Směrnice Rady
ze dne 3. května 1989
o sbližování právních předpisů členských států týkajících se elektromagnetické kompatibility
(89/336/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že je nezbytné přijmout opatření s cílem postupného vytvoření vnitřního trhu v období do 31. prosince 1992; že vnitřní trh zahrnuje oblast bez vnitřních hranic, ve které je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu;
vzhledem k tomu, že členské státy odpovídají za poskytování odpovídající ochrany radiokomunikacím a zařízením, přístrojům nebo systémům, jejichž funkce může být narušena elektromagnetickým rušením vyvolaným elektrickými a elektronickými přístroji, proti těmto druhům rušení;
vzhledem k tomu, že členské státy rovněž odpovídají za zajištění ochrany energetických distribučních sítí před elektromagnetickým rušením, které by mohlo tyto sítě a následně i zařízení napájená z těchto sítí nepříznivě ovlivňovat;
vzhledem k tomu, že se směrnice Rady 86/361/EHS ze dne 24. července 1986 o počátečním stadiu vzájemného uznávání schválení typu telekomunikačních koncových zařízení [4] vztahuje především na signály vyzařované těmito zařízeními, jsou-li provozována běžným způsobem, a současně i na ochranu veřejných telekomunikačních sítí před poškozením; že je proto nezbytné zajistit odpovídající ochranu těchto sítí včetně zařízení, která jsou k nim připojena, proti přechodným rušením způsobovaným signály náhodného charakteru, které mohou být těmito zařízeními vyzařovány;
vzhledem k tomu, že v některých členských státech jsou závaznými předpisy vymezeny zejména přípustné hladiny elektromagnetického rušení, které taková zařízení smí vyvolávat, a stupeň odolnosti vůči takovým signálům; že tyto závazné předpisy nemusí nezbytně vést k různému stupni ochrany v jednotlivých členských státech, avšak v důsledku rozdílů brání obchodu v rámci Společenství;
vzhledem k tomu, že vnitrostátní předpisy zajišťující tuto ochranu musí být harmonizovány s cílem zaručit volný pohyb elektrických a elektronických přístrojů bez snížení současné a odůvodněné úrovně ochrany v členských státech;
vzhledem k tomu, že bez ohledu na jedno ze základních pravidel Společenství, jmenovitě pravidlo volného pohybu zboží, jsou podle současných právních předpisů Společenství překážky pohybu uvnitř Společenství vyplývající z rozdílů vnitrostátních právních předpisů pro uvádění výrobků na trh přijatelné, pokud lze ustanovení těchto předpisů uznat jako nezbytná pro splnění základních požadavků; že harmonizace právních předpisů se proto v tomto případě musí omezit na ustanovení, která jsou nutná pro splnění požadavků na ochranu ve vztahu k elektromagnetické kompatibilitě; že těmito požadavky musí být odpovídající vnitrostátní předpisy nahrazeny;
vzhledem k tomu, že tato směrnice proto stanovuje pouze požadavky na ochranu ve vztahu k elektromagnetické kompatibilitě; že pro usnadnění prokazování shody s těmito požadavky je důležité mít na evropské úrovni harmonizované normy týkající se elektromagnetické kompatibility, aby výrobky, které těmto normám vyhovují, mohly být považovány za výrobky, které splňují požadavky na ochranu; že tyto normy harmonizované na evropské úrovni jsou vypracovávány soukromoprávními subjekty a musí si zachovat charakter nezávazných znění; že za tím účelem byl Evropský výbor pro normalizaci v elektrotechnice (CENELEC) uznán za subjekt příslušný k přijímání harmonizovaných norem v oblasti působnosti této směrnice v souladu s obecnými řídícími zásadami pro spolupráci mezi Komisí a Evropským výborem pro normalizaci (CEN) a CENELEC, které byly podepsány dne 13. listopadu 1984; že pro účely této směrnice je harmonizovanou normou technická specifikace (evropská norma nebo harmonizační dokument), kterou přijal CENELEC z podnětu Komise podle ustanovení směrnice Rady 83/189/EHS ze dne 28. března 1983 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů [5], naposledy pozměněné směrnicí 88/182/EHS [6], a v souladu s výše uvedenými obecnými řídícími zásadami;
vzhledem k tomu, že by, jako přechodné opatření na úrovni Společenství, měl být do přijetí harmonizovaných norem pro účely této směrnice volný pohyb zboží usnadněn uznáním přístrojů, které vyhovují platným vnitrostátním normám přijatým v souladu s kontrolními postupy Společenství zajišťujícími, že tyto vnitrostátní normy splňují cíle ochrany podle této směrnice;
vzhledem k tomu, že ES prohlášení o shodě týkající se přístrojů vytváří předpoklad jejich shody s touto směrnicí; že toto prohlášení musí mít co možná nejjednodušší formu;
vzhledem k tomu, že by však u přístrojů, na které se vztahuje směrnice 86/361/EHS, měla být za účelem dosažení účinné ochrany z hlediska elektromagnetické kompatibility shoda s ustanoveními této směrnice osvědčována značkami a certifikáty shody vydanými subjekty oznámenými členskými státy; že by pro usnadnění vzájemného uznávání značek a certifikátů vydávaných těmito subjekty měla být harmonizována příslušná kritéria, která se mají brát v úvahu při jejich udělování;
vzhledem k tomu, že přesto může dojít k tomu, že zařízení bude rušit radiokomunikační a telekomunikační sítě; že by proto měl být stanoven postup, který by toto nebezpečí omezil;
vzhledem k tomu, že se tato směrnice užívá pro přístroje a zařízení, na něž se vztahují směrnice 76/889/EHS [7] a 76/890/EHS [8], které se týkají sbližování právních předpisů členských států týkajících se rádiového rušení způsobovaného elektrickými spotřebiči pro domácnost, přenosným nářadím a podobným zařízením a potlačování rádiového rušení zářivkovými svítidly opatřenými startéry; že by proto měly být tyto směrnice zrušeny,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Pro účely této směrnic se rozumí:
1. "přístroji" veškeré elektrické a elektronické přístroje včetně vybavení a zařízení, která obsahují elektrické a/nebo elektronické součástky;
2. "elektromagnetickým rušením" jakýkoliv elektromagnetický jev, který může zhoršovat funkci přístroje, jednotky zařízení nebo systému. Elektromagnetickým rušením může být elektromagnetický šum, nežádoucí signál nebo změna v samotném prostředí šíření;
3. "odolností" schopnost přístroje, jednotky zařízení nebo systému fungovat bez zhoršení kvality za přítomnosti elektromagnetického rušení;
4. "elektromagnetickou kompatibilitou" schopnost přístroje, jednotky zařízení nebo systému pracovat uspokojivě v daném elektromagnetickém prostředí, aniž by samy způsobovaly nepřípustné elektromagnetické rušení jakéhokoliv přístroje v tomto prostředí;
5. "příslušným subjektem" subjekt který splňuje kritéria uvedená v příloze II a je jako takový uznán;
6. "certifikátem ES přezkoušení typu" dokument, v němž oznámený subjekt podle čl. 10 odst. 6 osvědčuje, že je typ zkoušeného zařízení v souladu s ustanoveními této směrnice, která se na něj vztahují.
Článek 2
1. Tato směrnice se vztahuje na přístroje, které mohou způsobovat elektromagnetické rušení nebo jejichž funkce může být takovým rušením ovlivněna.
Tato směrnice stanovuje požadavky na ochranu a s nimi související kontrolní postupy.
2. Pokud jsou požadavky na ochranu pro určité přístroje stanovené v této směrnici harmonizovány zvláštními směrnicemi, potom tato směrnice pro tyto přístroje a požadavky na ochranu se nepoužije nebo se přestane používat, jakmile tyto zvláštní směrnice vstoupí v platnost.
3. Tato směrnice se nevztahuje na rádiová zařízení používaná radioamatéry podle článku 1 definice 53 předpisů pro radiokomunikace Mezinárodní úmluvy o telekomunikacích, pokud tato zařízení nejsou komerčně dostupná.
Článek 3
Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření, aby přístroje podle článku 2 mohly být uváděny na trh nebo do provozu pouze, splňují-li požadavky stanovené touto směrnicí, jsou-li správně instalovány a udržovány a jsou-li používány k účelům, pro které jsou určeny.
Článek 4
Přístroje uvedené v článku 2 musí být vyrobeny tak, aby
a) elektromagnetické rušení, které způsobují, nepřesáhlo úroveň dovolující, aby radiokomunikační a telekomunikační zařízení či jiné přístroje pracovaly v souladu s určeným účelem,
b) měly přiměřenou úroveň vnitřní odolnosti vůči elektromagnetickému rušení, aby mohly být provozovány v souladu s určeným účelem.
Základní požadavky na ochranu jsou stanoveny v příloze III.
Článek 5
Členské státy nesmějí na svém území z důvodů týkajících se elektromagnetické kompatibility bránit uvádění na trh a do provozu přístrojů, na které se vztahuje tato směrnice a které splňují její požadavky.
Článek 6
1. Požadavky této směrnice nebrání členským státům v uplatňování těchto zvláštních opatření:
a) opatření, která se týkají uvedení do provozu a užívání přístrojů určených pro specifické umístění k překonání existujících nebo předpokládaných problémů s elektromagnetickou kompatibilitou,
b) opatření, která se týkají instalace přístrojů určených k ochraně veřejných telekomunikačních sítí nebo přijímacích nebo vysílacích stanic užívaných pro bezpečnostní účely.
2. Aniž je dotčena směrnice 83/189/EHS, jsou členské státy povinny informovat Komisi a ostatní členské státy o zvláštních opatřeních přijatých podle odstavce 1.
3. Zvláštní opatření, která byla uznána jako opodstatněná, budou uvedena v odpovídajícím oznámení Komise zveřejněném v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 7
1. Členské státy předpokládají splnění požadavků na ochranu podle článku 4 u přístrojů, které jsou ve shodě
a) s příslušnými vnitrostátními normami přejímajícími harmonizované normy, jejichž referenční čísla byla zveřejněna v Úředním věstníku Evropských společenství. Členské státy zveřejní referenční čísla těchto vnitrostátních norem;
b) s příslušnými vnitrostátními normami podle odstavce 2, pokud pro oblasti, na něž se tyto normy vztahují, harmonizované normy neexistují.
2. Členské státy sdělí Komisi znění svých vnitrostátních norem podle odst. 1 písm. b), které považují za normy vyhovující požadavkům na ochranu podle článku 4. Komise předloží znění těchto norem ostatním členským státům. Postupem stanoveným v čl. 8 odst. 2 oznámí Komise členským státům ty vnitrostátní normy, na jejichž základě lze předpokládat shodu s požadavky na ochranu podle článku 4.
Členské státy zveřejní referenční čísla těchto norem. Komise je rovněž zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství.
3. Pokud výrobce nepoužil normy podle odstavce 1 nebo je použil pouze částečně anebo pokud takové normy neexistují, budou členské státy považovat přístroje za vyhovující požadavkům na ochranu, pokud je jejich shoda s těmito požadavky potvrzena prostřednictvím certifikátů uvedených v čl. 10 odst. 2.
Článek 8
1. Pokud má členský stát nebo Komise za to, že harmonizované normy podle čl. 7 odst. 1 písm. a) nesplňují zcela požadavky na ochranu podle článku 4, dotyčný členský stát nebo Komise předloží záležitost s udáním důvodů stálému výboru zřízenému podle směrnice 83/189/EHS (dále jen "výbor"). Výbor neprodleně zaujme své stanovisko.
Po obdržení stanoviska výboru Komise co nejdříve uvědomí členské státy, zda příslušné normy mají být zcela nebo zčásti staženy ze zveřejnění podle čl. 7 odst. 1 písm. a).
2. Po obdržení sdělení podle čl. 7 odst. 2 Komise konzultuje výbor. Na základě stanoviska výboru Komise co nejdříve uvědomí členské státy, zda je či není na základě dotyčné vnitrostátní normy možné předpokládat shodu, a pokud ano, že je nutné příslušný odkaz zveřejnit na vnitrostátní úrovni.
Pokud má Komise nebo členský stát za to, že vnitrostátní norma již nesplňuje podmínky pro domněnku shody s požadavky na ochranu podle článku 4, konzultuje Komise výbor. Na základě stanoviska výboru Komise co nejdříve uvědomí členské státy, zda dotyčná vnitrostátní norma nadále zakládá či nezakládá domněnku shody, a pokud ne, zda musí být tato norma zcela nebo zčásti stažena ze zveřejnění podle čl. 7 odst. 2.
Článek 9
1. Jestliže členský stát zjistí, že přístroj, ke kterému je přiložen jeden z certifikátů uvedených v článku 10, nesplňuje požadavky na ochranu podle článku 4, přijme všechna vhodná opatření ke stažení přístroje z trhu, k zákazu jeho uvedení na trh nebo k omezení jeho volného pohybu.
O každém takovém opatření dotyčný členský stát neprodleně uvědomí Komisi s uvedením důvodů svého rozhodnutí a zejména uvede, zda je neshoda způsobena
a) nesplněním požadavků na ochranu podle článku 4, jestliže přístroj neodpovídá normám podle čl. 7 odst. 1,
b) nesprávným použitím norem podle čl. 7 odst. 1,
c) nedostatky v normách podle čl. 7 odst. 1.
2. Komise co nejdříve konzultuje dotyčné strany. Jestliže na základě těchto konzultací Komise shledá, že opatření jsou oprávněná, neprodleně o tom uvědomí členský stát, který opatření přijal, a také ostatní členské státy.
Jestliže se rozhodnutí podle odstavce 1 zakládá na nedostatcích v normách a členský stát trvá na opatřeních, která přijal, Komise po konzultaci se zúčastněnými stranami předloží záležitost do dvou měsíců výboru a zahájí postup podle článku 8.
3. Jestliže je k přístroji, který nesplňuje požadavky, přiložen některý z certifikátů podle článku 10, přijme dotyčný členský stát příslušná opatření proti tomu, kdo certifikát vydal, a uvědomí o tom Komisi a ostatní členské státy.
4. Komise zajistí, aby členské státy byly průběžně informovány o průběhu a výsledku tohoto postupu.
Článek 10
1. V případě přístroje, u kterého výrobce použil normy podle čl. 7 odst. 1, se shoda přístroje s touto směrnicí osvědčí ES prohlášením o shodě vypracovaným výrobcem nebo jeho zplnomocněným zástupcem usazeným ve Společenství. Toto prohlášení musí být uchováváno pro potřebu příslušného orgánu po dobu deseti let od uvedení přístroje na trh.
Výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství rovněž připojí na přístroj anebo na obal, k návodu k použití nebo na záruční list ES značku shody.
Pokud výrobce ani jeho zplnomocněný zástupce nejsou usazeni ve Společenství, pak výše uvedená povinnost uchovávat ES prohlášení o shodě pro potřebu příslušného orgánu připadá osobě, která uvádí přístroj na trh Společenství.
Ustanovení týkající se ES prohlášení o shodě a značky ES jsou uvedena v příloze I.
2. V případě přístroje, u kterého výrobce nepoužil normy podle čl. 7 odst. 1 nebo je použil pouze částečně, nebo jestliže tyto normy neexistují, je výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství povinen uchovávat pro potřebu příslušných orgánů technickou výrobní dokumentaci, a to od okamžiku uvedení přístroje na trh. Tato dokumentace musí obsahovat popis přístroje, postupy používané k zajištění shody přístroje s požadavky na ochranu podle článku 4, jakož i technickou zprávu nebo certifikát, jedno nebo druhé vydané příslušným subjektem.
Tato dokumentace musí být uchovávána pro potřebu příslušných orgánů po dobu deseti let od uvedení přístroje na trh.
Není-li výrobce ani jeho zplnomocněný zástupce usazen ve Společenství, povinnost uchovávat technickou dokumentaci k dispozici připadá osobě, která uvádí výrobek na trh Společenství.
Shoda přístroje s přístrojem popsaným v technické dokumentaci se osvědčuje postupem podle odstavce 1.
Členské státy v souladu s ustanoveními tohoto odstavce předpokládají, že takový přístroj vyhovuje požadavkům na ochranu podle článku 4.
3. Jestliže normy podle čl. 7 odst. 1 dosud neexistují, mohou se dotyčné přístroje po přechodnou dobu, nejpozději do 31. prosince 1992, aniž jsou dotčena ustanovení odstavce 2 tohoto článku, nadále řídit vnitrostátními předpisy platnými ke dni přijetí této směrnice za předpokladu souladu těchto předpisů s ustanoveními Smlouvy.
4. Shoda přístroje, na který se vztahuje čl. 2 odst. 2 směrnice 86/361/EHS, s ustanoveními této směrnice se osvědčuje postupem podle odstavce 1, jestliže výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství obdržel certifikát ES přezkoušení typu týkající se tohoto přístroje vydaný některým z oznámených subjektů podle odstavce 6 tohoto článku.
5. Shoda přístroje určeného pro rádiový přenos, který odpovídá definici Mezinárodní úmluvy o telekomunikacích, s ustanoveními této směrnice se osvědčuje postupem podle odstavce 1, jestliže výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství obdržel certifikát ES přezkoušení typu týkající se tohoto přístroje vydaný některým z oznámených subjektů podle odstavce 6.
Toto ustanovení se nevztahuje na přístroje, které jsou navrženy a určeny výhradně pro radioamatéry ve smyslu čl. 2 odst. 3.
6. Každý členský stát oznámí Komisi a ostatním členským státům příslušné orgány uvedené v tomto článku a subjekty příslušné k vydávání certifikátů ES přezkoušení typu podle odstavců 4 a 5. Komise zveřejní pro informaci seznam těchto orgánů a subjektů v Úředním věstníku Evropských společenství a zajistí aktualizaci tohoto seznamu.
V tomto oznámení se uvede, zda jsou tyto subjekty příslušné pro všechny přístroje, na které se vztahuje tato směrnice, nebo zda je jejich odpovědnost omezena pouze na určité specifické oblasti.
Při posuzování subjektů, které mají být oznámeny, použijí členské státy kritéria uvedená v příloze II.
Subjekty, které vyhovují kritériím posuzování stanoveným v příslušných harmonizovaných normách, se považují za subjekty, které splňují výše zmíněná kritéria.
Jestliže členský stát zjistí, že jím oznámený subjekt nesplňuje kritéria uvedená v příloze II, je povinen jeho oznámení stáhnout Neprodleně o tom uvědomí Komisi a ostatní členské státy.
Článek 11
Směrnice 76/889/EHS a směrnice 76/890/EHS se zrušují od 1. ledna 1992.
Článek 12
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. července 1991. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Členské státy budou tyto předpisy uplatňovat od 1. ledna 1992.
2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 13
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 3. května 1989.
*****
DIRETTIVA DEL CONSIGLIO
del 3 maggio 1989
per il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative alla compatibilità elettromagnetica
(89/336/CEE)
IL CONSIGLIO DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità economica europea, in particolare l'articolo 100 A,
vista la proposta della Commissione (1),
in cooperazione con il Parlamento europeo (2),
visto il parere del Comitato economico e sociale (3),
considerando che è necessario definire le misure destinate all'instaurazione progressiva del mercato interno nel corso di un periodo che scade il 31 dicembre 1992; che il mercato interno comporta uno spazio senza frontiere interne, nel quale è assicurata la libera circolazione delle merci, delle persone, dei servizi e dei capitali;
considerando che gli Stati membri hanno il compito di garantire alle radiocomunicazioni, nonché ai dispositivi, apparecchi o sistemi il cui funzionamento è soggetto alle perturbazioni elettromagnetiche provocate da apparecchi elettrici ed elettronici una sufficiente protezione dai disturbi provocati da tali perturbazioni;
considerando che gli Stati membri hanno altresì il compito di provvedere alla protezione delle reti di erogazione dell'energia elettrica da eventuali perturbazioni elettromagnetiche e pertanto anche alla protezione delle apparecchiature che esse alimentano;
considerando che la direttiva 86/361/CEE del Consiglio, del 24 luglio 1986, concernente la prima fase del reciproco riconoscimento dell'omologazione delle apparecchiature terminali di telecomunicazione (4), riguarda in particolare i segnali emessi da tali apparecchiature durante il funzionamento normale nonché la protezione contro qualsiasi danno delle reti pubbliche di telecomunicazione; che resta conseguentemente da assicurare una protezione sufficiente di tali reti, ivi compresi gli apparecchi ad esse connessi, contro i disturbi momentanei provocati da segnali di natura accidentale suscettibili di essere emessi dagli apparecchi stessi;
considerando che, in taluni Stati membri, alcune disposizioni imperative fissano in particolare i livelli di disturbo ammissibili delle perturbazioni elettromagnetiche che tali apparecchi possono provocare e il loro grado di immunità da questi stessi segnali; che non necessariamente tali disposizioni imperative comportano livelli di protezione diversi da uno Stato membro all'altro, anche se, a causa della loro diversità, ostacolano gli scambi all'interno della Comunità;
considerando che le disposizioni nazionali che garantiscono tale protezione devono essere armonizzate per consentire la libera circolazione degli apparecchi elettrici ed elettronici, senza che vengano abbassati gli attuali livelli giustificati di protezione negli Stati membri;
considerando che il diritto comunitario allo stato attuale prevede che, in deroga ad una delle regole fondamentali della Comunità che è la libera circolazione delle merci, si ammettano ostacoli alla circolazione comunitaria risultanti dalle disparità delle legislazioni nazionali relative alla commercializzazione dei prodotti, qualora tali disposizioni
possono essere riconosciute come necessarie al fine di soddisfare esigenze imperative; che pertanto l'armonizzazione legislativa nel caso in questione deve limitarsi unicamente alle disposizioni necessarie per soddisfare gli obiettivi di protezione in materia di compatibilità elettromagnetica; che tali obiettivi devono sostituire le disposizioni nazionali in materia;
considerando pertanto che la presente direttiva definisce soltanto gli obiettivi di protezione relativi alla compatibilità elettromagnetica; che, per facilitare la prova di conformità rispetto a tali obiettivi, è importante disporre di norme armonizzate a livello europeo sulla compatibilità elettromagnetica, il rispetto delle quali garantisca ai prodotti una presunzione di conformità agli obiettivi di protezione; che tali norme armonizzate a livello europeo sono elaborate da organismi privati e devono conservare la natura di testi non obbligatori; che a tal fine il Comitato europeo di normalizzazione elettrotecnica (CENELEC) è riconosciuto come organismo competente ad adottare, nell'ambito della presente direttiva, le norme armonizzate conformemente agli orientamenti generali per la cooperazione tra la Commissione e il Comitato europeo di normalizzazione (CEN) e il CENELEC, sottoscritti il 13 novembre 1984; che ai sensi della presente direttiva una norma armonizzata è una specifica tecnica (norma europea o documento di armonizzazione) adottata dal CENELEC su mandato della Commissione conformemente alla direttiva 83/189/CEE del Consiglio, del 28 marzo 1983, che prevede una procedura di informazione nel campo delle norme di regolamentazioni tecniche (1), modificata da ultimo dalla direttiva 88/182/CEE (2), ed in virtù degli orientamenti generali di cui sopra;
considerando che, in attesa che vengano adottate norme armonizzate ai sensi della presente direttiva, è opportuno facilitare la libera circolazione delle merci, accettando, a titolo provvisorio, a livello comunitario, apparecchi conformi alle norme nazionali prescelte conformemente ad una procedura di controllo comunitario, la quale garantisca che tali norme nazionali siano conformi agli obiettivi di protezione della presente direttiva;
considerando che la dichiarazione CE di conformità relativa all'apparecchio costituisce una presunzione della conformità dello stesso alla presente direttiva; che questa dichiarazione deve presentarsi nella forma più semplice possibile;
considerando che, per gli apparecchi disciplinati dalla direttiva 86/361/CEE, per ottenere una protezione efficace in materia di compatibilità elettromagnetiche, il rispetto della presente direttiva deve tuttavia essere attestato da marchi o certificati di conformità rilasciati da organismi notificati dagli Stati membri; che, per agevolare il riconoscimento reciproco dei marchi e dei certificati rilasciati da tali organismi, è opportuno armonizzare i criteri da prendere in considerazione per designarli;
considerando che nonostante ciò potrebbe verificarsi che taluni apparecchi disturbino le radiocomunicazioni e le reti di telecomunicazioni; che è quindi opportuno prevedere una procedura atta ad eliminare tale pericolo;
considerando che la presente direttiva riguarda gli apparecchi ed i materiali di cui alle direttive 76/889/CEE (3) e 76/890/CEE (4) concernenti rispettivamente il ravvicinamento delle legislazioni degli Stati membri relative rispettivamente ai radiodisturbi provocati da apparecchi elettrodomestici, utensili portatili ed apparecchi analoghi ed alla soppressione dei radiodisturbi provocati dagli apparecchi di illuminazione per lampade fluorescenti muniti di starter; che è pertanto opportuno abrogare tali direttive,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
Ai fini della presente direttiva si intende per:
1) « apparecchi »: tutti gli apparecchi elettrici ed elettronici nonché gli impianti e le installazioni che contengono componenti elettriche e/o elettroniche;
2) « perturbazioni elettromagnetiche »: i fenomeni elettromagnetici che possono disturbare il funzionamento di un dispositivo, di un apparecchio o di un sistema. Una perturbazione elettromagnetica può essere costituita da un rumore elettromagnetico, da un segnale non desiderato o da una alterazione del mezzo stesso di propagazione;
3) « immunità »: l'idoneità di un dispositivo, di un apparecchio o di un sistema a funzionare in presenza di una perturbazione elettromagnetica senza alterazioni della qualità;
4) « compatibilità elettromagnetica »: l'idoneità di un dispositivo, di un apparecchio o di un sistema a funzionare nel proprio campo elettromagnetico in modo soddisfacente e senza produrre a sua volta perturbazioni elettromagnetiche inaccettabili per tutto ciò che viene interessato da tale campo;
5) « organismo competente »: l'organismo rispondente ai criteri di cui all'allegato II e riconosciuto come tale;
6) « attestato di certificazione CE »: il documento con cui un organismo notificato conformemente all'articolo 10, paragrafo 5 certifica che il tipo di apparecchio esaminato è conforme alle disposizioni della presente direttiva riguardanti detto tipo di apparecchio.
Articolo 2
1. La presente direttiva riguarda gli apparecchi che possono creare perturbazioni elettromagnetiche o il cui funzionamento può essere interessato da tali perturbazioni.
Essa fissa i requisiti di protezione in tali materie nonché le relative modalità di controllo.
2. Nella misura in cui delle direttive specifiche armonizzino taluni requisiti di protezione specificati nella presente direttiva, per taluni apparecchi, gli apparecchi in questione ed i requisiti di protezione in questione non sono o cessano di essere compresi nel settore di applicazione della presente direttiva, non appena dette direttive specifiche siano entrate in vigore.
3. Gli apparecchi radio utilizzati dai radioamatori ai sensi della definizione n. 53, articolo 1 del regolamento radio che fa parte della convenzione internazionale delle telecomunicazioni, sono esclusi dal settore di applicazione della presente direttiva, a meno che tali apparecchi siano disponibili in commercio.
Articolo 3
Gli Stati membri prendono tutte le disposizioni atte a far sì che gli apparecchi di cui all'articolo 2 possono essere immessi sul mercato o in servizio soltanto se essi soddisfano i requisiti fissati dalla presente direttiva, quando sono installati e opportunamente mantenuti nonché utilizzati conformemente alla loro destinazione.
Articolo 4
Gli apparecchi di cui all'articolo 2 devono essere costruiti in modo tale che:
a) le perturbazioni elettromagnetiche generate siano limitate ad un livello che permetta agli apparecchi radio e di telecomunicazione ed agli altri apparecchi di funzionare in modo conforme alla loro destinazione;
b) gli apparecchi abbiano un adeguato livello di immunità intrinseca contro le perturbazioni elettromagnetiche, la quale permetta loro di funzionare in modo conforme alla loro destinazione.
I principali requisiti in materia di protezione sono riportati nell'allegato III.
Articolo 5
Gli Stati membri non ostacolano, per motivi concernenti la compatibilità elettromagnetica, né l'immissione sul mercato né l'entrata in servizio sul proprio territorio degli apparecchi che sono contemplati nella presente direttiva e che soddisfano le disposizioni della presente direttiva.
Articolo 6
1. Le disposizioni della presente direttiva non ostano all'applicazione in uno Stato membro delle misure speciali seguenti:
a) le misure concernenti l'entrata in servizio e l'utilizzazione dell'apparecchio, prese per un luogo particolare, per rimediare ad un problema di compatibilità elettromagnetica già esistente o prevedibile;
b) le misure concernenti l'installazione dell'apparecchio, prese per proteggere le reti pubbliche di telecomunicazione o le stazioni riceventi o emittenti utilizzate per motivi di sicurezza.
2. Fatto salvo quanto disposto dalla direttiva 83/189/CEE, gli Stati membri informano la Commissione e gli altri Stati membri delle speciali misure prese in virtù del paragrafo 1.
3. Le misure speciali ritenute giustificate formano oggetto di informazioni appropriate nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee a cura della Commissione.
Articolo 7
1. Gli Stati membri presumono conformi ai requisiti in materia di protezione previsti all'articolo 4 gli apparecchi che soddisfano:
a) le norme nazionali che li riguardano e che recepiscono le norme armonizzate, i cui riferimenti sono oggetto di pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee. Gli Stati membri pubblicano i riferimenti di tali norme nazionali;
b) oppure le norme nazionali che li riguardano e che sono previste al paragrafo 2, nella misura in cui non esistano norme armonizzate nei settori disciplinati da tali norme.
2. Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle norme nazionali di cui al paragrafo 1, lettera b), che ritengono conformi ai requisiti in materia di protezione previsti all'articolo 4. La Commissione comunica senza indugio tale testo agli altri Stati membri. Conformemente alla procedura prevista all'articolo 8, paragrafo 2 essa notifica agli Stati membri quali di tali norme beneficiano della presunzione di conformità ai requisiti in materia di protezione previsti all'articolo 4.
Gli Stati membri pubblicano i riferimenti di tali norme. La Commissione provvede a sua volta alla loro pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
3. Gli Stati membri accettano che gli apparecchi per cui il fabbricante non ha applicato o ha applicato solo parzialmente le norme di cui al paragrafo 1, o in assenza di norme, siano considerati conformi ai requisiti in materia di protezione previsti all'articolo 4, se la loro conformità a tali requisiti è documentata con uno degli attestati di cui all'articolo 10, paragrafo 2.
Articolo 8
1. Se uno Stato membro o la Commissione ritiene che le norme armonizzate di cui all'articolo 7, paragrafo 1, lettera a) non soddisfano pienamente i requisiti di cui all'articolo 4, lo Stato membro interessato o la Commissione adiscono il comitato permanente istituito dalla direttiva 83/189/CEE, in seguito denominato « comitato », ed espongono i propri motivi. Il comitato esprime un parere con urgenza.
Sentito il parere del comitato la Commissione notifica al più presto agli Stati membri se le norme in questione devono essere ritirate o meno, in tutto o in parte, dalle pubblicazioni di cui all'articolo 7, paragrafo 1, lettera a). 2. Dopo aver ricevuto la comunicazione di cui all'articolo 7, paragrafo 2, la Commissione consulta il comitato. Sentito il parere di quest'ultimo, essa notifica al più presto agli Stati membri se la norma nazionale in questione debba o meno beneficiare della presunzione di conformità e, in caso affermativo, formare oggetto di una pubblicazione nazionale di riferimento.
Se la Commissione o uno Stato membro ritengono che una norma nazionale non soddisfi più le condizioni necessarie per essere presunta conforme ai requisiti in materia di protezione previsti all'articolo 4, la Commissione consulta il comitato che formula un parere senza indugio. Sentito il parere del comitato, la Commissione notifica al più presto agli Stati membri se la norma in questione debba ancora o non debba più beneficiare della presunzione di conformità e, in questo ultimo caso, essere ritirata, in tutto o in parte, dalle pubblicazioni di cui all'articolo 7, paragrafo 2.
Articolo 9
1. Se uno Stato membro constata che un apparecchio corredato di uno degli attestati previsti all'articolo 10 non è conforme ai requisiti in materia di protezione previsti all'articolo 4, esso prende tutte le misure necessarie per ritirare l'apparecchio in questione dal mercato, proibirne l'immissione sul mercato o limitarne la libera circolazione.
Lo Stato membro interessato notifica senza indugio questa misura alla Commissione e spiega i motivi della propria decisione e, in particolare, se la non conformità è dovuta:
a) al mancato rispetto dei requisiti previsti all'articolo 4, qualora l'apparecchio non corrisponda alle norme di cui all'articolo 7, paragrafo 1;
b) ad una imperfetta applicazione delle norme di cui all'articolo 7, paragrafo 1;
c) ad una lacuna delle norme stesse di cui all'articolo 7, paragrafo 1.
2. La Commissione consulta nel più breve tempo possibile le parti interessate. Se, dopo tale consultazione, la Commissione constata che l'azione è giustificata, essa ne informa immediatamente lo Stato membro che ha preso l'iniziativa nonché gli altri Stati membri.
Se la decisione di cui al paragrafo 1 è giustificata da una lacuna delle norme, la Commissione, previa consultazione delle parti interessate, adisce il comitato entro un termine di due mesi se lo Stato membro che ha preso tali misure intende mantenerle ed avvia le procedure previste all'articolo 8.
3. Se l'apparecchio non conforme è corredato di uno degli attestati previsti all'articolo 10, lo Stato membro competente prende le misure del caso nei confronti dell'autore dell'attestato e ne informa la Commissione e gli altri Stati membri.
4. La Commissione si accerta che gli Stati membri siano tenuti informati dello svolgimento e dei risultati di detta procedura.
Articolo 10
1. Nel caso di apparecchi per cui il fabbricante ha applicato le norme di cui all'articolo 7, paragrafo 1, la conformità degli apparecchi alle disposizioni della presente direttiva è attestata da una dichiarazione CE di conformità rilasciata dal fabbricante o dal suo mandatario stabilito nella Comunità. Questa dichiarazione deve essere tenuta a disposizione della competente autorità durante i dieci anni successivi all'immissione sul mercato degli apparecchi.
Inoltre il fabbricante, o il suo mandatario stabilito nella Comunità, appongono sull'apparecchio ovvero sull'imballaggio, sulle istruzioni per l'uso o sul tagliando di garanzia il marchio CE di conformità.
Nel caso in cui né il fabbricante né il suo mandatario siano stabiliti nella Comunità, l'obbligo di tenere a disposizione la dichiarazione CE di conformità ricade su chiunque introduca l'apparecchio sul mercato comunitario.
Nell'allegato I sono riportate le disposizioni relative alla dichiarazione CE ed al marchio CE.
2. Nel caso di apparecchi per cui il fabbricante non ha applicato, o ha applicato solo parzialmente le norme di cui all'articolo 7, paragrafo 1 o in assenza di norme, al momento dell'introduzione sul mercato, il fabbricante o il suo mandatario stabilito nella Comunità, mette a disposizione delle autorità competenti interessate una documentazione tecnica di costruzione. Essa descrive l'apparecchio, illustra le modalità attuate per garantire la conformità dell'apparecchio ai requisiti in materia di protezione previsti all'articolo 4 e include una relazione tecnica o un certificato ottenuti da un organismo competente.
Il fascicolo deve essere tenuto a disposizione delle autorità competenti durante i dieci anni successivi all'immissione sul mercato degli apparecchi.
Quando né il fabbricante né il suo mandatario sono stabiliti nella Comunità, l'obbligo di tenere a disposizione il fascicolo tecnico ricade su chiunque introduca l'apparecchio sul mercato comunitario.
La conformità degli apparecchi a quanto descritto nella documentazione tecnica è attestata secondo la procedura prevista nel paragrafo 1.
Gli Stati membri presumono che questi apparecchi corrispondano ai requisiti in materia di protezione previsti all'articolo 4, ferme restando le disposizioni del presente paragrafo. 3. Qualora ancora non esistano le norme di cui all'articolo 7, paragrafo 1 e fermo restando il paragrafo 2 del presente articolo, gli apparecchi in questione possono continuare ad essere soggetti, a titolo transitorio fino al 31 dicembre 1992 al massimo, ai regimi nazionali in vigore alla data di adozione della presente direttiva, fatta salva la compatibilità di tali regimi con le disposizioni del trattato.
4. La conformità degli apparecchi di cui all'articolo 2, paragrafo 2 della direttiva 86/361/CEE alle disposizioni della presente direttiva, è attestata conformemente alla procedura di cui al paragrafo 1, quando il fabbricante o il suo mandatario stabilito nella Comunità abbia ottenuto un attestato di certificazione CE per tali apparecchi, rilasciato da uno degli organismi notificati di cui al paragrafo 6 del presente articolo.
5. La conformità alla presente direttiva degli apparecchi concepiti per le radiotrasmissioni definite dalla convenzione dell'unione internazionale delle telecomunicazioni è attestata conformemente alla procedura di cui al paragrafo 1, quando il fabbricante o il suo mandatario stabilito nella Comunità abbia ottenuto un attestato di certificazione CE per tali apparecchi, rilasciato da uno degli organismi notificati di cui al paragrafo 6.
Questa disposizione non si applica agli apparecchi summenzionati allorché essi sono progettati e destinati esclusivamente ai radioamatori menzionati all'articolo 2, paragrafo 3.
6. Ciascuno Stato membro notifica alla Commissione ed agli altri Stati membri le autorità competenti previste al presente articolo e gli organismi abilitati a rilasciare gli attestati di certificazione CE di cui ai paragrafi 4 e 5. La Commissione pubblica, per informazione, nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee, l'elenco di tali autorità ed organismi e garantisce l'aggiornamento di detta informazione.
La notifica precisa se questi organismi sono competenti per tutti gli apparecchi disciplinati dalla presente direttiva o se la loro responsabilità si limita a determinati settori specifici.
Gli Stati membri applicano i criteri indicati nell'allegato II per valutare gli organismi da notificare.
Si suppone che gli organismi che rispondono ai criteri di valutazione previsti nelle norme armonizzate soddisfino i criteri summenzionati.
Uno Stato membro che ha notificato un organismo deve ritirare la propria autorizzazione se constata che l'organismo in questione non soddisfa più i criteri elencati nell'allegato II. Esso ne informa immediatamente la Commissione e gli altri Stati membri.
Articolo 11
La direttiva 76/889/CEE e la direttiva 76/890/CEE sono abrogate a decorrere dal 1o gennaio 1992.
Articolo 12
1. Gli Stati membri adottano e pubblicano le disposizioni legislative, regolamentari ed amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva anteriormente al 1o luglio 1991. Essi ne informano la Commissione.
Essi applicano queste disposizioni a decorrere dal 1o gennaio 1992.
2. Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle disposizioni di diritto interno che essi adottano nel settore disciplinato dalla presente direttiva.
Articolo 13
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Bruxelles, addì 3 maggio 1989.