Nařízení Rady (ES) č. 1207/2001
ze dne 11. června 2001
o postupech usnadňujících vydávání průvodních osvědčení EUR.1, vystavování prohlášení na fakturách a tiskopisů EUR.2 a vydávání některých oprávnění schváleného vývozce podle předpisů upravujících preferenční obchod mezi Evropským společenstvím a některými zeměmi a o zrušení nařízení (EHS) č. 3351/83
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (EHS) č. 3351/83 ze dne 14. listopadu 1983 o postupu usnadňujícím vydávání průvodního osvědčení EUR.1 a vystavování tiskopisů EUR.2 podle předpisů upravujících preferenční obchod mezi Evropským hospodářským společenstvím a některými zeměmi [1] stanovuje, jak mají být správně uplatňována pravidla preferenčního původu v případě vývozů ze Společenství do některých třetích zemí.
(2) Od přijetí nařízení (EHS) č. 3351/83 nastalo v celní oblasti mnoho změn.
(3) V rámci jednotného trhu bylo zjištěno, že chtějí-li firmy vyvážející zboží z jednoho nebo více členských států, ve kterých nejsou usazeny, používat zjednodušené postupy pro vydávání dokladů o původu, musejí někdy žádat o zvláštní povolení pro každý členský stát, ze kterého zboží vyvážejí. Je žádoucí tento stav zjednodušit, přičemž je třeba zajistit, aby dále řádně fungoval mechanismus preferenčních dohod.
(4) Orgány odpovědné za vydávání a ověřování dokladů o původu by měly být schopny plnit závazky Společenství na základě preferenčních dohod v rámci předepsaných lhůt.
(5) V zájmu jasnosti by nařízení (EHS) č. 3351/83 mělo být zrušeno a nahrazeno tímto nařízením,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení stanoví pravidla, která mají usnadnit:
a) orgánům členských států vydávání průvodních osvědčení EUR.1, vývozcům Společenství vystavování prohlášení na fakturách a tiskopisů EUR.2;
b) vydávání oprávnění schváleného vývozce, která jsou platná ve více členských státech;
c) fungování metod administrativní spolupráce mezi členskými státy.
Článek 2
Prohlášení dodavatele a jejich používání
1. Prostřednictvím prohlášení poskytují dodavatelé informace o statusu výrobků s ohledem na pravidla preferenčního původu Společenství.
2. Prohlášení dodavatele používají vývozci jako důkazní prostředek, zejména na podporu žádostí o vydání průvodního osvědčení EUR.1, nebo jako doklad, na jehož základě může být vystaveno prohlášení na faktuře nebo tiskopis EUR.2.
Článek 3
Vystavování prohlášení dodavatele
Dodavatel učiní, s výjimkou případů uvedených v článku 4, pro každou dodávku zboží samostatné prohlášení.
Dodavatel učiní toto prohlášení na příslušné obchodní faktuře k této dodávce nebo na dodacím listě či na jiném obchodním dokladu, v němž je dotyčné zboží popsáno dostatečně podrobně tak, aby bylo možné jeho ztotožnění.
Dodavatel může učinit prohlášení kdykoliv, i poté, co zboží bylo dodáno.
Článek 4
Dlouhodobé prohlášení dodavatele
1. Dodává-li dodavatel určitému zákazníkovi pravidelně zboží, u kterého se předpokládá, že se jeho status s ohledem na pravidla preferenčního původu po delší dobu nezmění, může učinit jednorázové prohlášení dodavatele, které se vztahuje i na následné dodávky tohoto zboží, dále jen "dlouhodobé prohlášení dodavatele". Dlouhodobé prohlášení dodavatele může být vystaveno maximálně na období jednoho roku ode dne, kdy bylo prohlášení učiněno.
2. Dlouhodobé prohlášení dodavatele může být vystaveno se zpětnou platností. V těchto případech nesmí jeho platnost překročit období jednoho roku ode dne, kdy toto prohlášení začalo platit.
3. Přestane-li dlouhodobé prohlášení dodavatele týkající se dodávaného zboží platit, informuje o tom dodavatel neprodleně odběratele.
Článek 5
Způsob a vystavování prohlášení dodavatele
1. Prohlášení dodavatele týkající se výrobků, které získaly status preferenčního původu, se vystavuje způsobem předepsaným v příloze I nebo v případě dlouhodobého prohlášení dodavatele způsobem předepsaným v příloze II.
2. Prohlášení dodavatele týkající se výrobků, které byly ve Společenství zpracovány nebo opracovány, ale nezískaly status preferenčního původu, se vystavuje způsobem předepsaným v příloze III nebo v případě dlouhodobých prohlášení dodavatele způsobem předepsaným v příloze IV.
3. Prohlášení dodavatele musí být opatřeno vlastnoručním podpisem dodavatele a lze jej učinit na předtištěném tiskopisu. Jsou-li však faktura a prohlášení dodavatele vyhotoveny elektronicky, nemusí být prohlášení dodavatele podepsáno vlastnoručně za předpokladu, že se dodavatel písemně zaváže odběrateli, že přejímá veškerou zodpovědnost za každé prohlášení dodavatele, na kterém je uvedeno jeho jméno, jako kdyby je vlastnoručně podepsal.
Článek 6
Osvědčení údajů INF 4
1. Za účelem ověření správnosti a pravosti prohlášení dodavatele mohu celní orgány požádat vývozce, aby získal od dodavatele osvědčení údajů INF 4 za použití tiskopisu uvedeného v příloze V.
2. Osvědčení údajů INF 4 vydávají celní orgány členského státu, ve kterém je dodavatel usazen. Tyto orgány mají právo požadovat veškeré důkazy a provést kontrolu účetnictví dodavatele nebo jinou kontrolu, kterou považují za nezbytnou.
3. Celní orgány vydají osvědčení údajů INF 4 ve lhůtě tří měsíců od přijetí žádosti, kterou jim předložil dodavatel, a uvedou, zda prohlášení dodavatele je či není správné.
4. Vyplněné osvědčení údajů se předá dodavateli, který jej doručí vývozci k předložení příslušnému celnímu orgánu.
Článek 7
Uchovávání prohlášení a podkladů
1. Dodavatel, který vystaví prohlášení dodavatele, je povinen uchovávat veškeré doklady o správnosti prohlášení po dobu nejméně tří let.
2. Celní orgán, u kterého byla podána žádost o vystavení osvědčení údajů INF 4, uchovává tiskopis žádosti po dobu nejméně tří let.
Článek 8
Oprávnění schváleného vývozce
1. Vývozce, který často vyváží zboží z jiného členského státu, než ve kterém je usazen, může pro tyto vývozy získat status schváleného vývozce.
Za tímto účelem předloží žádost příslušným celním orgánům členského státu, ve kterém je usazen a ve kterém uchovává záznamy s doklady o původu.
2. Jakmile orgány uvedené v odstavci 1 ověří, že jsou splněny podmínky stanovené v protokolech o původu k příslušným dohodám nebo v právních předpisech Společenství o autonomních preferenčních režimech, a jakmile vydají oprávnění, oznámí to celním správám dotyčných členských států.
Článek 9
Vzájemná správní pomoc
Celní orgány členských států si vzájemné pomáhají při kontrole správnosti údajů uvedených v prohlášeních dodavatele a při zajišťování správného fungování systému oprávnění schváleného vývozce.
Článek 10
Kontrola prohlášení dodavatele
1. Není-li vývozce schopen předložit osvědčení údajů INF 4 do čtyř měsíců po výzvě celních orgánů, mohou celní orgány členského státu, ze kterého se zboží vyváží, požádat přímo orgány členského státu, ve kterém je dodavatel usazen, aby potvrdily status dotyčných výrobků s ohledem na pravidla preferenčního původu.
2. Pro účely odstavce 1 zašlou celní orgány členského státu, ze kterého se zboží vyváží, celním orgánům členského státu, kterým je žádost určena, veškeré dostupné údaje a uvedou formální a věcné důvody svého dotazu.
Na podporu své žádosti poskytnou veškeré dokumenty a údaje, které získaly a které zakládají podezření, že prohlášení dodavatele je nesprávné.
3. Ověřování provádějí celní orgány členského státu, ve kterém bylo vystaveno prohlášení dodavatele. Dotyčné orgány mohou požadovat jakékoliv doklady, provést kontrolu účetnictví výrobce nebo provést jiné ověření, které považují za vhodné.
4. Celní orgány, které požádaly o ověření, musí být informovány o výsledcích v co nejkratší možné lhůtě prostřednictvím osvědčení údajů INF 4.
5. Není-li do pěti měsíců od data podání žádosti o ověření poskytnuta odpověď nebo neobsahuje-li odpověď údaje dostačující k tomu, aby se prokázal skutečný původ zboží, prohlásí celní orgány země, ze které se zboží vyváží, vydané průvodní osvědčení EUR.1, prohlášení na fakturách nebo tiskopisy EUR.2 vystavené na základě dotyčných dokumentů za neplatné.
Článek 11
Zrušení
Zrušuje se nařízení (EHS) č. 3351/83.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 12
Přechodná ustanovení
1. Prohlášení dodavatele, včetně dlouhodobých prohlášení dodavatele, která byla vystavena před vstupem tohoto nařízení v platnost, zůstávají v platnosti.
2. Prohlášení dodavatele, která jsou v souladu se vzorem uvedeným v nařízení (EHS) č. 3351/83, mohou být podávána ještě po dobu 12 měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
3. Tiskopisy osvědčení údajů INF 4, jejichž vzor je uveden v příloze V nařízení (EHS) č. 3351/83, mohou být užívány ještě po dobu 12 měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 13
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 11. června 2001.
Regolamento (CE) n. 1207/2001 del Consiglio
dell'11 giugno 2001
sulle procedure destinate a facilitare il rilascio dei certificati di circolazione EUR 1, la compilazione delle dichiarazioni su fattura e dei formulari EUR 2 e la concessione della qualifica di esportatore autorizzato previsti dalle disposizioni sugli scambi preferenziali tra la Comunità europea e alcuni paesi e che abroga il regolamento (CE) n. 3351/83
IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l'articolo 133,
vista la proposta della Commissione,
considerando quanto segue:
(1) Il regolamento (CEE) n. 3351/83 del Consiglio, del 14 novembre 1983, relativo alla procedura destinata a facilitare il rilascio dei certificati di circolazione delle merci EUR 1 e la compilazione dei formulari EUR 2, previsto dalle disposizioni relative agli scambi preferenziali tra la Comunità economica europea e alcuni paesi(1), ha assicurato la corretta applicazione delle norme in materia d'origine preferenziale per quanto riguarda le merci esportate dalla Comunità verso alcuni paesi terzi.
(2) Dopo l'adozione del regolamento (CEE) n. 3351/83 sono intervenuti molti cambiamenti in campo doganale.
(3) È stato riscontrato che nel mercato interno le aziende che esportano merci da uno o da più Stati membri diversi da quello in cui sono stabilite e che intendono avvalersi delle procedure semplificate per il rilascio delle prove dell'origine devono talvolta richiedere autorizzazioni distinte per ciascuno Stato membro di esportazione. È opportuno semplificare le procedure, pur assicurando che il sistema degli accordi preferenziali continui a essere applicato correttamente.
(4) Le autorità responsabili del rilascio o della verifica delle prove dell'origine devono essere in grado di adempiere gli obblighi della Comunità previsti dagli accordi preferenziali entro i termini stabiliti.
(5) Per motivi di chiarezza, il regolamento (CEE) n. 3351/83 deve essere abrogato e sostituito dal presente regolamento,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Oggetto
Il presente regolamento fissa le norme intese a facilitare quanto segue:
a) il rilascio dei certificati di circolazione EUR 1 da parte delle autorità degli Stati membri, la compilazione delle dichiarazioni su fattura o dei formulari EUR 2 da parte degli esportatori comunitari;
b) la concessione della qualifica di esportatore autorizzato valida in vari Stati membri;
c) l'applicazione dei metodi di cooperazione amministrativa tra gli Stati membri.
Articolo 2
Dichiarazioni del fornitore e loro utilizzazione
1. I fornitori inseriscono in una dichiarazione le informazioni relative alla posizione dei prodotti in base alle norme comunitarie in materia di origine preferenziale.
2. La dichiarazione del fornitore viene utilizzata dagli esportatori come elemento di prova, in particolare per la domanda di rilascio di certificati di circolazione EUR 1 o come base per la compilazione delle dichiarazioni su fattura o dei formulari EUR 2.
Articolo 3
Compilazione delle dichiarazioni del fornitore
Esclusi i casi di cui all'articolo 4, il fornitore presenta una dichiarazione separata per ciascuna spedizione di merci.
La dichiarazione è contenuta nella fattura commerciale relativa a detta spedizione oppure in un bollettino di consegna o in un qualsiasi altro documento commerciale che descriva le merci in questione in modo sufficientemente particolareggiato per consentirne l'identificazione.
La dichiarazione può essere presentata in qualsiasi momento, anche dopo la consegna delle merci.
Articolo 4
Dichiarazioni a lungo termine del fornitore
1. Il fornitore che invia regolarmente a un determinato acquirente merci di cui si prevede che le caratteristiche, sotto il profilo delle norme sull'origine preferenziale, restino costanti per lunghi periodi di tempo può presentare un'unica dichiarazione relativa ad invii successivi di dette merci, in appresso denominata "dichiarazione a lungo termine". Tale dichiarazione può essere emessa con riferimento ad un periodo non superiore ad un anno dalla sua emissione.
2. La dichiarazione a lungo termine del fornitore può essere emessa con effetto retroattivo. In tali casi, non può riferirsi ad un periodo superiore ad un anno dalla data di decorrenza della sua efficacia.
3. Qualora la dichiarazione a lungo termine del fornitore non sia più valida in relazione alle merci fornite, il fornitore ne informa immediatamente il cliente.
Articolo 5
Forma e compilazione delle dichiarazioni del fornitore
1. Per le merci che hanno ottenuto il carattere originario nell'ambito di un regime preferenziale, la dichiarazione del fornitore è presentata nella forma prevista all'allegato I oppure, se si tratta di una dichiarazione a lungo termine, all'allegato II.
2. Per le merci che sono state sottoposte a trasformazione o lavorazione nella Comunità senza avere ottenuto il carattere originario nell'ambito di un regime preferenziale, la dichiarazione del fornitore è compilata nella forma prevista all'allegato III oppure, se si tratta di una dichiarazione a lungo termine, all'allegato IV.
3. La dichiarazione del fornitore reca la firma autografa originale del fornitore e può essere redatta su formulari prestampati. Tuttavia, se la fattura e la dichiarazione del fornitore sono approntate mediante elaboratore elettronico, detta dichiarazione può non essere firmata in forma autografa, purché il fornitore rilasci al cliente un impegno scritto in cui assume la piena responsabilità per ogni dichiarazione del fornitore che lo identifichi come se fosse firmata in forma autografa.
Articolo 6
Certificati d'informazione INF 4
1. Per verificare l'esattezza o l'autenticità di una dichiarazione del fornitore, le autorità doganali possono invitare l'esportatore a richiedere al fornitore un certificato d'informazione INF 4, il cui modello figura nell'allegato V.
2. Il certificato d'informazione INF 4 è rilasciato dalle autorità doganali dello Stato membro in cui il fornitore è stabilito. Dette autorità hanno il diritto di richiedere qualsiasi prova e di procedere a qualsiasi verifica della contabilità del fornitore o a qualsiasi altro controllo ritenuto necessario.
3. Le autorità doganali rilasciano il certificato d'informazione INF 4 entro tre mesi dal ricevimento della domanda presentata dal fornitore, indicando se la dichiarazione fornita dallo stesso è corretta.
4. Una volta compilato, il certificato è consegnato al fornitore il quale lo invia all'esportatore che a sua volta lo trasmette all'autorità doganale competente.
Articolo 7
Conservazione delle dichiarazioni e dei documenti giustificativi
1. Il fornitore che compila una dichiarazione conserva tutte le prove documentali che attestano l'esattezza della dichiarazione per almeno tre anni.
2. L'autorità doganale alla quale è stata presentata una domanda per il rilascio di un certificato d'informazione INF 4 conserva la domanda su formulario per almeno tre anni.
Articolo 8
Qualifica di esportatore autorizzato
1. Un esportatore che esporta frequentemente merci da uno Stato membro in cui non è stabilito può ottenere la qualifica di esportatore autorizzato per tali esportazioni.
A tal fine presenta domanda alle autorità doganali competenti dello Stato membro nel quale è stabilito e nel quale conserva le scritture contenenti la prova dell'origine.
2. Le autorità di cui al paragrafo 1, che rilasciano l'autorizzazione avendo accertato la sussistenza delle condizioni previste dai protocolli in materia d'origine degli accordi pertinenti o dalla normativa comunitaria in materia di regimi preferenziali autonomi, ne danno notificazione alle amministrazioni doganali degli Stati membri interessati.
Articolo 9
Reciproca assistenza amministrativa
Le autorità doganali degli Stati membri si prestano reciproca assistenza nel controllo dell'esattezza delle informazioni fornite nelle dichiarazioni del fornitore e nell'assicurare che il sistema della qualifica di esportatore autorizzato sia applicato correttamente.
Articolo 10
Verifica delle dichiarazioni del fornitore
1. Se un esportatore non è in grado di presentare un certificato d'informazione INF 4 entro quattro mesi dalla richiesta delle autorità doganali, le autorità doganali dello Stato membro di esportazione possono chiedere direttamente a quelle dello Stato membro in cui il fornitore è stabilito di confermare la posizione dei prodotti di cui trattasi sotto il profilo del rispetto delle norme in materia d'origine preferenziale.
2. Ai fini del paragrafo 1, le autorità doganali dello Stato membro di esportazione inviano a quelle dello Stato membro cui la domanda è indirizzata tutte le informazioni di cui dispongono, indicando i motivi di sostanza o di forma che giustificano la loro inchiesta.
A sostegno della richiesta, esse forniscono tutti i documenti o le informazioni che è stato possibile raccogliere e che fanno ritenere inesatta la dichiarazione del fornitore.
3. Le verifiche vengono eseguite dalle autorità doganali dello Stato membro in cui è stata rilasciata la dichiarazione del fornitore. Dette autorità possono richiedere ogni prova, effettuare ogni controllo sulla contabilità del produttore o eseguire ogni altra verifica ritenuta necessaria.
4. Tramite il certificato d'informazione INF 4, i risultati della verifica vengono comunicati senza indugio alle autorità doganali che l'hanno richiesta.
5. In assenza di risposta entro cinque mesi dalla data della richiesta di verifica o se la risposta non contiene informazioni sufficienti per comprovare l'origine effettiva delle merci, le autorità doganali del paese di esportazione annullano i certificati di circolazione EUR 1 rilasciati, le dichiarazioni su fattura o i formulari EUR 2 compilati in base ai documenti in questione.
Articolo 11
Abrogazione
Il regolamento (CEE) n. 3351/83 è abrogato.
I riferimenti al regolamento abrogato s'intendono fatti al presente regolamento.
Articolo 12
Norme transitorie
1. Le dichiarazioni del fornitore, incluse le dichiarazioni a lungo termine, presentate prima dell'entrata in vigore del presente regolamento restano efficaci.
2. Le dichiarazioni del fornitore conformi ai modelli di cui al regolamento (CEE) n. 3351/83 possono essere rilasciate per un periodo di dodici mesi a decorrere dall'entrata in vigore del presente regolamento.
3. I formulari per il certificato d'informazione INF 4 del tipo indicato all'allegato V del regolamento (CEE) n. 3351/83 possono essere utilizzati per un periodo di dodici mesi a decorrere dall'entrata in vigore del presente regolamento.
Articolo 13
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Lussemburgo, addì 11 giugno 2001.