ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 18. října 2004,
kterým se ukončuje urychlený přezkum nařízení Rady (ES) č. 2164/98 ukládající konečné vyrovnávací clo na dovoz určitých širokospektrálních antibiotik pocházejících z Indie
(2004/830/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2026/97 ze dne 6. října 1997 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) („základní nařízení“), a zejména na článek 20 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. PŘEDCHOZÍ POSTUP
(1)
Rada nařízením (ES) č. 2164/98 (2) uložila konečné vyrovnávací clo na dovoz určitých širokospektrálních antibiotik, jmenovitě na amoxicilinový trihydrát, ampicilinový trihydrát a cefalexin kódů KN ex 2941 10 10, ex 2941 10 20 a ex 2941 90 00 pocházející z Indie, které nejsou v odměřených dávkách nebo ve formách či baleních pro maloobchodní prodej („dotčený výrobek“). Opatření měla formu valorického cla v rozsahu mezi 0 % a 12 % pro jednotlivé vývozce se sazbou zbytkového cla ve výši 14,6 % pro nespolupracující vývozce.
B. SOUČASNÝ POSTUP
1. Žádost o přezkum
(2)
Po uložení konečných opatření přijala Komise od indického výrobce dotčeného výrobku, společnosti Nestor Pharmaceuticals Limited („žadatele“), žádost o zahájení urychleného přezkumu nařízení Rady (ES) č. 2164/98 podle článku 20 základního nařízení. Žadatel prohlásil, že není spojen s žádným dalším vývozcem dotčeného výrobku v Indii. Navíc tvrdil, že nevyvážel dotčený výrobek během původního období šetření (tedy od 1. července 1996 do 30. června 1997), ale vyvážel dotčený výrobek do Společenství až po uplynutí tohoto období. Na základě výše uvedených skutečností požadoval, aby pro něj byla v případě poskytnutí subvence zavedena samostatná sazba cla.
2. Zahájení urychleného přezkumu
(3)
Komise přezkoumala důkaz předložený žadatelem a uznala ho za dostatečný k tomu, aby bylo zdůvodněno zahájení přezkumu podle ustanovení článku 20 základního nařízení. Po konzultaci s poradním výborem a poté, co bylo příslušnému výrobnímu odvětví Společenství umožněno vyjádřit se, zahájila Komise prostřednictvím oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (3) urychlený přezkum nařízení (ES) č. 2164/98 s ohledem na žadatele.
3. Dotčený výrobek
(4)
Výrobek, jehož se tento přezkum týká, je stejný jako výrobek, na nějž se vztahuje nařízení (ES) č. 2164/98.
4. Období šetření
(5)
Šetření subvencování pokrývalo období od 1. dubna 2002 do 31. března 2003 („období šetření přezkumu“).
5. Dotčené strany
(6)
Komise úředně navrhla žadateli a vládě Indie („VI“), aby zahájili šetření. Navíc poskytla dalším zúčastněným stranám možnost, aby písemně vyjádřily svá stanoviska a požádaly o slyšení. Komise však žádná stanoviska ani žádost o slyšení neobdržela.
(7)
Komise poslala žadateli dotazník a do stanoveného termínu obdržela úplnou odpověď. Komise vyhledala a ověřila všechny informace, které považovala za nezbytné pro účely šetření, a provedla všechny ověřovací návštěvy v prostorách žadatele v Novém Dillí a v Hyderabadu.
C. ROZSAH PŘEZKUMU
(8)
Protože žadatel nepožádal o přezkum zjištění o újmě, přezkum se omezil pouze na subvencování.
(9)
Komise přezkoumala stejné režimy subvencí, jaké byly analyzovány v původním šetření. Přezkoumala také, zda žadatel použil jiné režimy subvencí nebo přijal subvence ad hoc týkající se dotčeného výrobku.
D. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ
1. Nová kvalifikace vývozce
(10)
Žadatel byl schopen uspokojivě prokázat, že nebyl přímo ani nepřímo spojen se žádným z indických vyvážejících výrobců podléhajících platným vyrovnávacím opatřením s ohledem na dotčený výrobek.
(11)
Šetření potvrdilo, že žadatel nevyvážel dotčený výrobek během původního období šetření, tzn. od 1. července 1996 do 30. června 1997, a že jej začal vyvážet do Společenství až po tomto období.
Žadatel nebyl navíc během původního šetření individuálně prošetřován z jiných důvodů než pro odmítnutí spolupráce s Komisí.
V důsledku toho se potvrzuje, že žadatel by měl být považován za nového vývozce. Proto Komise podle článku 20 základního nařízení zkoumala, zda by pro žadatele mohlo být stanoveno samostatné vyrovnávací clo.
2. Subvencování
(12)
Na základě informací obsažených v odpovědi žadatele na dotazník Komise a dále získaných v průběhu šetření byly prošetřovány následující režimy:
-
režim Duty Entitlement Passbook Scheme,
-
režim osvobození od daně z příjmu,
-
režim Passbook,
-
režim Export Promotion Capital Goods,
-
oblasti pracující pro vývoz/vývozně zaměřené jednotky,
-
Režim zálohových licencí na fyzické vývozy.
2.1. Režimy původně šetřené a používané společností
2.1.1. Režim Duty Entitlement Passbook Scheme („DEPBS“)
(13)
Bylo zjištěno, že žadatel získal příspěvek v rámci režimu DEPBS na poexportním základu. Podrobný popis režimu je uveden v odstavci 4.3. Vývozní a dovozní politiky 2002-2007 („Politika EXIM 02-07“) a v kapitole 4 Příručky postupů, ve svazku I 2002-2007 („HOP I 02-07“) (4). Politika EXIM 02-07 je založena na zákonu o zahraničním obchodu (rozvoji a řízení) 1992 (č. 22 z roku 1992).
(14)
K účasti v tomto režimu je oprávněn jakýkoli výrobce-vývozce nebo obchodník-vývozce. Může požádat o úvěry DEPBS, které se vypočítají jako procentní podíl z hodnoty výrobků vyvážených podle tohoto režimu. Uvedené sazby DEPBS stanovily indické orgány pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku. Stanovují se na základě standardních norem vstupů a výstupů („SION“) s přihlédnutím k předpokládanému obsahu vstupů do vyváženého výrobku a celních poplatků za tento předpokládaný dovoz bez ohledu na to, zda dovozní cla byla ve skutečnosti zaplacena či nikoli.
(15)
Aby byla společnost způsobilá pro příspěvky v rámci tohoto režimu, musí vyvážet. V okamžiku vývozní transakce musí vývozce učinit u indických orgánů prohlášení uvádějící, že vývoz probíhá podle režimu DEPBS. Aby mohlo být zboží vyvezeno, vydají indické celní orgány při odeslání doklad o nakládce pro vývoz. Tento doklad popisuje mimo jiné velikost úvěru DEPBS, který má být pro tuto vývozní transakci přidělen. V tomto okamžiku vývozce ví, jaký příspěvek obdrží. Jakmile celní orgány vydají doklad o nakládce pro vývoz, VI již nemá žádnou rozhodovací pravomoc týkající se přidělení úvěru DEPBS. Příslušná sazba DEPBS pro výpočet příspěvku je sazba použitá v okamžiku, kdy je učiněno vývozní prohlášení. Proto nelze výši příspěvku upravovat zpětně.
(16)
Bylo také zjištěno, že podle indických účetních norem lze úvěry DEPBS po splnění vývozního závazku účtovat na akruálním základě jako příjem v komerčních účtech.
(17)
Tyto úvěry lze použít pro zaplacení celních poplatků za následující dovoz jakéhokoli zboží, jehož dovoz není omezen, s výjimkou investičního majetku. Zboží dovážené na základě těchto úvěrů lze prodat na domácím trhu (po připočtení daně z obratu) nebo použít jiným způsobem.
Úvěry DEPBS jsou volně převoditelné a platné po období 12 měsíců od data vydání.
(18)
Žádost o úvěr DEPBS se může vztahovat až 25 vývozních transakcí a při elektronickém podání na neomezené množství vývozních transakcí. Ve skutečnosti neexistují žádné přísné lhůty, protože období uvedená v kapitole 4.47 HOP I 02-07 se vždy počítají z nejnovějších vývozních transakcí zahrnutých v příslušné žádosti o DEPBS.
(19)
Hlavní rysy režimu DEPBS se od původního šetření nezměnily. Režim je subvencí stanovenou zákonem v závislosti na vývozní výkonnosti. Proto bylo během původního šetření stanoveno, že je považován za specifický a vyrovnatelný podle čl. 3 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
(20)
V původním šetření byla částka subvence DEPBS počítána na základě nejlepších informací, které byly dostupné podle čl. 28 odst. 1 základního nařízení a časově přepočtená sazba DEPBS byla považována za odpovídající sazbu subvence. V důsledku spolupráce žadatele, která je považována za změnu okolností ve smyslu čl. 22 odst. 4 základního nařízení, by tato metodologie neměla být používána k jeho újmě.
(21)
Podle čl. 2 odst. 2 a článku 5 základního nařízení byla výše vyrovnatelných subvencí počítána z hlediska příspěvků připadajících na příjemce a bylo zjištěno, že totéž platilo během období šetření. V této souvislosti bylo zvažováno, že příspěvek připadá na příjemce v okamžiku, kdy je podle tohoto režimu provedena vývozní transakce. V tomto okamžiku se VI zříká celních poplatků, čímž vzniká finanční příspěvek ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) podbodu ii) základního nařízení. Jak je uvedeno ve výše uvedeném 15. bodu odůvodnění, jakmile celní orgány vydají prohlášení o nakládce pro vývoz uvádějící mimo jiné i výši úvěru DEPBS, která bude pro tuto vývozní transakci poskytnuta, nemá VI žádnou volnost, zda subvenci udělit či nikoli, a nemá ani volnost vzhledem k výši subvence. Navíc, jak je uvedeno výše ve stejném bodu odůvodnění, žádná změna sazby DEPBS mezi skutečným vývozem a vydáním licence DEPBS nemá zpětný vliv na výši poskytnutého příspěvku. Jak je dále uvedeno výše v 16. bodu odůvodnění, mohou společnosti podle účetních norem Indie zaúčtovat úvěry DEPBS na akruálním základě jako příjem v okamžiku vývozní transakce. Na závěr, vzhledem ke skutečnosti, že si je společnost vědoma, že dostane subvenci na základě režimu DEPBS a také příspěvky na základě jiných režimů, je z hlediska konkurenceschopnosti ve výhodnějším postavení, protože může na subvence reagovat nabídkou nižších cen.
(22)
Důvodem pro uložení vyrovnávacího cla je však náprava nerovných obchodních praktik na základě nedovoleného konkurenčního zvýhodnění. Z hlediska výše uvedené skutečnosti se považuje za vhodné zhodnotit příspěvek v rámci DEPBS jako součet úvěrů získaných při všech vývozních transakcích provedených podle tohoto režimu během období šetření. Podle čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení byly poplatky nezbytně vzniklé k získání subvence sníženy.
(23)
Žadatel tvrdil, že pro výpočet rozpětí subvence jsou v tomto šetření relevantní pouze úvěry DEPBS vzniklé při vývozních transakcích dotčeného výrobku. V DEPBS však neexistuje žádný závazek omezující používání úvěrů DEPBS na bezcelní dovoz vstupního materiálu v souvislosti s konkrétním výrobkem. Naopak, úvěry DEPBS jsou volně převoditelné, mohou být dokonce i prodány a použity pro dovoz jakéhokoli neomezeně dováženého zboží (vstupní materiály dotčeného výrobku patří do této kategorie) s výjimkou investičního majetku. V důsledku toho může dotčený výrobek využívat všech vytvořených úvěrů DEPBS.
(24)
Žadatel dále tvrdil, že by daň z obratu splatná při převodu úvěrů DEPBS měla být při stanovení výše subvence odečtena jako náklad. Daň z obratu však není náklad, který nutně vzniká pro oprávnění k získání subvence nebo pro získání subvence ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení. Daň z obratu je pouze důsledkem čistě komerčního rozhodnutí zbavit se již získaného úvěru DEPBS tím, že se prodá místo toho, aby se použil bez daně z obratu pro úhradu cel splatných pro další dovozy. Poplatky za žádost o získání úvěrů DEPBS však byly chápány jako nutné náklady a byly odečteny.
(25)
Částka celkové subvence (čitatel) byla přidělena pro celkové vývozní prodeje během zkoumaného období šetření (jmenovatel) podle čl. 7 odst. 2 základního nařízení, protože tato subvence nebyla poskytnuta pro množství, která byla zpracována, vyrobena, vyvezena nebo přepravena. Rozpětí subvence pro žadatele podle tohoto režimu bylo 3,3 %.
2.1.2. Režim osvobození od daně z příjmu („ITES“)
(26)
Bylo stanoveno, že žadatel získá příspěvek spočívající v částečném osvobození od daně z příjmu na zisky z vývozních prodejů během zkoumaného období šetření. Právní základ tohoto osvobození je stanoven v oddílu 80HHC zákona o dani z příjmu z roku 1961.
(27)
Oddíl 80HHC zákona o dani z příjmu z roku 1961 byl pro vyměřovací období 2005-2006 (tzn. pro finanční rok od 1. dubna 2004 do 31. března 2005) zrušen. V důsledku toho nepřinese tento režim žadatelům po 31. březnu 2004 žádné výhody. Podle čl. 15 odst. 1 základního nařízení není proto tento režim vyrovnáván.
2.2. Režimy původně šetřené, které však společnost nepoužívá
2.2.1. Režim Passbook („RPB“)
(28)
Bylo zjištěno, že žadatel nezískal příspěvky na základě RPB, který byl dne 1. března 1997 zrušen a nahrazen svým následným režimem DEPBS.
2.2.2. Režim Export Promotion Capital Goods („REPCG“)
(29)
Bylo zjištěno, že žadatel nedovezl v rámci režimu REPCG žádný investiční majetek, a proto tento režim nevyužil.
2.2.3. Oblasti pracující pro vývoz („OPV“)/vývozně zaměřené jednotky („VZJ“)
(30)
Bylo zjištěno, že se žadatel nenacházel v OPV a nepracoval podle režimu VZJ, a proto tento režim nevyužil.
2.3. Další režimy, které žadatel využíval pro dotčený výrobek a které byly shledány za vyrovnatelné: Režim zálohových licencí na fyzické vývozy („ALS“ pro fyzické vývozy)
(31)
Bylo zjištěno, že žadatel získal během zkoumaného období šetření podle tohoto režimu příspěvky. Podrobný popis režimu je součástí odstavců 4.1.1 až 4.1.7 politiky EXIM 02-07 a kapitol 4.1 až 4.30 HOP I 02-07.
(32)
Pro tento režim jsou způsobilí výrobci-vývozci a prodejci-vývozci „vázaní na“ podporující zpracovatele.
(33)
ALS pro fyzické vývozy umožňuje bezcelní dovoz vstupních materiálů, které musejí být fyzicky obsaženy ve výsledném vyváženém zboží. Za účelem ověření indickými orgány je vývozce právně vázán vést „pravdivé a řádné účetnictví spotřeby a využívání dováženého zboží v souladu s licencí“ ve stanoveném formátu (kapitola 4.30 a dodatek 18 HOP I 02-07), tzn. rejstřík skutečné spotřeby. Dovozní příspěvek i vývozní povinnost, které z hlediska objemu a hodnoty stanoví VI, jsou zdokumentovány na licenci. Kromě toho mají být odpovídající transakce v době vývozu a dovozu zdokumentovány státními úředníky odpovídajícími za licenci. Objem vývozu povolený podle tohoto režimu určuje VI na základě standardních norem, tzn. SION, které mají odrážet nejúčinnější možné využití pro vytvoření referenčního množství výsledného vyváženého výrobku. Normy SION, které existují pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku, jsou zveřejněny v HOP II 02-07. Dovážené vstupní materiály nejsou převoditelné a musejí být použity pro výrobu výsledného vyváženého výrobku. Vývozní povinnost musí být splněna v předem stanoveném časovém rámci (18 měsíců se dvěma možnými prodlouženími v délce 6 měsíců pro každý z nich).
(34)
V průběhu zkoumaného šetření bylo zjištěno, že vstupní materiály bezcelně dovážené žadatelem na základě tohoto režimu podle dovozního příspěvku SION přesáhly materiál potřebný k vytvoření referenčního množství vyváženého výrobku. SION pro dotčený výrobek proto nebyl dostatečně přesný. Žadatel navíc nevedl rejstřík skutečné spotřeby podle své reálné spotřeby. Místo toho do rejstříku nesprávně zaznamenával spotřebu podle velkorysejších norem SION stanovených VI, přestože ve skutečnosti spotřeboval pro referenční vývozní výrobu méně vstupního materiálu. Žadatel ani VI nebyli schopni prokázat, že osvobození od dovozního cla nevedlo k nadměrnému vrácení.
(35)
Osvobození od vývozních cel je subvence ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) podbodu ii) a čl. 2 odst. 2 základního rozhodnutí, tzn. finanční příspěvek VI, jímž byl žadatel zvýhodněn. Kromě toho jsou ALS pro fyzické vývozy subvencí stanovenou zákonem v závislosti na vývozní výkonnosti, a proto jsou považovány za specifické a vyrovnatelné podle čl. 3 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
(36)
Tento režim nelze považovat za povolený režim navracení nebo navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) podbodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům stanoveným v příloze I podbodu i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. VI účinně neuplatnila svůj ověřovací systém nebo postup, jímž by se potvrdilo, zda a v jakých dávkách byly vstupy spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku (příloha II část II bod 4 základního nařízení) a u režimů navracení u náhradních vstupů (příloha III část II bod 2 základního nařízení). Normy SION pro dotčený výrobek nebyly dostatečně přesné a nelze je považovat za ověřovací systém skutečné spotřeby. Nebyla provedena účinná kontrola založená na správně vedeném rejstříku skutečné spotřeby. VI neprovedla ani další přezkoumání na základě skutečných vstupů, který by běžně měl být při absenci účinně použitého ověřovacího systému proveden (příloha II část II bod 5 a příloha III část II bod 3 základního nařízení), ani neprokázala, že nedošlo k nadměrnému vrácení.
(37)
Po zveřejnění žadatel prohlásil, že ALS pro fyzické vývozy fungovaly jako povolený režim navracení nebo navracení u náhradních vstupů. Aniž by poskytl nový konkrétní důkaz nebo zdůvodnění svých nároků, odůvodňoval své jednání tím, že VI provedla správné ověření v souladu se základním nařízením. Za tímto účelem žadatel odkazoval na následující prvky ověření, které měla VI k dispozici: údajné přesné normy SION pro dotčený výrobek, množstevní informace o vstupním materiálu a výsledných výrobcích ve vývozních a dovozních dokladech (prohlášení o nakládce pro vývoz, dovozní celní prohlášení), dovozní rejstřík vývozních a dovozních závazků podle ALS pro fyzické vývozy, rejstřík skutečné spotřeby (viz výše 33. bod odůvodnění), Certifikační knihu vývozu oprávněného ke clu („DEECB“) a další ověřovací mechanismy, které používají indické orgány pro správu spotřebních daní (např. ochranná opatření, aby nebyly požadovány žádné úvěry na spotřební daň na vstupní materiály (úvěry „CENVAT“) neoprávněně pro vstupní materiál dovážený bez cla podle ALS). Dále argumentoval tím, že Komise měla číselně vyjádřit nepřesnost norem SION. Kromě toho žadatel tvrdil, že není třeba prokazovat u každé dodávky spojení mezi dováženými materiály a výslednými výrobky, aby byl ověřovací systém v souladu se základním nařízením. Závěrem žadatel prohlásil, že Komise je vázána výsledky minulých šetření, a nemůže proto použít vyrovnávácí opatření na režim ALS.
(38)
Postoj žadatele souhrnně popsaný výše v 37. bodu odůvodnění nemění závěry Komise týkající se ALS pro fyzické vývozy. Žadatel nevyvrátil, že v tomto případě podle skutečnosti, nikoli podle práva, VI účinně nepoužila ověřovací systém skutečné spotřeby. Během šetření bylo na základě údajů o skutečné spotřebě, které poskytl žadatel, zjištěno, že SION pro dotčený výrobek není dostatečně přesná (viz 34. bod odůvodnění výše). Žadatel si je této skutečnosti vědom, a potvrdil to během šetření prováděného ověřovacím týmem. Úkolem Komise není zjistit přesnou míru nepřesnosti SION, ale pouze na základě dostatečných důkazů vyvrátit údajnou přesnost standardních norem. Žadatel dále neposkytl žádný důkaz, že vedl záznamy nebo jinou dokumentaci pro účely ověření ALS provedeného VI, které odrážejí jeho skutečnou spotřebu, tzn. nejen standardní očekávanou spotřebu. Pro účely ověření množství spotřebovaného při vývozu výrobků tedy VI vycházela z nepřesných standardních norem. To Komise považuje za nedostatečné ke splnění požadavků účinného ověřovacího systému podle příloh II a III základního nařízení.
(39)
Žadatel nezdůvodnil, že kontroly spotřební daně úvěrů CENVAT poskytují jakékoli informace o souvislosti mezi vstupním materiálem a výslednými vyváženými výrobky. V důsledku toho Komise tyto kontroly nepovažuje za součást ověřovacího systému podle příloh II a III základního nařízení. Politikou EXIM 02-07 byla dále zrušena DEECB, a tak již nemůže tvořit vhodný ověřovací prvek, na rozdíl od tvrzení žadatele. Kromě tohoto nebylo zdůvodněno, že skutečné údaje o spotřebě žadatel zaznamenal do DEECB. Nebyl poskytnut žádný důkaz o tom, že VI účinně použila jakýkoli jiný režim pro zjištění souvislosti mezi dovezenými vstupními materiály a výslednými vyváženými výrobky s potřebnou přesností, tzn. jiným způsobem než na základě příliš velkorysých standardních norem. V tomto smyslu by mělo být uvedeno, že ověřovací systém by měl být vždy založen na konkrétní dodávce, aby odrážel normu stanovenou politikou EXIM 02-07, jak je uvedeno výše v 33. bodu odůvodnění. Jen taková norma navíc umožňuje kontrolním orgánům ověřit, zda jsou splněna přísná pravidla pro režim navracení nebo navracení u náhradních vstupů. Mělo by být připomenuto, že podle přílohy I pásm. i) základního nařízení je systém navracení povolen jen v konkrétních případech a mimo jiné pouze během dvouletého období mezi dovozem náhradních vstupů a vývozem.
(40)
Závěrem, Komise není vázána žádným precedentem vztahujícím se k ALS pro fyzické vývozy. Režim nebyl nikdy analyzován na základě skutečností srovnatelných s fakty zjištěnými v průběhu tohoto šetření, zejména z hlediska nepřesnosti SION pro dotčený výrobek.
(41)
V důsledku absence povoleného režimu navracení nebo navracení u náhradních vstupů spočívá vyrovnatelný příspěvek v osvobození od celkových dovozních cel běžně splatných při dovozu.
(42)
Částka subvence byla vypočtena na základě osvobození od dovozního cla (základního cla a dalšího zvláštního dodatečného cla) za materiál dovezený na základě ALS pro fyzické vývozy pro dotčený výrobek během období kontrolního šetření s poplatky nezbytně vzniklými k získání subvence a odečtenými podle čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení (čitatel). Tato částka byla propočtena na celkový vývozní obrat vytvořený dotčeným výrobkem během zkoumaného období šetření podle čl. 7 odst. 2 základního nařízení (jmenovatel), neboť tato subvence nebyla přidělena vzhledem k množství zpracovanému, vyrobenému, vyvezenému nebo přepravenému. Na základě toho byla získána subvence ve výši 22 %.
3. Celková výše částky vyrovnatelných subvencí
(43)
S přihlédnutím k poznatkům týkajícím se výše uvedených režimů je částka vyrovnatelných subvencí pro žadatele následující:
(%)
DEPBS
ALS
CELKEM
Nestor Pharmaceuticals Ltd.
3,3
22
25,3
(44)
Podle čl. 15 odst. 1 základního nařízení by částka vyrovnávacího cla měla být nižší než celková částka vyrovnatelných subvencí, pokud by toto nižší clo mělo být odpovídající pro odstranění újmy způsobené průmyslovému odvětví Společenství. V původním šetření byla stanovena průměrná úroveň odstranění újmy ve výši 14,6 %. Žadatel nepožadoval přezkoumání zjištění o újmě. Proto částka vyrovnávacího cla v současném přezkumu nesmí překročit původně stanovené limity úrovně odstranění újmy.
E. UKONČENÍ URYCHLENÉHO PŘEZKUMU
(45)
Na základě zjištění plynoucích z tohoto kontrolního šetření se má za to, že dovoz dotčených výrobků vyrobených a vyvezených žadatelem do Společenství by měl dále podléhat vyrovnávací celní sazbě odpovídající úrovni odstranění újmy, jak byla stanovena během původního šetření.
(46)
Vzhledem k tomu, že je tato celní sazba již použitelná na všechny společnosti, které nebyly jednotlivě zmíněny v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 2164/98, toto nařízení by nemělo být změněno. Urychlený přezkum týkající se žadatele by měl být proto ukončen.
F. ZVEŘEJNĚNÍ
(47)
Žadatel a VI byli informováni o základních skutečnostech a úvahách, z nichž vyšel záměr ukončit urychlený přezkum. Byl jim také dán přiměřený čas, aby se vyjádřili. VI žádné vyjádření neposkytla. Poznámky žadatele ke zveřejnění, které se týkají pouze ALS pro fyzické vývozy, byly zohledněny, jak je uvedeno výše v 37. až 40. bodu odůvodnění,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Jediný článek
Ukončuje se urychlený přezkum nařízení (ES) č. 2164/98 týkající se společnosti Nestor Pharmaceuticals Limited.
V Bruselu dne 18. října 2004.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 18 ottobre 2004
che chiude il riesame accelerato del regolamento (CE) n. 2164/98 che istituisce un dazio compensativo definitivo sulle importazioni di alcuni antibiotici ad ampio spettro originari dell'India
(2004/830/CE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
visto il regolamento (CE) n. 2026/97 del Consiglio, del 6 ottobre 1997, relativo alla difesa contro le importazioni oggetto di sovvenzioni provenienti da paesi non membri della Comunità europea (1) (regolamento di base), in particolare l'articolo 20,
sentito il comitato consultivo,
considerando quanto segue:
A. PROCEDIMENTO PRECEDENTE
(1)
Con il regolamento (CE) n. 2164/98 (2), il Consiglio ha istituito un dazio compensativo definitivo sulle importazioni di alcuni antibiotici ad ampio spettro, in particolare amoxicillina triidrato, ampicillina triidrato e cefalexina, non confezionati in dosi, in forme o imballaggi per la vendita al minuto (il prodotto in questione), di cui ai codici NC ex 2941 10 10, ex 2941 10 20 e ex 2941 90 00 originari dell'India. Le misure hanno assunto la forma di dazi ad valorem compresi tra lo 0 % e il 12 % nei confronti dei singoli esportatori, con un'aliquota di dazio residuo del 14,6 % per gli esportatori che non hanno collaborato.
B. PROCEDIMENTO IN CORSO
1. Domanda di riesame
(2)
In seguito all’istituzione delle misure definitive, la Commissione ha ricevuto, ai sensi dell’articolo 20 del regolamento di base, una richiesta di apertura di riesame accelerato del regolamento (CE) n. 2164/98 del Consiglio da parte di un produttore indiano del prodotto in questione, la Nestor Pharmaceuticals Limited (il richiedente). Il richiedente ha dichiarato di non essere collegato ad altri esportatori del prodotto in questione in India, di non avere esportato il prodotto in questione durante il periodo dell’inchiesta iniziale (dal 1o luglio 1996 al 30 giugno 1997) ma di avere esportato il prodotto in questione nella Comunità in un periodo successivo. Pertanto, esso ha chiesto che, nel caso venga accertata l’esistenza di sovvenzioni, sia fissata un'aliquota di dazio individuale.
2. Apertura di un riesame accelerato
(3)
La Commissione ha esaminato gli elementi di prova presentati dal richiedente e li ha ritenuti sufficienti per giustificare l'avvio di un riesame, in conformità dell'articolo 20 del regolamento di base. Dopo aver sentito il comitato consultivo e aver dato all'industria comunitaria interessata la possibilità di presentare osservazioni, la Commissione ha annunciato, con un avviso pubblicato sulla Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (3), un riesame accelerato del regolamento (CE) n. 2164/98 relativo al richiedente.
3. Il prodotto in esame
(4)
Il prodotto oggetto del presente riesame è lo stesso di cui al regolamento (CE) n. 2164/98.
4. Periodo dell'inchiesta
(5)
L'inchiesta relativa alle sovvenzioni ha riguardato il periodo compreso tra il 1o aprile 2002 e il 31 marzo 2003 (il periodo dell'inchiesta ai fini del riesame).
5. Parti interessate
(6)
La Commissione ha ufficialmente informato il richiedente e il governo dell’India dell’apertura dell’inchiesta ed ha fornito alle altre parti direttamente interessate la possibilità di presentare le loro osservazioni per iscritto e di chiedere di essere sentite. Nessuna osservazione o richiesta in tal senso è stata però presentata alla Commissione.
(7)
La Commissione ha inviato un questionario al richiedente e ha ricevuto una risposta completa entro il termine previsto. La Commissione ha raccolto e verificato tutte le informazioni ritenute necessarie ai fini dell’inchiesta e ha effettuato visite di verifica presso le sedi della società richiedente, a Nuova Delhi e a Hyderbad.
C. AMBITO DEL RIESAME
(8)
Poiché il richiedente non ha avanzato alcuna richiesta di riesame delle conclusioni relative al pregiudizio, il riesame ha riguardato unicamente le sovvenzioni.
(9)
La Commissione ha esaminato gli stessi sistemi di sovvenzioni oggetto dell'inchiesta iniziale, verificando se il richiedente avesse beneficiato di altri sistemi di sovvenzioni o di sovvenzioni ad hoc per quanto riguarda il prodotto in questione.
D. RISULTATI DELL'INCHIESTA
1. Qualifica di nuovo esportatore
(10)
Il richiedente ha dimostrato di non essere collegato, né direttamente né indirettamente, ad alcuno dei produttori esportatori indiani soggetti alle misure compensative in vigore relative al prodotto in esame.
(11)
L’inchiesta ha confermato che, nel periodo dell’inchiesta iniziale, ossia tra il 1o luglio 1996 e il 30 giugno 1997, il richiedente non ha esportato il prodotto in questione e che ha cominciato a esportare verso la Comunità dopo tale periodo.
Durante l’inchiesta iniziale, il richiedente non è stato oggetto di un’inchiesta individuale, per motivi diversi dal rifiuto di cooperare con la Commissione.
Il richiedente va quindi considerato un nuovo esportatore. Pertanto, ai sensi dell’articolo 20 del regolamento di base, la Commissione ha esaminato se per il richiedente fosse possibile stabilire un’aliquota individuale del dazio compensativo.
2. Sovvenzioni
(12)
In base alle informazioni contenute nella risposta del richiedente al questionario della Commissione e alle informazioni raccolte successivamente nel corso dell’inchiesta, sono stati presi in esame i seguenti sistemi:
-
credito di dazi d'importazione,
-
esenzione dall'imposta sul reddito,
-
libretto crediti,
-
esenzione totale o parziale dal dazio d'importazione sui beni capitali,
-
zone di trasformazione per l'esportazione/unità orientate all'esportazione, e
-
sistema di licenze preliminari per esportazioni fisiche.
2.1. Sistemi oggetto dell’inchiesta iniziale e utilizzati dal richiedente
2.1.1. Sistema di credito di dazi d'importazione (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPBS)
(13)
Il richiedente ha beneficiato del DEPBS post-esportazione. La descrizione dettagliata del sistema è contenuta nel paragrafo 4.3 del documento «Politica in materia di esportazioni e importazioni 2002-2007» e al capitolo 4 del relativo manuale di procedura, volume I, 2002-2007 (4). La politica in materia di esportazioni e importazioni 2002-2007 si basa sulla legge del 1992 sul commercio estero (sviluppo e regolamentazione) (legge n. 22 del 1992).
(14)
Tutti i produttori esportatori e gli operatori commerciali esportatori possono beneficiare di tale sistema chiedendo crediti DEPBS, che sono calcolati come percentuale del valore dei prodotti finiti esportati nel quadro di tale sistema. Le aliquote DEPBS sono state fissate dalle autorità indiane per la maggior parte dei prodotti, compreso il prodotto in esame, e sono calcolate utilizzando le Standard Input/Output Norms (SION), che tengono conto del presunto contenuto di fattori produttivi importati nel prodotto destinato all’esportazione e dell’incidenza dei dazi doganali relativi a tali importazioni, indipendentemente dal fatto che i dazi all’importazione siano stati pagati o meno.
(15)
Per poter beneficiare dei vantaggi concessi nell'ambito di tale sistema, una società deve effettuare esportazioni. Al momento dell'operazione di esportazione, l’esportatore deve presentare alle autorità indiane una dichiarazione in cui precisa che tale operazione avviene nell'ambito del sistema DEPBS. Affinché le merci possano essere esportate, le autorità doganali indiane rilasciano, nel corso della procedura di spedizione, una bolla di sortita (o lasciapassare) per l'esportazione in cui è indicato, tra l'altro, l'importo del credito DEPBS che deve essere concesso per quella determinata operazione di esportazione. L’esportatore viene a conoscenza dell'importo di cui beneficerà in questa fase della procedura. Dopo che le autorità doganali hanno rilasciato una bolla di sortita per l'esportazione, il governo indiano non ha alcun potere decisionale in merito alla concessione di un credito DEPBS. L’aliquota DEPBS che serve per calcolare il vantaggio è quella di applicazione al momento in cui è stata fatta la dichiarazione di esportazione. Non c'è quindi nessuna possibilità di modificare retroattivamente il livello del vantaggio accordato.
(16)
È inoltre emerso che, dopo l’adempimento dell’obbligo di esportazione e in base ai principi contabili in uso in India, i crediti DEPBS possono essere registrati, secondo i principi della contabilità per competenza, come entrate sui conti commerciali.
(17)
I crediti possono essere utilizzati per il pagamento dei dazi doganali sulle importazioni successive di qualsiasi tipo di merce la cui importazione non è soggetta a restrizioni, eccezion fatta per i beni strumentali. I beni importati grazie a tali crediti possono essere venduti sul mercato interno (previo pagamento dell'imposta sulle vendite) o utilizzati in altro modo.
I crediti DEPBS sono liberamente trasferibili e validi per un periodo di 12 mesi dalla data di rilascio.
(18)
Una richiesta di crediti DEPBS può coprire fino a 25 operazioni di esportazione e, se registrata elettronicamente, un numero illimitato di operazioni di esportazione. In pratica, non esistono scadenze rigide per la domanda, in quanto i periodi di tempo di cui al capitolo 4.47 del manuale di procedura 2002-2007 sono sempre conteggiati a partire dall’operazione di esportazione più recente che figura nella domanda di DEPBS.
(19)
Le principali caratteristiche del DEPBS non sono cambiate rispetto all'inchiesta iniziale. Il sistema consiste di una sovvenzione che dipende, di diritto, dall'andamento delle esportazioni. L’inchiesta iniziale ha concluso che si tratta di una sovvenzione specifica e compensabile ai sensi dell’articolo 3, paragrafo 4, lettera a), del regolamento di base.
(20)
Nell’inchiesta iniziale, l’importo della sovvenzione DEPBS è stato calcolato utilizzando le migliori informazioni disponibili, ai sensi dell’articolo 28, paragrafo 1, del regolamento di base e, pro rata temporis, l’aliquota DEPBS è stata considerata pari all’aliquota della sovvenzione corrispondente. Poiché il richiedente ha collaborato, fatto che rappresenta un cambiamento delle circostanze ai sensi dell'articolo 22, paragrafo 4, del regolamento di base, l’utilizzo dello stesso metodo non deve risultare penalizzante.
(21)
A norma dell'articolo 2, paragrafo 2, e dell’articolo 5 del regolamento di base, l'importo della sovvenzione compensabile corrisponde al vantaggio conferito al beneficiario che sia stato effettivamente accertato durante il periodo dell'inchiesta. A questo proposito, si è ritenuto che il vantaggio fosse conferito al richiedente al momento dell’operazione di esportazione effettuata nel quadro di tale sistema. In tale momento, il governo indiano è tenuto a rinunciare ai dazi doganali, il che, ai sensi dell'articolo 2, paragrafo 1, lettera a), comma ii), del regolamento di base, costituisce un contributo finanziario. Come illustrato al considerando 15, una volta che le autorità doganali indiane hanno rilasciato una bolla di sortita per l'esportazione in cui è indicato, tra l'altro, l'importo del credito DEPBS concesso per quella determinata operazione di esportazione, il governo indiano non ha alcun potere decisionale quanto alla concessione o meno della sovvenzione, e neppure in merito all'importo della sovvenzione medesima. Inoltre, come spiegato sempre allo stesso considerando, eventuali modifiche delle aliquote DEPBS intervenute tra il momento in cui l'esportazione ha effettivamente avuto luogo e il rilascio di una licenza DEPBS non hanno effetto retroattivo sull'importo del vantaggio concesso. Come risulta dal considerando 16, conformemente ai principi contabili in vigore in India, le società possono registrare i crediti DEPBS, in base alla contabilità per competenza, come entrate al momento dell’operazione di esportazione. Infine, potendo contare sulla sovvenzione prevista dal sistema DEPBS e su vantaggi nel quadro di altri schemi, le società si trovano già in una posizione più vantaggiosa dal punto di vista della concorrenza e possono, grazie alle sovvenzioni, praticare prezzi più bassi.
(22)
La logica che sottende l’istituzione di un dazio compensativo è quella di rimediare alle pratiche commerciali basate su un vantaggio illecito in termini di concorrenza. Sulla scorta di quanto precede, si è ritenuto opportuno stabilire che il vantaggio conferito a titolo del sistema DEPBS corrisponde alla somma dei crediti acquisiti su tutte le operazioni di esportazione realizzate durante il periodo dell'inchiesta. Sono state dedotte le tasse necessariamente pagate per ricevere la sovvenzione, conformemente all'articolo 7, paragrafo 1), lettera a), del regolamento di base.
(23)
Il richiedente ha sostenuto che per il calcolo del margine di sovvenzione nel quadro dell’inchiesta presente, si sarebbe dovuto tenere conto unicamente dei crediti DEPBS derivanti dalle operazioni di esportazione del prodotto in questione. Tuttavia, nel quadro del sistema DEPBS, non esiste l’obbligo di limitare l'uso dei crediti DEPBS all'importazione in esenzione da dazio di fattori produttivi relativi ad un prodotto specifico. Al contrario, i crediti DEPBS, oltre ad essere liberamente trasferibili, possono essere venduti o utilizzati per l’importazione di merci non soggette a restrizioni sull’importazione (i fattori produttivi relativi al prodotto in questione appartengono a tale categoria), ad eccezione dei beni strumentali. Pertanto, il prodotto in questione può beneficiare di tutti i crediti DEPBS accumulati.
(24)
Il richiedente ha inoltre sostenuto che per calcolare l’importo della sovvenzione fosse necessario dedurre come spese le imposte sulle vendite pagate sul trasferimento dei crediti DEPBS. Tuttavia, l’imposta sulle vendite non costituisce un costo necessariamente sostenuto per richiedere o per beneficiare della sovvenzione ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 1, lettera a), del regolamento di base. L'imposta sulle vendite rappresenta la conseguenza di una decisione puramente commerciale di disporre di un credito DEPBS già ottenuto, vendendolo, invece di utilizzarlo, in esenzione dall’imposta sulle vendite, per compensare i dazi dovuti per importazioni successive. Le tasse di domanda pagate per avere accesso ai crediti DEPBS sono state invece considerate spese necessarie e quindi dedotte.
(25)
L’importo totale della sovvenzione (nominatore) è stato determinato sulla base delle vendite complessive destinate all’esportazione durante il periodo dell'inchiesta (denominatore) ai sensi dell'articolo 7, paragrafo 2, del regolamento di base, dal momento che la sovvenzione è stata accordata senza riferimento alle quantità fabbricate, prodotte, esportate o trasportate. Il margine di sovvenzione calcolato per il richiedente nel quadro di tale sistema è del 3,3 %.
2.1.2. Esenzione dall'imposta sul reddito (Income Tax Exemption Scheme, ITES)
(26)
Il richiedente ha beneficiato di un’esenzione parziale dall’imposta sul reddito relativamente ai profitti derivanti dalle vendite all’esportazione durante il periodo dell’inchiesta ai fini del riesame. La base giuridica dell’esenzione si ritrova nella sezione 80HHC della legge sulle imposte sul reddito del 1961 (Income Tax Act 1961).
(27)
La sezione 80HHC della legge sulle imposte sul reddito del 1961 è stata abrogata a partire dall’anno di accertamento 2005-2006 (ossia per l’anno finanziario che va dal 1o aprile 2004 al 31 marzo 2005). Tale sistema non conferirà pertanto al richiedente alcun vantaggio dopo il 31 marzo 2004. Ai sensi dell’articolo 15, paragrafo 1, del regolamento di base, tale sistema non sarà pertanto compensato.
2.2. Sistemi oggetto dell’inchiesta iniziale ma di cui la società non ha beneficiato.
2.2.1. Libretto crediti
(28)
Il richiedente non ha beneficiato di tale sistema, abolito il 1o aprile 1997 e sostituito dal DEPBS.
2.2.2. Sistema di promozione delle esportazioni relativo ai beni strumentali (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS)
(29)
Il richiedente non ha importato beni strumentali nel quadro del EPCGS, non avvalendosi quindi del sistema in oggetto.
2.2.3. Zone di trasformazione per l'esportazione (Export Processing Zones, EPZ)/Unità orientate all'esportazione (Export Oriented Units, EOU)
(30)
La sede della società richiedente non è situata in una EPZ e la società non ha operato nel quadro di un sistema EOU, non avvalendosi quindi dei sistemi in oggetto.
2.3. Sistema utilizzato dal richiedente per il prodotto in questione e risultato compensabile: sistema di licenze preliminari per esportazioni fisiche (Advance License Scheme for physical exports, ALS)
(31)
Nel periodo dell’inchiesta ai fini del riesame, il richiedente ha beneficiato di vantaggi nel quadro di tale sistema. La descrizione dettagliata del sistema si trova ai paragrafi da 4.1.1 a 4.1.7 della politica in materia di esportazioni e importazioni 2002-2007 e ai capitoli da 4.1 a 4.30 del relativo manuale di procedura, volume I, 2002-2007.
(32)
Possono beneficiare del sistema i produttori esportatori e gli operatori commerciali esportatori collegati a produttori.
(33)
L'ALS permette l'importazione in esenzione da dazio di fattori di produzione che devono essere fisicamente incorporati nei prodotti risultanti destinati all'esportazione. Per poter procedere alle verifiche, le autorità indiane obbligano l'esportatore a tenere, nel formato richiesto, «una contabilità corretta e accurata del consumo e utilizzo di beni importati sulla base di licenze» (capitolo 4.30 e appendice 18 del manuale di procedura, volume I, 2002-2007), in pratica un registro dell’utilizzo effettivo. Le autorità indiane decidono il volume e il valore delle importazioni ammesse e delle esportazioni obbligatorie, che sono trascritti sulla licenza. Al momento dell’importazione e dell’esportazione le operazioni sono trascritte sulla licenza da funzionari del governo. Le autorità indiane fissano il volume delle importazioni ammesse nel quadro di tale sistema tramite le Standard Input/Output Norms, con le quali, sulla base di un ipotetico utilizzo ottimale dei fattori produttivi, si calcola un quantitativo di riferimento dei prodotti risultanti destinati all’esportazione. Le Standard Input/Output Norms esistono per la maggioranza dei prodotti, tra cui il prodotto in questione, e sono pubblicate nel manuale di procedura, volume II, 2002-2007. I fattori produttivi importati non sono trasferibili e devono essere utilizzati per produrre le merci destinate all’esportazione. L’obbligo di esportazione deve essere osservato entro un periodo di tempo prescritto (18 mesi, con due proroghe possibili di 6 mesi ciascuna).
(34)
Nel corso dell’inchiesta ai fini del riesame è emerso che i fattori produttivi che, in base alle importazioni ammesse ai sensi delle Standard Input/Output Norms, il richiedente ha importato, in esenzione dai dazi, nel quadro del sistema in oggetto, sono stati importati in quantità superiore rispetto a quanto necessario per produrre il quantitativo di riferimento del prodotto risultante destinato all’esportazione. In questo caso, le Standard Input/Output Norms relative al prodotto in questione non sono risultate sufficientemente accurate. Inoltre, il richiedente non ha inserito nell’apposito registro i dati relativi all'utilizzo effettivo dei fattori produttivi. Al contrario, esso ha erroneamente trascritto nel registro un quantitativo di fattori produttivi basato sulle previsioni più generose fornite dalle autorità indiane sulla base delle Standard Input/Output Norms, pur avendo, in realtà, consumato meno fattori produttivi importati per produrre il quantitativo di riferimento di prodotto destinato all’esportazione. Né il richiedente né le autorità indiane sono riusciti a dimostrare che l'esenzione dai dazi all'importazione non ha prodotto una restituzione in eccesso.
(35)
L’esenzione dai dazi all’importazione costituisce una sovvenzione ai sensi dell’articolo 2, paragrafo 1, lettera a), comma ii), e dell’articolo 2, paragrafo 2, del regolamento di base, ovverosia un contributo finanziario del governo dell'India che ha conferito un vantaggio al richiedente. Inoltre, il sistema ALS dipende di diritto dall'andamento delle esportazioni ed è quindi ritenuto specifico e passibile di compensazione a titolo dell’articolo 3, paragrafo 4, lettera a), del regolamento di base.
(36)
Tale sistema non può essere considerato un sistema di restituzione del dazio o un sistema di restituzione sostitutiva, che, ai sensi dell'articolo 2, paragrafo 1, lettera a), comma ii), del regolamento di base, non sono considerati sovvenzioni. Esso non è conforme alle norme severe enunciate nell’allegato I, lettera i), nell’allegato II (definizione e norme relative alla restituzione) e all’allegato III (definizioni e norme relative alla restituzione sostitutiva) del regolamento di base. Le autorità indiane non hanno applicato il meccanismo o la procedura di verifica per stabilire quali fattori produttivi fossero stati utilizzati nella fabbricazione del prodotto esportato, e in che quantità (cfr. l'allegato II, titolo II, paragrafo 4, del regolamento di base, e, nel caso dei sistemi di restituzione sostitutiva, l'allegato III, titolo II, paragrafo 2, del medesimo regolamento). Le Standard Input/Output Norms relative al prodotto in questione non sono sufficientemente precise e non possono essere considerate un sistema di verifica dell’effettivo utilizzo di fattori produttivi. Un controllo efficace, basato su un registro dell’utilizzo effettivo adeguatamente compilato, non è stato effettuato. Le autorità indiane non hanno effettuato un ulteriore esame, previsto ove il meccanismo o la procedura di verifica non esistano (Allegato II, titolo II, paragrafo 5, e Allegato III, titolo II, paragrafo 3, del regolamento di base), sulla base dei fattori produttivi effettivamente consumati, né sono riuscite a dimostrare che non si tratta di un caso di restituzione in eccesso.
(37)
Al momento della comunicazione delle informazioni, il richiedente ha affermato che il sistema ALS funzionava come un sistema ammesso di restituzione o di restituzione sostitutiva, sostenendo, senza fornire nuovi elementi di prova attendibili e senza provare la validità delle sue affermazioni, che, conformemente al regolamento di base, le autorità indiane hanno applicato un meccanismo di verifica adeguato. A tale scopo, il richiedente ha fatto riferimento ai seguenti elementi di verifica di cui il governo dell’India si può avvalere: Standard Input/Output Norms relative al prodotto in questione presumibilmente precise, informazioni relative alla quantità dei fattori produttivi utilizzati e al prodotto risultante rintracciabili nei documenti relativi all’importazione e all’esportazione (bolla di sortita per l’esportazione e bolla doganale per l’importazione), nel registro doganale delle importazioni ed esportazioni effettuate nel quadro del sistema ALS, nel registro dell’utilizzo effettivo di cui al considerando 33 e in un registro relativo al credito di dazi all’esportazione (Duty Entitlement Export Certification book, DEECB) e altri meccanismi di verifica che le autorità indiane hanno utilizzato nel contesto della gestione delle accise (per evitare che vengano ingiustamente prelevati i crediti di accisa su fattori produttivi («CENVAT-credits») importati in esenzione da dazio nel quadro del sistema ALS). Inoltre, esso ha sostenuto che la Commissione dovrebbe quantificare il grado di imprecisione delle Standard Input/Output Norms e che, per essere conforme al regolamento di base, un meccanismo di verifica non deve appurare a livello di singola spedizione il rapporto tra fattori produttivi e prodotti risultanti. Infine, esso ha affermato che la Commissione è tenuta, sulla base delle conclusioni di altre inchieste, a non compensare il sistema ALS.
(38)
La posizione del richiedente esposta al considerando 37 non modifica le conclusioni della Commissione sul sistema ALS. Il richiedente non ha negato che nella fattispecie, anche se non de jure, le autorità indiane non abbiano applicato adeguatamente il meccanismo di verifica del consumo effettivo. L’inchiesta condotta sui dati relativi al consumo effettivo forniti dal richiedente ha concluso che le Standard Input/Output Norms relative al prodotto in questione non sono sufficientemente precise (cfr. considerando 34). Il richiedente è consapevole di tale imprecisione, come ha confermato, durante l'inchiesta, all’unità incaricata della verifica. Non spetta alla Commissione determinare il grado esatto di imprecisione delle Standard Input/Output Norms; al contrario, essa può negare, in base a sufficienti elementi di prova, la presunta precisione delle Standard Input/Output Norms. Inoltre, il richiedente non ha fornito alcun elemento di prova del fatto di avere tenuto dei registri o altro tipo di documentazione sul consumo effettivo - diversi dalle semplici norme standard sul consumo - ai fini di eventuali verifiche, nell'ambito del sistema ALS, da parte delle autorità indiane. Pertanto, per verificare i quantitativi utilizzati per la produzione destinata all’esportazione, le autorità indiane hanno dovuto basarsi sulle proprie norme standard imprecise. A parere della Commissione, ciò non soddisfa i requisiti di un meccanismo di verifica efficace ai sensi degli allegati II e III del regolamento di base.
(39)
Il richiedente non ha dimostrato che i controlli relativi alle accise legati ai CENVAT-credits forniscano informazioni sul rapporto tra fattori produttivi e prodotto risultante destinato all’esportazione. Pertanto, la Commissione non considera tali controlli parte integrante del meccanismo di verifica di cui agli allegati II e III del regolamento di base. Il registro relativo al credito di dazi all’esportazione (DEECB) è stato abrogato dalla politica in materia di esportazioni e importazioni 2002-2007 e quindi non può più, contrariamente a quanto sostiene il richiedente, costituire un elemento di verifica significativo. Inoltre, il richiedente non ha dimostrato di avere inserito in tale registro i dati relativi al consumo effettivo. Nessun elemento di prova dimostra che le autorità indiane abbiano applicato un qualsiasi meccanismo di verifica diverso dalle norme standard esageratamente generose, per determinare, con la necessaria precisione, il rapporto causale tra fattori produttivi importati e i prodotti risultanti destinati all’esportazione. A tale proposito, va osservato che, in realtà, un meccanismo di verifica deve prendere in considerazione le singole spedizioni per rispettare la norma prevista dalla politica in materia di esportazioni e importazioni 2002-2007, come già affermato al considerando 33. Inoltre, solo una norma di questo tipo permette alle autorità incaricate del controllo di verificare che vengano rispettate le severe disposizioni relative ai sistemi di restituzione e ai sistemi di restituzione sostitutiva. Va osservato che, conformemente all’allegato I, lettera i), del regolamento di base, un sistema di restituzione sostitutiva è ammissibile solo in casi particolari e, tra l’altro, solamente per un periodo di due anni tra l'importazione dei fattori produttivi sostitutivi e l’esportazione.
(40)
Infine, per quanto riguarda il sistema ALS, la Commissione non è vincolata da alcun precedente. Il sistema non è mai stato analizzato in base a fatti paragonabili a quelli emersi nel corso della presente inchiesta, in particolare tenuto conto dell’imprecisione delle Standard Input/Output Norms relative al prodotto in questione.
(41)
Pertanto, considerata l’assenza di un sistema di restituzione dei dazi ammissibile e di un sistema di restituzione sostitutiva ammissibile e alla luce del fatto che il meccanismo di verifica non è stato applicato in modo efficace, il vantaggio compensabile corrisponde alla restituzione dell’integrità dei dazi all’importazione normalmente dovuti al momento dell’importazione.
(42)
L’importo della sovvenzione è stato calcolato sulla base dei dazi all’importazione non prelevati (dazi doganali di base e dazi doganali speciali) sulle merci importate nel quadro del sistema ALS per il prodotto in questione durante il periodo dell’inchiesta, con detrazione, ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 1, lettera a), del regolamento di base, delle spese necessariamente sostenute per ottenere la sovvenzione (nominatore). L’importo è stato ripartito in base al fatturato relativo alle esportazioni del prodotto in questione durante il periodo dell'inchiesta (denominatore), ai sensi dell'articolo 7, paragrafo 2, del regolamento di base, dal momento che la sovvenzione è stata accordata senza riferimento alle quantità fabbricate, prodotte, esportate o trasportate. In base a tale calcolo, la sovvenzione risulta pari a 22 %.
3. Importo complessivo delle sovvenzioni compensabili
(43)
Tenuto conto delle conclusioni illustrate sopra in merito ai diversi sistemi, l'importo delle sovvenzioni compensabili per il richiedente è il seguente:
(%)
DEPBS
ALS
Totale
Nestor Pharmaceuticals Ltd
3,3
22
25,3
(44)
Ai sensi dell’articolo 15, paragrafo 1, del regolamento di base, l’importo del dazio compensabile non deve superare l'importo totale delle sovvenzioni compensabili, qualora un dazio inferiore sia sufficiente per eliminare il pregiudizio causato all'industria comunitaria. L’inchiesta iniziale aveva permesso di determinare un livello medio necessario per eliminare il pregiudizio del 14,6 %. Il richiedente non ha chiesto il riesame delle conclusioni relative al pregiudizio. Pertanto, l’importo del dazio compensativo fissato nell'inchiesta presente non deve superare il livello di eliminazione del pregiudizio fissato nell'inchiesta iniziale.
E. CHIUSURA DEL RIESAME ACCELERATO
(45)
Sulla base delle conclusioni dell’inchiesta ai fini del riesame, si ritiene che le importazioni del prodotto in questione nella Comunità prodotto ed esportato dal richiedente devono continuare ad essere soggette all’aliquota di dazio compensativo corrispondente al livello di eliminazione del pregiudizio fissato nell’inchiesta iniziale.
(46)
Poiché tale aliquota del dazio corrisponde all’aliquota già applicabile a tutte le società non nominate individualmente all’articolo 1, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 2164/98, tale regolamento non deve essere modificato. Il riesame accelerato relativo al richiedente è pertanto chiuso.
F. COMUNICAZIONE DELLE INFORMAZIONI
(47)
Il richiedente e le autorità indiane sono stati informati dei fatti e delle considerazioni essenziali in base ai quali si intende proporre la chiusura del riesame accelerato ed hanno avuto un ragionevole lasso di tempo entro cui presentare osservazioni. Il governo dell’India non ha presentato alcuna osservazione. I commenti del richiedente successivi alla comunicazione delle informazioni, che riguardano unicamente il sistema ALS, sono stati tenuti in considerazione, come risulta dai considerandi da 37 a 40,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo unico
Il riesame accelerato del regolamento (CE) n. 2164/98 del Consiglio relativo alla Nestor Pharmaceuticals Limited è chiuso.
Fatto a Bruxelles, il 18 ottobre 2004.