NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1974/2006
ze dne 15. prosince 2006,
kterým se stanoví podrobná pravidla pro použití nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č.1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (1), a zejména na čl. 5 odst. 6, čl. 19 odst. 2 druhou větu, čl. 32 odst. 1 písm. b), čl. 66 odst. 3 třetí pododstavec, čl. 70 odst. 1 a článek 91 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1698/2005 stanovilo jednotný právní rámec pro podporu rozvoje venkova v celém Společenství z EZFRV. Právní rámec by měl být doplněn o podrobná prováděcí pravidla.
(2)
Co se týče souladu s opatřeními financovanými jinými nástroji společné zemědělské politiky, měla by být stanovena podrobná pravidla pro výjimky z podpory pro rozvoj venkova, zejména pro ty, jež se týkají výjimek uvedených v čl. 5 odst. 6 nařízení (ES) č. 1698/2005. Investiční podpora rozvoje venkova by měla vzít v úvahu jakákoli odvětvová omezení nebo zákazy a zamezit vytvoření nadměrných kapacit v dotčených odvětvích.
(3)
Je třeba vytvořit pravidla pro aktualizaci národních strategických plánů v oblasti jejich obsahu, postupů a načasování.
(4)
Aby se členským státům a Komisi umožnilo zřizovat nový rámec programování rychle a účinně, měly by být stanoveny lhůty mezi podáním programů pro rozvoj venkova a jejich schválením Komisí.
(5)
Pro předkládání programů pro rozvoj venkova a jejich přezkum by měla být stanovena podrobná pravidla. Aby se usnadnilo vytvoření programů pro rozvoj venkova a jejich prozkoumání a schválení Komisí, měla by být vytvořena společná pravidla pro jejich strukturu a obsah, založená zejména na požadavcích uvedených v článku 16 nařízení (ES) č. 1698/2005. Mimo to by měla být vytvořena zvláštní pravidla pro celostátní rámce podle čl. 15 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005.
(6)
Rozhodnutím Komise by měly být přijaty pouze změny zahrnující významné změny programů, posuny financování EZFRV mezi osami v rámci programu a změny sazeb spolufinancování z EZFRV. O dalších změnách by měly rozhodovat členské státy a oznamovat je Komisi. Měl by být vytvořen postup pro odsouhlasení takových oznámení.
(7)
K zajištění účinného a pravidelného monitorování by měly členské státy zpřístupnit Komisi konsolidovanou a aktualizovanou elektronickou verzi svých programových dokumentů.
(8)
Nařízení (ES) č. 1698/2005 stanoví podmínky pro podporu mladým zemědělcům. Měla by být určena lhůta, ve které musí být podmínky splněny, včetně lhůty, kterou mohou členské státy poskytnout některým příjemcům pro dosažení souladu s podmínkami profesní dovednosti a schopnosti. Vzhledem k tomu, že podpora mladým zemědělcům je podmíněna tím, že mladý zemědělec předloží obchodní plán, měla by být stanovena podrobná pravidla týkající se obchodního plánu a dodržování jeho pravidel mladými zemědělci.
(9)
Co se týče podmínek pro podporu předčasného odchodu do důchodu, měly by být vyřešeny specifické problémy vzniklé v případě, kdy je hospodářství převedeno několika převodci nebo zemědělcem v nájmu. Podporu v rámci společné zemědělské politiky by nemělo být možno poskytnout na zemědělskou činnost pro neobchodní účely.
(10)
Měly by být stanoveny dovednosti a zdroje požadované od orgánů a subjektů vybraných pro zajištění poradenských služeb pro zemědělství způsobilých pro podporu.
(11)
Měla by být vytvořena metodika postupného snižování podpory pro zemědělce pokud jde o vytvoření řídicích, pomocných a poradenských služeb.
(12)
Co se týče investic do modernizace zemědělských hospodářství, aby splňovala nově přijaté normy Společenství, a v případě mladých zemědělců, aby splňovali stávající normy, měla by být stanovena lhůta pro splnění příslušných norem.
(13)
Pokud jde o investice do zvýšení hospodářské hodnoty lesů, měly by být vytvořeny lesní hospodářské plány a stanoveny typy způsobilých investic. Tyto plány by měly být připraveny v souladu s celoevropskými hlavními zásadami pro udržitelné hospodaření s lesy stanovenými v příloze 2 rezoluce L2 (celoevropská kritéria, ukazatele a hlavní zásady pro udržitelné hospodaření s lesy) třetí ministerské konference o ochraně lesů v Evropě pořádané v Lisabonu ve dnech 2. až 4. června 1998 (2).
(14)
Co se týče investic do přidané hodnoty zemědělských a lesnických produktů, aby splňovaly nově přijaté normy Společenství pro mikropodniky, měla by být stanovena lhůta pro splnění příslušných norem. Měla by být stanovena dělící čára mezi investicemi souvisejícími se dřevem, využívajícími sazeb podpory stanovené nařízením (ES) č. 1698/2005, a jinými investicemi v dřevařském odvětví.
(15)
Pokud jde o spolupráci na rozvoji nových produktů, postupů a technologií v zemědělství, potravinářském a dřevařském odvětví, měly by být stanoveny indikativní způsobilé náklady.
(16)
Pokud jde o plnění norem, měla by být úroveň podpory upravována členským státem podle normy, s ohledem na úroveň závazků plynoucích z provádění normy, přičemž investiční náklady by neměly být způsobilé pro podporu.
(17)
Co se týče podpory pro zemědělce, kteří se účastní programů jakosti potravin, měly by být stanoveny režimy Společenství a kritéria vnitrostátních režimů, produkty dotčené touto podporou a typy fixních nákladů, které lze brát v úvahu pro výpočet výše podpory.
(18)
K zajištění doplňkovosti mezi propagačními opatřeními uvedenými v článku 33 nařízení (ES) č. 1698/2005 a pravidly týkajícími se informačních a propagačních opatření uvedenými v nařízení Rady (ES) č. 2826/2000 ze dne 19. prosince 2000 o informačních a propagačních opatřeních pro zemědělské produkty na vnitřním trhu (3) by měly být stanoveny podrobné požadavky pro podporu propagace kvalitních produktů, zejména pokud jde o příjemce a způsobilé činnosti. Mimo to, aby se zamezilo riziku dvojího financování, neměla by být informační a propagační opatření podporovaná podle nařízení (ES) č. 2826/2000 způsobilá pro podporu rozvoje venkova.
(19)
Co se týče podpory pro částečně soběstačné hospodaření, měl by být stanoven obsah obchodních plánů a podmínky pro jejich provádění.
(20)
Pokud jde o podporu seskupení producentů na Maltě, měla by být stanovena zvláštní pravidla, která vezmou v úvahu zvláštní charakteristiky maltského odvětví zemědělství.
(21)
Co se týče podpory znevýhodněných oblastí, v souladu s článkem 93 nařízení (ES) č. 1698/2005 systém podpory zřízený nařízením Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a o změně a zrušení některých nařízení (4) zůstane v platnosti do 31. prosince 2009, s výhradou přijetí aktu Rady postupem podle článku 37 Smlouvy. Proto by měl článek 11 nařízení Komise (ES) č. 817/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) (5), zůstat v platnosti až do přijetí takového aktu Radou.
(22)
Měla by být učiněna opatření, která zamezí překrývání mezi podporou na dodržování norem pro zemědělce na straně jedné a platbami z Natury 2000 na straně druhé.
(23)
Pokud jde o podporu pro zemědělské životní prostředí a dobré životní podmínky zvířat, měly by minimální požadavky, které mají splnit příjemci podpory v souvislosti s různými agroenvironmentálními závazky a závazky týkajícími se dobrých životních podmínek zvířat, zajistit vyrovnané používání podpory, které bere v úvahu stanovené cíle, a tudíž přispívá k udržitelném rozvoji venkova. V tomto ohledu by mělo být velmi důležité vytváření metodiky pro výpočet dodatečných nákladů, ušlých příjmů a pravděpodobných transakčních nákladů plynoucích z daných závazků. Pokud jsou závazky založeny na omezeních příjmů, měly by být podpora zaručena pouze v případě, že omezení mohou být zhodnocena tak, aby poskytla přiměřené ujištění o dodržování závazku.
(24)
Pokud jde o podporu ochrany genetických zdrojů v zemědělství, měly by být stanoveny podrobnosti o způsobilých operacích a příjemcích podpory. Měla by být učiněna opatření, která zamezí překrývání se zemědělským životním prostředím a vyloučí z podpory činnosti způsobilé podle rámcového programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace.
(25)
Měly by být určeny neproduktivní investice zaměřené na udržitelné využívání zemědělské půdy.
(26)
K zajištění stejnorodého přístupu k opatřením v lesnictví je nezbytné použít vhodnou společnou definici lesů a zalesněných oblastí. Tato definice by měla být v souladu s definicí užívanou Organizací OSN pro výživu a zemědělství a Eurostatem, jak ji užila aktualizace hodnocení globálních lesních zdrojů z roku 2005. Lesy a zalesněné oblasti nezpůsobilé pro podporu podle čl. 42 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005 by měly být určeny podrobněji.
(27)
Měly by být stanoveny podrobnější podmínky podpory prvního zalesnění zemědělské půdy, zejména v souvislosti s definicí půdy, která má být zalesněna, nákladů na založení, zemědělců a rychle rostoucích druhů.
(28)
Pokud jde o podporu zemědělské půdy, na níž jsou poprvé založeny zemědělsko-lesnické systémy, měly by členské státy s ohledem na určité parametry určit maximální hustotu výsadby lesních stromů.
(29)
Co se týče podpory na obnovu lesnického potenciálu a preventivních akcí v lesích zařazených do skupiny s vysokým nebo středním stupněm rizika vzniku lesního požáru, měla by být podmíněna souladem s plány na ochranu lesů stanovenými členskými státy. Společný přístup by měl být zajištěn pro stanovení definice preventivních akcí proti lesním požárům.
(30)
Pokud jde o oblasti určené v čl. 50 odst. 5 a 6 nařízení (ES) č. 1698/2005, měly by být specifikovány podmínky jejich určení. Je třeba věnovat pozornost tomu, aby se zamezilo škodlivým účinkům zalesnění na biologickou rozmanitost nebo jiným ekologickým škodám.
(31)
Aby bylo zaručeno řádné příjímání opatření k diverzifikaci činností nezemědělské povahy uvedených v čl. 52 písm. a) bodu i) nařízení (ES) č. 1698/2005, měl by být jasným způsobem definován pojem člena zemědělského hospodářství, uvedený v článku 53 uvedeného nařízení.
(32)
Podpora partnerství mezi veřejným a soukromým sektorem podle čl. 59 písm. e) nařízení (ES) č. 1698/2005 by měla být v souladu s určitými podrobnými podmínkami.
(33)
Pokud jde o osu Leader, postupy výběru místních akčních skupin by měly být transparentní a konkurenceschopné, aby bylo zajištěno, že pro podporu jsou vybrány přiměřené a vysoce kvalitní strategie rozvoje na místní úrovni. V závislosti na místních podmínkách by měly být stanoveny minimální a maximální prahové hodnoty jako obecné pravidlo pro populaci oblastí pokrytých místními akčními skupinami.
(34)
Aby bylo umožněno nejvyšší možné provádění strategií místního rozvoje, měla by být omezena podpora provozních nákladů místních akčních skupin.
(35)
Projekty spolupráce prováděné místními akčními skupinami by měly splňovat určité podmínky. Mezi Komisí a členskými státy by měl být vytvořen koordinovaný postup, který usnadní výběr nadnárodních projektů spolupráce.
(36)
Pokud jde o technickou pomoc, měla by být poskytnuta ujednání o spolufinancování programů rozvoje venkova pokrývající regiony způsobilé podle konvergenčního cíle a další regiony, stejně jako podrobné přijetí a termíny pro vytvoření vnitrostátní sítě v oblasti venkova.
(37)
Měla by být stanovena pravidla společná pro několik opatření týkající se zejména: provádění integrovaných opatření, investičních opatření, převodu zemědělského hospodářství během období, v němž je závazek dán jako podmínka poskytnutí podpory, zvětšení rozlohy hospodářství a definice různých kategorií vyšší moci nebo výjimečných okolností.
(38)
Členské státy by měly podniknout veškeré nezbytné kroky a zavést příslušná opatření k zajištění toho, aby všechna opatření pro rozvoj venkova byla ověřitelná a kontrolovatelná. Členské státy by měly zajistit, aby jejich kontrolní opatření poskytla rozumnou záruku, že budou dodržována kritéria způsobilosti a další závazky. Zejména pro výpočty plateb pro některá opatření by členské státy měly prostřednictvím příslušných odborných znalostí doložit přiměřenost a přesnost výpočtů.
(39)
Měla by být stanovena podrobná pravidla pro úrokové subvence pro půjčky a případně některé formy finančního inženýrství. Měly by být také stanoveny podmínky, za nichž mohou řídící orgány uplatnit standardní náklady a považovat příspěvky ve formě věcných plnění za způsobilé výdaje, aby bylo zajištěno účinné a stejnorodé řízení. Aby se zajistilo lepší zaměření investičních operací, měl by být k dispozici soubor společných pravidel pro definici způsobilých výdajů. Společná pravidla by také měla být nutná v případech, kdy se příslušné orgány členského státu rozhodnou vyplatit příjemci podpory investic zálohu.
(40)
K zajištění souladu s pravidly a postupy státní podpory by měla být stanovena zvláštní ustanovení pro některá opatření spolufinancovaná EZFRV a pro další vnitrostátní financování.
(41)
K zajištění informací a publicity o činnostech pro rozvoj venkova využívajících podpory EZFRV by měly programy rozvoje venkova zahrnovat plán komunikace, jehož obsah by měl být určen. Proto by měly být určeny závazky řídících orgánů a příjemců podpory, aby se zajistil nejsoudržnější přístup.
(42)
Aby se zvýšila transparentnost ve vztahu k poskytování podpory z EZFRV, měly by členské státy každoročně zveřejňovat elektronicky nebo jiným způsobem seznam příjemců podpory, názvy provedených operací a částku z veřejných finančních prostředků jim přidělenou. Cílem poskytování této informace veřejnosti je zvýšit transparentnost činnosti Společenství v oblasti rozvoje venkova, zvýšit úroveň správného finančního řízení veřejných prostředků a především posílit kontrolu nad přidělenými veřejnými finančními prostředky, a konečně zabránit narušení konkurenčního prostředí mezi příjemci podpory na rozvoj venkova. Tyto prvořadé cíle odůvodňují poskytování příslušných informací veřejnosti, přičemž je třeba vzít ohled na princip proporcionality a požadavek ochrany osobních dat, jelikož nelze překročit rámec toho, co je nezbytné v demokratické společnosti pro zabránění podvodům.
(43)
Pokud jde o monitorování, měly by být určeny podrobnosti výroční zprávy o pokroku uvedené v článku 82 nařízení (ES) č. 1698/2005 a rovněž podrobnosti společných ukazatelů, jež tvoří součást Společného rámce pro monitorování a hodnocení podle článku 80 uvedeného nařízení.
(44)
K zajištění bezpečné elektronické výměny údajů mezi Komisí a členskými státy by měl být vytvořen informační systém. Měl by být vymezen obsah a fungování systému a přístupová práva k systému.
(45)
Nová prováděcí pravidla by měla nahradit pravidla stanovená pro provádění nařízení (ES) č. 1257/1999. Proto by mělo být od 1. ledna 2007 zrušeno nařízení (ES) č. 817/2004.
(46)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro rozvoj venkova,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
Oblast působnosti
Článek 1
Toto nařízení stanoví podrobná pravidla pro použití nařízení (ES) č. 1698/2005, pokud jde o zásady a obecná pravidla pro podporu rozvoje venkova, zvláštní a společná ustanovení pro opatření pro rozvoj venkova, předpisy o způsobilosti a správní předpisy, kromě ustanovení o kontrolách.
KAPITOLA II
Obecná pravidla
Oddíl 1
Doplňkovost, soudržnost a soulad
Článek 2
1. Soudržnost uvedená v článku 5 nařízení (ES) č. 1698/2005 je zajištěna:
a)
mezi opatřeními na podporu rozvoje venkova na straně jedné a opatřeními prováděnými podle jiných nástrojů podpory Společenství, a zejména opatřeními prováděnými podle přímých a jiných systémů podpory společné zemědělské politiky a opatření týkající se zdraví zvířat a rostlin na straně druhé;
b)
mezi různými opatřeními na podporu rozvoje venkova.
2. V případech kdy lze podle nařízení (ES) č. 1698/2005 výjimečně udělit podporu v souladu s čl. 5 odst. 6 uvedeného nařízení, pro opatření spadající do působnosti režimů podpory uvedených v příloze I tohoto nařízení, členské státy zajistí, že příjemce může získat podporu pro danou operaci pouze podle jednoho režimu.
Za tímto účelem členské státy, když zahrnují do svých programů pro rozvoj venkova takové výjimky, popíší ve svých programech kritéria a správní předpisy, které budou používat na dotčené režimy podpory.
3. Pokud organizace společného trhu, včetně režimů přímé podpory, financovaná Evropským zemědělským a záručním fondem uvalí omezení na produkci nebo na podporu Společenství na úrovni jednotlivých zemědělců, hospodářství nebo zpracovatelských podniků, nelze podle nařízení (ES) č. 1698/2005 podporovat žádné investice, které by zvýšily produkci nad tato omezení.
Oddíl 2
Strategie a programování
Článek 3
1. Národní strategické plány mohou být aktualizovány v programovém období. Pro takové aktualizace se vezme v úvahu jeden nebo oba následující prvky:
a)
aktualizace ovlivňuje jeden nebo více prvků uvedených v čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005 a nebo jeden nebo více strategických směrů Společenství uvedených v článku 9 uvedeného nařízení;
b)
aktualizace zahrnuje změny jednoho nebo více programů pro rozvoj venkova, uvedené v čl. 6 odst. 1 tohoto nařízení.
2. Ustanovení čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005 se použijí obdobně na aktualizace národních strategických plánů.
3. Aby se zajistil dostatečný čas na přizpůsobení programů pro rozvoj venkova, předloží členské státy Komisi poslední aktualizaci národního strategického plánu nejpozději 30. června 2013.
4. Národní strategické plány jsou potvrzeny nebo aktualizovány po schválení programů pro rozvoj venkova zvláště ve světle stanovování cílů plynoucích z hodnocení ex ante těchto programů.
Článek 4
1. Komise schválí programy pro rozvoj venkova předložené členskými státy do šesti měsíců ode dne, kdy tyto programy obdrží. V případě, že jsou programy pro rozvoj venkova předloženy před vstupem tohoto nařízení v platnost, začne šestiměsíční lhůta běžet ode dne jeho vstupu v platnost.
V případech použití druhého pododstavce čl. 18 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005 začne šestiměsíční lhůta stanovená v prvním pododstavci tohoto odstavce dnem, kdy jsou zrevidované navrhované programy v souladu s prvním pododstavcem čl. 18 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005.
2. Data pro určení období stanovených v odstavci 1 tohoto článku se případně stanoví v souladu s čl. 63 odst. 6 a 8.
Článek 5
1. Obsah programů pro rozvoj venkova uvedených v článku 16 nařízení (ES) č. 1698/2005 je vytvořen v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
Hodnocení ex ante uvedené v článku 85 nařízení (ES) č. 1698/2005 se přikládá ke každému programu pro rozvoj venkova.
2. Celostátní rámce uvedené v čl. 15 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005 obsahují informace společné pro několik opatření. Pro tato opatření mohou regionální programy pro rozvoj venkova obsahovat jen dodatečné informace za předpokladu, že informace obsažené společně v celostátním rámci a regionálních programech jsou v souladu s požadavky přílohy II tohoto nařízení.
3. Členské státy předloží Komisi elektronickou verzi svých programů pro rozvoj venkova a případně celostátní rámce, aktualizované po každé změně, včetně standardních tabulek stanovených v příloze II tohoto nařízení odpovídajících informacím požadovaným v souladu s čl. 16 písm. d), e) a f) nařízení (ES) č. 1698/2005. Členské státy předají Komisi požadavky na změny programů a případně na změny celostátních rámců elektronicky v souladu s článkem 63 tohoto nařízení.
Oddíl 3
Změny v programech pro rozvoj venkova
Článek 6
1. Změny v programech pro rozvoj venkova spadají do následujících kategorií:
a)
přezkumy podle čl. 19 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005;
b)
přezkumy plynoucí z koordinačních postupů pro čerpání finančních prostředků podle čl. 77 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005;
c)
další změny nespadající do písmen a) a b) tohoto odstavce.
2. Změny v programech podle odst. 1 písm. a) a b) mohou být navrhovány až od druhého roku provádění programu.
3. Návrhy na změny v programech pro rozvoj venkova musí být řádně podloženy, a musí uvádět zejména tyto informace:
a)
důvody a jakékoli prováděcí problémy odůvodňující změnu;
b)
očekávané účinky změny;
c)
vztah mezi změnou a celostátním strategickým plánem.
Článek 7
1. Na žádost členského státu přijme Komise ve věci přezkumů programů uvedených v čl. 6 odst. 1 písm. a) tohoto nařízení rozhodnutí podle čl. 19 odst. 2 první věty nařízení (ES) č. 1698/2005, pokud:
a)
přezkum jde nad práh pružnosti mezi osami uvedenými v čl. 9 odst. 2 tohoto nařízení;
b)
přezkum mění sazby spolufinancování Společenství uvedené v článku 70 nařízení (ES) č. 1698/2005 schválené v programu pro rozvoj venkova;
c)
přezkum mění celkový příspěvek Společenství pro celé programové období a nebo jeho roční rozdělení, aniž by se měnily příspěvky za minulé roky;
d)
přezkum zavádí změny související s výjimkami podle čl. 5 odst. 6 nařízení (ES) č. 1698/2005.
Toto rozhodnutí je přijato do šesti měsíců ode dne, kdy Komise obdrží žádost členského státu.
2. Kromě případů nouzových opatření v důsledku přírodních katastrof nejsou žádosti o přezkumy programů podle čl. 6 odst. 1 písm. a) předkládány více než jednou ročně pro jeden program.
Žádosti o přezkumy podle odst. 1 písm. c) členské státy předloží nejpozději do 30. září každého roku.
Poslední žádosti o přezkumy uvedené v odstavci 1 členské státy předloží Komisi nejpozději do 30. června 2013.
Článek 8
1. Členské státy s regionalizovaným programováním mohou předložit přezkumy programů podle čl. 6 odst. 1 písm. b), aby převedly příspěvek z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) mezi regionálními programy pro konkrétní roky, pokud:
a)
se celkový příspěvek z EZFRV na program za celé programové období nezmění;
b)
se celkový příděl z EZFRV pro dotčený členský stát nezmění;
c)
se roční rozdělení programu pro roky předcházející roku revize nezmění;
d)
je dodržen roční příděl z EZFRV dotčenému členskému státu;
e)
případně není snížen rozpočet pro dosažení konvergenčního cíle uvedeného v národním strategickém plánu v souladu s čl. 11 odst. 3 písm. f) nařízení (ES) č. 1698/2005.
2. Finanční tabulky dotčených programů se upraví tak, aby odrážely převody uvedené v odstavci 1.
Zrevidované finanční tabulky se předloží Komisi nejpozději do 30. září kalendářního roku, v němž se provedla změna. Rok 2012 je posledním rokem, kdy lze tyto přezkumy předložit.
Komise přijme rozhodnutí schvalující nové finanční tabulky během tří měsíců ode dne kdy obdržela žádost členského státu. Postup uvedený v čl. 90 odst. 2 nařízení (ES) č. 1698/2005 se nepoužije.
3. Žádosti o přezkum programů podle čl. 6 odst. 1 písm. b) se nezasílají více než jednou za kalendářní rok.
Článek 9
1. Změny v programech provedené členskými státy podle čl. 6 odst. 1 písm. c) mohou zahrnovat změny rozdělení financí podle opatření v rámci osy, stejně jako nefinanční změny týkající se zavedení nových opatření, stažení stávajících opatření nebo informace o stávajících opatřeních v programu a jejich popis.
2. Členské státy jsou rovněž oprávněny činit změny uvedené v čl. 6 odst. 1 písm. c) převodem v rámci jednoho kalendářního roku z kterékoli osy a do kterékoli osy až 1 % celkového příspěvku z EZFRV na program po celé programové období.
3. Změny programů uvedené v odstavcích 1 a 2 mohou být učiněny nejpozději do 31. prosince 2015 za předpokladu, že členské státy tyto změny ohlásí nejpozději do 31. srpna 2015.
4. Kromě případů nouzových opatření v důsledku přírodních katastrof se změny uvedené v odstavcích 1 a 2 pro jeden program oznamují nejvýše třikrát za kalendářní rok za předpokladu, že je v kalendářním roce, v němž jsou učiněna tři oznámení, dodržen 1 % strop uvedený v odstavci 2.
5. Změny uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku jsou slučitelné se sazbami stanovenými v článku 17 nařízení (ES) č. 1698/2005.
6. Změny uvedené v odstavcích 1 a 2 se oznamují Komisi. Komise je posoudí z hlediska:
a)
souladu s nařízením (ES) č. 1698/2005;
b)
soudržnosti s příslušným národním strategickým plánem;
c)
souladu s tímto nařízením.
Komise informuje členské státy o výsledcích tohoto posouzení do čtyř měsíců ode dne, kdy obdržela žádost o změnu programu. Pokud změny nejsou v souladu s jedním nebo více hodnocenými parametry uvedenými v prvním pododstavci, je čtyřměsíční lhůta pozastavena, dokud Komise neobdrží změny programu, které jsou v souladu s parametry.
Pokud Komise neinformuje členský stát ve čtyřměsíční lhůtě uvedené v druhém pododstavci, považují se změny za schválené a vstoupí v platnost v okamžiku, kdy vyprší čtyřměsíční lhůta.
Článek 10
1. Pro účely druhého pododstavce čl. 71 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005 nesou členské státy odpovědnost za výdaje ode dne, kdy jejich žádost o přezkum programu nebo jeho změny podle čl. 6 odst. 1 tohoto nařízení obdrží Komise, do přijetí rozhodnutí Komise podle článků 7 a 8 tohoto nařízení nebo do dokončení posouzení souladu změn podle článku 9 tohoto nařízení.
2. V případech nouzových opatření v důsledku přírodních katastrof může způsobilost výdajů souvisejících se změnami programu podle čl. 6 odst. 1 začít ode dne dřívějšího, než je den uvedený v druhém pododstavci čl. 71 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005.
Článek 11
Změny celostátních rámců podle čl. 15 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005 spadají do působnosti čl. 6 odst. 1 písm. c) tohoto nařízení. Ustanovení čl. 9 odst. 3 a 6 tohoto nařízení se použijí na takové změny obdobně.
Článek 12
Pokud jsou právní předpisy Společenství přijaty nebo pozměněny, změní se programy pro rozvoj venkova v souladu s čl. 6 odst. 1 podle těchto nových nebo pozměňujících předpisů. Takové změny se nezapočítávají do ročního počtu změn podle čl. 7 odst. 2, čl. 8 odst. 3 a čl. 9 odst. 4. Ustanovení čl. 6 odst. 2 se na tyto změny nepoužije.
KAPITOLA III
Opatření k rozvoji venkova
Oddíl 1
Opatření k rozvoji venkova po jednotlivých osách
Pododdíl 1
Osa 1
Článek 13
1. Podmínky pro zahájení činnosti mladých zemědělců podle čl. 22 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou splněny v okamžiku, kdy je předložena žádost o podporu.
Ode dne, kdy je přijato individuální rozhodnutí o poskytnutí podpory, lze poskytnout lhůtu nepřekračující 36 měsíců ke splnění podmínek souvisejících s profesními dovednostmi a schopnostmi podle čl. 22 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1698/2005, pokud mladý zemědělec potřebuje období na přizpůsobení, v němž zahájí činnost nebo restrukturalizuje hospodářství, za předpokladu, že podnikatelský plán podle písmena c) uvedeného odstavce stanoví takovou potřebu.
2. Podnikatelský plán podle čl. 22 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1698/2005 popisuje přinejmenším:
a)
počáteční situaci zemědělského hospodářství a specifické milníky a cíle pro rozvoj činností nového hospodářství;
b)
podrobnosti o investicích, vzdělání, poradenství nebo jakékoli další činnosti vyžadované pro rozvoj činností zemědělského hospodářství.
3. Soulad s podnikatelským plánem posuzuje příslušný orgán nejpozději pět let od individuálního rozhodnutí o poskytnutí podpory. Členské státy berou v úvahu okolnosti, v nichž je podnikatelský plán prováděn, a určí podmínky pro navrácení již získané podpory, pokud mladý zemědělec nedosáhne v době posouzení souladu s ustanoveními podnikatelského plánu.
4. Individuální rozhodnutí o poskytnutí podpory pro zahájení činnosti mladých zemědělců bude přijato nejpozději osmnáct měsíců od zahájení činnosti, jak je určeno platnými ustanoveními členských států. V případě podpory poskytované ve formě jednorázové prémie, stanovené v příloze nařízení (ES) č. 1698/2005 a pro účely odstavce 3 tohoto článku, mohou členské státy rozdělit své platby do pěti splátek.
5. Členské státy mohou rozhodnout, že pokud podnikatelský plán odkazuje na použití dalších opatření k rozvoji venkova uvedených v nařízení (ES) č. 1698/2005, schválení žádosti mladého zemědělce příslušným orgánem poskytuje přístup také k těmto dalším opatřením. V takovém případě musí být informace, které žadatel předloží, dostatečně podrobné, aby podpořily žádost o podporu podle těchto dalších opatření.
6. V situaci, kdy mladý zemědělec není ustanoven jediným vedoucím zemědělského hospodářství, lze uplatnit zvláštní podmínky. Tyto podmínky musí být shodné s podmínkami požadovanými pro mladého zemědělce začínajícího činnost jako jediný vedoucí hospodářství.
Článek 14
1. Pokud je zemědělský podnik převeden několika převodci, celková podpora pro předčasný odchod do důchodu podle článku 23 nařízení (ES) č. 1698/2005 je omezena na částku poskytovanou jednomu převodci.
2. Neobchodní zemědělská činnost prováděná převodcem není způsobilá pro podporu v rámci společné zemědělské politiky.
3. Zemědělec v nájmu může převést uvolněnou půdu majiteli za předpokladu, že nájem je ukončen a požadavky vztahující se na nabyvatele uvedené v čl. 23 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou splněny.
4. Členské státy mohou stanovit, že uvolněná půda je převzata orgánem, který na sebe vezme zodpovědnost převést ji později na nabyvatele, kteří splní podmínky uvedené v čl. 23 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005.
Článek 15
1. Poradenské služby, pro něž lze udělit podporu podle článku 24 nařízení (ES) č. 1698/2005, jsou v souladu s kapitolou 3 hlavy II nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 (6) a jeho prováděcími předpisy.
2. Orgány a subjekty vybrané, aby poskytovaly poradenské služby zemědělcům, mají vhodné zdroje ve formě kvalifikovaného personálu, správních a technických zařízení a poradenských zkušeností a spolehlivosti za dodržení požadavků, podmínek a norem uvedených v čl. 24 odst. 1 druhém pododstavci písm. a) a b) nařízení (ES) č. 1698/2005.
Článek 16
V programech pro rozvoj venkova je vytvořena postupně se snižující míra podpory pro zřizování řídicích, pomocných a poradenských služeb podle článku 25 nařízení (ES) č. 1698/2005, která zajistí snižování podpory ve stejných částkách od prvního roku podpory takovým způsobem, že nejpozději v šestém roce od vytvoření těchto služeb bude podpora zcela vyčerpána.
Článek 17
1. V případě podpory investic na modernizaci zemědělských hospodářství tak, aby splňovala nově přijaté normy Společenství stanovené v druhém pododstavci čl. 26 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005, musí být příslušné normy splněny do uplynutí doby odkladu stanovené v uvedeném pododstavci.
2. Pokud provádí investice mladí zemědělci získávající podporu uvedenou v článku 22 nařízení (ES) č. 1698/2005, aby splnili stávající normy Společenství, musí být příslušné normy splněny do uplynutí doby odkladu stanovené ve třetím pododstavci čl. 26 odst. 1 uvedeného nařízení.
Článek 18
1. Pro účely čl. 27 odst. 2 nařízení (ES) č. 1698/2005 se lesní hospodářské plány vhodné podle velikosti a použití zalesněné oblasti zakládají na příslušných vnitrostátních právních předpisech stejně jako na stávajících plánech na využití půdy a náležitě pokrývají lesní zdroje.
2. Operace za zvýšení hospodářské hodnoty lesů, uvedené v článku 27 nařízení (ES) č. 1698/2005, se týkají investic na úrovni lesních podniků a mohou zahrnovat investice do zařízení pro sklizeň.
Činnosti související s regenerací po konečném vykácení jsou z podpory vyloučeny.
3. Lesy uvedené v čl. 30 odst. 4 tohoto nařízení jsou vyňaty z oblasti působnosti první věty čl. 27 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005.
Článek 19
1. V případě podpory investic za účelem zvýšení hodnoty zemědělských a lesnických produktů tak, aby splňovaly nově přijaté normy Společenství stanovené v čl. 28 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1698/2005, musí být příslušné normy splněny do uplynutí doby odkladu stanovené v uvedeném pododstavci.
2. V případě podpory investic do zvyšování hodnoty lesnických produktů jsou investice související s použitím dřeva jako suroviny omezeny na všechny pracovní operace před průmyslovým zpracováním.
Článek 20
Náklady na spolupráci při vývoji nových produktů, postupů a technologií v zemědělství, potravinářství a lesnictví podle čl. 29 odst. 2 nařízení (ES) č. 1698/2005 se týkají přípravných operací, jako např. navrhování, produktu, procesu nebo technologického rozvoje a zkoušek a hmotných a nebo nehmotných investic souvisejících se spoluprací, před použitím nově vytvořených produktů, procesů a technologií pro obchodní účely.
Článek 21
1. Úroveň podpory pro splnění norem založených na právních předpisech Společenství podle článku 31 nařízení (ES) č. 1698/2005 upraví členské státy po jednotlivých normách s ohledem na úroveň závazků plynoucích z použití normy. Platby jsou rozloženy do období maximálně pěti let uvedeného v odstavci 2 uvedeného článku.
2. Náklady související s investicemi se neberou při určování úrovně roční podpory pro splnění norem založených na právních předpisech Společenství podle článku 31 nařízení (ES) č. 1698/2005 v úvahu.
Článek 22
1. Programy jakosti Společenství uvedené v čl. 32 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou ty, jež jsou vytvořeny podle těchto nařízení a ustanovení:
a)
nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 (7);
b)
nařízení Rady (ES) č. 509/2006 (8);
c)
nařízení Rady (ES) č. 510/2006 (9);
d)
hlava VI nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 (10).
2. Aby byly způsobilé pro podporu, musí programy jakosti potravin uznávané členskými státy podle čl. 32 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1698/2005 splňovat tato kritéria:
a)
zvláštnost konečného produktu podle těchto programů se odvozuje z podrobných závazků pro zemědělské metody, které zaručují:
-
zvláštní vlastnosti včetně výrobního procesu, nebo
-
kvalitu konečného produktu, která významně překračuje normy pro obchodní komodity týkající se veřejného zdraví, zdraví zvířat a rostlin, dobrých životních podmínek zvířat nebo ochrany životního prostředí;
b)
programy zahrnují závazné specifikace produktu a soulad s těmito specifikacemi ověří nezávislý kontrolní orgán;
c)
program je otevřený všem producentům;
d)
programy jsou transparentní a zajistí úplné zpětné vysledování produktů;
e)
programy odpovídají současným a předvídatelným příležitostem na trhu.
3. Podporu lze zajistit zemědělcům, kteří se účastní programu jakosti potravin pouze v případě, že kvalita produktu nebo potraviny byla úředně uznána podle nařízení a ustanovení uvedených v odstavci 1, nebo v programu jakosti potravin uznaném členským státem podle odstavce 2.
Pokud jde o programy jakosti potravin uvedené v odst. 1 písm. b) a c), lze udělit podporu pouze pokud se týče produktů evidovaných v rejstříku Společenství.
4. Pokud je podpora pro účast v programu jakosti potravin podle nařízení (EHS) č. 2092/91 pro specifický produkt začleněna do programu pro rozvoj venkova, fixní náklady plynoucí z účasti v programu jakosti se neberou v úvahu při výpočtu výše podpory pro stejný produkt v rámci agroenvironmentálního opatření na podporu ekologického zemědělství.
5. Pro účely čl. 32 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1698/2005 se „fixními náklady“ rozumí náklady vzniklé vstupem a ročními příspěvky na účast v podporovaném programu jakosti potravin, včetně, pokud je to nezbytné, výdajů na kontroly požadované pro ověření souladu se specifikacemi programu.
Článek 23
1. Pro účely čl. 20 písm. c) bodu iii) nařízení (ES) č. 1698/2005 se „seskupením producentů“ rozumí organizace jakékoli právní formy, která seskupuje provozovatele aktivně se účastnící programu jakosti potravin podle článku 32 uvedeného nařízení pro specifický zemědělský produkt nebo potravinu. Profesní a nebo meziprofesní organizace zastupující jedno nebo více odvětví nemohou být hodnoceny jako „seskupení producentů“.
2. Informační a propagační činnosti způsobilé pro podporu podle článku 33 nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou činnostmi určenými k tomu, aby spotřebitele přiměly koupit produkty nebo potraviny spadající do programu jakosti potravin zapojených do programů pro rozvoj venkova podle článku 32 uvedeného nařízení.
Tyto činnosti přitáhnou pozornost ke specifickým rysům nebo výhodám dotčených produktů, zejména k jakosti, specifickým metodám produkce, vysokým standardům dobrých životních podmínek zvířat a respektování životního prostředí souvisejících s dotčeným programem jakosti, a mohou zahrnovat šíření vědeckých a technických znalostí o těchto produktech. Tyto činnosti zahrnují zejména organizaci veletrhů a výstav a účast na nich, další podobné vztahy s veřejností a reklamu prostřednictvím různých komunikačních kanálů nebo na místech prodeje.
3. Pro podporu podle čl. 20 písm. c) bodu iii) nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou způsobilé pouze informační, propagační a reklamní činnosti na vnitřním trhu.
Takové činnosti nepodněcují spotřebitele ke koupi produktu kvůli jeho konkrétnímu původu, kromě produktů v rámci programu jakosti zavedeného nařízením (ES) č. 510/2006 a produktů podle nařízení (ES) č. 1493/1999. Původ produktu však může být vyznačen za předpokladu, že zmínka o původu je ve vztahu k hlavnímu sdělení podřadná.
Činnosti zahrnující propagaci obchodních značek nejsou způsobilé pro podporu.
4. Pokud se činnosti podle odstavce 2 týkají produktu zahrnutého do programu jakosti potravin podle čl. 22 odst. 1 písm. a), b) nebo c), uvede se na informačních, propagačních a nebo reklamních materiálech logo Společenství stanovené pro tyto programy.
5. Informační a propagační činnosti podporované podle nařízení (ES) č. 2826/2000 nemají nárok na podporu podle čl. 20 písm. c) bodu iii) nařízení (ES) č. 1698/2005.
6. Členské státy zajistí, aby všechny předlohy informačních, propagačních a reklamních materiálů navržených v souvislosti s podporovanou činností byly v souladu s právními předpisy Společenství. Za tímto účelem předloží příjemci podpory tyto navrhované materiály příslušnému orgánu členského státu.
Článek 24
1. Podnikatelský plán podle článku 34 nařízení (ES) č. 1698/2005:
a)
poskytne důkaz, že zemědělský podnik se může stát hospodářsky životaschopným, případně včetně doplňkovosti dalších zdrojů příjmů zemědělského hospodářství;
b)
obsahuje podrobnosti o požadovaných investicích;
c)
popisuje specifické milníky a cíle.
2. Pokud podnikatelský plán uvedený v článku 34 nařízení (ES) č. 1698/2005 obsahuje odkaz na jiná opatření k rozvoji venkova, musí být taková opatření uvedena dostatečně podrobně, aby podpořila žádosti o pomoc podle těchto dalších opatření.
3. Pro účely čl. 34 odst. 2 nařízení (ES) č. 1698/2005 neposkytnou členské státy, za přihlédnutí k podmínkám, v nichž je podnikatelský plán prováděn, žádnou další platbu podpory, pokud částečně soběstačný zemědělec nesplňuje ustanovení podnikatelského plánu v době posouzení.
Článek 25
1. V případě Malty, aby se stanovila minimální podpora pro produkční odvětví s mimořádně nízkým celkovým výnosem, v souladu s přílohou nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou pouze seskupení producentů skládající se z minimálního procenta producentů v dotčeném odvětví a představující minimální procento produkce v daném odvětví způsobilá pro tuto minimální podporu.
Minimální procento producentů a produkce stejně jako dotčená odvětví budou určena v maltském programu pro rozvoj venkova.
2. Minimální výše podpory pro seskupení producentů na Maltě vypočítaná na základě nákladů nezbytných na vytvoření malého seskupení producentů je uvedena v příloze III.
Pododdíl 2
Osa 2
Článek 26
Příjemci podpory podle článku 38 nařízení (ES) č. 1698/2005 nejsou způsobilí pro podporu podle článku 31 uvedeného nařízení, pokud jde o provádění směrnic Rady 79/409/EHS (11) a 92/43/EHS (12).
Článek 27
1. Pro účely čl. 39 odst. 1 až 4 a článku 40 nařízení (ES) č. 1698/2005 se použijí odstavce 2 až 13 tohoto článku.
2. Každý závazek rozšířit nebo jinak provozovat chov hospodářských zvířat musí splňovat alespoň tyto podmínky:
a)
je zachováno obhospodařování pastvin;
b)
je zachována celková plocha pastvin, a tím je zabráněno jak nadměrnému spásání, tak i nevyužívání pastvin;
c)
je určen stav hustoty hospodářských zvířat se zřetelem k celkovému počtu pásajících se hospodářských zvířat chovaných v zemědělském podniku, nebo, v případě závazku omezovat vylouhování živin, se zřetelem k celkovému počtu zvířat chovaných v daném zemědělském podniku, na která se vztahuje dotyčný závazek.
3. Závazky na omezení používání hnojiv, přípravků na ochranu rostlin nebo jiných prostředků mohou být přijaty pouze tehdy, pokud mohou být tato omezení posouzena takovým způsobem, který zaručuje soulad s těmito závazky.
4. Podpora se může vztahovat k těmto závazkům:
a)
chov hospodářských zvířat místních původních plemen ohrožených upuštěním od jejich využívání;
b)
zachování genetických zdrojů rostlin přirozeně přizpůsobených místním a regionálním podmínkám a ohrožených genetickým narušením.
Druhy hospodářských zvířat způsobilých pro podporu a kritéria pro stanovení prahové úrovně ohrožení hospodářského využívání místních plemen jsou vymezeny v příloze IV.
5. Agroenvironmentální podpora a/nebo podpora dobrých životních podmínek zvířat pro stejnou produkci není vyloučena environmentálními opatřeními prováděnými v rámci organizací společného trhu nebo režimů přímé podpory uvedených v příloze I, opatřeními pro zdraví zvířat a rostlin nebo opatřeními k rozvoji venkova kromě opatření v rámci zemědělského životního prostředí a dobrých životních podmínek zvířat, za předpokladu, že tato podpora je doplňující a slučitelná s dotyčnými opatřeními.
Lze kombinovat různé závazky v oblasti zemědělského životního prostředí a/nebo dobrých životních podmínek zvířat za předpokladu, že se doplňují a jsou vzájemně slučitelné.
V případě kombinování opatření a závazků uvedených v prvním a druhém pododstavci zohlední výše podpory ušlý příjem a zvláštní dodatečné náklady vyplývající z kombinování.
6. Agroenvironmentální opatření pro půdu vyňatou z produkce podle článku 54 nebo 107 nařízení (ES) č. 1782/2003 má nárok na podporu pouze za předpokladu, že agroenvironmentální závazky přesahují hlavní požadavky stanovené v čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení.
V případě podpory pro horské oblasti, oblasti jinak znevýhodněné, zemědělské oblasti Natury 2000 a zemědělské oblasti zahrnuté v plánech povodí podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES (13) vezmou případně agroenvironmentální závazky v úvahu podmínky stanovené pro podporu v dotčených oblastech.
7. Každý závazek v oblasti dobrých životních podmínek zvířat uvedený v článku 40 nařízení (ES) č. 1698/2005 poskytne aktualizované normy v nejméně jedné z těchto oblastí:
a)
voda a krmivo bližší jejich přirozeným potřebám;
b)
podmínky ustájení, jako např. přidělený prostor, stelivo, přirozené světlo;
c)
přístup do venkovních prostor;
d)
nepřítomnost soustavného mrzačení, izolace nebo stálého uvazování;
e)
prevence patologií vymezená především zemědělskými postupy a/nebo podmínkami chovu.
8. Referenční úrovní pro výpočet ušlého příjmu a dodatečných nákladů vyplývajících z daných závazků jsou příslušné normy a požadavky uvedené v čl. 39 odst. 3 a čl. 40 odst. 2 nařízení (ES) č. 1698/2005.
9. Pokud jsou obvykle závazky vyjádřeny v jiných jednotkách než v těch, jež jsou uvedeny v příloze nařízení (ES) č. 1698/2005, mohou členské státy vypočítat platby na základě těchto jiných jednotek. V těchto případech členské státy zajistí, aby byly splněny v příloze uvedené maximální roční částky způsobilé pro podporu Společenství. Za tímto účelem mohou členské státy:
a)
stanovit mezní hodnotu počtu jednotek na hektar zemědělského podniku, na niž se použije agroenvironmentální závazek, nebo
b)
určit celkovou maximální částku pro každý zúčastněný zemědělský podnik a zajistit, že platby pro každý zemědělský podnik jsou slučitelné s touto mezní hodnotou.
10. Členské státy určí potřebu poskytnout náhradu pro transakční náklady uvedené v čl. 39 odst. 4 a čl. 40 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005 na základě objektivních kritérií.
Pro účely čl. 39 odst. 4 a čl. 40 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005 se „transakčními náklady“ rozumí náklady na umožnění transakce, nikoliv náklady přímo připisovatelné prováděcím nákladům závazku, k němuž se vztahují.
Prvky transakčních nákladů se vypočítají za dobu trvání období závazku a nepřekročí 20 % ušlých příjmů a dodatečných nákladů vzhledem k danému závazku.
11. Členské státy mohou povolit převod jednoho závazku na druhý během jeho doby působnosti za předpokladu, že jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
jakýkoli takový převod je významným přínosem pro životní prostředí nebo dobré životní podmínky zvířat nebo pro obojí;
b)
stávající závazek je podstatně posílen; a
c)
schválený program rozvoje venkova zahrnuje dotčené závazky.
Agroenvironmentální závazek může být převeden na závazek prvního zalesnění zemědělské půdy podle článku 43 nařízení (ES) č. 1698/2005 za podmínek stanovených v písmenech a) a b) prvního pododstavce tohoto odstavce. Agroenvironmentální závazek zanikne, aniž by byla požadována náhrada.
12. Členské státy mohou umožnit, aby agroenvironmentální závazky nebo závazky v oblasti dobrých životních podmínek zvířat byly v období jejich použitelnosti přizpůsobovány, za předpokladu, že program pro rozvoj venkova obsahuje prostor pro takové přizpůsobení a že toto přizpůsobení je řádně odůvodněno s ohledem na cíle závazku.
Toto přizpůsobení může mít také formu prodloužení trvání závazku.
13. Převodní poměry zvířat na živočišnou jednotku jsou uvedeny v příloze V. Členské státy mohou odlišit tyto poměry v rámci limitů uvedených pro příslušné kategorie v uvedené příloze podle objektivních kritérií.
Článek 28
1. Podpora podle čl. 39 odst. 5 nařízení (ES) č. 1698/2005 se může vztahovat na operace prováděné jinými příjemci podpory než těmi, kteří jsou uvedeni v čl. 39 odst. 2 uvedeného nařízení.
2. Činnosti přijímající agroenvironmentální závazky uvedené v čl. 27 odst. 4 tohoto nařízení nejsou způsobilé pro podporu podle čl. 39 odst. 5 nařízení (ES) č. 1698/2005.
Podle čl. 39 odst. 5 nařízení (ES) č. 1698/2005 není pro činnosti způsobilé podle rámcového programu Evropského společenství pro výzkum, technický rozvoj a demonstrace udělena žádná podpora.
3. Operace na záchranu genetických zdrojů v zemědělství způsobilé pro podporu podle čl. 39 odst. 5 nařízení (ES) č. 1698/2005 obsahují:
a)
cílené akce: činnosti propagující zachování ex situ a in situ, charakterizaci, sběr a využití genetických zdrojů v zemědělství, včetně inventářů genetických zdrojů v současnosti zachovaných in situ, včetně zachování in situ v hospodářství, a sbírek ex situ (genové banky) a databází;
b)
dohodnuté akce: akce propagující výměnu informací o zachování, charakterizaci, sběru a využití genetických zdrojů v zemědělství Společenství mezi příslušnými orgány členských států;
c)
doprovodné akce: informační, distribuční a poradenské akce zahrnující nevládní organizace a jiné příslušné zainteresované strany, vzdělávací kurzy a přípravu technických zpráv.
4. Pro účely tohoto článku se použijí tyto definice:
a)
„zachováním in situ“ rozumí zachování genetického materiálu v ekosystémech a přirozených stanovištích a uchování a obnova životaschopných populací volně žijících druhů nebo plemen v jejich přirozeném prostředí a v případě domácích živočišných plemen nebo vyšlechtěných rostlinných druhů v zemědělsky využívaném prostředí, kde se vyvinuly jejich charakteristické vlastnosti;
b)
„zachováním in situ v hospodářství“ rozumí zachování a rozvoj na úrovni hospodářství;
c)
„zachováním ex situ“ rozumí zachování genetického materiálu pro zemědělství mimo jeho přírodní stanoviště;
d)
„sbírkou ex situ“ rozumí sbírka genetického materiálu pro zemědělství uchovávaného mimo jeho přírodní stanoviště.
Článek 29
Pro účely článků 41 a 49 nařízení (ES) č. 1698/2005 se „neproduktivními investicemi“ rozumí takové investice, které nevedou k podstatnému zvýšení hodnoty nebo ziskovosti zemědělského nebo lesnického podniku.
Článek 30
1. Pro účely čl. 42 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005 se použijí definice v odstavcích 2 a 3 tohoto článku, výjimky je třeba řádně odůvodnit v programech pro rozvoj venkova.
2. „Lesem“ se rozumí půda o rozloze nejméně 0,5 hektaru se stromy vyššími než 5 metrů a porostem koruny tvořící nejméně 10 procent, nebo stromy schopné dosáhnout těchto limitů in situ. Nezahrnuje půdu, u níž převažuje zemědělské nebo městské použití.
Opětovně zalesňované oblasti, které dosud nedosáhly, ale očekává se, že dosáhnou porostu koruny 10 procent a výšky stromu nejméně 5 metrů, jsou zahrnuty jako dočasně nezásobní oblasti z důvodů lidského zásahu nebo přirozených příčin, u nichž se očekává regenerace.
Lesy zahrnují oblasti s bambusem a palmami, pokud jsou splněna kritéria výšky a porostu koruny.
Lesy zahrnují lesní cesty, protipožární průseky a jiné malé otevřené oblasti; lesy v národních parcích, přírodních rezervacích a jiných chráněných oblastech, jako jsou oblasti zvláštního vědeckého, historického, kulturního nebo duchovního zájmu.
Lesy zahrnují větrolamy, ochranné pásy a řady stromů s plochou větší než 0,5 hektaru a šířkou větší než 20 metrů.
Lesy zahrnují plantáže prvotně pro ochranné lesnické účely, jako např. gumovníkové plantáže a stanoviště korkových dubů. Stanoviště stromů v systémech zemědělské produkce, jako např. na ovocných plantážích, a zemědělsko-lesnické systémy jsou z definice „lesů“ vyloučeny. Stromy v městských parcích a zahradách jsou z této definice rovněž vyloučeny.
3. „Zalesněnými oblastmi“ se rozumí půda nehodnocená jako „les“ s rozlohou více než 0,5 hektaru; se stromy vyššími než 5 metrů a porostem koruny 5 až 10 procent, nebo se stromy, které jsou schopné dosáhnout těchto limitů in situ; nebo s kombinovaným porostem zákrsků, keřů a stromů nad 10 procent. Termín nezahrnuje půdu, u níž převažuje zemědělské nebo městské použití.
4. Z oblasti působnosti první věty čl. 42 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou vyňaty tyto lesy a zalesněné oblasti:
a)
lesy a jiné zalesněné plochy, které jsou ve vlastnictví státu, regionu nebo veřejného podniku;
b)
lesy a jiné zalesněné plochy náležející Koruně;
c)
lesy ve vlastnictví právnických osob, jejichž kapitál drží nejméně z 50 % jeden ze subjektů uvedených v písmenech a) a b).
Článek 31
1. Zemědělská půda způsobilá pro podporu na zalesňování podle článku 43 nařízení (ES) č. 1698/2005 je vymezena členským státem a zahrnuje půdu, kde je zemědělská činnost prováděna pravidelně.
První zalesnění v oblasti Natury 2000 určené podle směrnic 79/409/EHS a 92/43/EHS bude v souladu s cíli hospodaření dotčené oblasti.
2. Pro účely čl. 43 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1698/2005 „náklady na založení“ zahrnují náklady na výsadbový materiál, náklady na výsadbu a náklady přímo spojené s výsadbou a pro ni nezbytné.
3. Pro účely čl. 43 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1698/2005 se „zemědělci“ rozumí osoby, které podstatnou část své pracovní doby věnují zemědělským činnostem a odvozují od nich významnou část svých příjmů podle kritérií, která určí členské státy.
4. Pro účely čl. 43 odst. 3 a čl. 44 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005 se „rychle rostoucími druhy s krátkou obmýtní dobou“ rozumí druhy, jejichž obmýtní doba, tj. období mezi dvěma mýtními těžbami na stejném místě, je kratší než 15 let.
Článek 32
Pro účely článku 44 nařízení (ES) č. 1698/2005 členské státy s ohledem na místní podmínky, druhy v lesnickém zájmu a potřebu zajistit pokračování zemědělského využívání půdy určí maximální počet stromů vysazených na hektar.
Článek 33
1. Pokud podpora podle článku 48 nařízení (ES) č. 1698/2005 pokrývá vytvoření protipožárních lesních průseků, mohou způsobilé náklady zahrnovat, nad rámec nákladů na založení, následné náklady na údržbu dotčené oblasti.
Podpora na údržbu protipožárních lesních průseků prostřednictvím zemědělských činností není udělena oblastem, které využívají agroenvironmentální podporu.
2. Preventivní protipožární akce podle článku 48 nařízení (ES) č. 1698/2005 se mohou vztahovat na:
a)
vytvoření ochranné infrastruktury, jako např. lesních stezek a cest, míst pro dodávku vody, protipožárních průseků, vykácených a vymýcených oblastí, zahájení operací na údržbu protipožárních průseků a vykácených a vymýcených oblastí;
b)
preventivní lesnické praxe jako kontrola vegetace, jednocení, diverzifikace struktury vegetace;
c)
vytvoření nebo zlepšení stálého zařízení pro požární monitorování lesů a komunikačního vybavení.
Článek 34
1. Zemědělské oblasti podle čl. 50 odst. 5 nařízení (ES) č. 1698/2005, které jsou zahrnuty do plánů povodí v souladu se směrnicí 2000/60/ES, jsou způsobilé pro platby podle článku 38 nařízení (ES) č. 1698/2005, pokud je v těchto oblastech vytvořen a prováděn příslušný plán povodí.
2. Oblasti vhodné pro zalesnění z hlediska životního prostředí podle čl. 50 odst. 6 nařízení (ES) č. 1698/2005 mohou zahrnovat prevenci eroze a/nebo přeměny v poušť, zvýšení biologické rozmanitosti, ochranu vodních zdrojů, prevenci záplav a zmírnění klimatických změn, za předpokladu, že prevence záplav a zmírnění klimatických změn nenaruší biologickou rozmanitost nebo nezpůsobí jiné ekologické škody.
Pododdíl 3
Osa 3
Článek 35
Pro účely článku 53 nařízení (ES) č. 1698/2005 se „členem zemědělského hospodářství“ rozumí fyzická nebo právnická osoba nebo skupina fyzických či právnických osob, bez ohledu na právní status, který skupině nebo jejím členům uděluje vnitrostátní právo, s výjimkou zemědělských pracovníků. Pokud je „člen zemědělského hospodářství“ právnická osoba nebo skupina právnických osob, musí tento člen vykonávat zemědělskou činnost v tomto zemědělském podniku v době žádosti o podporu.
Článek 36
Partnerství veřejného a soukromého sektoru podle čl. 59 písm. e) nařízení (ES) č. 1698/2005, která obdrží podporu pro provádění místních strategií rozvoje, dodržují tyto podmínky:
a)
vytvoří oblastní strategie místního rozvoje na subregionální úrovni;
b)
budou reprezentativní pro zjištěné veřejnoprávní a soukromoprávní aktéry geografické úrovně uvedené v písmenu a) tohoto článku;
c)
provozní náklady nepřesáhnou 15 % veřejných výdajů souvisejících se strategií místního rozvoje každého jednotlivého partnerství veřejného a soukromého sektoru.
Pododdíl 4
Osa 4
Článek 37
1. Pro provádění osy 4 uvedené v oddíle 4 kapitoly I hlavy IV nařízení (ES) č. 1698/2005 si mohou členské státy a regiony zvolit, zda se bude vztahovat buď na celé území, nebo na jeho část, tím, že příslušně přizpůsobí kritéria pro výběr místních akčních skupin a oblastí, které zastupují.
Postup pro výběr místních akčních skupin musí být otevřený dotčeným venkovským oblastem a musí zajistit soutěž mezi místními akčními skupinami předkládajícími strategie místního rozvoje.
2. Výzvy k návrhům na výběr venkovských oblastí pro provádění strategií místního rozvoje podle čl. 62 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou organizovány nejpozději dva roky po schválení programů. Členské státy nebo regiony však mohou zorganizovat dodatečné výzvy k návrhům, zejména pokud je program Leader otevřený novým oblastem. V tom případě může být zapotřebí delší období.
3. Počet obyvatel každé z oblastí uvedených v čl. 61 písm. a) a čl. 62 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005 musí být v rámci obecného pravidla vyšší než 5 000 obyvatel a nesmí překročit 150 000 obyvatel.
V řádně odůvodněných případech se však mohou limity 5 000 a 150 000 obyvatel případně snížit nebo zvýšit.
4. Členské státy Společenství, v jeho složení ke 30. dubnu 2004, se snaží zajistit, aby byl upřednostněn výběr místních akčních skupin, které do svých strategií místního rozvoje podle čl. 62 odst. 4 nařízení 698/2005 začlenily spolupráci.
Článek 38
Provozní náklady místních akčních skupin podle čl. 63 písm. c) nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou způsobilé pro podporu Společenství v rámci limitu 20 % celkových veřejných výdajů na strategii místního rozvoje.
Článek 39
1. Spolupráce podle článku 65 nařízení (ES) č. 1698/2005 zahrnuje nejméně jednu akční skupinu vybranou podle osy Leader. Je prováděna na zodpovědnost koordinační místní akční skupiny.
2. Spolupráce je otevřená partnerství veřejného a soukromého sektoru podle čl. 59 písm. e) nařízení (ES) č. 1698/2005 a dalším venkovským oblastem organizovaným s následujícími vlastnostmi:
a)
přítomnost místní skupiny na zeměpisném území, které je aktivní v oblasti rozvoje venkova, s kapacitou vytvořit pro toto území strategii rozvoje;
b)
organizace místní skupiny je založena na partnerství místních aktérů.
3. Spolupráce zahrnuje provádění společné činnosti.
Pro podporu podle článku 65 nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou způsobilé pouze výdaje pro společnou činnost, pro provozní a společné struktury a pro přípravnou technickou podporu.
Výdaje na propagaci mohou být způsobilé pro všechny oblasti dotčené spoluprací.
4. Projekty spolupráce jsou vybrány příslušným orgánem členského státu, pokud nebyly takové projekty vytvořené místními akčními skupinami začleněny do jejich místní rozvojové strategie podle čl. 62 odst. 4 nařízení (ES) č. 1698/2005. V takovém případě mohou místní akční skupiny předložit projekty spolupráce příslušnému orgánu nejpozději do 31. prosince 2013.
5. Členské státy sdělí Komisi schválené nadnárodní projekty spolupráce.
Pododdíl 5
Technická pomoc
Článek 40
V případě, že se programy pro rozvoj venkova vztahují jak na regiony způsobilé podle konvergenčního cíle, tak na regiony podle konvergenčního cíle nezpůsobilé, výše příspěvku z EZFRV pro technickou pomoc uvedenou v čl. 70 odst. 3 písm. a) nařízení (ES) č. 1698/2005 může být určena s ohledem na převládající typ regionů v programu a podle jejich počtu.
Článek 41
1. Struktura potřebná pro provozování celostátní sítě pro venkov podle článku 68 nařízení (ES) č. 1698/2005 může být vytvořena buď v rámci příslušných vnitrostátních orgánů, nebo výběrem prostřednictvím výběrových řízení. Tato struktura musí být schopna vykonávat úkoly uvedené v odst. 2 písm. b) uvedeného článku.
2. V případě že se jediný program pro rozvoj venkova vztahuje na celé území členského státu, je celostátní síť pro venkov součástí programové složky technické pomoci a rozlišuje se mezi plánovanými výdaji souvisejícími s prvky vztahujícími se k písmenům a) a b) čl. 68 odst. 2 nařízení (ES) č. 1698/2005. Výdaje související s prvky vztahujícími se k písmenu a) však nepřesáhnou 25 % částky vyčleněné pro celostátní síť pro venkov.
3. Pokud členské státy využijí příležitosti uvedené v druhém pododstavci čl. 66 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005, je zvláštní program pro vytvoření a provoz celostátní sítě pro venkov schválen v souladu s čl. 18 odst. 4 uvedeného nařízení.
Článek 4, čl. 5 odst. 1 a 3 a článek 6 tohoto nařízení se obdobně použijí pro předložení, schválení a změny těchto specifických programů.
Specifický program a jeho finanční tabulka rozlišují mezi prvky, na něž se vztahují písmena a) a b) čl. 68 odst. 2 nařízení (ES) č. 1698/2005. Výdaje související s prvky vztahujícími se k písmenu a) však nepřesáhnou 25 % celkové částky pro program.
4. Celostátní sítě pro venkov budou vytvořeny nejpozději do 31. prosince 2008.
5. Podrobná pravidla o vytvoření a organizaci celostátních sítí pro venkov jsou uvedeny v příloze II.
Oddíl 2
Společná ustanovení pro několik opatření
Článek 42
Pro účely čl. 70 odst. 7 nařízení (ES) č. 1698/2005, kdy integrované operace spadají pod více než jednu osu a/nebo opatření pro každou operaci jasně určenou jako spadající do působnosti opatření konkrétního plánu rozvoje venkova, se použijí podmínky uvedeného opatření.
Článek 43
Pro investiční opatření zajistí členské státy, aby byla podpora zaměřena na jasně určené cíle, které odráží zjištěné strukturální a územní potřeby a strukturální znevýhodnění.
Článek 44
1. Pokud je celé příjemcovo hospodářství nebo jeho část převedeno na jinou osobu během období, pro které trvá závazek, jenž je podmínkou pro udělení pomoci, může tato osoba převzít závazek po zbytek tohoto období. Pokud není závazek převzat, příjemce získanou pomoc nahradí.
2. Členské státy si mohou zvolit nevyžadovat náhradu uvedenou v odstavci 1 v těchto případech:
a)
pokud příjemce, který již splnil významnou část dotčeného závazku, s konečnou platností zastavil zemědělskou činnost a pro jeho nástupce není převzetí závazku proveditelné;
b)
pokud k převodu části příjemcova hospodářství dojde během období rozšíření závazku v souladu s druhým pododstavcem čl. 27 odst. 12 a pokud se tento převod netýká více než 50 % oblasti, na niž se vztahoval závazek před rozšířením.
3. V případě malých změn v situaci hospodářství mohou členské státy přijmout zvláštní opatření, aby zajistily, že použití odstavce 1 nepovede k nepřiměřeným výsledkům, pokud jde o přijatý závazek.
Článek 45
1. Pokud příjemce zvýší výměru hospodářství během období, pro nějž trvá závazek, jenž je podmínkou pro udělení pomoci, mohou členské státy zajistit rozšíření závazku tak, aby se po zbytek období vztahoval na dodatečnou rozlohu v souladu s odstavcem 2, nebo mohou nahradit původní závazek závazkem novým podle odstavce 3.
Lze také učinit opatření pro takové nahrazení v případech, kdy je rozšířena oblast, na niž se vztahuje závazek, v rámci hospodářství.
2. Rozšíření uvedené v odstavci 1 může být umožněno pouze za těchto podmínek:
a)
je to ku prospěchu dotčeného opatření;
b)
je to oprávněné vzhledem k povaze závazku, délce zbývajícího období a velikosti dodatečné plochy;
c)
nebrání to účinnosti kontrol k zajištění souladu s podmínkami pro udělení pomoci.
3. Nový závazek podle odstavce 1 se vztahuje na celou dotčenou oblast za podmínek přinejmenším stejně přísných jako podmínky původního závazku.
4. Pokud příjemce není schopen nadále plnit dané závazky, protože hospodářství je rozděleno nebo je předmětem veřejných pozemkových úprav nebo pozemkových úprav schválených příslušnými veřejnými orgány, mohou členské státy přijmout opatření nezbytná k tomu, aby bylo umožněno přizpůsobit závazky nové situaci v hospodářství. Pokud se taková úprava ukáže jako nemožná, závazek vyprší a náhrada v souvislosti s obdobím, v němž byl závazek účinný, není vyžadována.
Článek 46
Pro závazky přijaté podle článků 39, 40 a 47 nařízení (ES) č. 1698/2005 by měla být poskytnuta doložka o přezkumu, aby se zajistilo jejich přizpůsobení v případě změny příslušných závazných norem nebo požadavků uvedených v čl. 39 odst. 3, čl. 40 odst. 2 a čl. 47 odst. 1 uvedeného nařízení vytvořených podle článků 4 a 5 nařízení (ES) č. 1782/2003 a jeho příloh III a IV, a rovněž minimálních požadavků na použití hnojiva a přípravků na ochranu rostlin a dalších příslušných závazných požadavků stanovených vnitrostátními právními předpisy, nad jejichž rámec jdou závazky stanovené v uvedených článcích.
Pokud se taková úprava ukáže jako pro příjemce nepřijatelná, závazek vyprší a náhrada v souvislosti s obdobím, v němž byl závazek účinný, není vyžadována.
Článek 47
1. Členské státy mohou uznat zejména tyto kategorie zásahů vyšší moci nebo výjimečných okolností, za kterých nebudou vyžadovat částečnou nebo úplnou náhradu podpory obdržené příjemcem:
a)
úmrtí příjemce;
b)
dlouhodobá pracovní neschopnost příjemce;
c)
vyvlastnění podstatné části zemědělského podniku, pokud nemohlo být předvídáno v den přijetí závazku;
d)
vážná přírodní katastrofa, která významně zasáhne zemědělské plochy zemědělského podniku;
e)
náhodné zničení budov zemědělského podniku určených k chovu zvířat;
f)
nákaza, která postihne část nebo všechna hospodářská zvířata zemědělce.
2. Případy vyšší moci nebo výjimečné okolnosti oznámí zemědělec nebo jím pověřená osoba do deseti pracovních dnů ode dne, kdy tak zemědělec nebo jím pověřená osoba může učinit, písemně příslušnému orgánu spolu s odpovídajícími důkazy jím uznávanými.
KAPITOLA IV
Způsobilost a správní ustanovení
Oddíl 1
Ověřitelnost a kontrolovatelnost opatření a pravidel způsobilosti
Pododdíl 1
Ověřitelnost a kontrolovatelnost opatření
Článek 48
1. Pro účely čl. 74 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005 členské státy zajistí, aby všechna opatření k rozvoji venkova, která hodlají provádět, byla ověřitelná a kontrolovatelná. Za tímto účelem členské státy určí kontrolní opatření, která jim poskytnou rozumné ujištění, že jsou dodržována kritéria způsobilosti a jiné závazky.
2. Aby se podložila a potvrdila vhodnost a přesnost výpočtů plateb podle článků 31, 38, 39, 40 a 43 až 47 nařízení (ES) č. 1698/2005, zajistí členské státy, že vhodné odborné posouzení je poskytnuto orgány nebo útvary funkčně nezávislými na orgánech nebo útvarech, které jsou za tyto výpočty odpovědné. Ustanovení o tomto odborném posouzení se uvede v programu pro rozvoj venkova.
Pododdíl 2
Úrokové subvence
Článek 49
Úrokové subvence pro půjčky mohou být spolufinancovány z EZFRV podle čl. 71 odst. 5 nařízení (ES) č. 1698/2005. Při navrhování úrokových subvencí určí členské státy ve svých programech metodu výpočtu úrokových subvencí, která se použije.
Členské státy mohou vytvořit systém kapitalizace zbývajících ročních splátek úrokové subvence v kterémkoli okamžiku trvání půjčky. Jakákoli zbývající roční splátka po konečném dni plateb je kapitalizována a vyplacena nejpozději do 31. prosince 2015. S ohledem na platební žádosti ke Komisi se částky vyplacené zprostředkující finanční instituci provádějící platbu snížené hodnoty subvence považují za skutečně vzniklé výdaje.
Pro účely druhého pododstavce je zapotřebí dohody mezi platební agenturou členského státu a zprostředkující finanční instituce provádějící platbu snížené hodnoty subvence. Členské státy v programu určí metodu výpočtu a hypotézy budoucí hodnoty, jež se použije při výpočtu kapitalizované hodnoty výjimečné úrokové subvence, a rovněž opatření pro stálý přenos podpory k příjemcům.
Členské státy zůstávají odpovědné za správu plateb snížené hodnoty subvence za celé období půjčky finančnímu zprostředkovateli a za veškeré vymáhání neoprávněně vyplacených částek v souladu s článkem 33 nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 (14).
Pododdíl 3
Další činnosti finančního inženýrství
Článek 50
Podle čl. 71 odst. 5 nařízení (ES) č. 1698/2005, jako součást programu rozvoje venkova může EZFRV spolufinancovat výdaje s ohledem na operace zahrnující příspěvky na podporu rizikových kapitálových fondů, záručních fondů a půjčkových fondů (dále jen „fondů“), v souladu s články 51 a 52 tohoto nařízení.
Článek 51
1. Ti, kdo částečně financují fondy, nebo jejich sponzoři předloží řídicímu orgánu podnikatelský plán, v němž se, mimo jiné, uvádí cílový trh nebo záruční portfolio, kritéria a podmínky financování, operační rozpočet fondu, vlastnictví a partneři částečného financování, požadavky na odbornost, způsobilost a nezávislost řízení, nařízení fondu, oprávnění a zamýšlené využití příspěvku z EZFRV, politiky ukončování investic a likvidační ustanovení fondu, včetně opětovného využití výnosů připsatelných příspěvku z EZFRV. Podnikatelský plán je odhadnut a jeho provádění monitorováno řídicím orgánem nebo na jeho odpovědnost.
2. Fondy jsou vytvořeny jako nezávislé právní subjekty řízené dohodami mezi akcionáři, nebo jako oddělený blok financí v rámci stávající finanční instituce. V druhém případě se na fond vztahují zvláštní prováděcí pravidla stanovující zejména vedení oddělených účtů rozlišujících nové zdroje investované do fondu, včetně příspěvků z EZFRV, od těch, které byly původně k dispozici ve finanční instituci. Komise se ve fondu nemůže stát partnerem nebo akcionářem.
3. Fondy investují do podniků nebo jim poskytují záruky při založení, během raných fází expanze a pouze při činnostech, které manažeři fondu shledají jako potenciálně životaschopné. Posouzení hospodářské životaschopnosti vezme v úvahu všechny zdroje příjmů daného podniku. Fondy neinvestují do podniků v obtížích ve smyslu pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (15), ani jim neposkytují záruky.
4. Řídicí orgány a fondy přijmou preventivní opatření, aby se zamezilo narušení hospodářské soutěže v oblasti rizikového kapitálu nebo trhu s půjčkami. Zejména výnosy z ekvitních investic a půjček, počítáno v poměru podílů řídicích nákladů, mohou být přednostně přiděleny akcionářům ze soukromého sektoru až do výše náhrad stanovené v dohodě akcionářů a pak se rozdělí poměrně mezi všechny akcionáře a EZFRV.
5. Řídící náklady fondů nesmí v ročním průměru během trvání programu přesáhnout 3 % spláceného kapitálu (2 % v případě záručních fondů), pokud se po soutěžním výběrovém řízení neukáže jako nezbytnost větší procentní podíl.
6. Podmínky pro příspěvky do fondů z programů rozvoje venkova, včetně cílů, investiční strategie a plánování, politiky ukončování investic a ustanovení o likvidaci, se stanoví v dohodě o financování, kterou uzavře na jedné straně fond a na straně druhé členský stát nebo řídicí orgán.
7. Příspěvky do fondů z EZFRV a dalších veřejných zdrojů a investice fondů do jednotlivých podniků nebo záruky těmto podnikům poskytované jsou předmětem ustanovení nařízení (ES) č. 1698/2005 nebo pravidel Společenství o státní podpoře.
Článek 52
1. Pokud jde o akce finančního inženýrství podle článku 51, výdaje uvedené Komisi v souladu s čl. 26 odst. 3 písm. a) nařízení (ES) č. 1290/2005 jsou celkovými výdaji zaplacenými při vytváření těchto fondů nebo přispívání do nich.
Při platbě vyrovnání a uzavření programu rozvoje venkova podle článku 28 nařízení (ES) č. 1290/2005 jsou způsobilé výdaje součtem:
a)
všech plateb jako investic do podniků mimo všechny dotčené fondy, nebo všech poskytnutých záruk včetně částek poskytnutých jako záruky záručními fondy, a
b)
způsobilých řídicích nákladů.
Rozdíl mezi příspěvky z EZFRV skutečně zaplacených v rámci akcí finančního inženýrství a způsobilými výdaji podle písmen a) nebo b) druhého pododstavce bude odstraněn v rámci účetní závěrky posledního roku provádění programu.
2. Úroky vzniklé platbami z programů rozvoje venkova do fondů jsou použity na financování akcí finančního inženýrství pro jednotlivé podniky.
3. Zdroje navrácené do operace z investic vložených fondy nebo zbylých po zaplacení všech záruk jsou příslušnými orgány dotčených členských států opět použity ve prospěch jednotlivých podniků.
Pododdíl 4
Standardní náklady a předpoklady ušlých příjmů, příspěvky ve formě věcných plnění
Článek 53
1. Členské státy mohou případně určit míru podpory stanovené v článcích 31, 37 až 41, a 43 až 49 nařízení (ES) č. 1698/2005 na základě standardních nákladů a standardního předpokladu ušlých příjmů.
2. Členské státy zajistí pro výpočty a odpovídající podporu podle odstavce 1, aby:
a)
obsahovaly pouze ověřitelné prvky;
b)
byly založeny na hodnotách vytvořených odborným posouzením;
c)
jasně uváděly zdroj hodnot;
d)
byly odlišeny tak, aby případně braly v úvahu regionální nebo místní podmínky a využití půdy;
e)
pro opatření podle článků 31, 37 až 40 a 43 až 47 nařízení (ES) č. 1698/2005 neobsahovaly prvky spojené s fixními investičními náklady.
Článek 54
1. Pro opatření zahrnující investice ve formě věcných plnění mohou být příspěvky veřejného nebo soukromého příjemce, zejména poskytování zboží nebo služeb, pro něž neexistuje platba v hotovosti podložená fakturami nebo podobnými dokumenty, způsobilými výdaji za předpokladu, že jsou splněny následující podmínky:
a)
příspěvky spočívají v poskytnutí půdy nebo nemovitosti, vybavení nebo surovin, výzkumné nebo odborné práce nebo neplacené dobrovolné práce;
b)
nejsou učiněny vzhledem k činnostem finančního inženýrství podle článku 50;
c)
jejich hodnotu lze nezávisle posoudit a ověřit.
V případě poskytnutí půdy nebo nemovitosti je hodnota ověřena nezávislým kvalifikovaným odborníkem nebo náležitě oprávněným úředním orgánem.
V případě neplacené dobrovolné práce se hodnota této práce určuje s ohledem na strávený čas a hodinové a denní náhrady za obdobnou práci, případně na základě systému standardního oceňování vytvořeného ex ante, za předpokladu, že systém kontroly poskytuje rozumnou záruku, že práce byla provedena.
2. Veřejné výdaje spolufinancované z EZFRV, přispívající k operacím, jež zahrnují příspěvky ve formě věcných plnění, nepřesáhnou celkové způsobilé výdaje na konci operace, kromě příspěvků ve formě věcného plnění.
Pododdíl 5
Investice
Článek 55
1. V případě investic jsou způsobilé výdaje omezeny na:
a)
budování, získání, včetně prostřednictví leasingu, nebo vylepšení nemovitého majetku;
b)
nákup nebo nákup na splátky nových strojů a vybavení, včetně počítačového softwaru až do tržní ceny aktiv. Další náklady spojené s leasingovou smlouvou, jako např. zisk pronajímatele, náklady na refinancování úroků, režijní a pojistné náklady, nejsou způsobilými výdaji;
c)
obecné náklady spojené s výdaji podle písmen a) a b), jako poplatky za architekty, inženýry a konzultace, studie proveditelnosti, získání patentových práv a licencí.
V náležitě podložených případech a s výjimkou písmene b) prvního pododstavce mohou členské státy stanovit podmínky, za nichž lze nákup použitého vybavení považovat za způsobilé výdaje pouze pro mikropodniky, malé a střední podniky ve smyslu doporučení Komise 2003/361/ES (16).
2. V případě zemědělských investic nákup zemědělských výrobních práv, zvířat, jednoletých rostlin a jejich vysazování nejsou způsobilým výdajem.
V případech obnovy zemědělského potenciálu poškozeného přírodními katastrofami podle čl. 20 písm. b) bodu vi) nařízení (ES) č. 1698/2005 nákup zvířat však může být způsobilým výdajem.
Jednoduché náhradové investice nejsou způsobilým výdajem.
Pododdíl 6
Platba záloh na podporu investic
Článek 56
1. Odchylně od čl. 26 odst. 5 nařízení Komise (ES) č. 1975/2006 (17), příjemci podpory investic mohou požádat příslušné platební agentury o vyplacení zálohy, pokud je tato možnost stanovena v programu rozvoje venkova. Pokud jde o veřejné příjemce, lze tuto zálohu poskytnout pouze obcím, jejich sdružením a veřejnoprávním subjektům.
2. Částka zálohy nesmí překročit 20 % veřejné podpory související s investicí a podmínkou jejího vyplacení je poskytnutí bankovní záruky nebo rovnocenné jistoty ve výši 110 % částky zálohy.
V případě veřejných příjemců uvedených v odstavci 1 mohou platební agentury v souladu s ustanoveními platnými v členských státech přijmout od jejich orgánu písemnou záruku, která pokrývá částku odpovídající procentu uvedenému v prvním pododstavci, za předpokladu, že se tento orgán zaváže vyplatit tuto částku pokrytou zárukou, pokud není prokázán nárok na vyplacenou zálohu.
3. Jistota se uvolní, jakmile příslušná platební agentura zjistí, že částka skutečných výdajů na investice, která se vztahuje k veřejné podpoře, přesahuje částku zálohy.
Oddíl 2
Státní podpora
Článek 57
1. Programy rozvoje venkova se mohou vztahovat na státní podporu s účelem poskytnout dodatečné vnitrostátní financování v souladu s článkem 89 nařízení (ES) č. 1698/2005 ve prospěch opatření nebo operací spadajících do působnosti článku 36 Smlouvy, pouze pokud je státní podpora určena v souladu s bodem 9A přílohy II tohoto nařízení.
2. Programy rozvoje venkova se mohou vztahovat na státní podporu s cílem poskytnout finanční příspěvky zajištěné členskými státy jako protějšek podpory Společenství v souladu s článkem 88 nařízení (ES) č. 1698/2005 ve prospěch opatření podle článků 25 a 52 uvedeného nařízení a operací podle opatření podle článků 28 a 29 uvedeného nařízení nebo doplňkového vnitrostátního financování v souladu s článkem 89 uvedeného nařízení ve prospěch opatření podle článků 25, 27 a 52 uvedeného nařízení a operací podle opatření uvedených v článcích 28 a 29 uvedeného nařízení, spadajících mimo působnost článku 36 Smlouvy, pouze pokud je státní podpora určena v souladu s bodem 9B přílohy II tohoto nařízení.
3. Výdaje vzniklé pro opatření a operace podle odstavce 2 jsou způsobilé, pouze pokud základní podpora nevytváří v okamžiku udělení podpory nezákonnou podporu ve smyslu čl. 1 písm. f) nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (18).
Řídicí orgán nebo kterýkoli jiný příslušný orgán členského státu zajistí, že pokud má být podpora udělena operacím podle opatření uvedených v odstavci 2 na základě stávajících režimů podpory ve smyslu čl. 1 písm. b) a d) nařízení (ES) č. 659/1999, jsou všechny použitelné oznamovací požadavky pro individuální podporu ve smyslu čl. 1 písm. e) uvedeného nařízení dodržovány, a že tyto operace jsou vybrány pouze po oznámení a schválení základní podpory Komisí ve smyslu čl. 88 odst. 3 Smlouvy.
Oddíl 3
Informace a publicita
Článek 58
1. Program rozvoje venkova obsahuje komunikační plán, který stanoví:
a)
cíle a cílové skupiny;
b)
obsah a strategii komunikace a informační opatření s uvedením opatření, která mají být přijata;
c)
svůj orientační rozpočet;
d)
správní oddělení nebo orgány odpovědné za provádění;
e)
kritéria, která se použijí pro vyhodnocení vlivu informací a opatření v oblasti publicity ve smyslu transparentnosti, povědomí o programu rozvoje venkova a úlohy, kterou hraje Společenství.
2. Částka přidělená na informace a publicitu může být součástí složky technické podpory programu rozvoje venkova.
3. Podrobná pravidla o informacích a publicitě jsou uvedena v příloze VI.
Článek 59
Na schůzích monitorovacího výboru zřízeného v souladu s článkem 77 nařízení (ES) č. 1698/2005 přednese předseda zprávu o pokroku v provádění informačních opatření a opatření v oblasti publicity a poskytne členům výboru příklady takových opatření.
Oddíl 4
Monitorování a hodnocení
Článek 60
Struktura a prvky výroční zprávy o pokroku podle článku 82 nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou stanoveny v příloze VII tohoto nařízení.
Článek 61
Střednědobé hodnocení a hodnocení ex post v souladu s čl. 86 odst. 4 a 5 nařízení (ES) č. 1698/2005 se zasílají Komisi podle případu nejpozději do 31. prosince 2010 a do 31. prosince 2015.
Pokud členské státy nezašlou zprávy o střednědobém hodnocení a hodnocení ex post ve lhůtách uvedených v prvním pododstavci tohoto článku, může Komise použít postupu dočasného pozastavení přechodných plateb podle čl. 27 odst. 3 nařízení (ES) č. 1290/2005, dokud tyto hodnotící zprávy neobdrží.
Článek 62
1. Společný soubor ukazatelů výchozích situací, výsledků a dopadů programů pro rozvoj venkova je uveden v příloze VIII tohoto nařízení. Tento seznam ukazatelů tvoří společný rámec pro monitorování a hodnocení (CMEF) podle článku 80 nařízení (ES) č. 1698/2005.
Tyto ukazatele mohou být případně rozděleny podle věku a pohlaví příjemců, stejně jako podle toho, zda jsou opatření prováděna ve znevýhodněných oblastech nebo v oblastech, na něž se vztahuje konvergenční cíl.
2. Pokrok v ukazatelích výsledků je součástí výroční zprávy o pokroku. Tato zpráva zahrnuje jak společné, tak doplňkové ukazatele.
K měření pokroku při plnění cílů programu pro rozvoj venkova se stanoví pro období provádění programu předběžné cíle pro ukazatele výsledků a dopadů, včetně doplňkového vnitrostátního financování podle článku 89 nařízení (ES) č. 1698/2005.
3. Pokyny pro CMEF určí Komise prostřednictvím společného přístupu s členskými státy. Pokyny obsahují alespoň:
a)
požadavky na monitorování;
b)
organizaci hodnocení ex ante, střednědobého a ex post hodnocení a otázky pro společné hodnocení každého opatření pro rozvoj venkova;
c)
pokyny pro systém podávání zpráv o hodnocení pokroku s ohledem na ukazatele;
d)
informační listy pro každé opatření obsahující intervenční logiku a různé ukazatele;
e)
informační listy popisující ukazatele výchozích situací, výsledků a dopadů.
Oddíl 5
Elektronická výměna informací a dokumentů
Článek 63
1. Komise ve spolupráci s členskými státy vytvoří informační systém (dále jen „systém“), který umožní bezpečnou výměnu údajů společného zájmu mezi Komisí a jednotlivými členskými státy. Tyto údaje se vztahují jak na správní a provozní aspekty, tak na aspekty finanční, na něž se vztahuje článek 18 nařízení Komise (ES) č. 883/2006 (19).
Systém vytvoří a aktualizuje Komise prostřednictvím společného přístupu s členskými státy.
2. Pokud jde o správní a provozní řízení, systém obsahuje dokumentační aspekty společného zájmu, které umožní provádění monitorování, a zejména: národní strategické plány a jejich aktualizace, souhrnné zprávy, programy a jejich úpravy, rozhodnutí Komise, výroční zprávy o pokroku, včetně kodifikace opatření v souladu tabulkou v bodu 7 přílohy II a ukazatelů pro monitorování a hodnocení stanovených v příloze VIII.
3. Řídicí orgán a Komise do systému vloží a aktualizují dokumenty v požadovaném formátu, za něž jsou odpovědné.
4. Systém je přístupný členským státům a Komisi buď přímo, nebo prostřednictvím rozhraní pro automatickou synchronizaci a vkládání údajů s vnitrostátními a regionálními počítačovými řídicími systémy.
Členské státy zašlou Komisi centralizovaně žádost o přístupová práva k systému.
5. Výměny údajů se podepíší elektronicky v souladu s článkem 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/93/ES (20). Členské státy a Komise uznají právní účinnost a přípustnost elektronického podpisu používaného v systému jako důkaz v právních řízeních.
6. Den, který je třeba brát v úvahu pro zasílání dokumentů Komisi, je den, kdy členský stát odešle dokumenty poté, co je vloží do systému.
Dokument je považován za odeslaný Komisi v okamžiku, kdy již není pro členský stát možné jej změnit či vyjmout ze systému.
7. Náklady na rozvoj a aktualizaci společných prvků systému jsou financovány z rozpočtu Společenství v souladu s čl. 66 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005.
Jakékoli náklady na rozhraní mezi vnitrostátními a místními systémy na straně jedné a systémem na straně druhé a jakékoli náklady na přizpůsobení vnitrostátních a místních systémů mohou být způsobilé podle čl. 66 odst. 2 uvedeného nařízení.
8. V případech zásahů vyšší moci nebo výjimečných okolností, a zejména v případě poruchy systému nebo nedostatku trvalého spojení, mohou členské státy zaslat Komisi dokumenty v tištěné podobě. Toto odeslání v tištěné podobě nelze provádět bez předchozího formálního souhlasu Komise.
V okamžiku, kdy zásah vyšší moci nebo výjimečné okolnosti zamezující použití systému pomine, vloží členské státy dotčené dokumenty do systému. V tomto případě se dnem odeslání rozumí den odeslání tištěné podoby dokumentu.
KAPITOLA V
Závěrečná ustanovení
Článek 64
Nařízení (ES) č. 817/2004 se od 1. ledna 2007 zrušuje.
Použije se i nadále pro opatření schválená před 1. lednem 2007 podle nařízení (ES) č. 1257/1999.
Článek 11 nařízení (ES) č. 817/2004 a body 9.3.V.A. odst. 1, 9.3.V.B. odst. 1, 2 a 3 a druhá odrážka bodu 9.3.V.B. přílohy II uvedeného nařízení se použijí do 31. prosince 2009 podle čl. 94 třetího pododstavce nařízení (ES) č. 1698/2005.
Článek 65
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se na podporu Společenství pro programové období, které začíná 1. ledna 2007.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. prosince 2006.
REGOLAMENTO (CE) N. 1974/2006 DELLA COMMISSIONE
del 15 dicembre 2006
recante disposizioni di applicazione del regolamento (CE) n. 1698/2005 del Consiglio sul sostegno allo sviluppo rurale da parte del Fondo europeo agricolo per lo sviluppo rurale (FEASR)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
visto il regolamento (CE) n. 1698/2005 del Consiglio, del 20 settembre 2005, sul sostegno allo sviluppo rurale da parte del Fondo europeo agricolo per lo sviluppo rurale (FEASR) (1), in particolare l'articolo 5, paragrafo 6, l'articolo 19, paragrafo 2, seconda frase, l'articolo 32, paragrafo 1, lettera b), l'articolo 66, paragrafo 3, terzo comma, l'articolo 70, paragrafo 1 e l’articolo 91,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (CE) n. 1698/2005 ha definito un quadro giuridico unico per il sostegno del FEASR allo sviluppo rurale nell’insieme della Comunità. Tale quadro giuridico deve essere completato da opportune disposizioni di applicazione.
(2)
Relativamente alla compatibilità con le misure finanziate da altri strumenti della politica agricola comune, occorre disciplinare in dettaglio le eccezioni al sostegno allo sviluppo rurale, in particolare quelle citate all’articolo 5, paragrafo 6, del regolamento (CE) n. 1698/2005. Il sostegno agli investimenti nel settore dello sviluppo rurale deve rispettare eventuali limiti o vincoli settoriali ed evitare di creare sovraccapacità nei settori interessati.
(3)
Occorre definire le modalità per l’aggiornamento dei piani strategici nazionali in termini di contenuti, procedure e tempi.
(4)
Per consentire agli Stati membri e alla Commissione di predisporre in modo tempestivo ed efficiente il nuovo quadro di programmazione, è necessario precisare il termine che intercorre tra la presentazione dei programmi di sviluppo rurale e la loro approvazione da parte della Commissione.
(5)
Occorre definire le modalità per la presentazione dei programmi di sviluppo rurale e per la loro revisione. Al fine di agevolare la stesura dei programmi di sviluppo rurale nonché il loro esame e la loro approvazione da parte della Commissione, è necessario stabilire norme comuni circa la struttura e il contenuto dei programmi stessi, in particolare sulla base dei requisiti enunciati all’articolo 16 del regolamento (CE) n. 1698/2005. Occorrono inoltre disposizioni specifiche relative ai quadri nazionali di cui all’articolo 15, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1698/2005.
(6)
Solo le modifiche che comportano mutamenti sostanziali dei programmi, storni di fondi FEASR tra i diversi assi di un programma e variazioni dei tassi di cofinanziamento FEASR devono essere adottate con decisione della Commissione. Le altre modifiche sono decise dagli Stati membri e comunicate alla Commissione. Occorre stabilire una procedura di approvazione delle modifiche così comunicate.
(7)
Per garantire un controllo regolare ed efficace, gli Stati membri devono mettere a disposizione della Commissione una versione elettronica consolidata e aggiornata dei loro documenti di programmazione.
(8)
Il regolamento (CE) n. 1698/2005 stabilisce le condizioni per il sostegno ai giovani agricoltori. Occorre specificare i tempi per l’adempimento di tali condizioni, in particolare il termine che gli Stati membri possono accordare a taluni beneficiari per soddisfare il requisito relativo alle conoscenze e competenze professionali. Poiché il sostegno ai giovani agricoltori è subordinato alla presentazione di un piano aziendale, è opportuno disciplinare in dettaglio sia il piano aziendale che il rispetto dello stesso da parte dei giovani agricoltori.
(9)
Quanto alle condizioni per il sostegno al prepensionamento, devono essere risolti i problemi specifici legati alla cessione di un’azienda da parte di più cedenti o da parte di un affittuario. L’attività agricola proseguita dal cedente a fini non commerciali non può beneficiare degli aiuti previsti dalla politica agricola comune.
(10)
Occorre specificare le competenze e le risorse di cui devono disporre le autorità e gli organismi selezionati per la prestazione di servizi di consulenza aziendale sovvenzionabili.
(11)
Quanto al sostegno per l’avviamento di servizi di assistenza alla gestione, di sostituzione e di consulenza aziendale, occorre definire il metodo di degressività degli aiuti.
(12)
Riguardo agli investimenti per l’ammodernamento delle aziende agricole finalizzati al rispetto di requisiti comunitari di nuova introduzione o al rispetto dei requisiti comunitari esistenti da parte di giovani agricoltori, occorre fissare la data entro cui l’agricoltore deve conformarsi ai requisiti in questione.
(13)
In ordine agli investimenti per l’accrescimento del valore economico delle foreste, è necessario definire i piani di gestione forestale e stabilire i tipi di investimenti ammissibili. Detti piani devono essere elaborati in conformità con gli «Orientamenti operativi paneuropei per la gestione sostenibile delle foreste» di cui all’allegato 2 della risoluzione L2 («Criteri, indicatori e orientamenti operativi paneuropei per la gestione sostenibile delle foreste») adottata dalla Terza conferenza ministeriale sulla protezione delle foreste in Europa (Lisbona, 2, 3 e 4 giugno 1998) (2).
(14)
Riguardo agli investimenti per l’accrescimento del valore aggiunto dei prodotti agricoli e forestali finalizzati al rispetto di requisiti comunitari di nuova introduzione nelle microimprese, occorre fissare la data entro cui l’agricoltore deve conformarsi ai requisiti in questione. È necessario operare una distinzione tra gli investimenti direttamente connessi al legno, che fruiscono dei tassi di partecipazione fissati nel regolamento (CE) n. 1698/2005, e gli altri investimenti nel settore del legno.
(15)
In materia di cooperazione per lo sviluppo di nuovi prodotti, processi e tecnologie nei settori agricolo e alimentare e in quello forestale, occorre definire i costi ammissibili indicativi.
(16)
In relazione al rispetto dei requisiti, l’entità del sostegno concesso agli agricoltori deve essere differenziata, a livello di Stato membro, secondo il requisito, in funzione dell’onerosità dei vincoli imposti dal requisito stesso, mentre i costi di investimento non devono essere ammessi a finanziamento.
(17)
In merito al sostegno agli agricoltori che partecipano ai sistemi di qualità alimentare, occorre specificare i regimi comunitari e i criteri applicabili ai regimi nazionali, i prodotti interessati e la tipologia dei costi fissi che possono essere presi in considerazione per la determinazione dell’importo dell’erogazione.
(18)
Per garantire la complementarità tra le attività di promozione di cui all’articolo 33 del regolamento (CE) n. 1698/2005 e le azioni d’informazione e di promozione previste dal regolamento (CE) n. 2826/2000 del Consiglio, del 19 dicembre 2000, relativo ad azioni d’informazione e di promozione dei prodotti agricoli sul mercato interno (3), è opportuno precisare le condizioni per il sostegno alla promozione dei prodotti di qualità, con particolare riguardo ai beneficiari e alle attività sovvenzionabili. Inoltre, per evitare il rischio di doppio finanziamento, le azioni d’informazione e di promozione finanziate nell’ambito del regolamento (CE) n. 2826/2000 devono essere escluse dal sostegno allo sviluppo rurale.
(19)
Relativamente al sostegno all’agricoltura di semisussistenza, occorre precisare il contenuto dei piani aziendali e le modalità di attuazione degli stessi.
(20)
Riguardo al sostegno alle associazioni di produttori nell’isola di Malta, si richiedono disposizioni specifiche che tengano conto delle peculiarità dell’agricoltura maltese.
(21)
In ordine al sostegno a favore delle zone svantaggiate, secondo il disposto dell’articolo 93 del regolamento (CE) n. 1698/2005, il regime di sostegno istituito dal regolamento (CE) n. 1257/1999 del Consiglio, del 17 maggio 1999, sul sostegno allo sviluppo rurale da parte del Fondo europeo agricolo di orientamento e di garanzia (FEAOG) e che modifica ed abroga taluni regolamenti (4) rimane in vigore fino al 31 dicembre 2009, fatto salvo un atto del Consiglio adottato conformemente alla procedura di cui all’articolo 37 del trattato. Pertanto, l’articolo 11 del regolamento (CE) n. 817/2004 della Commissione, del 29 aprile 2004, recante disposizioni di applicazione del regolamento (CE) n. 1257/1999 del Consiglio sul sostegno allo sviluppo rurale da parte del Fondo europeo agricolo di orientamento e di garanzia (FEAOG) (5) deve rimanere in applicazione fino all’adozione del suddetto atto del Consiglio.
(22)
È necessario introdurre una disposizione che permetta di evitare sovrapposizioni tra il sostegno finalizzato al rispetto dei requisiti obbligatori e le indennità Natura 2000.
(23)
Nell’ambito del sostegno agroambientale, la definizione dei requisiti minimi che gli agricoltori devono rispettare in relazione ai vari impegni agroambientali e di benessere animale deve garantire un’applicazione equilibrata di questa misura, tenendo conto dei suoi obiettivi e contribuendo così ad uno sviluppo rurale sostenibile. A questo riguardo, sarebbe estremamente utile definire una metodologia per la determinazione dei costi aggiuntivi, del mancato guadagno e dei probabili costi di transazione derivanti dall’impegno assunto. Nel caso in cui l’impegno comporti limitazioni dell’uso di fattori di produzione, il sostegno deve essere concesso unicamente se tali limitazioni sono determinabili in modo da offrire sufficienti garanzie circa il rispetto dell’impegno.
(24)
Relativamente al sostegno per la conservazione delle risorse genetiche in agricoltura, sono necessarie precisazioni sulle operazioni sovvenzionabili e sulla tipologia dei beneficiari. Occorre evitare sovrapposizioni con le misure agroambientali ed escludere dal sostegno le attività sovvenzionabili in virtù del Programma quadro delle azioni comunitarie di ricerca, di sviluppo tecnologico e di dimostrazione.
(25)
Occorre definire gli investimenti non produttivi finalizzati all’utilizzo sostenibile dei terreni agricoli.
(26)
Ai fini di un’impostazione uniforme delle misure forestali, è necessario adottare una definizione comune delle foreste e aree boschive. Tale definizione deve essere compatibile con quella utilizzata dall’Organizzazione delle Nazioni Unite per l’alimentazione e l’agricoltura (FAO) e da Eurostat, cioè quella applicata all’aggiornamento 2005 della Valutazione delle risorse forestali mondiali. Occorre definire con maggiore precisione le foreste e aree boschive non sovvenzionabili a norma dell’articolo 42, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1698/2005.
(27)
Devono essere precisate le condizioni per la concessione del sostegno per il primo imboschimento delle superfici agricole, con particolare riguardo alla definizione dei terreni da imboschire, dei costi di impianto, dell’agricoltore e delle specie a rapido accrescimento.
(28)
In ordine al sostegno per il primo impianto di sistemi agroforestali su terreni agricoli, gli Stati membri devono determinare la densità massima di impianto di specie forestali in funzione di determinati parametri.
(29)
Quanto al sostegno per la ricostituzione del potenziale forestale e per interventi preventivi nelle foreste classificate ad alto o medio rischio d’incendio, la sua concessione deve essere subordinata al rispetto dei piani di protezione delle foreste degli Stati membri. È opportuno adottare una definizione degli interventi preventivi contro gli incendi che sia improntata a criteri comuni.
(30)
Devono essere specificate le modalità di designazione delle zone di cui all’articolo 50, paragrafi 5 e 6, del regolamento (CE) n. 1698/2005. Si dovrà badare ad evitare che l’imboschimento danneggi la biodiversità o provochi altri danni ambientali.
(31)
Per permettere una corretta applicazione della misura a favore della diversificazione in attività non agricole di cui all'articolo 52, lettera a), punto i), del regolamento (CE) n. 1698/2005, è necessario stabilire una definizione esaustiva di membro della famiglia agricola di cui all'articolo 53 di detto regolamento.
(32)
I partenariati pubblici-privati di cui all’articolo 59, lettera e), del regolamento (CE) n. 1698/2005 devono ottemperare a determinati requisiti.
(33)
Nell’ambito dell’asse Leader, le procedure di selezione dei gruppi di azione locale devono essere trasparenti e concorrenziali, onde garantire che il sostegno vada a strategie di sviluppo idonee e valide a livello locale. In funzione delle condizioni locali, vanno di norma fissati limiti minimi e massimi per la popolazione delle zone in cui operano i gruppi di azione locale.
(34)
Per favorire la più ampia attuazione possibile delle strategie di sviluppo locali, occorre limitare il finanziamento dei costi di gestione dei gruppi di azione locale.
(35)
I progetti di cooperazione attuati dai gruppi di azione locale devono soddisfare determinati requisiti. È opportuno stabilire una procedura coordinata tra la Commissione e gli Stati membri per agevolare la selezione dei progetti di cooperazione transnazionale.
(36)
In materia di assistenza tecnica, si devono disporre regimi di cofinanziamento per i programmi di sviluppo rurale che interessano regioni ammissibili all’obiettivo di convergenza e altre regioni, nonché le modalità e il termine per la costituzione della rete rurale nazionale.
(37)
È necessario adottare disposizioni comuni à più misure, con particolare riguardo all’attuazione di operazioni integrate, alle misure d’investimento, alla cessione di un’azienda nel corso del periodo di esecuzione di un impegno che costituisce la condizione per la concessione del sostegno, all’aumento della superficie aziendale e alla definizione delle varie categorie di forza maggiore o circostanze eccezionali.
(38)
Gli Stati membri devono prendere tutte le disposizioni necessarie per garantire che le misure di sviluppo rurale siano interamente verificabili e controllabili. Gli Stati membri devono assicurare che i loro sistemi di controllo offrano sufficienti garanzie quanto al rispetto dei criteri di ammissibilità e di altri impegni. In particolare, per il calcolo dei pagamenti relativi a talune misure, gli Stati membri devono giustificare, mediante opportune perizie, la pertinenza e l’esattezza dei calcoli.
(39)
Occorre disciplinare, se del caso, gli abbuoni di interessi sui prestiti e alcune forme di ingegneria finanziaria. Ai fini di una gestione efficiente e omogenea, si deve altresì precisare a quali condizioni le autorità di gestione possono applicare costi standard e considerare come spese ammissibili i contributi in natura. Affinché le operazioni d’investimento siano più mirate, è opportuno predisporre un insieme di criteri comuni per la determinazione delle spese ammissibili. È inoltre necessario stabilire criteri comuni nel caso che le autorità competenti individuate dagli Stati membri decidano di versare un anticipo ai beneficiari di un sostegno agli investimenti.
(40)
Per garantire il rispetto delle norme e procedure sugli aiuti di Stato, occorre adottare disposizioni specifiche per talune misure cofinanziate dal FEASR e con finanziamenti nazionali integrativi.
(41)
Affinché le attività di sviluppo rurale sovvenzionate dal FEASR siano oggetto di adeguata informazione e pubblicità, i programmi di sviluppo rurale devono comprendere un piano di comunicazione, di cui bisogna precisare il contenuto. Per formulare al riguardo un'impostazione il più possibile coerente, occorre definire gli obblighi delle autorità di gestione e dei beneficiari.
(42)
Per accrescere la trasparenza in merito all'utilizzo del sostegno del FEASR, la lista dei beneficiari, il titolo delle operazioni e l'importo del contributo pubblico assegnato alle operazioni devono essere pubblicati annualmente dagli Stati membri in formato elettronico o con altri mezzi. La pubblicazione di tali informazioni deve consentire di aumentare la trasparenza dell'intervento comunitario a favore dello sviluppo rurale, di migliorare la sana gestione finanziaria dei fondi pubblici interessati e, in particolare, rafforzare il controllo della spesa pubblica utilizzata e, infine, di prevenire le distorsioni della concorrenza tra i beneficiari delle misure di sviluppo rurale. Dato l'interesse superiore degli obiettivi perseguiti è giustificato, con riferimento al principio della proporzionalità e all'obbligo della protezione dei dati personali, la pubblicazione delle informazioni appropriate in misura non superiore a quanto necessario in una società democratica per prevenire le irregolarità.
(43)
In materia di monitoraggio, bisogna precisare il contenuto della relazione annuale di cui all’articolo 82 del regolamento (CE) n. 1698/2005 e definire gli indicatori comuni che fanno parte del quadro comune per il monitoraggio e la valutazione di cui all’articolo 80 dello stesso regolamento.
(44)
Per garantire la sicurezza delle comunicazioni elettroniche tra la Commissione e gli Stati membri, è necessario predisporre un sistema d’informazione, di cui vanno definiti i contenuti, il funzionamento e i diritti di accesso.
(45)
Le nuove disposizioni di applicazione dovranno sostituire quelle relative al regolamento (CE) n. 1257/1999. Il regolamento (CE) n. 817/2004 deve essere quindi abrogato a decorrere dal 1o gennaio 2007.
(46)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato per lo sviluppo rurale,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPO I
Oggetto
Articolo 1
Il presente regolamento reca disposizioni di applicazione del regolamento (CE) n. 1698/2005 con riguardo ai principi e alle norme generali sul sostegno allo sviluppo rurale, alle disposizioni specifiche e comuni sulle misure di sviluppo rurale, alle disposizioni in materia di ammissibilità e alle disposizioni amministrative, eccetto quelle concernenti i controlli.
CAPO II
Disposizioni generali
Sezione 1
Complementarità, coerenza e conformità
Articolo 2
1. Ai sensi dell’articolo 5 del regolamento (CE) n. 1698/2005, è assicurata la coerenza:
a)
tra le misure di sostegno allo sviluppo rurale, da un lato, e le misure attuate in virtù di altri strumenti comunitari di sostegno, in particolare quelle misure previste dai regimi di sostegno diretto e da altri regimi della politica agricola comune e quelle misure in materia di salute delle piante e degli animali, dall'altro;
b)
tra le varie misure di sostegno allo sviluppo rurale.
2. Qualora il sostegno previsto dal regolamento (CE) n. 1698/2005 sia concesso eccezionalmente, ai sensi dell’articolo 5, paragrafo 6, dello stesso regolamento, per misure rientranti nel campo di applicazione dei regimi di sostegno di cui all’allegato I del presente regolamento, gli Stati membri provvedono affinché un beneficiario non possa ricevere, per una determinata operazione, aiuti da più di un regime.
A tale scopo, gli Stati membri che inseriscono simili eccezioni nei loro programmi di sviluppo rurale devono specificare, negli stessi programmi, i criteri e le disposizioni amministrative che intendono applicare ai regimi di sostegno in questione.
3. Non sono sovvenzionati a norma del regolamento (CE) n. 1698/2005 gli investimenti che avrebbero per effetto di aumentare la produzione oltre le restrizioni alla produzione o le limitazioni del sostegno comunitario per singoli agricoltori, aziende o stabilimenti di trasformazione, che siano imposte da un’organizzazione comune di mercato, compresi i regimi di sostegno diretto finanziati dal Fondo europeo agricolo di garanzia (FEAGA).
Sezione 2
Strategia e programmazione
Articolo 3
1. I piani strategici nazionali possono essere aggiornati durante il periodo di programmazione. Gli aggiornamenti si basano su uno o entrambi dei seguenti elementi:
a)
l’aggiornamento riguarda uno o più degli elementi elencati all’articolo 11, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1698/2005 e/o uno o più degli orientamenti strategici comunitari di cui all’articolo 9 dello stesso regolamento;
b)
l’aggiornamento apporta modifiche a uno o più programmi di sviluppo rurale, secondo il disposto dell’articolo 6, paragrafo 1, del presente regolamento.
2. L’articolo 12, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1698/2005 si applica altresì agli aggiornamenti dei piani strategici nazionali.
3. Per consentire un lasso di tempo sufficiente per l’adattamento dei programmi di sviluppo rurale, l’ultimo aggiornamento di un piano strategico nazionale sarà trasmesso alla Commissione al più tardi entro il 30 giugno 2013.
4. I piani strategici nazionali sono confermati o aggiornati previa approvazione dei programmi di sviluppo rurale, segnatamente alla luce degli obiettivi quantificati in sede di valutazione ex ante dei programmi.
Articolo 4
1. La Commissione approva i programmi di sviluppo rurale presentati dagli Stati membri entro sei mesi dalla data in cui la Commissione riceve i programmi. In caso di programmi di sviluppo rurale presentati prima della data d'entrata in vigore del presente regolamento, il termine di sei mesi decorre da quest'ultima data.
Qualora si applichi l’articolo 18, paragrafo 3, secondo comma, del regolamento (CE) n. 1698/2005, il termine di sei mesi previsto nel primo comma del presente paragrafo decorre dal giorno in cui la proposta di programma riveduta risulta conforme all’articolo 18, paragrafo 3, primo comma, del regolamento (CE) n. 1698/2005.
2. Le date da prendere in considerazione per la determinazione dei termini di cui al paragrafo 1 del presente articolo sono fissate conformemente all’articolo 63, paragrafi 6 e 8, a seconda dei casi.
Articolo 5
1. Il contenuto dei programmi di sviluppo rurale di cui all’articolo 16 del regolamento (CE) n. 1698/2005 è definito conformemente all’allegato II del presente regolamento.
La valutazione ex ante di cui all’articolo 85 del regolamento (CE) n. 1698/2005 è allegata a ciascun programma di sviluppo rurale.
2. I quadri nazionali di cui all’articolo 15, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1698/2005 contengono informazioni comuni a più misure. Per queste misure, i programmi regionali di sviluppo rurale possono recare solo informazioni complementari, a condizione che le informazioni contenute sia nei quadri nazionali che nei programmi regionali siano conformi alle prescrizioni dell’allegato II del presente regolamento.
3. Gli Stati membri mettono a disposizione della Commissione una versione elettronica dei programmi di sviluppo rurale e degli eventuali quadri nazionali, aggiornata dopo ogni modifica degli stessi e comprendente le tabelle riportate nell’allegato II del presente regolamento, che corrispondono alle informazioni richieste ai sensi dell’articolo 16, lettere d), e), f), del regolamento (CE) n. 1698/2005. Gli Stati membri trasmettono alla Commissione le richieste di modifica dei programmi e degli eventuali quadri nazionali con mezzi elettronici, conformemente all’articolo 63 del presente regolamento.
Sezione 3
Modifiche dei programmi di sviluppo rurale
Articolo 6
1. Le modifiche dei programmi di sviluppo rurale rientrano nelle seguenti categorie:
a)
revisione di cui all’articolo 19, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1698/2005;
b)
revisione derivante da una procedura di coordinamento per l’utilizzo delle risorse finanziarie ai sensi dell’articolo 77, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1698/2005;
c)
altre modifiche non ricadenti nelle lettere a) e b) del presente paragrafo.
2. Le modifiche dei programmi contemplate nelle lettere a) e b) del paragrafo 1 possono essere proposte solo a partire dal secondo anno di attuazione del programma.
3. Le proposte di modifica dei programmi di sviluppo rurale devono essere debitamente giustificate, in particolare fornendo i seguenti ragguagli:
a)
i motivi e le eventuali difficoltà di attuazione che giustificano la modifica;
b)
gli effetti previsti della modifica;
c)
il nesso tra la modifica e il piano strategico nazionale.
Articolo 7
1. Per il riesame del programma ai sensi dell’articolo 6, paragrafo 1, lettera a) del presente regolamento la Commissione adotta una decisione ai sensi dell’articolo 19, paragrafo 2, prima frase, del regolamento (CE) n. 1698/2005, su richiesta dello Stato membro, nei seguenti casi:
a)
la revisione va oltre il limite di flessibilità tra gli assi di cui all’articolo 9, paragrafo 2, del presente regolamento;
b)
la revisione altera i tassi di cofinanziamento comunitario di cui all’articolo 70 del regolamento (CE) n. 1698/2005, fissati nel programma di sviluppo rurale approvato;
c)
la revisione modifica il contributo comunitario globale per l’intero periodo di programmazione e/o la sua ripartizione annuale, senza modificare il contributo per gli anni passati;
d)
la revisione introduce modifiche relative alle eccezioni di cui all’articolo 5, paragrafo 6, del regolamento (CE) n. 1698/2005.
La decisione è adottata entro sei mesi a decorrere dal giorno in cui la Commissione riceve la richiesta dello Stato membro.
2. Eccetto in casi di emergenza dovuti a calamità naturali, non può essere presentata più di una richiesta di revisione ai sensi dell’articolo 6, paragrafo 1, lettera a), per anno civile e per programma.
Per le revisioni ai sensi del paragrafo 1, lettera c), il termine per la presentazione delle richieste degli Stati membri è il 30 settembre di ogni anno.
Per le revisioni ai sensi del paragrafo 1, il termine per la presentazione delle ultime richieste di revisione alla Commissione è il 30 giugno 2013.
Articolo 8
1. Gli Stati membri che dispongono di una programmazione regionalizzata possono proporre una revisione dei programmi ai sensi dell’articolo 6, paragrafo 1, lettera b), al fine di stornare il contributo del FEASR per determinati esercizi da un programma regionale all’altro, a condizione che:
a)
non venga modificato il contributo totale del FEASR per ciascun programma nell’arco dell’intero periodo di programmazione;
b)
non venga modificata la dotazione globale del FEASR assegnata allo Stato membro in questione;
c)
non vengano modificate le ripartizioni annuali per gli esercizi precedenti quello in cui è effettuata la revisione;
d)
sia rispettata la dotazione annua del FEASR assegnata allo Stato membro in questione;
e)
se del caso, non vengano ridotte le risorse finanziarie stanziate per realizzare l’obiettivo di convergenza, previste nel piano strategico nazionale a norma dell’articolo 11, paragrafo 3, lettera f), del regolamento (CE) n. 1698/2005.
2. Le tabelle finanziarie dei programmi vengono adeguate in funzione degli storni di cui al paragrafo 1.
Le tabelle finanziarie rivedute sono trasmesse alla Commissione entro il 30 settembre dell’anno civile in cui ha luogo lo storno. L’ultimo anno in cui possono essere trasmessi tali adeguamenti è il 2012.
La Commissione approva con decisione le nuove tabelle finanziarie entro un termine di tre mesi a decorrere dal ricevimento della richiesta dello Stato membro. Non si applica la procedura di cui all’articolo 90, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1698/2005.
3. Non può essere presentata più di una richiesta di revisione ai sensi dell’articolo 6, paragrafo 1, lettera b), per anno civile.
Articolo 9
1. Nell’ambito della fattispecie di cui all’articolo 6, paragrafo 1, lettera c), gli Stati membri possono modificare la ripartizione delle risorse finanziarie tra le varie misure di uno stesso asse, introdurre nuove misure, eliminare misure esistenti o modificare gli elementi informativi o descrittivi delle misure previste nei programmi.
2. Sempre in virtù dell’articolo 6, paragrafo 1, lettera c), gli Stati membri sono inoltre autorizzati a stornare da un asse all’altro, nello stesso anno civile, fino all’1 % della partecipazione totale del FEASR al programma in questione per l’intero periodo di programmazione.
3. Le modifiche di cui ai paragrafi 1 e 2 possono essere apportate fino al 31 dicembre 2015, a condizione che lo Stato membro le notifichi alla Commissione entro il 31 agosto 2015.
4. Eccetto in casi di emergenza dovuti a calamità naturali, non possono essere notificate più di tre modifiche ai sensi dei paragrafi 1 e 2 per anno civile e per programma, a condizione che venga rispettato il limite dell’1 % di cui al paragrafo 2 nell’anno civile in cui vengono notificate le tre modifiche.
5. Le modifiche di cui ai paragrafi 1 e 2 del presente articolo devono essere compatibili con i tassi menzionati all’articolo 17 del regolamento (CE) n. 1698/2005.
6. Le modifiche di cui ai paragrafi 1 e 2 sono notificate alla Commissione, che le valuta alla luce dei seguenti criteri:
a)
conformità con il regolamento (CE) n. 1698/2005;
b)
coerenza con il piano strategico nazionale;
c)
conformità con il presente regolamento.
La Commissione informa lo Stato membro dell’esito della valutazione entro quattro mesi a decorrere dal ricevimento della richiesta di modifica del programma. Se le modifiche non rispondono a uno o più dei criteri di cui al primo comma, il termine di quattro mesi è sospeso fino alla presentazione, da parte dello Stato membro, di modifiche conformi.
Se la Commissione non informa lo Stato membro entro il termine di quattro mesi di cui al secondo comma, le modifiche si considerano accettate ed entrano in vigore alla scadenza di tale termine.
Articolo 10
1. Ai fini dell’articolo 71, paragrafo 1, secondo comma, del regolamento (CE) n. 1698/2005, gli Stati membri sono responsabili delle spese sostenute tra la data in cui la Commissione riceve la richiesta di revisione o di modifica del programma ai sensi dell’articolo 6, paragrafo 1, del presente regolamento e la data di adozione della decisione della Commissione di cui agli articoli 7 e 8 o la data di conclusione della valutazione di cui all’articolo 9.
2. In casi di emergenza dovuti a calamità naturali, l’ammissibilità delle spese conseguenti a modifiche dei programmi ai sensi dell’articolo 6, paragrafo 1, può decorrere da una data anteriore a quella prevista all’articolo 71, paragrafo 1, secondo comma, del regolamento (CE) n. 1698/2005.
Articolo 11
Le modifiche dei quadri nazionali di cui all’articolo 15, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1698/2005 rientrano nel campo di applicazione dell’articolo 6, paragrafo 1, lettera c), del presente regolamento. Le disposizioni dell’articolo 9, paragrafi 3 e 6, si applicano altresì a tali modifiche.
Articolo 12
In caso di introduzione di nuove norme o di modifica della normativa comunitaria, i programmi di sviluppo rurale devono essere modificati in conformità, secondo il disposto dell’articolo 6, paragrafo 1. Tali modifiche non sono conteggiate nel numero massimo di modifiche autorizzate annualmente ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 2, dell’articolo 8, paragrafo 3, e dell’articolo 9, paragrafo 4. Le disposizioni dell'articolo 6, paragrafo 2, non si applicano a tali modifiche.
CAPO III
Misure di sviluppo rurale
Sezione 1
Misure di sviluppo rurale per asse
Sottosezione 1
Asse 1
Articolo 13
1. Le condizioni previste all’articolo 22, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1698/2005 per il sostegno all’insediamento dei giovani agricoltori devono sussistere alla data di presentazione della domanda di sostegno.
Tuttavia, se il giovane agricoltore ha bisogno di un periodo di adattamento per avviare o ristrutturare l’azienda, può essergli accordata una proroga non superiore a 36 mesi, a decorrere dalla data di adozione della decisione individuale di concedere il sostegno, per soddisfare i requisiti relativi alle conoscenze e competenze professionali di cui all’articolo 22, paragrafo 1, lettera b), del regolamento (CE) n. 1698/2005, a condizione che tale esigenza sia documentata nel piano aziendale di cui alla lettera c) del medesimo paragrafo.
2. Il piano aziendale di cui all’articolo 22, paragrafo 1, lettera c), del regolamento (CE) n. 1698/2005 deve descrivere come minimo:
a)
la situazione di partenza dell’azienda agricola nonché le tappe essenziali e gli obiettivi specifici prefissati per lo sviluppo della nuova azienda;
b)
gli investimenti, la formazione, la consulenza ed ogni altra attività richiesta per lo sviluppo dell’azienda.
3. L’autorità competente verifica il rispetto del piano aziendale entro cinque anni a decorrere dalla data di adozione della decisione individuale di concedere il sostegno. Se, al momento della verifica, risulta che il giovane agricoltore non ottempera alle prescrizioni del piano aziendale, lo Stato membro, tenuto conto delle circostanze in cui è attuato il piano aziendale, stabilisce le modalità di recupero del sostegno già erogato.
4. La decisione individuale di concedere il sostegno all’insediamento dei giovani agricoltori deve essere adottata entro diciotto mesi dal momento dell’insediamento, quale definito dalle disposizioni in vigore negli Stati membri. Se il sostegno è concesso sotto forma di premio una tantum, come disposto nell’allegato del regolamento (CE) n. 1698/2005, e ai fini dell’applicazione del paragrafo 3 del presente articolo, gli Stati membri possono scaglionare il pagamento in un massimo di cinque rate.
5. Gli Stati membri possono decidere che, qualora il piano aziendale preveda l’applicazione di altre misure di sviluppo rurale di cui al regolamento (CE) n. 1698/2005, l’approvazione da parte dell’autorità competente della domanda presentata dal giovane agricoltore dia accesso anche a queste altre misure. In tal caso, il richiedente è tenuto a fornire informazioni sufficientemente esaurienti, in modo da giustificare la domanda di sostegno anche per le altre misure.
6. Possono essere applicate condizioni specifiche nel caso in cui il giovane agricoltore non si insedi come unico capo dell’azienda. Tali condizioni devono essere equivalenti a quelle richieste per l’insediamento del giovane agricoltore come unico capo dell’azienda.
Articolo 14
1. In caso di cessione di un’azienda da parte di più cedenti, il sostegno complessivo al prepensionamento ai sensi dell’articolo 23 del regolamento (CE) n. 1698/2005 è limitato all’importo previsto per un solo cedente.
2. L’attività agricola proseguita dal cedente a fini non commerciali non può beneficiare degli aiuti previsti dalla politica agricola comune.
3. Un affittuario può cedere al proprietario i terreni resi disponibili a condizione che il contratto di affitto sia estinto e che sussistano i requisiti di cui all’articolo 23, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1698/2005.
4. Gli Stati membri possono disporre che i terreni resi disponibili siano rilevati da un organismo il quale si impegni a cederli successivamente a rilevatari che rispondano alle condizioni prescritte dall’articolo 23, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1698/2005.
Articolo 15
1. I servizi di consulenza agli agricoltori che beneficiano di un sostegno ai sensi dell’articolo 24 del regolamento (CE) n. 1698/2005 devono essere conformi alle disposizioni del titolo II, capo 3, del regolamento (CE) n. 1782/2003 del Consiglio (6) e alle rispettive modalità di applicazione.
2. Le autorità e gli organismi selezionati per la prestazione di servizi di consulenza agli agricoltori devono disporre di adeguate risorse in termini di personale qualificato, mezzi tecnici e amministrativi, nonché esperienza e affidabilità nella prestazione di consulenza in merito ai criteri, alle condizioni e ai requisiti di cui all’articolo 24, paragrafo 1, secondo comma, lettere a) e b), del regolamento (CE) n. 1698/2005.
Articolo 16
Per il sostegno all’avviamento di servizi di assistenza alla gestione, di sostituzione e di consulenza aziendale ai sensi dell'articolo 25 del regolamento (CE) n. 1698/2005, i programmi di sviluppo rurale devono prevedere un tasso di aiuto decrescente che determini la riduzione del sostegno secondo importi uguali a decorrere dal primo anno, in modo che il sostegno stesso sia completamente estinto entro il sesto anno dall’avviamento dei servizi.
Articolo 17
1. In caso di sostegno agli investimenti per l’ammodernamento delle aziende agricole che siano finalizzati al rispetto di requisiti comunitari di nuova introduzione ai sensi dell’articolo 26, paragrafo 1, secondo comma, del regolamento (CE) n. 1698/2005, i requisiti di cui trattasi devono essere adempiuti entro la scadenza del periodo di proroga ivi previsto.
2. Se gli investimenti sono realizzati da giovani agricoltori beneficiari del sostegno di cui all’articolo 22 del regolamento (CE) n. 1698/2005 e sono finalizzati al rispetto di requisiti comunitari esistenti, i requisiti di cui trattasi devono essere adempiuti entro la scadenza del periodo di proroga previsto all’articolo 26, paragrafo 1, terzo comma, dello stesso regolamento.
Articolo 18
1. Ai fini dell’articolo 27, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1698/2005, i piani di gestione forestale confacenti alla dimensione e all’uso della foresta sono basati sulla legislazione nazionale pertinente e sui piani territoriali in vigore e comprendono l’insieme delle risorse forestali dell’azienda.
2. Le operazioni finalizzate all’accrescimento del valore economico delle foreste ai sensi dell’articolo 27 del regolamento (CE) n. 1698/2005 hanno per oggetto investimenti realizzati all’interno dell’azienda forestale e possono comprendere investimenti in attrezzatura di raccolta.
Sono escluse dal sostegno le operazioni di rinnovazione dopo il taglio definitivo.
3. Le foreste di cui all’articolo 30, paragrafo 4, del presente regolamento sono escluse dal campo di applicazione dell’articolo 27, paragrafo 1, prima frase, del regolamento (CE) n. 1698/2005.
Articolo 19
1. In caso di sostegno agli investimenti per l’accrescimento del valore aggiunto dei prodotti agricoli e forestali che siano finalizzati al rispetto di requisiti comunitari di nuova introduzione ai sensi dell’articolo 28, paragrafo 1, lettera c), secondo comma, del regolamento (CE) n. 1698/2005, i requisiti di cui trattasi devono essere adempiuti entro la scadenza del periodo di proroga ivi previsto.
2. In caso di sostegno agli investimenti per l’accrescimento del valore aggiunto dei prodotti forestali, gli investimenti connessi all’uso del legno come materia prima sono limitati all’insieme delle lavorazioni precedenti la trasformazione industriale.
Articolo 20
I costi della cooperazione per lo sviluppo di nuovi prodotti, processi e tecnologie nei settori agricolo e alimentare e in quello forestale, di cui all’articolo 29, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1698/2005, riguardano operazioni preliminari come la progettazione, lo sviluppo e il collaudo di prodotti, processi e tecnologie, nonché investimenti materiali e/o immateriali connessi alla cooperazione, precedenti all’uso commerciale dei nuovi prodotti, processi e tecnologie.
Articolo 21
1. L’entità del sostegno finalizzato al rispetto dei requisiti prescritti dalla normativa comunitaria, di cui all’articolo 31 del regolamento (CE) n. 1698/2005, è differenziata da ciascuno Stato membro secondo il requisito, in funzione dell’onerosità dei vincoli imposti dal requisito stesso. L’aiuto decrescente si estingue al termine del periodo massimo di cinque anni previsto nel paragrafo 2 dello stesso articolo.
2. Per determinare l’importo annuo dell’aiuto per il rispetto dei requisiti prescritti dalla normativa comunitaria di cui all’articolo 31 del regolamento (CE) n. 1698/2005, non vengono presi in considerazione i costi di investimento.
Articolo 22
1. I sistemi comunitari di qualità alimentare di cui all’articolo 32, paragrafo 1, lettera b), del regolamento (CE) n. 1698/2005 sono quelli istituiti dai seguenti regolamenti:
a)
regolamento (CEE) n. 2092/91 del Consiglio (7);
b)
regolamento (CE) n. 509/2006 del Consiglio (8);
c)
regolamento (CE) n. 510/2006 del Consiglio (9);
d)
titolo VI del regolamento (CE) n. 1493/1999 del Consiglio (10).
2. Per poter beneficiare del sostegno, i sistemi di qualità alimentare riconosciuti dagli Stati membri di cui all’articolo 32, paragrafo 1, lettera b), del regolamento (CE) n. 1698/2005 devono rispondere ai seguenti criteri:
a)
la specificità del prodotto finale tutelato da tali sistemi deriva da obblighi tassativi concernenti i metodi di ottenimento, che garantiscono:
-
caratteristiche specifiche, compresi i processi di produzione, oppure
-
una qualità del prodotto finale significativamente superiore alle norme commerciali correnti in termini di sanità pubblica, salute delle piante e degli animali, benessere degli animali o tutela ambientale;
b)
i sistemi prevedono disciplinari di produzione vincolanti, il cui rispetto è verificato da un organismo di controllo indipendente;
c)
i sistemi sono aperti a tutti i produttori;
d)
i sistemi sono trasparenti e assicurano una tracciabilità completa dei prodotti;
e)
i sistemi rispondono agli sbocchi di mercato attuali o prevedibili.
3. I produttori che partecipano ad un sistema di qualità alimentare possono beneficiare del sostegno unicamente se il prodotto agricolo o alimentare di qualità è ufficialmente riconosciuto a norma dei regolamenti elencati al paragrafo 1 o se il sistema di qualità alimentare è riconosciuto da uno Stato membro a norma del paragrafo 2.
Per quanto riguarda i sistemi di qualità alimentare di cui al paragrafo 1, lettere b) e c), il sostegno può essere concesso soltanto per i prodotti iscritti in un registro comunitario.
4. Se un programma di sviluppo rurale prevede un sostegno per la partecipazione ad un sistema di qualità alimentare a norma del regolamento (CEE) n. 2092/91 per un determinato prodotto, i costi fissi occasionati dalla partecipazione al suddetto sistema non vengono presi in considerazione per calcolare l’importo dell’aiuto concesso per lo stesso prodotto nell’ambito di una misura agroambientale a sostegno dell’agricoltura biologica.
5. Ai fini dell’articolo 32, paragrafo 1, lettera c), del regolamento (CE) n. 1698/2005, per «costi fissi» si intendono i costi di iscrizione e il contributo annuo di partecipazione ad un sistema di qualità alimentare sovvenzionato, incluse le eventuali spese per i controlli intesi a verificare il rispetto delle condizioni prescritte dal sistema.
Articolo 23
1. Ai fini dell’articolo 20, lettera c), punto iii), del regolamento (CE) n. 1698/2005, per «associazione di produttori» si intende un’organizzazione, di qualsiasi natura giuridica, che raggruppa operatori partecipanti attivamente ad un sistema di qualità alimentare ai sensi dell’articolo 32 dello stesso regolamento per un determinato prodotto agricolo o alimentare. Non sono considerate come «associazioni di produttori» le organizzazioni professionali e/o interprofessionali che rappresentano uno o più settori.
2. Le attività di informazione e promozione sovvenzionabili a norma dell’articolo 33 del regolamento (CE) n. 1698/2005 sono attività intese a indurre i consumatori ad acquistare i prodotti agricoli o alimentari tutelati dai sistemi di qualità alimentare contemplati nel programma di sviluppo rurale ai sensi dell’articolo 32 dello stesso regolamento.
Tali attività mettono in luce le caratteristiche o i vantaggi specifici dei prodotti in questione, in particolare la qualità, i peculiari metodi di produzione, il grado elevato di tutela del benessere animale e dell’ambiente prescritto dal sistema di qualità alimentare, e possono comprendere la diffusione di conoscenze scientifiche e tecniche sui prodotti di cui trattasi. Tra queste attività si annoverano, in particolare, l’organizzazione di fiere ed esposizioni e/o la partecipazione alle stesse, campagne di pubbliche relazioni e pubblicità attraverso i vari canali di comunicazione o presso i punti di vendita.
3. Sono sovvenzionabili a norma dell’articolo 20, lettera c), punto iii), del regolamento (CE) n. 1698/2005 unicamente le attività di informazione, promozione e pubblicità sul mercato interno.
Tali attività non devono indurre i consumatori ad acquistare un prodotto in virtù della sua origine, tranne per i prodotti tutelati dal sistema di qualità istituito dal regolamento (CE) n. 510/2006 e per i prodotti di cui al regolamento (CE) n. 1493/1999. L’origine del prodotto può essere tuttavia indicata, a condizione che la denominazione di origine sia subordinata al messaggio principale.
Non sono sovvenzionabili le attività mirate alla promozione di una particolare marca commerciale.
4. Se le attività di cui al paragrafo 2 riguardano un prodotto tutelato da uno dei sistemi di qualità alimentare citati all’articolo 22, paragrafo 1, lettere a), b) o c), il materiale informativo, promozionale e pubblicitario recherà il logo comunitario previsto da tali sistemi.
5. Non sono sovvenzionabili a norma dell’articolo 20, lettera c), punto iii), del regolamento (CE) n. 1698/2005 le attività di informazione e promozione sovvenzionate nel quadro del regolamento (CE) n. 2826/2000.
6. Gli Stati membri provvedono affinché tutto il materiale informativo, promozionale e pubblicitario redatto nell’ambito di un’attività sovvenzionata sia conforme alla normativa comunitaria. A tale scopo, i beneficiari trasmettono all’autorità competente dello Stato membro le bozze di detto materiale.
Articolo 24
1. Il piano aziendale di cui all’articolo 34 del regolamento (CE) n. 1698/2005 deve:
a)
dimostrare che l’azienda agricola è in grado di diventare economicamente vitale, tenuto conto delle eventuali altre fonti di reddito complementari dell’agricoltore e della sua famiglia;
b)
contenere informazioni dettagliate sugli investimenti necessari;
c)
descrivere le tappe essenziali e gli obiettivi specifici.
2. Se il piano aziendale di cui all’articolo 34 del regolamento (CE) n. 1698/2005 prevede l’applicazione di altre misure di sviluppo rurale, esso deve contenere informazioni sufficientemente esaurienti, in modo da giustificare la domanda di sostegno anche per le altre misure.
3. Ai fini dell’articolo 34, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1698/2005, se, al momento della valutazione, risulta che l’azienda di semisussistenza non ottempera alle prescrizioni del piano aziendale, lo Stato membro, tenuto conto delle circostanze in cui è attuato il piano aziendale, pone termine al versamento del sostegno.
Articolo 25
1. Nel caso di Malta, al fine di fissare il sostegno minimo ad un settore la cui produzione complessiva è estremamente esigua, sono ammesse a beneficiare di tale sostegno minimo, conformemente all’allegato del regolamento (CE) n. 1698/2005, solo le associazioni di produttori comprendenti una percentuale minima dei produttori del settore interessato e rappresentative di una percentuale minima della produzione del settore stesso.
Le percentuali minime dei produttori e della produzione, nonché i settori interessati, sono determinati nel programma di sviluppo rurale di Malta.
2. L’importo minimo del sostegno alle associazioni di produttori maltesi, calcolato in base ai costi richiesti per costituire una piccola associazione di produttori, figura nell’allegato III.
Sottosezione 2
Asse 2
Articolo 26
I beneficiari delle indennità di cui all’articolo 38 del regolamento (CE) n. 1698/2005 non hanno diritto al sostegno previsto dall’articolo 31 dello stesso regolamento per l’applicazione delle direttive 79/409/CEE (11) e 92/43/CEE (12) del Consiglio.
Articolo 27
1. Ai fini dell'articolo 39, paragrafi da 1 a 4 e dell'articolo 40 del regolamento (CE) n. 1698/2005, si applicano secondo i casi i paragrafi da 2 a 13 del presente articolo.
2. L’impegno di estensivizzazione dell’allevamento o di conduzione di forme di allevamento alternative deve soddisfare almeno le seguenti condizioni:
a)
la gestione del pascolo è mantenuta;
b)
è interamente mantenuta la superficie foraggera per unità di bestiame, in modo da evitare sia lo sfruttamento eccessivo che la sottoutilizzazione del pascolo;
c)
la densità del bestiame è definita in funzione dell’insieme degli animali da pascolo allevati nell’azienda o, in caso di impegno a limitare l’infiltrazione di sostanze nutritive, della totalità del patrimonio zootecnico dell’azienda che risulti rilevante per l’impegno in questione.
3. Gli impegni a limitare l’uso di fertilizzanti, di prodotti fitosanitari o di altri fattori di produzione sono ammessi soltanto se tali limitazioni sono verificabili in modo da offrire sufficienti garanzie quanto al rispetto degli impegni stessi.
4. Il sostegno può essere concesso per i seguenti impegni:
a)
allevare razze animali locali originarie della zona e minacciate di abbandono;
b)
preservare risorse genetiche vegetali che siano naturalmente adattate alle condizioni locali e regionali e siano minacciate di erosione genetica.
Le specie animali ammissibili e i criteri per la determinazione della soglia di abbandono delle razze locali sono definiti nell’allegato IV.
5. Gli interventi ambientali attuati nell’ambito delle organizzazioni comuni di mercato o dei regimi di sostegno diretto elencati nell’allegato I, le misure in materia di salute degli animali e delle piante o le misure di sviluppo rurale diverse da quelle agroambientali e di benessere animale non escludono un sostegno agroambientale e/o di benessere animale a favore delle stesse produzioni, purché esso sia aggiuntivo rispetto alle misure in questione e con esse coerente.
È possibile combinare vari impegni agroambientali e/o di benessere animale, a condizione che questi siano tra loro complementari e compatibili.
Ove ricorra una combinazione di misure o di impegni ai sensi del primo o del secondo comma, l’entità del sostegno è determinata tenendo conto del mancato guadagno e dei costi aggiuntivi specifici derivanti dalla combinazione.
6. Le misure agroambientali riguardanti terreni ritirati dalla produzione a norma dell’articolo 54 o dell’articolo 107 del regolamento (CE) n. 1782/2003 possono beneficiare di un sostegno soltanto se gli impegni agroambientali vanno al di là dei requisiti principali di cui all’articolo 3, paragrafo 1, del medesimo regolamento.
In caso di sostegno alle zone montane, alle altre zone con svantaggi naturali, alle zone agricole Natura 2000 e alle zone agricole incluse nei piani di gestione dei bacini idrografici ai sensi della direttiva 2000/60/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (13), gli impegni agroambientali devono tenere debito conto delle condizioni prescritte per la concessione del sostegno nelle zone interessate.
7. Qualsiasi impegno in materia di benessere degli animali di cui all’articolo 40 del regolamento (CE) n. 1698/2005 deve introdurre criteri superiori in almeno uno dei seguenti aspetti:
a)
acqua e mangime più adatti al fabbisogno naturale;
b)
condizioni di stabulazione quali tolleranze di spazio, lettiera, luce naturale;
c)
accesso all’aperto;
d)
assenza di mutilazioni sistematiche, d’isolamento o di contenzione permanente;
e)
prevenzione delle patologie determinate prevalentemente dalle pratiche di allevamento e/o dalle condizioni di detenzione degli animali.
8. Il livello di riferimento per il calcolo del mancato guadagno e dei costi aggiuntivi derivanti dall’impegno è dato dai pertinenti criteri e requisiti di cui all’articolo 39, paragrafo 3, e all’articolo 40, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1698/2005.
9. Se gli impegni sono di regola espressi in unità di misura diverse da quelle utilizzate nell’allegato del regolamento (CE) n. 1698/2005, gli Stati membri possono calcolare i pagamenti sulla base di tali diverse unità di misura. In tal caso, gli Stati membri si assicurano che siano rispettati i massimali annui del sostegno comunitario indicati nello stesso allegato. A questo fine, gli Stati membri hanno la seguente alternativa:
a)
limitare il numero di unità per ettaro dell’azienda agricola cui si applica l’impegno agroambientale, oppure
b)
determinare il massimale globale di ciascuna azienda agricola partecipante e garantire che i pagamenti effettuati per ciascuna azienda rispettino tale limite.
10. Gli Stati membri determinano la necessità di compensare i costi dell’operazione ai sensi dell’articolo 39, paragrafo 4, e dell’articolo 40, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1698/2005 in base a criteri oggettivi.
Ai fini dell’articolo 39, paragrafo 4, e dell’articolo 40, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1698/2005, per «costo dell’operazione» si intende il costo sostenuto affinché l’operazione possa avere luogo e non direttamente imputabile all’esecuzione dell’impegno a cui si ricollega.
Il costo dell’operazione è calcolato per tutta la durata dell’impegno ed è limitato al 20 % del mancato guadagno e dei costi aggiuntivi derivanti dall’impegno.
11. Gli Stati membri possono autorizzare la trasformazione di un impegno in corso di esecuzione in un altro impegno, alle seguenti condizioni:
a)
la trasformazione deve comportare indubbi vantaggi per l’ambiente o per il benessere degli animali, o per entrambi;
b)
l’impegno esistente deve risultare sostanzialmente rafforzato;
c)
gli impegni di cui trattasi devono figurare nel programma di sviluppo rurale approvato.
Alle condizioni enunciate al primo comma, lettere a) e b), del presente paragrafo, può essere autorizzata la trasformazione di un impegno agroambientale in un impegno di imboschimento di terreni agricoli ai sensi dell’articolo 43 del regolamento (CE) n. 1698/2005. L’impegno agroambientale cessa senza dar luogo a rimborso.
12. Gli Stati membri possono autorizzare l’adeguamento degli impegni agroambientali o di benessere animale in corso di esecuzione, a condizione che il programma di sviluppo rurale approvato preveda la possibilità di un simile adeguamento e l’adeguamento stesso sia debitamente giustificato alla luce degli obiettivi dell’impegno.
L’adeguamento può consistere anche nel prolungamento della durata dell’impegno.
13. I tassi di conversione degli animali in unità di bestiame (UB) sono indicati nell’allegato V. Gli Stati membri possono differenziare tali tassi entro i limiti indicati nell'allegato V per le relative categorie, sulla base di criteri obiettivi.
Articolo 28
1. Il sostegno previsto dall’articolo 39, paragrafo 5, del regolamento (CE) n. 1698/2005 può essere concesso per operazioni realizzate da beneficiari diversi da quelli contemplati all’articolo 39, paragrafo 2, dello stesso regolamento.
2. Le attività che rientrano negli impegni agroambientali di cui all’articolo 27, paragrafo 4, del presente regolamento non possono beneficiare del sostegno previsto dall’articolo 39, paragrafo 5, del regolamento (CE) n. 1698/2005.
Non possono essere finanziate a norma dell’articolo 39, paragrafo 5, del regolamento (CE) n. 1698/2005 le attività sovvenzionabili in virtù del Programma quadro delle azioni comunitarie di ricerca, di sviluppo tecnologico e di dimostrazione.
3. Le operazioni di conservazione delle risorse genetiche in agricoltura sovvenzionabili a norma dell’articolo 39, paragrafo 5, del regolamento (CE) n. 1698/2005 comprendono:
a)
azioni mirate: azioni volte a promuovere la conservazione ex situ e in situ, la caratterizzazione, la raccolta e l’utilizzazione delle risorse genetiche in agricoltura, nonché la compilazione di inventari basati sul web sia delle risorse genetiche attualmente conservate in situ, comprese le attività di conservazione delle risorse genetiche in situ/nell’azienda agricola, sia delle collezioni ex situ (banche dei geni) e delle banche dati;
b)
azioni concertate: azioni volte a promuovere tra gli organismi competenti degli Stati membri lo scambio di informazioni in materia di conservazione, caratterizzazione, raccolta e utilizzazione delle risorse genetiche in agricoltura nella Comunità;
c)
azioni di accompagnamento: azioni di informazione, diffusione e consulenza con la partecipazione di organizzazioni non governative e di altri soggetti interessati, corsi di formazione e preparazione di rapporti tecnici.
4. Ai fini dell’applicazione del presente articolo si intende per:
a)
«conservazione in situ», la conservazione di materiale genetico negli ecosistemi e negli habitat naturali e il mantenimento e recupero delle popolazioni vitali di specie o di razze animali nel loro ambiente naturale e, nel caso di razze animali domestiche o di specie vegetali coltivate, nell’ambiente domestico dove tali specie hanno sviluppato le proprie caratteristiche distintive;
b)
«conservazione in situ/nell’azienda agricola», la conservazione e lo sviluppo in situ a livello dell’azienda agricola;
c)
«conservazione ex situ», la conservazione di materiale genetico per uso agricolo al di fuori dell’habitat naturale;
d)
«collezione ex situ», la collezione di materiale genetico per uso agricolo conservata al di fuori dell’habitat naturale delle specie interessate.
Articolo 29
Ai fini degli articoli 41 e 49 del regolamento (CE) n. 1698/2005, per «investimenti non produttivi» si intendono gli investimenti che non danno luogo ad un aumento significativo del valore o della redditività dell’azienda agricola o forestale.
Articolo 30
1. Ai fini dell’articolo 42, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1698/2005, si applicano le definizioni di cui ai paragrafi 2 e 3 del presente articolo, salvo eccezioni debitamente giustificate nei programmi di sviluppo rurale.
2. Per «foresta» si intende un’area di dimensioni superiori a 0,5 ettaro, con alberi di oltre cinque metri di altezza e aventi una copertura superiore al 10 % o in grado di raggiungere tali valori in situ. Non rientrano in questa definizione i terreni ad uso prevalentemente agricolo o urbanistico.
Sono comprese nella definizione di foresta le zone in via di rimboschimento che non hanno ancora raggiunto una copertura arborea del 10 % e i cui alberi hanno un’altezza inferiore a cinque metri, come pure le zone temporaneamente disboscate per effetto dell’azione umana o di cause naturali e di cui si prevede la ricostituzione.
La foresta comprende le formazioni di bambù e di palme, a condizione che rispondano ai suddetti parametri di altezza e di copertura.
Fanno parte della foresta le strade forestali, le fasce parafuoco e altre radure di dimensioni limitate. Si considerano come foreste quelle incluse nei parchi nazionali, nelle riserve naturali e in altre zone protette quali le zone di particolare interesse scientifico, storico, culturale o spirituale.
Sono assimilate alla foresta le barriere frangivento, le fasce protettive e i corridoi di alberi di larghezza superiore a venti metri e con una superficie superiore a 0,5 ettaro.
La definizione di foresta comprende le piantagioni arboree realizzate a fini essenzialmente protettivi, quali piantagioni dell’albero della gomma o di quercia da sughero. Ne sono invece escluse le formazioni arboree facenti parte di sistemi di produzione agricola, come i frutteti, o di sistemi agroforestali. Sono parimenti esclusi i parchi e giardini urbani.
3. Per «zona boschiva» si intende un’area non classificata come «foresta», di dimensioni superiori a 0,5 ettaro, con alberi di oltre cinque metri di altezza e aventi una copertura del 5-10 % o in grado di raggiungere tali valori in situ, oppure con copertura mista di arbusti, cespugli e alberi superiore al 10 %. Non rientrano in questa definizione i terreni ad uso prevalentemente agricolo o urbanistico.
4. Sono escluse dal campo di applicazione dell’articolo 42, paragrafo 1, prima frase, del regolamento (CE) n. 1698/2005 le seguenti foreste e zone boschive:
a)
le foreste e altri terreni boschivi appartenenti al demanio statale o regionale, o di proprietà di enti pubblici;
b)
le foreste e altri terreni boschivi appartenenti alle case regnanti;
c)
le foreste di proprietà di persone giuridiche, il cui capitale è detenuto per almeno il 50 % da uno degli enti menzionati alle lettere a) e b).
Articolo 31
1. I terreni agricoli che possono beneficiare del sostegno all’imboschimento a norma dell’articolo 43 del regolamento (CE) n. 1698/2005 sono determinati dagli Stati membri e comprendono i terreni coltivati in modo stabile.
L’imboschimento realizzato nei siti Natura 2000 designati ai sensi delle direttive 79/409/CEE e 92/43/CEE deve essere compatibile con gli obiettivi di gestione del sito interessato.
2. Ai fini dell’articolo 43, paragrafo 1, lettera a), del regolamento (CE) n. 1698/2005, i «costi di impianto» coprono il costo delle piante, il costo della messa a dimora delle medesime, nonché i costi direttamente connessi all’operazione.
3. Ai fini dell’articolo 43, paragrafo 1, lettera c), del regolamento (CE) n. 1698/2005, «agricoltore» è colui che dedica alle attività agricole una parte sostanziale del proprio tempo di lavoro e ne ricava una proporzione rilevante del proprio reddito, secondo criteri stabiliti dallo Stato membro.
4. Ai fini dell’articolo 43, paragrafo 3, e dell’articolo 44, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1698/2005, le «specie a rapido accrescimento coltivate a breve durata» sono specie il cui tempo di rotazione, inteso come l’intervallo tra due tagli consecutivi nella stessa parcella, è inferiore a quindici anni.
Articolo 32
Ai fini dell’articolo 44 del regolamento (CE) n. 1698/2005, gli Stati membri determinano il numero massimo di alberi per ettaro in funzione delle condizioni locali, delle specie forestali e della necessità di mantenere l’uso agricolo del terreno.
Articolo 33
1. Se il sostegno di cui all’articolo 48 del regolamento (CE) n. 1698/2005 ha per oggetto la creazione di fasce parafuoco, i costi ammissibili possono comprendere, oltre ai costi di impianto, anche il costo della successiva manutenzione della zona interessata.
La manutenzione delle fasce parafuoco per mezzo di attività agricole non è sovvenzionata nelle zone che beneficiano di un sostegno agroambientale.
2. Gli interventi preventivi contro gli incendi di cui all’articolo 48 del regolamento (CE) n. 1698/2005 comprendono:
a)
creazione di infrastrutture protettive come sentieri forestali, piste, punti di approvvigionamento idrico, fasce parafuoco, radure, nonché avvio di operazioni di manutenzione delle fasce parafuoco e delle radure;
b)
pratiche forestali preventive, come controllo della vegetazione, diradamento, diversificazione della flora;
c)
installazione o miglioramento di attrezzature fisse per il monitoraggio degli incendi boschivi e di apparecchiature di comunicazione.
Articolo 34
1. Le zone agricole di cui all’articolo 50, paragrafo 5, del regolamento (CE) n. 1698/2005, incluse nei piani di gestione dei bacini idrografici ai sensi della direttiva 2000/60/CE, possono fruire delle indennità previste all’articolo 38 del regolamento (CE) n. 1698/2005 se in tali zone è istituito e attuato un idoneo piano di gestione del bacino idrografico.
2. I motivi ambientali che rendono idonee all’imboschimento le zone di cui all’articolo 50, paragrafo 6, del regolamento (CE) n. 1698/2005 comprendono la prevenzione dell’erosione e/o della desertificazione, il potenziamento della biodiversità, la protezione delle risorse idriche, la prevenzione delle alluvioni e l’attenuazione dei cambiamenti climatici, a condizione che quest’ultima non nuoccia alla biodiversità né provochi altri danni ambientali.
Sottosezione 3
Asse 3
Articolo 35
Ai fini dell’articolo 53 del regolamento (CE) n. 1698/2005, per “membro della famiglia agricola” si intende una persona fisica o giuridica o un gruppo di persone fisiche o giuridiche, qualunque sia la natura giuridica attribuita al gruppo e ai suoi componenti dall’ordinamento nazionale, ad esclusione dei lavoratori agricoli. Qualora sia una persona giuridica o un gruppo di persone giuridiche, il membro della famiglia agricola deve esercitare un'attività agricola nell'azienda agricola al momento della presentazione della domanda di sostegno.
Articolo 36
I partenariati pubblici-privati di cui all’articolo 59, lettera e), del regolamento (CE) n. 1698/2005, che ricevono un sostegno per l’attuazione di strategie di sviluppo locale, devono soddisfare i seguenti requisiti:
a)
devono elaborare strategie territoriali di sviluppo locale a livello subregionale;
b)
devono essere rappresentativi dei soggetti del settore pubblico e del settore privato operanti al livello territoriale di cui alla lettera a);
c)
i costi di gestione non devono superare il 15 % della spesa pubblica relativa alla strategia di sviluppo locale di ogni singolo partenariato pubblico-privato.
Sottosezione 4
Asse 4
Articolo 37
1. Ai fini dell’attuazione dell’asse 4 di cui al titolo IV, capo I, sezione 4, del regolamento (CE) n. 1698/2005, gli Stati membri o le regioni possono scegliere di coprire l’insieme del loro territorio o solo una parte di esso, adattando di conseguenza i criteri di selezione dei gruppi di azione locale e delle zone da questi rappresentate.
La procedura di selezione dei gruppi di azione locale deve essere aperta alle zone rurali interessate e garantire la concorrenza tra i gruppi di azione locale che presentano strategie di sviluppo locale.
2. Entro due anni a decorrere dall’approvazione dei programmi devono essere indette gare per la selezione delle zone rurali ai fini dell’attuazione delle strategie di sviluppo locale di cui all’articolo 62, paragrafo 1, lettera a), del regolamento (CE) n. 1698/2005. Gli Stati membri o le regioni possono tuttavia indire più di una gara, in particolare se Leader si rivolge a nuovi territori, nel qual caso può essere necessaria una proroga dei termini.
3. La popolazione di ciascuno dei territori di cui all’articolo 61, lettera a), e all’articolo 62, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1698/2005 deve essere di norma compresa tra 5 000 e 150 000 abitanti.
Tuttavia, in casi debitamente giustificati, i suddetti limiti di 5 000 e 150 000 abitanti possono essere rispettivamente abbassati o alzati.
4. Gli Stati membri della Comunità nella sua composizione al 30 aprile 2004 si adoperano affinché nella selezione dei gruppi di azione locale sia data la priorità a quei gruppi che hanno integrato la cooperazione nelle loro strategie di sviluppo locale ai sensi dell’articolo 62, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 1698/2005.
Articolo 38
I costi di gestione dei gruppi di azione locale di cui all’articolo 63, lettera c), del regolamento (CE) n. 1698/2005 possono essere sovvenzionati dalla Comunità nel limite del 20 % della spesa pubblica totale relativa alla strategia di sviluppo locale.
Articolo 39
1. La cooperazione di cui all’articolo 65 del regolamento (CE) n. 1698/2005 coinvolge almeno un gruppo di azione locale selezionato nell’ambito dell’asse Leader. Un gruppo di azione locale capofila è responsabile della sua attuazione.
2. Devono avere accesso alla cooperazione i partenariati pubblici-privati di cui all’articolo 59, lettera e), del regolamento (CE) n. 1698/2005 e altre zone rurali organizzate secondo i seguenti criteri:
a)
presenza di un gruppo locale in un territorio geografico, operante nel settore dello sviluppo rurale e capace di elaborare una strategia di sviluppo per quel territorio;
b)
organizzazione del gruppo locale basata su un partenariato tra attori locali.
3. La cooperazione si traduce nella realizzazione di un’azione congiunta.
Sono sovvenzionabili a norma dell’articolo 65 del regolamento (CE) n. 1698/2005 unicamente le spese inerenti all’azione congiunta, alla gestione di strutture comuni e al supporto tecnico preparatorio.
Le spese di animazione sono sovvenzionabili in tutte le zone che partecipano alla cooperazione.
4. Se i progetti di cooperazione promossi dai gruppi di azione locale non sono stati integrati nelle rispettive strategie di sviluppo locale ai sensi dell’articolo 62, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 1698/2005, essi sono selezionati dall’autorità competente dello Stato membro. In tal caso, i gruppi di azione locale possono presentare i progetti di cooperazione all’autorità competente entro il 31 dicembre 2013.
5. Gli Stati membri comunicano alla Commissione i progetti di cooperazione transnazionale da essi approvati.
Sottosezione 5
Assistenza tecnica
Articolo 40
Qualora i programmi di sviluppo rurale interessino nel contempo regioni ammissibili all’obiettivo di convergenza e regioni non ammissibili a tale obiettivo, il tasso di partecipazione del FEASR per l’assistenza tecnica ai sensi dell’articolo 70, paragrafo 3, lettera a), del regolamento (CE) n. 1698/2005 può essere determinato in funzione del tipo di regioni predominante, per numero, nel programma.
Articolo 41
1. La struttura necessaria al funzionamento della rete rurale nazionale di cui all’articolo 68 del regolamento (CE) n. 1698/2005 può essere creata nell’ambito delle autorità nazionali competenti oppure mediante selezione tramite gara. Tale struttura deve essere in grado di assolvere i compiti specificati al paragrafo 2, lettera b), dello stesso articolo.
2. Qualora lo Stato membro disponga di un unico programma di sviluppo rurale per l’insieme del suo territorio, la rete rurale nazionale deve formar parte della componente «assistenza tecnica» del programma e deve essere fatta distinzione tra le spese preventivate per le voci di cui all’articolo 68, paragrafo 2, lettere a) e b), del regolamento (CE) n. 1698/2005. Tuttavia, le spese per le voci di cui alla lettera a) devono essere limitate al 25 % dell’importo destinato alla rete rurale nazionale.
3. Qualora gli Stati membri si avvalgano della possibilità prevista dall’articolo 66, paragrafo 3, secondo comma, del regolamento (CE) n. 1698/2005, il programma specifico per la costituzione e il funzionamento della rete rurale nazionale è approvato conformemente all’articolo 18, paragrafo 4, dello stesso regolamento.
Le disposizioni dell’articolo 4, dell’articolo 5, paragrafi 1 e 3, e dell’articolo 6 del presente regolamento si applicano altresì alla presentazione, approvazione e modifica dei programmi specifici.
Il programma specifico e la relativa tabella finanziaria operano una distinzione tra le voci di cui all’articolo 68, paragrafo 2, lettere a) e b), del regolamento (CE) n. 1698/2005. Tuttavia, le spese per le voci di cui alla lettera a) sono limitate al 25 % dell’importo complessivo del programma.
4. Le reti rurali nazionali devono essere istituite al più tardi entro il 31 dicembre 2008.
5. Le norme particolareggiate per la costituzione e l’organizzazione delle reti rurali nazionali sono stabilite nell’allegato II.
Sezione 2
Disposizioni comuni a più misure
Articolo 42
Ai fini dell’articolo 70, paragrafo 7, del regolamento (CE) n. 1698/2005, ove operazioni integrate rientrino in più assi e/o in più misure, si applicano, per ogni componente dell’operazione chiaramente ricollegabile a una determinata misura di sviluppo rurale, le condizioni relative a tale misura.
Articolo 43
Per le misure d’investimento, gli Stati membri provvedono affinché il sostegno sia finalizzato alla realizzazione di obiettivi chiaramente definiti, rispondenti a precise esigenze strutturali e territoriali o a svantaggi strutturali.
Articolo 44
1. Se, nel corso del periodo di esecuzione di un impegno che costituisce la condizione per la concessione del sostegno, il beneficiario cede totalmente o parzialmente la sua azienda a un altro soggetto, quest’ultimo può subentrare nell’impegno per il restante periodo. Se non subentra nell’impegno, il beneficiario è tenuto a rimborsare il sostegno ricevuto.
2. Gli Stati membri possono non esigere il rimborso di cui al paragrafo 1 nei seguenti casi:
a)
quando, nel caso di cessazione definitiva delle attività agricole di un beneficiario che abbia già adempiuto una parte significativa del suo impegno, la successione nell’impegno medesimo non sia realizzabile;
b)
quando la cessione di una parte dell’azienda del beneficiario avviene durante un periodo di proroga dell’impegno ai sensi dell’articolo 27, paragrafo 12, secondo comma, e se la cessione riguarda non oltre il 50 % della superficie che formava oggetto dell’impegno prima della proroga.
3. Gli Stati membri possono prendere misure specifiche per evitare che, qualora la situazione dell’azienda subisca mutamenti non rilevanti, l’applicazione del paragrafo 1 porti a risultati inopportuni rispetto all’impegno assunto.
Articolo 45
1. Se, nel corso del periodo di esecuzione di un impegno che costituisce la condizione per la concessione del sostegno, il beneficiario aumenta la superficie della propria azienda, gli Stati membri possono disporre l’estensione dell’impegno alla superficie aggiuntiva per il restante periodo di esecuzione, conformemente al paragrafo 2, o la sostituzione dell’impegno originario con un nuovo impegno, conformemente al paragrafo 3.
La suddetta sostituzione può essere prevista anche qualora il beneficiario estenda, nell’ambito della propria azienda, la superficie oggetto di impegno.
2. L’estensione di cui al paragrafo 1 può essere consentita solo alle seguenti condizioni:
a)
che sia di indubbio vantaggio per la misura di cui trattasi;
b)
che sia giustificata dalla natura dell’impegno, dalla durata del periodo restante e dalla dimensione della superficie aggiuntiva;
c)
che non pregiudichi l’effettiva verifica del rispetto delle condizioni cui è subordinata la concessione del sostegno.
3. Il nuovo impegno di cui al paragrafo 1 si applica all’insieme della superficie in questione a condizioni non meno rigorose di quelle dell’impegno originario.
4. Qualora il beneficiario non possa continuare a rispettare gli impegni assunti in quanto la sua azienda è oggetto di un’operazione di ricomposizione fondiaria o di interventi di riassetto fondiario pubblici o approvati dalla pubblica autorità, gli Stati membri adottano i provvedimenti necessari per adeguare gli impegni alla nuova situazione dell’azienda. Se tale adeguamento risulta impossibile, l’impegno cessa senza obbligo di rimborso per l’effettiva durata di validità dell’impegno stesso.
Articolo 46
È prevista una clausola di revisione per gli impegni assunti a norma degli articoli 39, 40 e 47 del regolamento (CE) n. 1698/2005, al fine di garantirne l’adeguamento in caso di modifica dei pertinenti criteri o requisiti obbligatori di cui all’articolo 39, paragrafo 3, all’articolo 40, paragrafo 2, e all’articolo 47, paragrafo 1, del medesimo regolamento, stabiliti a norma degli articoli 4 e 5 e degli allegati III e IV del regolamento (CE) n. 1782/2003, nonché dei requisiti minimi relativi all’uso di fertilizzanti e prodotti fitosanitari e di altri pertinenti requisiti obbligatori prescritti dalla legislazione nazionale, che sono oltrepassati dagli impegni assunti a norma dei suddetti articoli.
Se tale adeguamento non è accettato dal beneficiario, l’impegno cessa senza obbligo di rimborso per l’effettiva durata di validità dell’impegno stesso.
Articolo 47
1. Gli Stati membri possono riconoscere, in particolare, le seguenti categorie di forza maggiore o circostanze eccezionali, nelle quali rinunceranno al rimborso totale o parziale degli aiuti percepiti dal beneficiario:
a)
decesso del beneficiario;
b)
incapacità professionale di lunga durata del beneficiario;
c)
espropriazione di una parte rilevante dell’azienda, se detta espropriazione non era prevedibile al momento dell’assunzione dell’impegno;
d)
calamità naturale grave che colpisce in misura rilevante la superficie agricola dell’azienda;
e)
distruzione fortuita dei fabbricati aziendali adibiti all’allevamento;
f)
epizoozia che colpisce la totalità o una parte del patrimonio zootecnico del beneficiario.
2. I casi di forza maggiore o le circostanze eccezionali sono notificati per iscritto dal beneficiario o dal suo rappresentante all’autorità competente entro dieci giorni lavorativi a decorrere dal giorno in cui il beneficiario o il rappresentante stesso è in grado di provvedervi, unitamente alle relative prove richieste dall’autorità competente.
CAPO IV
Disposizioni in materia di ammissibilità e disposizioni amministrative
Sezione 1
Verificabilità e controllabilità delle misure e norme sull’ammissibilità
Sottosezione 1
Verificabilità e controllabilità delle misure
Articolo 48
1. Ai fini dell’articolo 74, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1698/2005, gli Stati membri si accertano che tutte le misure di sviluppo rurale che intendono attuare siano verificabili e controllabili. A tale scopo, gli Stati membri predispongono sistemi di controllo tali da offrire sufficienti garanzie quanto al rispetto dei criteri di ammissibilità e di altri impegni.
2. Al fine di giustificare e confermare la pertinenza e l’esattezza dei calcoli dei pagamenti di cui agli articoli 31, 38, 39, 40 e da 43 a 47 del regolamento (CE) n. 1698/2005, gli Stati membri ricorrono a opportune perizie da parte di organismi o servizi funzionalmente indipendenti da quelli responsabili dei calcoli stessi. Il ricorso a tali perizie è dimostrato nei programmi di sviluppo rurale.
Sottosezione 2
Abbuoni di interessi
Articolo 49
Il FEASR può cofinanziare abbuoni di interessi sui prestiti in virtù dell’articolo 71, paragrafo 5, del regolamento (CE) n. 1698/2005. Gli Stati membri che propongono abbuoni di interessi indicano nei programmi di sviluppo rurale il metodo da utilizzare per il calcolo degli stessi.
Gli Stati membri possono stabilire un sistema di capitalizzazione delle rimanenti rate annuali dell’abbuono di interessi in qualsiasi momento della durata del prestito. Le eventuali rate annuali rimanenti dopo la scadenza del termine di pagamento sono capitalizzate e saldate entro il 31 dicembre 2015. Ai fini delle domande di pagamento da presentare alla Commissione, gli importi versati all’istituto finanziario intermediario che provvede al pagamento del valore attualizzato dell’abbuono sono considerati come spese effettivamente sostenute.
Ai fini dell’applicazione del secondo comma, l’organismo pagatore dello Stato membro deve stipulare una convenzione con l’istituto finanziario intermediario che provvede al pagamento del valore attualizzato dell’abbuono. Lo Stato membro indica nel programma il metodo di calcolo e le ipotesi sul valore futuro da prendere in considerazione per il calcolo del valore capitalizzato dell’abbuono di interessi residuo, nonché le modalità per continuare a versare l’aiuto ai beneficiari.
Lo Stato membro è responsabile della gestione del pagamento del valore attualizzato dell’abbuono all’istituto finanziario intermediario per l’intera durata del prestito, nonché di ogni eventuale recupero di importi indebitamente erogati a norma dell’articolo 33 del regolamento (CE) n. 1290/2005 (14).
Sottosezione 3
Altre operazioni di ingegneria finanziaria
Articolo 50
Ai sensi dell’articolo 71, paragrafo 5, del regolamento (CE) n. 1698/2005, il FEASR può cofinanziare, nell’ambito di un programma di sviluppo rurale, le spese per operazioni comprendenti contributi a sostegno di fondi di capitale di rischio, fondi di garanzia e fondi prestiti (di seguito «i fondi»), conformemente agli articoli 51 e 52 del presente regolamento.
Articolo 51
1. I cofinanziatori o patrocinatori dei fondi presentano all’autorità di gestione un piano di attività che precisi, tra l’altro, il mercato bersaglio o il portafoglio di garanzia, i criteri, le condizioni e le modalità di finanziamento, il bilancio di esercizio del fondo, la proprietà e i soci cofinanziatori, i requisiti di professionalità, competenza e indipendenza dei dirigenti, lo statuto del fondo, la giustificazione e l’utilizzo previsto del contributo del FEASR, la politica di uscita dagli investimenti e le disposizioni di liquidazione del fondo, incluso il reimpiego delle entrate attribuibili al contributo del FEASR. Il piano di attività viene valutato e la sua applicazione sorvegliata dall’autorità di gestione o sotto la sua responsabilità.
2. I fondi sono costituiti come enti giuridici indipendenti disciplinati da accordi fra gli azionisti o come capitale separato in seno a un istituto finanziario preesistente. In quest’ultimo caso, il fondo è soggetto a specifiche norme applicative, che dispongono in particolare una contabilità separata atta a distinguere le nuove risorse investite nel fondo, incluse quelle investite dal FEASR, da quelle di cui disponeva inizialmente l’istituto finanziario. La Commissione non può diventare socio o azionista dei fondi.
3. I fondi investono o prestano garanzie alle imprese in fase di costituzione, di avviamento o di espansione, limitatamente ad attività ritenute potenzialmente redditizie dai dirigenti dei fondi. Nella valutazione della redditività economica viene tenuto conto di tutte le fonti di reddito delle imprese in questione. I fondi non investono né prestano garanzie ad imprese in difficoltà ai sensi degli orientamenti comunitari sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione di imprese in difficoltà (15).
4. Le autorità di gestione e i fondi prendono tutte le precauzioni necessarie per ridurre al minimo le distorsioni di concorrenza sul mercato dei finanziamenti o dei capitali di rischio. In particolare, i rendimenti ottenuti dagli investimenti in capitale e dai prestiti (detratta una quota pro rata dei costi di gestione) possono essere destinati in via preferenziale agli azionisti privati fino al livello di remunerazione stabilito nel contratto sociale e successivamente vengono ripartiti equamente fra tutti gli azionisti e il FEASR.
5. I costi di gestione dei fondi non possono superare il 3 % del capitale versato ovvero il 2 % nel caso dei fondi di garanzia, in media annua per la durata del programma, a meno che, in seguito a gara d’appalto, risulti necessaria una percentuale più elevata.
6. Le condizioni e le modalità di partecipazione dei programmi di sviluppo rurale ai fondi, tra l’altro in termini di risultati tangibili, strategia d’investimento e pianificazione degli investimenti, monitoraggio, politica di uscita dagli investimenti e disposizioni di liquidazione, sono stabilite in un accordo di finanziamento concluso tra il fondo e lo Stato membro o l’autorità di gestione.
7. La partecipazione del FEASR e di altre fonti pubbliche ai fondi, nonché gli investimenti effettuati dai fondi o le garanzie da questi prestate a singole imprese sono soggetti alle disposizioni del regolamento (CE) n. 1698/2005 e alla normativa comunitaria sugli aiuti di Stato.
Articolo 52
1. In ordine alle operazioni di ingegneria finanziaria di cui all’articolo 51 del presente regolamento, le spese dichiarate alla Commissione a norma dell’articolo 26, paragrafo 3, lettera a), del regolamento (CE) n. 1290/2005 sono le spese complessivamente sostenute per la costituzione dei fondi o per la partecipazione agli stessi.
Tuttavia, al momento del versamento del saldo e della chiusura del programma di sviluppo rurale ai sensi dell’articolo 28 del regolamento (CE) n. 1290/2005, la spesa ammissibile corrisponde al totale:
a)
di ogni pagamento effettuato per investimenti in imprese da ciascuno dei fondi interessati o di ogni garanzia prestata, compresi gli importi impegnati a titolo di garanzie dai fondi di garanzia;
b)
dei costi di gestione ammissibili.
La differenza tra il contributo effettivamente pagato dal FEASR nel quadro delle operazioni di ingegneria finanziaria e le spese ammissibili di cui al secondo comma, lettere a) o b), è liquidata nel contesto dei conti annuali dell’ultimo anno di attuazione del programma.
2. Gli interessi maturati sui contributi provenienti dai programmi di sviluppo rurale versati ai fondi sono utilizzati per finanziare operazioni di ingegneria finanziaria a favore di singole imprese.
3. Le risorse provenienti da investimenti avviati dai fondi e restituite all’operazione o ancora disponibili dopo che tutte le garanzie sono state soddisfatte sono riutilizzate dalle autorità competenti degli Stati membri interessati a favore di singole imprese.
Sottosezione 4
Costi standard, ipotesi standard di mancato guadagno e contributi in natura
Articolo 53
1. Se del caso, gli Stati membri possono fissare l’entità del sostegno di cui agli articoli 31, da 37 a 41 e da 43 a 49 del regolamento (CE) n. 1698/2005 sulla base di costi standard e di ipotesi standard di mancato guadagno.
2. Gli Stati membri garantiscono che i calcoli e il relativo sostegno di cui al paragrafo 1:
a)
contengano unicamente elementi verificabili;
b)
siano basati su valori assodati mediante opportune perizie;
c)
indichino chiaramente la fonte dei dati;
d)
siano differenziati in funzione delle condizioni regionali o locali e dell’effettiva utilizzazione del suolo;
e)
per le misure di cui agli articoli 31, da 37 a 40 e da 43 a 47 del regolamento (CE) n. 1698/2005, non contengano elementi correlati a costi d’investimento fissi.
Articolo 54
1. Per le misure che implicano investimenti in natura, i contributi di beneficiari pubblici o privati, segnatamente la fornitura di beni o servizi senza pagamento in denaro giustificato da fatture o documenti equivalenti, possono essere considerati spese ammissibili alle seguenti condizioni:
a)
che i contributi consistano nella fornitura di terreni o immobili, attrezzature o materiali, attività di ricerca o professionali o prestazioni volontarie non retribuite;
b)
che i contributi non siano collegati a operazioni di ingegneria finanziaria di cui all’articolo 50;
c)
che il valore dei contributi possa essere valutato e verificato da un organismo indipendente.
Nel caso di apporto di terreni o immobili, il valore è certificato da un esperto qualificato e indipendente o da un organismo debitamente autorizzato.
Nel caso di prestazioni volontarie non retribuite, il loro valore è determinato sulla base del tempo impiegato e della tariffa oraria e giornaliera per prestazioni equivalenti, eventualmente in riferimento a un sistema prestabilito di determinazione dei costi standard, a condizione che il sistema di controllo offra sufficienti garanzie circa l’effettiva esecuzione delle prestazioni.
2. La spesa pubblica cofinanziata dal FEASR per operazioni che implicano contributi in natura non deve superare la spesa totale ammissibile, esclusi i contributi in natura, a operazione ultimata.
Sottosezione 5
Investimenti
Articolo 55
1. In caso di investimenti, le spese ammissibili sono limitate alle seguenti voci:
a)
costruzione, acquisizione, incluso il leasing, o miglioramento di beni immobili;
b)
acquisto o leasing con patto di acquisto di nuove macchine e attrezzature, compresi i programmi informatici, fino a un massimo del loro valore di mercato. Gli altri costi connessi al contratto (garanzia del concedente, costi di rifinanziamento degli interessi, spese generali, oneri assicurativi, ecc.) non costituiscono spese ammissibili;
c)
spese generali collegate alle spese di cui alle lettere a) e b), come onorari di architetti, ingegneri e consulenti, studi di fattibilità, acquisizione di brevetti e licenze.
In deroga al primo comma, lettera b), e unicamente per le microimprese e le piccole e medie imprese ai sensi della raccomandazione 2003/361/CE della Commissione (16), gli Stati membri possono, in casi debitamente giustificati, stabilire le condizioni alle quali l’acquisto di materiale d’occasione può essere considerato spesa ammissibile.
2. Nel caso di investimenti agricoli, l’acquisto di diritti di produzione agricola, di animali, di piante annuali e la loro messa a dimora non sono ammissibili al sostegno agli investimenti.
Tuttavia, in caso di ripristino del potenziale produttivo agricolo danneggiato da calamità naturali ai sensi dell’articolo 20, lettera b), punto vi), del regolamento (CE) n. 1698/2005, le spese per l'acquisto di animali possono costituire spese ammissibili.
Non sono ammissibili al sostegno i semplici investimenti di sostituzione.
Sottosezione 6
Pagamento di anticipi per il sostegno agli investimenti
Articolo 56
1. In deroga all'articolo 26, paragrafo 5 del regolamento (CE) n. 1975/2006 della Commissione (17), i beneficiari delle misure relative agli investimenti possono richiedere ai competenti organismi pagatori che sia loro versato un anticipo, se tale possibilità è prevista dal programma di sviluppo rurale. Per quanto concerne i beneficiari pubblici, detto anticipo può essere versato soltanto ai comuni e alle associazioni di comuni, nonché agli enti di diritto pubblico.
2. L'importo dell'anticipo è limitato al 20 % dell'aiuto pubblico all'investimento e la sua liquidazione è subordinata alla costituzione di una garanzia bancaria o di una garanzia equivalente, corrispondente al 110 % dell'importo anticipato.
Tuttavia, per i beneficiari pubblici di cui al paragrafo 1, l'organismo pagatore competente può accettare una garanzia scritta della loro autorità, secondo le disposizioni vigenti negli Stati membri, equivalente alla percentuale di cui al primo comma, purché tale autorità si impegni a versare l'importo coperto dalla garanzia nel caso in cui il diritto all'importo anticipato non sia stato accertato.
3. La garanzia è svincolata quando l'organismo pagatore competente abbia accertato che l'importo delle spese effettivamente sostenute corrispondenti all'aiuto pubblico per l'investimento supera l'importo dell'anticipo.
Sezione 2
Aiuti di Stato
Articolo 57
1. I programmi di sviluppo rurale possono comprendere aiuti di Stato intesi a procurare finanziamenti integrativi ai sensi dell’articolo 89 del regolamento (CE) n. 1698/2005 a favore di misure od operazioni rientranti nel campo di applicazione dell’articolo 36 del trattato, a condizione che l’aiuto di Stato sia identificato conformemente all’allegato II, punto 9.A, del presente regolamento.
2. I programmi di sviluppo rurale possono comprendere aiuti di Stato configurantisi come contributi finanziari erogati dagli Stati membri quale controparte del sostegno comunitario ai sensi dell’articolo 88 del regolamento (CE) n. 1698/2005, a favore delle misure di cui agli articoli 25 e 52 dello stesso regolamento o di operazioni facenti parte delle misure di cui agli articoli 28 e 29 del medesimo regolamento, oppure intesi a procurare finanziamenti integrativi ai sensi dell’articolo 89 a favore delle misure di cui agli articoli 25, 27 e 52 o di operazioni facenti parte delle misure di cui agli articoli 28 e 29 del suddetto regolamento, non rientranti nel campo di applicazione dell’articolo 36 del trattato, a condizione che l’aiuto di Stato sia identificato conformemente all’allegato II, punto 9.B, del presente regolamento.
3. Le spese sostenute per le misure e le operazioni di cui al paragrafo 2 del presente articolo sono ammissibili solo se l’aiuto corrispondente non costituisce, al momento della concessione, un aiuto illegale ai sensi dell’articolo 1, lettera f), del regolamento (CE) n. 659/1999 del Consiglio (18).
L’autorità di gestione o qualsiasi altra autorità competente dello Stato membro garantisce che, in caso di erogazione di aiuti a favore di operazioni facenti parte delle misure di cui al paragrafo 2 del presente articolo nel quadro di regimi di aiuti esistenti ai sensi dell’articolo 1, lettere b) e d), del regolamento (CE) n. 659/1999, siano rispettati gli obblighi di notifica applicabili agli aiuti individuali ai sensi dell’articolo 1, lettera e), dello stesso regolamento e le operazioni in questione siano selezionate solo previa notifica dell’aiuto corrispondente e approvazione da parte della Commissione a norma dell’articolo 88, paragrafo 3, del trattato.
Sezione 3
Informazione e pubblicità
Articolo 58
1. Il programma di sviluppo rurale comprende un piano di comunicazione indicante:
a)
gli obiettivi e i gruppi bersaglio;
b)
i contenuti e la strategia delle attività di comunicazione e d’informazione, nonché le misure da adottare;
c)
il bilancio indicativo;
d)
i servizi amministrativi o gli organismi competenti per l’esecuzione;
e)
i criteri per la valutazione dell’impatto delle misure di informazione e pubblicità in termini di trasparenza, sensibilizzazione ai programmi di sviluppo rurale e ruolo della Comunità.
2. La dotazione per informazione e pubblicità può essere stanziata nell’ambito della componente «assistenza tecnica» del programma di sviluppo rurale.
3. Le norme particolareggiate sull'informazione e sulla pubblicità sono stabilite nell'allegato VI.
Articolo 59
Alle riunioni del comitato di sorveglianza istituito a norma dell’articolo 77 del regolamento (CE) n. 1698/2005, il presidente riferisce sull’andamento delle misure di informazione e pubblicità, portando a conoscenza dei membri del comitato alcuni esempi di tali misure.
Sezione 4
Sorveglianza e valutazione
Articolo 60
La struttura e gli elementi delle relazioni annuali di cui all’articolo 82 del regolamento (CE) n. 1698/2005 sono specificati nell’allegato VII del presente regolamento.
Articolo 61
La valutazione intermedia e la valutazione ex post di cui all’articolo 86, paragrafi 4 e 5, del regolamento (CE) n. 1698/2005 sono presentate alla Commissione rispettivamente entro il 31 dicembre 2010 ed entro il 31 dicembre 2015.
Se gli Stati membri omettono di presentare la valutazione intermedia e la valutazione ex post entro le date di cui al primo comma del presente articolo, la Commissione può applicare la procedura di sospensione temporanea dei pagamenti intermedi di cui all’articolo 27, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1290/2005 fino al ricevimento delle suddette relazioni valutative.
Articolo 62
1. Gli indicatori comuni iniziali, di prodotto, di risultato e di impatto per la valutazione dei programmi di sviluppo rurale sono elencati nell’allegato VIII del presente regolamento. Questo elenco di indicatori costituisce il quadro comune per il monitoraggio e la valutazione di cui all’articolo 80 del regolamento (CE) n. 1698/2005.
Se del caso, tali indicatori sono distinti per età e sesso dei beneficiari, nonché a seconda che le misure siano attuate in zone svantaggiate o in zone interessate dall’obiettivo di convergenza.
2. L’andamento degli indicatori di prodotto e di risultato è analizzato nelle relazioni annuali sullo stato di attuazione dei programmi. La relazione annuale fa riferimento sia agli indicatori comuni che agli indicatori supplementari.
Per misurare i progressi nella realizzazione degli obiettivi del programma di sviluppo rurale, vengono fissati obiettivi indicativi specifici per gli indicatori di prodotto, di risultato e di impatto per il periodo di esecuzione del programma, compresi i finanziamenti nazionali integrativi di cui all’articolo 89 del regolamento (CE) n. 1698/2005.
3. La Commissione formula orientamenti riguardo al quadro comune per il monitoraggio e la valutazione secondo un'impostazione concertata con gli Stati membri. Tali orientamenti contengono almeno i seguenti elementi:
a)
requisiti in materia di monitoraggio;
b)
organizzazione delle valutazioni ex ante, intermedia ed ex post e questionario valutativo comune per ciascuna misura di sviluppo rurale;
c)
orientamenti per la valutazione dei progressi compiuti in base agli indicatori e per la stesura delle relazioni;
d)
schede informative che riassumano, per ciascuna misura, la logica dell'intervento e i vari indicatori;
e)
schede informative che riportino gli indicatori iniziali, di prodotto, di risultato e di impatto.
Sezione 5
Trasmissione elettronica di dati e documenti
Articolo 63
1. La Commissione, in collaborazione con gli Stati membri, istituisce un sistema di informazione (di seguito «il sistema») per lo scambio sicuro di dati di comune interesse tra la Commissione e gli Stati membri. I dati in oggetto riguardano sia gli aspetti amministrativi/operativi, sia quelli finanziari di cui all’articolo 18 del regolamento (CE) n. 883/2006 della Commissione (19).
Il sistema è creato e aggiornato dalla Commissione secondo un'impostazione concertata con gli Stati membri.
2. Per quanto riguarda la gestione amministrativa/operativa, il sistema contiene gli elementi documentali di comune interesse necessari per il monitoraggio, in particolare i piani strategici nazionali con i relativi aggiornamenti, le relazioni di sintesi, i programmi e le relative modifiche, le decisioni della Commissione, le relazioni annuali sullo stato di attuazione dei programmi, compresa la codificazione delle misure secondo la tabella di cui all’allegato II, punto 7, nonché gli indicatori per il monitoraggio e la valutazione di cui all’allegato VIII.
3. L’autorità di gestione e la Commissione inseriscono nel sistema i documenti di loro competenza nel formato richiesto e provvedono ad aggiornarli.
4. Gli Stati membri e la Commissione possono accedere al sistema direttamente o tramite un’interfaccia per la sincronizzazione automatica e l’inserimento di dati con i sistemi di gestione informatica nazionali e regionali.
Gli Stati membri trasmettono alla Commissione, in forma centralizzata, le richieste di diritti di accesso al sistema.
5. Gli scambi di dati sono firmati elettronicamente a norma dell’articolo 5 della direttiva 1999/93/CE del Parlamento europeo e del Consiglio (20). Gli Stati membri e la Commissione riconoscono l’efficacia giuridica e l’ammissibilità come prova in giudizio della firma elettronica utilizzata nel sistema.
6. La data di inoltro dei documenti alla Commissione è la data in cui lo Stato membro trasmette i documenti dopo averli inseriti nel sistema.
Un documento si considera inviato alla Commissione quando lo Stato membro non può più modificarlo né sopprimerlo nel sistema.
7. Il costo di elaborazione e aggiornamento degli elementi comuni del sistema è finanziato dal bilancio della Comunità a norma dell’articolo 66, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1698/2005.
I costi dell’interfaccia tra il sistema e i sistemi nazionali e locali, nonché i costi di adeguamento dei sistemi nazionali e locali possono essere finanziati a norma dell’articolo 66, paragrafo 2, dello stesso regolamento.
8. In casi di forza maggiore o in circostanze eccezionali, in particolare in caso di malfunzionamento del sistema o di interruzione della connessione, lo Stato membro può inviare i documenti alla Commissione in forma cartacea. La trasmissione in forma cartacea può essere effettuata solo previo consenso formale della Commissione.
Una volta cessata la forza maggiore o la circostanza eccezionale che ha impedito l’uso del sistema, lo Stato membro inserisce i documenti di cui trattasi nel sistema. In tal caso, si considera come data di invio la data di spedizione dei documenti in forma cartacea.
CAPO V
Disposizioni finali
Articolo 64
Il regolamento (CE) n. 817/2004 è abrogato con decorrenza dal 1o gennaio 2007.
Esso continua ad applicarsi alle misure approvate anteriormente al 1o gennaio 2007 a norma del regolamento (CE) n. 1257/1999.
L’articolo 11 del regolamento (CE) n. 817/2004, nonché l’allegato II, punti 9.3.V.A.1), 9.3.V.B.1), 2) e 3) e 9.3.V.B., secondo trattino, dello stesso regolamento continuano ad applicarsi fino al 31 dicembre 2009 a norma dell’articolo 94, terzo comma, del regolamento (CE) n. 1698/2005.
Articolo 65
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Esso si applica al sostegno comunitario relativo al periodo di programmazione che ha inizio il 1o gennaio 2007.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 15 dicembre 2006.