attività amministrative. Se saranno istituite misure, si può prevedere che il calo dei prezzi sul mercato comunitario avrà fine e che i prezzi di vendita dell'industria comunitaria cominceranno a risalire, e di conseguenza che la sua situazione finanziaria migliorerà.
(112)
D'altro canto, se non dovessero essere istituite misure antidumping, è probabile che l'andamento negativo degli indicatori finanziari dell'industria comunitaria, in particolare della sua redditività, si manterrà. L'industria comunitaria perderà in tal caso una notevole quota di mercato perché non sarà più in grado di adeguarsi ai prezzi di mercato determinati dalle importazioni in provenienza dalla RPC. Nella peggiore delle ipotesi, l'industria comunitaria sarebbe costretta a uscire dal mercato libero e a mantenere la produzione di PVA per il solo uso vincolato. Nei due casi, probabili conseguenze saranno riduzioni della produzione e degli investimenti, chiusure di impianti di produzione e perdita di posti di lavoro nella Comunità.
(113)
In conclusione, l’istituzione di misure antidumping consentirà all’industria comunitaria di riprendersi dagli effetti del dumping pregiudizievole accertato.
6.2. Interesse degli importatori indipendenti
(114)
Come si è detto al considerando 8, sono stati inviati questionari a un campione di cinque importatori, rappresentanti circa l'80 % delle importazioni comunitarie del prodotto in esame durante il periodo dell'inchiesta. Le informazioni comunicate da uno degli importatori del campione hanno dovuto essere ignorate in questa fase perché per due volte egli ha annullato una visita di verifica già concordata. Le risposte fornite a tre dei questionari hanno potuto essere verificate sul posto.
(115)
La quota del fatturato totale delle attività di questi importatori rappresentata dal PVA era molto esigua. In media, il 3-4 % delle attività di questi importatori ha potuto essere collegato a importazioni di PVA dalla RPC. Gli importatori hanno un campo di attività molto più ampio che può anche includere il commercio e la distribuzione in generale. Alcuni importatori acquistano il prodotto oggetto dell'inchiesta non soltanto nella RPC ma anche da altre fonti all'interno e all'esterno della Comunità, compresa l'industria comunitaria. Il margine di profitto medio conseguito dagli importatori del campione sul commercio di PVA è del 5 % circa.
(116)
Gli importatori comunitari sono contrari all'istituzione di misure. Gli importatori che hanno collaborato hanno sostenuto che l'istituzione di misure nuocerebbe seriamente alle loro operazioni, perché non potrebbero ripercuotere l'aumento dei prezzi sugli utilizzatori. Al riguardo, va detto che l'istituzione di un dazio antidumping sulle importazioni originarie della RPC, come è stato spiegato al considerando 111, avrà molto probabilmente come conseguenza un lieve aumento dei prezzi di mercato. Si può quindi prevedere che gli importatori che acquistano il prodotto in esame nella RPC potranno ripercuotere i costi di questo dazio sul cliente finale. La rilevante sottoquotazione ancora constatata dopo l'adeguamento dei prezzi CIF frontiera comunitaria per tenere conto dei costi successivi all'importazione lascia supporre che un aumento dei prezzi è possibile In ogni caso, tenuto conto dell'importanza limitata delle vendite di questo prodotto nelle attività degli importatori e del margine di profitto attualmente conseguito, sia complessivamente che relativamente alle sole vendite di PVA, si può prevedere che il dazio antidumping, quale è provvisoriamente determinato, non inciderà in misura significativa sulla situazione finanziaria di questi operatori economici.
(117)
Sebbene gli importatori/distributori non siano favorevoli all’istituzione di misure, sulla base delle informazioni disponibili si può concludere che sugli eventuali vantaggi che potrebbe per loro comportare l’assenza di misure prevale l’interesse dell’industria comunitaria di vedere neutralizzate le pratiche commerciali sleali e pregiudizievoli della RPC.
6.3. Interesse degli utilizzatori
(118)
Sette utilizzatori hanno compilato il questionario. Le risposte di due di queste imprese erano incomplete e non hanno quindi potuto essere prese in considerazione nell'analisi. Le altre cinque società utilizzavano il PVA per diverse applicazioni: per la produzione di adesivi, di polveri industriali, di PVB, per l'imbozzimatura e il finissaggio di prodotti tessili e per la produzione di resine.
(119)
Secondo le informazioni relative agli acquisti fornite nelle risposte ai questionari, gli acquisti dei cinque utilizzatori che hanno collaborato hanno rappresentato durante il periodo dell'inchiesta circa il 19 % del consumo comunitario totale di PVA e le loro importazioni dalla RPC hanno costituito il 22 % circa del totale delle importazioni dalla RPC. È da notare che le importazioni dalla RPC rappresentavano, complessivamente, una quota minoritaria dei loro acquisti, il 15 %. Tuttavia, le situazioni sono molto diverse: uno degli utilizzatori che hanno collaborato non ha importato nulla dalla RPC durante il periodo dell'inchiesta, mentre un altro ha acquistato PVA esclusivamente nella RPC.
(120)
Gli utilizzatori che hanno collaborato hanno addotto una serie di argomenti contro l'istituzione di misure.
(121)
Due imprese utilizzano il PVA per la fabbricazione di adesivi. Si è accertato che, per la produzione di questi adesivi, il PVA costituisce un input essenziale che, secondo la composizione del prodotto, può rappresentare fino all'80 % dei costi di fabbricazione. Le imprese hanno sostenuto che, tenuto conto della quota considerevole del PVA nel costo di produzione e dei margini di profitto conseguiti sulle vendite di adesivi, un dazio antidumping potrebbe condurli al fallimento o costringerli a delocalizzare la loro produzione al di fuori della Comunità. Queste imprese hanno espresso forti dubbi sulla disponibilità dei loro clienti a sostenere un eventuale aumento dei prezzi derivante da dazi antidumping. Al riguardo, se è vero che i margini di profitto in questo particolare settore sono modesti, va anche notato che le misure proposte influiscono direttamente soltanto sui prezzi d'acquisto del PVA d'origine cinese, che costituisce soltanto una fonte d'approvvigionamento, e che questi prezzi erano nettamente inferiori a quelli dell'industria comunitaria durante il periodo dell'inchiesta. L'incidenza del dazio antidumping sul costo di produzione degli adesivi di queste imprese non è quindi irrilevante ma, considerato anche il livello del dazio proposto, non sembrano esservi ragioni per le quali i loro clienti non sarebbero disposti a sostenere almeno in gran parte questo aumento del costo.
(122)
Due altre imprese utilizzano il PVA per la produzione di PVB. Anche nel caso della produzione di PVB il PVA è un fattore di costo principale. Una di queste imprese, che impiega poi il PVB per la produzione di pellicola di PVB, ha lasciato intendere che eventuali misure potrebbero indurla a delocalizzare la produzione di PVB al di fuori della Comunità. Questa impresa ha anche sostenuto che, tenuto conto del tempo necessario per ottenere un PVA con caratteristiche adatte a tale applicazione, sarebbe complicato e costoso cambiare fornitore. Anche l'altro produttore di PVB che ha collaborato in qualità di utilizzatore, che impiega PVA non solo per la fabbricazione di PVB ma principalmente per la produzione di polveri industriali, ha fatto presente che cambiare fornitore sarebbe un'operazione difficile e lunga e ha espresso preoccupazione circa l'aumento dei costi che l'istituzione di misure potrebbe determinare.
(123)
Si ammette che un aumento del costo d'acquisto del PVA si tradurrà in un costo di fabbricazione del PVB più elevato. Tuttavia, dato che le importazioni dalla RPC rappresentano il 13 % del mercato comunitario, tali misure non avranno un'incidenza diretta sull'87 % del PVA consumato nella Comunità. Inoltre, l'aliquota del dazio proposto è modesta. Tenuto conto di quanto precede e delle buone condizioni di mercato per il PVB, l'effetto di questo dazio è considerato tollerabile.
(124)
Per quanto riguarda la procedura di qualificazione, si ammette che, per alcune applicazioni particolari, le caratteristiche del PVA possono essere molto specifiche e vincolanti e richiedere di conseguenza un lungo processo di qualificazione, che comporta prove approfondite. Tuttavia, occorre ricordare che le misure antidumping non hanno lo scopo di escludere determinati fornitori dal mercato comunitario. Ogni misura proposta è unicamente diretta a ristabilire scambi equi e a correggere una situazione di mercato distorta. Di conseguenza, e tenuto conto del livello del dazio antidumping proposto, non c'è ragione di ritenere che certi utilizzatori sarebbero costretti a cambiare fornitore nel caso le misure fossero applicate.
(125)
Un utilizzatore che ha collaborato, fabbricante di tessuti in poliestere/cotone e cotone, che utilizza il PVA per l'imbozzimatura e il finissaggio dei tessuti greggi, ha segnalato che misure potrebbero indurre la società a delocalizzare le sue attività di filatura e tessitura al di fuori della Comunità. A tale riguardo, si è stabilito che la quota del PVA nel costo di fabbricazione dei prodotti dell'impresa è piuttosto limitata, essendo compresa tra lo 0,2 % e lo 0,8 %. Considerata l'aliquota del dazio proposto, si può perciò ritenere che l'incidenza di tale dazio non sarebbe significativa.
(126)
Infine, il denunziante KEG ha sostenuto che la non istituzione di misure lederebbe gli interessi degli utilizzatori, dato che i cattivi risultati finanziari delle sue attività relative al PVA potrebbero indurre KEG a ritirarsi dal mercato libero per concentrare le sue attività sul mercato a valle. Se ciò dovesse verificarsi, ha sostenuto il denunziante, l'industria utilizzatrice si troverebbe a corto di approvvigionamenti perché KEG è un fornitore importante e affidabile. Anche se questo argomento non è stato appoggiato esplicitamente dagli utilizzatori interessati, è accertato che tre dei cinque utilizzatori interessati acquistano consistenti quantità di PVA da KEG e che questa impresa può essere considerata come il più importante fornitore sul mercato comunitario. Se, per qualsiasi motivo, KEG si ritirasse dal mercato, non può essere escluso che l'industria utilizzatrice si troverebbe di fronte a gravi problemi di approvvigionamento.
6.4. Conclusioni in merito all'interesse della Comunità
(127)
Si può prevedere che l'istituzione di misure permetterà all'industria comunitaria di migliorare la sua redditività. Considerata la situazione finanziaria sfavorevole dell'industria comunitaria, esiste il rischio concreto che, in assenza di misure, l'industria comunitaria debba chiudere impianti di produzione e licenziare lavoratori. In generale, anche gli utilizzatori nella Comunità trarrebbero vantaggio dall'istituzione di misure, dato che la fornitura di volumi sufficienti di PVA non sarà compromessa, mentre l'aumento complessivo del prezzo d'acquisto del PVA sarà modesto. Tenuto conto di quanto precede, si conclude provvisoriamente che, nel caso presente, non esiste alcuna ragione imperativa di non istituire misure nell'interesse della Comunità.
7. PROPOSTA DI ISTITUZIONE DI MISURE ANTIDUMPING PROVVISORIE
(128)
Alla luce delle conclusioni raggiunte in merito al dumping, al pregiudizio, alla causa del pregiudizio e all’interesse della Comunità, si ritiene che debbano essere istituite misure provvisorie riguardanti le importazioni del prodotto in esame originarie della RPC, per evitare che le importazioni in dumping arrechino ulteriore pregiudizio all’industria comunitaria.
(129)
Per quanto riguarda le importazioni del prodotto in esame da Taiwan, nessun dumping è stato provvisoriamente constatato, come indicato al considerando 30. Di conseguenza, non dovrebbe essere istituita alcuna misura provvisoria. Considerando il momento in cui interviene questa determinazione, è stato giudicato opportuno concedere alle parti interessate un mese di tempo per presentare le loro osservazioni su questa constatazione provvisoria, al fine di chiudere eventualmente il procedimento riguardante le importazioni da Taiwan del prodotto in esame.
7.1. Livello di eliminazione del pregiudizio
(130)
Il livello delle misure provvisorie relative alle importazioni originarie della RPC deve essere sufficiente ad eliminare gli effetti pregiudizievoli causati all'industria dalle importazioni in dumping, senza tuttavia superare i margini di dumping accertati. Nel calcolare l'importo del dazio necessario ad eliminare gli effetti del dumping pregiudizievole, si è ritenuto che le misure debbano consentire all'industria comunitaria di coprire i propri costi e ottenere complessivamente un utile al lordo delle imposte pari a quello che potrebbe essere ragionevolmente ottenuto in normali condizioni di concorrenza, cioè in assenza di importazioni in dumping.
(131)
Si considera che nel 2003 la situazione concorrenziale sul mercato comunitario era normale. In mancanza di dumping pregiudizievole, l'industria comunitaria realizzava un margine di profitto normale nella forcella indicata al considerando 84. Di conseguenza, sulla base delle informazioni disponibili, si è provvisoriamente stabilito che un margine di profitto corrispondente a tale livello può essere considerato come il livello appropriato che l'industria comunitaria poteva prevedere di raggiungere in assenza di dumping pregiudizievole.
(132)
Il livello dell'aumento dei prezzi necessario è stato quindi determinato in base ad un confronto, allo stesso stadio commerciale, tra la media ponderata dei prezzi all'importazione, utilizzata per calcolare la sottoquotazione dei prezzi, e i prezzi non pregiudizievoli dei prodotti venduti dall'industria comunitaria sul mercato comunitario. Il prezzo non pregiudizievole è stato ottenuto adeguando il prezzo di vendita applicato da ciascun produttore dell’industria comunitaria in funzione del punto di pareggio e aggiungendo a tale prezzo il suddetto margine di utile. L'eventuale differenza risultante da questo confronto è stata quindi espressa in percentuale del valore totale all'importazione CIF. Poiché a nessuno dei produttori cinesi che hanno collaborato è stato concesso il TEM o il trattamento individuale e in considerazione dell‘alto grado di collaborazione offerto, il livello provvisorio nazionale di eliminazione del pregiudizio è stato calcolato come la media ponderata dei margini di pregiudizio dei tre produttori esportatori cinesi che hanno collaborato.
(133)
Il margine di pregiudizio così determinato per la RPC è sensibilmente più elevato del margine di dumping constatato.
7.2. Misure provvisorie
(134)
Alla luce di quanto precede e a norma dell’articolo 7, paragrafo 2, del regolamento di base, si ritiene che nei confronti delle importazioni del prodotto in esame originarie della RPC debbano essere istituite misure antidumping provvisorie al livello dei margini di dumping e di pregiudizio più bassi, conformemente al principio del dazio inferiore.
(135)
In base a quanto precede, l'aliquota del dazio proposto per le importazioni del prodotto in esame originarie della RPC è del 10,0 %.
7.3. Disposizione finale
(136)
Nell'interesse di una buona amministrazione, è opportuno fissare un termine per consentire alle parti interessate che si sono fatte conoscere entro il termine stabilito nell'avviso di apertura di presentare per iscritto il loro punto di vista e di chiedere di essere ascoltate. Occorre inoltre precisare che le conclusioni riguardanti l'imposizione dei dazi tratte ai fini del presente regolamento sono provvisorie e possono essere riesaminate ai fini dell'adozione di eventuali misure definitive,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1. È istituito un dazio antidumping provvisorio su determinati alcoli polivinilici in forma di resine omopolimere con una viscosità (misurata in soluzione al 4 %) non inferiore a 3 mPas e non superiore a 61 mPas e un grado di idrolisi non inferiore a 84,0 mol % e non superiore a 99,9 mol %, classificabili al codice NC ex 3905 30 00 (codice TARIC 3905300020) e originari della Repubblica popolare cinese.
2. L’aliquota del dazio antidumping provvisorio, applicabile al prezzo netto, franco frontiera comunitaria, dazio non corrisposto, dei prodotti di cui al paragrafo 1 è del 10 %.
3. L'immissione in libera pratica nella Comunità dei prodotti di cui al paragrafo 1 è subordinata alla costituzione di una garanzia pari all'importo del dazio provvisorio.
4. Salvo diversa indicazione, si applicano le norme vigenti in materia di dazi doganali.
Articolo 2
Fatte salve le disposizioni dell'articolo 20 del regolamento (CE) n. 384/96, le parti interessate possono chiedere di essere informate dei principali fatti e considerazioni sulla base dei quali è stato adottato il presente regolamento, presentare le loro osservazioni per iscritto e chiedere di essere sentite dalla Commissione entro un mese dalla data di entrata in vigore del presente regolamento.
A norma dell'articolo 21, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 384/96, le parti interessate possono comunicare osservazioni sull'applicazione del presente regolamento entro un mese a decorrere dalla data della sua entrata in vigore.
Articolo 3
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
L’articolo 1 del presente regolamento si applica per un periodo di sei mesi.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 17 settembre 2007.