Nařízení Rady (ES) č. 3448/93
ze dne 6. prosince 1993
o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 43 a 113 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že články 38 až 47 Smlouvy stanoví zavedení společné zemědělské politiky týkající se zemědělských produktů uvedených v příloze II Smlouvy;
vzhledem k tomu, že některé zemědělské produkty jsou složkami mnohého zboží neuvedeného v příloze II Smlouvy;
vzhledem k tomu, že je nezbytné stanovit opatření související se společnou zemědělskou politikou a společnou obchodní politikou, aby se vzaly v úvahu jednak vliv obchodu s tímto zbožím na cíle článku 39 Smlouvy a jednak způsob, jakým opatření přijatá podle článku 43 Smlouvy ovlivňují hospodářské postavení tohoto zboží s ohledem na rozdíly mezi výrobními a obchodními náklady na zemědělské produkty ve Společenství a mimo ně a na rozdíly mezi cenami zemědělských produktů;
vzhledem k tomu, že Smlouva stanoví, že zemědělská a obchodní politika jsou politikami Společenství; že je nezbytné stanovit pro některé zboží vzniklé zpracováním zemědělských produktů obecná a úplná pravidla o obchodu s tímto zbožím platná v celém Společenství, aby bylo dosaženo cílů Smlouvy;
vzhledem k tomu, že nařízení Rady (EHS) č. 3033/80 ze dne 11. listopadu 1980 o právní úpravě obchodu s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů [4] stanoví, že při dovozu některého zboží bude uplatněn poplatek složený z pevné složky, jež je určena k zajištění ochrany zpracovatelského průmyslu, a z pohyblivé složky, jež má vyrovnat případný rozdíl mezi cenami daných zemědělských produktů na trhu Společenství a na světovém trhu;
vzhledem k tomu, že systém zavedený nařízením (EHS) č. 3033/80 by měl být v zásadě zachován s určitými rozšířeními a úpravami; že je zejména třeba jednak sestavit pro některé zboží, na které se tento režim v současnosti vztahuje a které je převzato do tabulky 1 přílohy B, seznam zemědělských produktů, u nichž lze při dovozu uplatňovat náhradu rozdílu mezi cenami běžnými na světovém trhu a na trhu Společenství, a jednak mezi těmito zemědělskými produkty identifikovat základní produkty, u nichž budou tyto rozdíly skutečně zjištěny, přičemž množství ostatních zemědělských produktů, obdobných produktů a výrobků vzniklých jejich zpracováním bude přepočteno na odpovídající množství základního produktu;
vzhledem k tomu, že pravidla pro obchod s tímto zbožím vyžadují některé úpravy, aby bylo možné přihlédnout k vývoji dohod uzavřených Společenstvím a společné zemědělské politiky;
vzhledem k tomu, že na některé zboží z kapitol 1 až 24 kombinované nomenklatury se nevztahuje nařízení (EHS) č. 3033/80; že i to se získává ze zemědělských produktů, které jsou předmětem společné zemědělské politiky; že by proto měl poplatek vyměřovaný při jejich dovozu rovněž jednak vyrovnávat rozdíl mezi cenou zjištěnou na světovém trhu a na trhu Společenství pro použité zemědělské produkty a jednak zajišťovat ochranu průmyslu zpracování daných zemědělských produktů; že je proto třeba shrnout pravidla platná pro veškeré zboží vyrobené z významné části ze zemědělských produktů;
vzhledem k tomu, že na základě uzavřených dohod má Společenství omezit zachovaný poplatek na plné nebo částečné krytí cenového rozdílu mezi zemědělskými produkty použitými při výrobě daného zboží; že je proto nezbytné stanovit pro toto zboží část celkového poplatku, která odpovídá náhradě cenových rozdílů mezi zemědělskými produkty, kterých se úprava týká;
vzhledem k tomu, že náhrada rozdílu mezi cenou zjištěnou na světovém trhu a na trhu Společenství je u dotyčných základních produktů zajištěna zemědělskými dávkami; že je třeba zachovat úzkou spojitost mezi výpočtem zemědělské složky poplatku ze zboží a výpočtem poplatku z dovážených základních produktů v nezměněném stavu;
vzhledem k tomu, že je třeba neuplatňovat částky nepatrného významu a umožnit členským státům neupravovat částky týkající se téže operace, je-li zůstatek dotyčných částek sám nepatrný, aby se zamezilo nepřiměřeným administrativním formalitám;
vzhledem k tomu, že uplatňování preferenčních dohod by nemělo ztěžovat postupy pro obchod se třetími zeměmi; že by proto měla prováděcí pravidla zajistit, že zboží uvedené v celním prohlášení pro vývoz v preferenčním režimu nebude ve skutečnosti vyváženo ve všeobecném režimu a naopak;
vzhledem k tomu, že je třeba stanovit systém vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty použité při výrobě zboží neuvedeného v příloze II Smlouvy, aby producenti tohoto zboží nebyli penalizováni kvůli cenám, za něž musí sami nakupovat v důsledku společné zemědělské politiky; že tyto vývozní náhrady smějí vyrovnávat pouze rozdíl mezi cenou určitého zemědělského produktu na trhu Společenství a na světovém trhu; že je proto třeba, aby byl tento systém zaveden v rámci každé dotčené společné organizace trhu;
vzhledem k tomu, že článek 13 nařízení Rady (EHS) č. 1766/92 ze dne 30. června 1992 o společné organizaci trhu s obilovinami [5] a odpovídající články některých dalších nařízení o organizaci trhů v oblasti zemědělských produktů stanoví udělování takových vývozních náhrad; že prováděcí pravidla mají být stanovena postupem projednávání v řídícím výboru uvedeném v článku 23 nařízení (EHS) č. 1766/92 a v odpovídajících článcích ostatních dotčených nařízení; že je třeba, aby byly částky vývozních náhrad stanoveny týmž postupem jako stanovení vývozních náhrad u zemědělských produktů, jsou-li vyváženyv nezměněném stavu; že by prováděcí pravidla ke zmíněnému režimu měla být stanovena v zásadě s přihlédnutím k procesu výroby daného zboží; že by proto prováděcí pravidla měla být stanovena na stejném základě;
vzhledem k tomu, že mechanismus zemědělské ochrany podle tohoto nařízení se může za mimořádných okolností ukázat neúplným; že se toto nebezpečí vyskytuje i v rámci preferenčních dohod; že k tomu, aby trh Společenství nezůstal v takových případech bez ochrany vůči narušením, jež z toho mohou vyplynout, je třeba stanovit možnost rychle přijmout všechna nezbytná opatření;
vzhledem k tomu, že platnost nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [6], by se měla rozšířit na obchod upravený tímto nařízením;
vzhledem k tomu, že rozdíl mezi zemědělskými produkty uvedenými v příloze II Smlouvy a zbožím mimo přílohu II je zvláštním kritériem Společenství, založeným na situaci zemědělství a potravinářského průmyslu uvnitř Společenství; že situace v některých třetích zemích, s nimiž Společenství uzavírá dohody, může být výrazně odlišná; že je proto v rámci těchto dohod třeba stanovit možnost rozšířit působnost obecných pravidel pro zpracované zemědělské produkty neuvedené v příloze II Smlouvy přiměřeně na některé zemědělské produkty uvedené v článku II Smlouvy;
vzhledem k tomu, že toto nařízení vyžaduje prováděcí pravidla; že by tato pravidla měla být stanovena po konzultaci s řídícím výborem; že tato pravidla zahrnují zejména stanovení množství základních produktů, u nichž se má za to, že byly použity při výrobě zboží uvedeného v nařízení (EHS) č. 3033/80 převzatého do tabulky 1 přílohy B tohoto nařízení, kterými se nahradí nařízení Rady (EHS) č. 3034/80 ze dne 11. listopadu 1980, kterým se stanoví množství základních produktů, u nichž se má za to, že byly použity při výrobě zboží, na které se vztahuje nařízení (EHS) č. 3033/80 [7],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Toto nařízení upravuje obchod s některým zbožím vymezeným v odst. 2 třetí odrážce:
a) při jehož výrobě byl použit jeden nebo více zpracovaných nebo nezpracovaných zemědělských produktů, nebo
b) které se na základě čl. 13 odst. 2 považují za vyrobené ze zemědělských produktů, nebo
c) které jsou zařazeny do stejné podpoložky (osmimístného kódu) kombinované nomenklatury jako zboží uvedené v písmenech a) a b).
2. Pro účely tohoto nařízení se rozumějí:
- "zemědělskými produkty" produkty, na něž se vztahuje příloha II Smlouvy,
- "základními produkty" některé zemědělské produkty, na něž se vztahuje příloha A tohoto nařízení, nebo obdobné produkty nebo výrobky vzniklé jejich zpracováním, u nichž je zjištěn rozdíl mezi cenami na trhu Společenství a cenami na světovém trhu. Tyto cenové rozdíly se považují za reprezentativní pro cenové rozdíly pro všechny produkty, jichž se úprava týká.
Nicméně:
i) stanoví-li preferenční dohoda náhradu cenových rozdílů u zemědělských produktů neuvedených v příloze A, mohou být mezi produkty, kterých se úprava týká, zařazeny dodatečné základní produkty podle dané dohody;
ii) stanoví-li preferenční dohoda uzavřená s určitým územím zvláštní způsob náhrady, může být rozdíl mezi cenami na trhu Společenství a cenami na světovém trhu nahrazen rozdílem definovaným v dané smlouvě.
- "zbožím" výrobky, na které se nevztahuje příloha II Smlouvy, uvedené v příloze B tohoto nařízení a získané zcela nebo zčásti ze zemědělských produktů.
3. Toto nařízení se rovněž může vztahovat na některé zemědělské produkty v rámci preferenčního obchodu.
V takovém případě daná preferenční dohoda stanoví seznam těchto zemědělských produktů, na které se vztahují pravidla pro obchod se zbožím.
HLAVA I
REŽIM OBCHODU
KAPITOLA 1
Dovoz
Článek 2
1. Zboží uvedené v příloze B při dovozu do Společenství podléhá poplatku; poplatek se stanoví na základě
a) výrobních a obchodních podmínek zboží;
b) rozdílů mezi cenou zemědělských produktů, u nichž se má za to, že byly použity při výrobě zboží, na trhu Společenství a
- cenou výrobků dovážených ze třetích zemí, je-li celková cena dotyčných základních produktů vyšší ve Společenství, nebo
- stanoví-li tak preferenční dohoda, cenou zemědělských produktů v určitých třetích zemích.
2. Pokud se jedná o zboží uvedené v tabulce 1 přílohy B, skládá se poplatek uvedený v odstavci 1:
- z valorického cla, které je pevnou složkou poplatku, jež zajišťuje přihlédnutí k výrobním a obchodním podmínkám zboží,
- ze "zemědělské složky", jež zajišťuje náhradu cenových rozdílů uvedených v odst. 1 písm. b).
Zemědělská složka se stanoví pouze na základě cenových rozdílů u zemědělských produktů uvedených v příloze A, jim obdobných produktů a výrobků vzniklých jejich zpracováním.
Může se jednat o pohyblivou složku stanovenou v souladu podmínkami uvedenými v článku 3 nebo o pevnou složku stanovenou v souladu s podmínkami uvedenými v článku 5.
3. U zboží uvedeného v tabulce 2 přílohy B spočívá zemědělská složka ve clu nebo specifické částce stanovené na měrnou jednotku.
Stanoví-li tak preferenční smlouva, může být tato zemědělská složka nahrazena některou z forem uvedených v odstavci 2.
4. S výhradou článku 10 je zakázáno vybírat jakékoli jiné clo nebo poplatek s rovnocenným účinkem než poplatek uvedený v odstavci 1.
Článek 3
1. Komise stanoví pro každé zboží uvedené v tabulce 1 přílohy B pohyblivou složku.
Pohyblivá složka se stanoví na základě množství základních produktů stanovených na základě čl. 13 odst. 2, u nichž se má za to, že byly použity při výrobě zboží, a cenových rozdílů uvedených v odstavci 2.
Postupem podle čl. 13 odst. 1 bude přijat seznam základních produktů, na něž je třeba převádět množství zemědělských produktů.
2. Komise pro každý základní produkt
- buď určí rozdíl mezi
a) průměrnou prahovou cenou uplatňovanou během referenčního období, pro něž se stanovují pohyblivé složky, a
b) průměrnou cenou CIF, s výjimkou zvláštních cen CIF, případně cenami s dodáním na hranici použitými pro stanovení dávek uplatňovaných během období předcházejícího stanovení pohyblivé složky,
- nebo v případě izoglukózy přijme průměr dávek uvedených v čl. 16 odst. 6 nařízení (EHS) č. 1785/81 [8] uplatňovaných během období předcházejícího stanovení pohyblivé složky.
3. Obdobím uvedeným v odstavci 2 je čtvrtletí. Může být rozděleno na dvě podobdobí o jednom a dvou měsících, pokud čtvrtletí zahrnuje dva kalendářní roky nebo dva hospodářské roky, nebo být delší než čtvrtletí, pokud tak stanoví preferenční dohody.
Při zjištění cen CIF, cen s dodáním na hranici nebo dávek se nepřihlíží k údajům pro posledních 20 dnů období předcházejícího stanovení pohyblivé složky.
4. Chybí-li některý údaj pro výpočet cenového rozdílu uvedeného v odstavci 2 pro jeden nebo více základních produktů, nahradí Komise chybějící údaj odpovídajícím údajem pro nejbližší období, případně opraveným o měsíční stupňování plateb nebo o jakoukoli jinou známou informaci, která ovlivňuje srovnání mezi úrovní daného údaje pro období, v němž chybí, a jeho úrovní v období použitém pro nahrazení.
Je-li chybějící údaj následně zjištěn, může Komise stanovit opravené pohyblivé složky, pokud je na základě uplatnění předchozího pododstavce obchod vážně poškozen nebo ohrožen.
Článek 4
1. Stanoví-li společný celní sazebník maximální výši poplatků, nesmí poplatek uvedený v čl. 2 odst. 2 překročit toto maximum.
Je-li uplatnění maximální výše poplatků podmíněno splněním zvláštních podmínek, budou tyto podmínky stanoveny postupem podle čl. 11 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku [9].
2. Jestliže maximální výše poplatků zahrnuje uplatnění dodatečného cla na různé cukry vyjádřené jako sacharóza (AD S/Z) nebo na mouku (AD F/M), vypočte se toto dodatečné clo tak, že se pro dané zboží použije jako jediný zemědělský produkt buď cukr, nebo mouka.
Množství cukru nebo mouky se určí za podmínek uvedených v čl. 13 odst. 1.
Nejsou-li skutečně použitá množství cukru nebo mouky podle čl. 13 odst. 1 známa, určí se tato množství za stejných podmínek, jaké se uplatňují pro stanovení zemědělské složky.
3. Komise určí pro každé období uvedené v čl. 3 odst. 3:
a) částku dodatečných cel vypočtenou podle odstavce 2;
b) cenový rozdíl použitelný pro dodatečná cla určený podle čl. 3 odst. 2.
Článek 5
1. Jsou-li dávky na dovoz základních produktů uvedených v příloze A nahrazeny pevnými částkami, vypočtou se pohyblivé složky platné pro zboží uvedené v tabulce 1 přílohy B na základě těchto částek.
2. Pro každý základní produkt, ke kterému se přihlíží při výpočtu zemědělské složky poplatku, se částka stanovená podle čl. 3 odst. 2 nahradí částkou platnou pro základní produkt, u nějž se má za to, že byl použit.
3. Datum, od kterého se při stanovování zemědělské složky poplatku přihlíží k pevným částkám platným pro dovoz základních produktů, se určí postupem podle článku 16.
Článek 6
1. Pro účely určení zemědělské složky v rámci dohod o preferenčním obchodu se zeměmi, které splňují požadavky právních předpisů Společenství pro zpracované zemědělské produkty:
a) mohou být množství použitých zemědělských produktů ve smyslu čl. 13 odst. 2 nahrazena množstvími skutečně použitými pro výrobu dováženého zboží, pokud Společenství uzavřelo dohodu o celní spolupráci při zjištění těchto množství; v takovém případě mohou být stanoveny převodní koeficienty s přihlédnutím k příslušným definicím základních produktů obou stran, aby byly přímo porovnatelné;
b) může být cenový rozdíl uvedený v čl. 3 odst. 2 nahrazen buď systémem přímé náhrady rozdílů zemědělských cen mezi Společenstvím a danou oblastí, nebo přímou náhradou proti ceně stanovené vzájemnou dohodou pro danou oblast;
c) pokud uplatnění písmene b) vede k rozdílům s malým dopadem na zboží, na které se vztahuje, může být tento systém nahrazen systémem paušálních částek nebo sazeb.
2. Zemědělské složky uvedené v odstavci 1 mohou být uplatňovány po dobu odlišnou od období stanoveného pro nepreferenční obchod.
3. Valorická cla odpovídající zemědělskému poplatku ze zboží uvedeného v tabulce 2 přílohy B mohou být nahrazena jinou zemědělskou složkou, pokud tak stanoví preferenční dohoda.
4. Prováděcí pravidla k odstavcům 1, 2 a 3 se stanoví postupem podle článku 16, pokud daná preferenční dohoda stanoví:
- zemědělské ceny přijaté v rámci dohody,
- období, pro něž se zemědělské složky stanovují,
- případné zboží a zemědělské produkty, na které se dohoda vztahuje.
Nestanoví-li daná dohoda jeden nebo více z těchto prvků, stanoví je Rada postupem podle článku 113 Smlouvy.
5. Ostatní prováděcí pravidla nezbytná pro zavedení preferenčních režimů se stanoví postupem podle článku 16.
Prováděcí pravidla upraví zejména:
- vyhotovení a používání dokumentů nezbytných pro udělení těchto režimů,
- opatření nezbytná pro zabránění odklonu obchodu.
Článek 7
1. Jestliže preferenční dohoda stanoví snížení nebo postupné zrušení části poplatku uvedeného v čl. 2 odst. 1 písm. a), jedná se o pevnou složku, pokud se týká zboží uvedeného v tabulce 1 přílohy B. Pokud se týká ostatního zboží uvedeného v dané dohodě, získá se tato část poplatku odečtením zemědělské složky vyplývající z dohody od celkového poplatku, nestanoví-li dohoda jiné určení této části.
2. Pokud preferenční dohoda stanoví snížení zemědělské složky poplatku, budou prováděcí pravidla pro určení a řízení těchto snížených zemědělských složek stanovena postupem podle článku 16, pokud dohoda stanoví:
- výrobky, na které se vztahují tato snížení,
- množství zboží nebo hodnotu kvót, na které se vztahují tato snížení, nebo způsob určení těchto množství nebo hodnot,
- snížení zemědělské složky pro každý dotyčný základní produkt.
Nestanoví-li daná dohoda jeden nebo více z těchto prvků, stanoví je Rada postupem podle článku 113 Smlouvy.
KAPITOLA 2
Vývoz
Článek 8
1. Při vývozu zboží lze na použité zemědělské produkty, které splňují podmínky čl. 9 odst. 2 Smlouvy, použít vývozní náhrady zřízené nařízeními o společné organizaci trhů v dotyčných odvětvích.
Vývozní náhradu nelze přiznat na vývoz zemědělských produktů obsažených ve zboží, na které se nevztahuje žádná společná organizace trhu, která stanoví udělování vývozních náhrad pro danou podobu zboží.
2. Seznam zboží, na které se vztahují vývozní náhrady, se sestaví s přihlédnutím
- ke vlivu rozdílu mezi cenami zemědělských produktů použitých při jejich výrobě na trhu Společenství a na světovém trhu,
- k nezbytnosti plného nebo částečného vyrovnání tohoto rozdílu, aby byl umožněn vývoz zemědělských produktů použitých při výrobě daného zboží.
Seznam se sestaví na základě nařízení o společné organizaci zemědělských trhů.
3. Společná prováděcí pravidla k systému vývozních náhrad podle tohoto článku budou stanovena postupem podle článku 16.
Výše vývozních náhrad se určí týmž postupem, jaký je stanoven pro udělování vývozních náhrad pro dané zemědělské produkty, jsou-li vyváženy nezpracované.
4. Je-li v rámci preferenční dohody zaveden systém přímé náhrady uvedený v čl. 6 odst. 1 písm. b), určí se částky uplatňované na vývozy do země nebo zemí, na něž se dohoda vztahuje, vzájemnou dohodou za podmínek vymezených dohodou na stejném základě jako zemědělská složka poplatku.
Tyto částky se stanoví postupem podle článku 16. Stejným postupem budou stanovena případná prováděcí pravidla nezbytná pro uplatňování tohoto odstavce, zejména opatření zajišťující, že zboží uvedené v celním prohlášení pro vývoz v preferenčním režimu nebude ve skutečnosti vyvezeno v nepreferenčním režimu nebo naopak.
V případech, kdy je nutno použít metod analýzy použitých zemědělských produktů, použijí se metody stanovené pro náhrady na vývoz týchž zemědělských produktů do třetích zemí.
Článek 9
Jsou-li na základě některého nařízení o společné organizaci trhu v určitém odvětví uplatňovány na vývoz některého zemědělského produktu uvedeného v příloze A dávky, poplatky nebo jiná opatření, mohou být postupem podle článku 16 přijata vhodná opatření pro určité druhy zboží, jejichž vývoz by mohl s ohledem na vysoký obsah daného zemědělského produktu v tomto zboží a na možné způsoby jeho využití poškodit dosahování cílů sledovaných v dotyčném zemědělském odvětví, přičemž se řádně přihlédne ke zvláštnímu zájmu zpracovatelského průmyslu.
HLAVA II
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 10
Je-li nebezpečí, že by snížení zemědělské složky uplatňované na dovoz zboží na základě preferenční dohody mohlo narušit zemědělské trhy nebo trhy s dotyčným zbožím, vztahují se ochranné doložky platné pro dovoz daných zemědělských produktů rovněž na zboží uvedené v příloze B.
Při posuzování možného narušení trhu se přihlíží k charakteristikám zboží skutečně dovezeného v preferenčním režimu ve srovnání s charakteristikami zboží tradičně dováženého před zavedením preferenčního režimu.
Článek 11
Množství zemědělských produktů, na které se vztahují nařízení o společné organizaci trhů, které není podrobeno dávkám ani poplatkům s účinkem rovnocenným clům při vývozu tohoto zboží nebo v souvislosti s ním, se určí na základě nařízení (EHS) č. 2913/92.
Množství zboží propuštěného do režimu aktivního zušlechťovacího styku a v důsledku toho nepodrobeného poplatku podle článku 2 při vývozu jiného zboží nebo v souvislosti s ním je množství skutečně použité při výrobě tohoto zboží.
Článek 12
1. Rada může postupem podle článku 113 Smlouvy změnit tabulku 1 přílohy B.
2. Tabulku 2 přílohy B lze změnit postupem podle článku 16, aby se přizpůsobila dohodám uzavřeným Společenstvím.
3. Komise upraví přílohy tohoto nařízení podle změn kombinované nomenklatury, aby zachovala režim platný před těmito změnami.
Článek 13
1. Pro účely stanovení zemědělské složky poplatku bude postupem podle článku 16 přijat seznam základních produktů pro nepreferenční obchod.
Základní produkty se vybírají podle významu v mezinárodním obchodě a podle reprezentativnosti jejich cenových úrovní pro všechny ostatní zemědělské produkty, na které se úprava vztahuje.
Množství ostatních zemědělských produktů, u kterých se má za to, že byly použity, se případně přepočtou na odpovídající množství základních produktů, přičemž se řádně přihlédne k ekvivalenčním ukazatelům přijatým Radou v rámci společné zemědělské politiky.
2. Množství základních produktů, u nichž se má za to, že byly použity k výrobě zboží uvedeného v tomto nařízení nebo případně zemědělských produktů, na které se vztahuje úprava obchodu zavedená tímto nařízením, pokud nebylo zjištěno složení tohoto zboží nebo produktů, bude přijato postupem podle článku 16.
3. Aniž jsou dotčena stanovení obdobnosti přijatá Radou v rámci společné zemědělské politiky, lze postupem podle článku 16 stanovit, že některé zemědělské produkty jsou považovány za obdobné základním produktům pro účely stanovení podmínek pro porovnání cen.
4. Charakteristiky základních produktů nezbytné pro stanovení podmínek pro porovnání cen budou určeny postupem podle článku 16.
Článek 14
1. Postupem podle článku 16 lze stanovit práh nebo prahy, pod nimiž jsou částky určené podle čl. 3 odst. 2 stanoveny na nulu. Neuplatnění částek určených podle čl. 3 odst. 2 lze týmž postupem vázat na splnění zvláštních podmínek, aby bylo zabráněno vytvoření umělých obchodních toků.
2. Postupem podle článku 16 lze stanovit práh, pod nímž nemusí členské státy uplatňovat částky vyplývající z použití tohoto nařízení vybírané a vyplácené v souvislosti se stejnou hospodářskou operací, je-li zůstatek těchto částek nižší než uvedený práh.
Článek 15
Komisi je nápomocen Řídící výbor pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze II (dále jen "výbor") složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.
Článek 16
Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, uplatní se následující ustanovení. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy při přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
Komise přijme opatření, která jsou okamžitě použitelná. Pokud však tato opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě. V tomto případě může Komise nejvýše o jeden měsíc ode dne tohoto sdělení odložit použitelnost opatření, o kterých rozhodla.
Rada může kvalifikovanou většinou ve lhůtě jednoho měsíce přijmout jiné rozhodnutí.
Článek 17
Výbor může jednat o kterékoli jiné otázce, kterou mu přednese předseda z vlastního podnětu nebo na žádost některého členského státu.
Článek 18
Postupem podle článku 16 lze
- změnit částky vyplývající z uplatnění tohoto nařízení, je-li v průběhu čtvrtletního období
- změněna prahová cena nebo
- zavedena, změněna nebo zrušena výrobní náhrada nebo podpora uplatňovaná ve všech členských státech,
- přijmout opatření, kterými se ustanovení tohoto nařízení uvádějí do souladu s případnými technickými změnami učiněnými v příslušných nařízeních o zemědělských produktech.
Článek 19
Metody kvalitativní a kvantitativní analýzy zboží a jiné technické předpisy nezbytné pro jejich ztotožnění nebo určení jejich složení budou přijaty postupem podle článku 10 nařízení (EHS) č. 2658/87.
Článek 20
Členské státy sdělí Komisi údaje nezbytné k používání tohoto nařízení jednak o dovozu, vývozu a případně výrobě zboží a jednak o prováděcích správních opatřeních. Způsoby tohoto sdělování budou stanoveny postupem podle článku 16.
Článek 21
Nařízení (EHS) č. 3033/80 se zrušuje ode dne 1. ledna 1994. Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Nařízení (EHS) č. 3034/80 se zrušuje ode dne vstupu v platnost nařízení přijatého k provedení článku 13.
Článek 22
1. Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. ledna 1994.
2. Uplatňování tohoto nařízení na kaseiny spadající pod kód KN 350110 a na kaseináty a jiné deriváty kaseinu spadající pod kód KN 35019090 se odkládá až do dalšího rozhodnutí Rady.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. prosince 1993.
REGOLAMENTO (CE) N. 3448/93 DEL CONSIGLIO del 6 dicembre 1993 sul regime di scambi per talune merci ottenute dalla trasformazione di prodotti agricoli
IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare gli articoli 43 e 113,
vista la proposta della Commissione (1),
visto il parere del Parlamento europeo (2),
visto il parere del Comitato economico e sociale (3),
considerando che il trattato, agli articoli da 38 a 47, prevede l'instaurazione di una politica agricola comune concernente i prodotti agricoli elencati nell'allegato II del trattato;
considerando che taluni prodotti agricoli entrano nella composizione di parecchie merci non contemplate dall'allegato II del trattato;
considerando che è necessario prevedere misure connesse alla politica agricola comune e alla politica commerciale comune, al fine di prendere in considerazione, da un lato, l'incidenza degli scambi di tali merci sugli scopi dell'articolo 39 del trattato e, dall'altro, di prendere in considerazione in quale modo le misure emanate in forza dell'articolo 43 del trattato incidono sugli aspetti economici connessi a tali merci, viste le differenze tra i costi di approvvigionamento di prodotti agricoli nella Comunità e all'esterno della stessa nonché le differenze tra i prezzi dei prodotti agricoli;
considerando che secondo il trattato le politiche agricole e comerciali sono politiche comunitarie; che per realizzare gli scopi del trattato è necessario assoggettare in tutta la Comunità talune merci ottenute dalla trasformazione di prodotti agricoli ad una disciplina generale e completa degli scambi ad esse relativi;
considerando che il regolamento (CEE) n. 3033/80 del Consiglio, dell'11 novembre 1980, che determina il regime di scambi applicabile a talune merci risultanti dalla trasformazione di prodotti agricoli (4), prevede la riscossione, all'importazione di talune merci, di un'imposta che si compone di un elemento fisso destinato a garantire la protezione dell'industria di trasformazione, e di un elemento mobile destinato a compensare la differenza eventuale tra i prezzi dei prodotti agricoli nella Comunità ed i prezzi sul mercato mondiale;
considerando che il regime stabilito dal regolamento (CEE) n. 3033/80 deve essere mantenuto nella sua concezione d'insieme apportandovi alcuni ampliamenti ed adeguamenti; che in particolare è opportuno stabilire, da una parte per quanto riguarda talune merci attualmente sottoposte a tale regime, l'elenco dei prodotti agricoli per i quali può essere applicata una compensazione delle diferenze di prezzo tra il mercato mondiale ed il mercato della Comunità all'importazione e, dall'altro, identificare, tra i suddetti prodotti agricoli, quali sono i prodotti di base per i quali tali differenze vengono effettivamente constatate, in quanto le quantità degli altri prodotti agricoli, dei prodotti a loro assimilati o dei prodotti derivati dalla loro trasformazione sono convertiti in quantità equivalenti di prodotti di base;
considerando che le regole applicabili agli scambi di queste merci richiedono alcuni adattamenti per tener conto dell'evoluzione degli accordi della Comunità e della politica agricola comune;
considerando che alcune merci dei capitoli da 1 a 24 della nomenclatura combinata non rientrano nel campo di applicazione del regolamento (CEE) n. 3033/80; che anch'esse sono ottenute utilizzando prodotti agricoli soggetti alla politica agricola comune; che pertanto l'imposta loro applicabile all'importazione deve altresì compensare, da un lato, la differenza tra i prezzi rilevati sul mercato mondiale e quelli del mercato comunitario per i prodotti agricoli utilizzati e garantire, dall'altro, la protezione dell'industria che trasforma tali prodotti agricoli; che conviene quindi coordinare le regole relative a tutte le merci ottenute in proporzione significativa da prodotti agricoli;
considerando che nell'ambito di accordi la Comunità prevede di mantenere un'imposta che si limita a compensare, in tutto o in parte, le differenze di prezzo dei prodotti agricoli utilizzati; che è pertanto necessario stabilire, per tali merci, la parte dell'imposta complessiva che corrisponde alla compensazione delle differenze rispetto ai prezzi dei prodotti agricoli considerati;
considerando che la compensazione delle differenze di prezzo tra il mercato mondiale e il mercato della Comunità è assicurata, per i prodotti di base considerati, da prelievi agricoli; che occorre mantenere uno stretto legame tra il calcolo dell'elemento agricolo dell'imposta applicabile alle merci e l'imposta applicabile ai prodotti di base importati allo stato originario;
considerando che per non appesantire le formalità amministrative è opportuno non applicare importi di scarsa incidenza e permettere agli Stati membri di non procedere a rettifiche di importi riguardanti uno stesso atto di scambio quando il saldo degli importi in oggetto sia di scarsa entità.
considerando che conviene che l'applicazione di accordi preferenziali non appesantisca le procedure degli scambi con i paesi terzi; che a tale effetto conviene che le modalità di applicazione provvedano a che una merce dichiarata all'esportazione sotto un regime preferenziale non possa in realtà essere esportata sotto il regime generale e viceversa;
considerando che occorre prevedere un regime di restituzioni all'esportazione per determinati prodotti agricoli utilizzati nella fabbricazione di merci non comprese nell'allegato II del trattato, per non penalizzare i produttori di queste merci a causa dei prezzi ai quali debbono approvvigionarsi nell'ambito della politica agricola comune; che queste restituzioni possono compensare solamente la differenza tra il prezzo di un prodotto agricolo rilevato sul mercato della Comunità e quello del mercato mondiale; che è pertanto opportuno che questo regime venga istituito nell'ambito di ciascuna delle organizzazioni comuni di mercato interessate;
considerando che l'articolo 13 del regolamento (CEE) n. 1766/92 del Consiglio del 30 giugno 1992, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore dei cereali (5), nonché gli articoli omologhi di taluni altri regolamenti relativi all'organizzazione comune dei mercati nel settore dei prodotti agricoli prevedono la concessione di tali restituzioni; che le modalità di applicazione devono essere stabilite secondo la procedura del comitato di gestione di cui all'articolo 23 del regolamento (CEE) n. 1766/92 e agli articoli omologhi degli altri regolamenti in materia; che conviene che gli importi delle restituzioni siano stabiliti secondo la stessa procedura prevista per determinare le restituzioni per prodotti agricoli esportati allo stato originario; che per contro le modalità d'applicazione di tale regime devono essere decise tenendo conto essenzialmente dei processi di fabbricazione delle merci in oggetto; che esse devono quindi essere stabilite su una base comune;
considerando che il meccanismo di protezione agricola previsto dal presente regolamento può, in circostanze eccezionali, essere insufficiente; che questo rischio si presenta ugualmente nel caso di accordi preferenziali; che, per non lasciare in tali casi il mercato comunitario senza difesa contro le turbative che rischiano di derivarne, è opportuno prevedere la possibilità di una rapida adozione di tutte le misure necessarie;
considerando che il regolamento (CEE) n. 2913/92 del Consiglio, del 12 ottobre 1992, che istituisce un codice doganale comunitario (6), deve essere applicato agli scambi previsti dal presente regolamento;
considerando che la distinzione fra prodotti agricoli compresi nell'allegato II del trattato e merci non comprese in tale allegato è un criterio propio della Comunità basato sulla situazione dell'agricoltura e dell'industria alimentare all'interno della stessa; che la situazione prevalente in alcuni paesi terzi con cui la Comunità conclude accordi può essere sensibilimente diversa; che è quindi opportuno prevedere che, nell'ambito di tali accordi, le regole generali applicabili ai prodotti agricoli trasformati non compresi nell'allegato II del trattato possano applicarsi, mutatis mutandis, a taluni prodotti agricoli trasformati compresi nell'allegato II del trattato;
considerando che il presente regolamento necessita di modalità d'applicazione; che è opportuno che tali modalità siano stabilite previa consultazione di un comitato di gestione in cui siano rappresentati gli Stati membri e che comprendano in particolare la fissazione delle quantità di prodotti di base che si ritiene vengano utilizzati per la fabbricazione delle merci oggetto del regolamento (CEE) n. 3033/80 del Consiglio e che figurano nella tabella 1 dell'allegato B del presente regolamento, che sostituiscono il regolamento (CEE) n. 3034/80 del Consiglio, dell'11 novembre 1980, che fissa i quantitativi dei prodotti di base che si considerano entrati nella fabbricazione di merci cui si applica il regolamento (CEE) n. 3033/80 (7),
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1. Il presente regolamento determina il regime di scambi applicabile a talune merci di cui al paragrafo 2, terzo trattino,
a) per la cui fabbricazione sono stati utilizzati, allo stato naturale o dopo trasformazione, uno o più prodotti agricoli
oppure
b) che, ai sensi dell'articolo 13, paragrafo 2, si considerano ottenute da prodotti agricoli
oppure
c) che sono classificate sotto lo stesso numero di codice della nomenclatura combinata (codice di 8 cifre) delle merci di cui alle lettere a) e b).
2. Ai sensi del presente regolamento si intendono per
- «prodotti agricoli»: i prodotti compresi nell'allegato II del trattato;
- «prodotti di base»: taluni prodotti agricoli compresi nell'allegato A del presente regolamento o assimilati a tali prodotti, oppure derivati dalla loro trasformazione, per i quali sono stabilite differenze tra i prezzi rilevati, da una parte, sul mercato della Comunità e, dall'altra, sul mercato mondiale. Queste differenze di prezzo sono considerate rappresentative delle differenze di prezzo dell'insieme dei prodotti ammissibili.
Tuttavia:
i) qualora un accordo preferenziale preveda una compensazione degli scarti di prezzo per prodotti agricoli diversi da quelli enumerati all'allegato A, in applicazione di tale accordo, possono essere adottati tra i prodotti ammissibili alcuni prodotti di base supplementari;
ii) qualora un accordo preferenziale concluso con una zona determinata preveda una modalità di compensazione particolare, lo scarto tra il prezzo rilevato sul mercato della Comunità e quello sul mercato mondiale può essere sostituito dallo scarto definito in detto accordo;
- «merci»: i prodotti, non compresi nell'allegato II del trattato ed elencati nell'allegato B del presente regolamento, ottenuti totalmente o parzialmente da prodotti agricoli.
3. Il presente regolamento può anche applicarsi, per quanto riguarda gli scambi preferenziali, a taluni prodotti agricoli.
L'elenco di tali prodotti agricoli sottoposti alle norme che disciplinano gli scambi di merci è in questo caso stabilito dall'accordo in questione.
TITOLO I REGIME DI SCAMBI
CAPITOLO 1 Importazione
Articolo 2
1. Le merci di cui all'allegato B sono gravate, all'atto dell'importazione nella Comunità, da un'imposta che tiene conto:
a) delle condizioni relative alla produzione e alla commercializzazione di dette merci,
b) delle differenze tra i prezzi dei prodotti agricoli che si considerano utilizzati, rilevati sul mercato della Comunità e,
- i prezzi all'atto dell'importazione dai paesi terzi, qualora il costo complessivo di queste quantità di prodotti di base sia più elevato nella Comunità,
- oppure, i prezzi dei prodotti agricoli in taluni paesi terzi, se previsto da un accordo preferenziale.
2. Per quanto riguarda le merci di cui alla tabella 1 dell'allegato B, l'imposta di cui al paragrafo 1 è costituita:
- da un dazio «ad valorem» che costituisce l'elemento fisso dell'imposta, garantendo che si tenga conto delle condizioni relative alla produzione ed alla commercializzazione di tali merci,
- da un «elemento agricolo» che garantisce la compensazione delle differenze di prezzi di cui alla lettera b) del paragrafo 1.
L'elemento agricolo può tener conto soltanto delle differenze di prezzo dei prodotti agricoli di cui all'allegato A, dei prodotti loro assimilati o dei prodotti derivati dalla loro trasformazione.
Esso può assumere la forma di un elemento mobile stabilito ai sensi dell'articolo 3 o di un importo fisso stabilito ai sensi dell'articolo 5.
3. Per quanto riguarda le merci di cui alla tabella 2 dell'allegato B, l'elemento agricolo è costituito da un dazio o da un importo specifico stabilito per unità di misura.
L'elemento agricolo può essere sostituito, qualora un accordo preferenziale lo preveda, da una delle forme di cui al paragrafo 2.
4. Salvo il disposto dell'articolo 10, è vietata la riscossione di dazi doganali o tasse di effetto equivalente oltre al tributo di cui al paragrafo 1.
Articolo 3
1. La Commissione fissa, per ogni merce di cui alla tabella 1 dell'allegato B, un elemento mobile.
L'elemento mobile è determinato sulla base delle quantità di prodotti di base, fissate in applicacione dell'articolo 13, paragrafo 2, che si ritiene vengano utilizzate per la fabbricazione delle merce considerata, e delle differenze di prezzo di cui al paragrafo 2.
L'elenco dei prodotti di base ai quali devono essere rapportati i quantitativi di prodotti agricoli dell'allegato A è stabilito conformemente all'articolo 13, paragrafo 1.
2. Per ogni prodotto di base, la Commissione:
- stabilisce la differenza fra
a) la media del prezzo d'entrata applicabile nel periodo di riferimento per il quale sono fissati gli elementi mobili
e
b) la media dei prezzi cif, esclusi i prezzi cif speciali, o, a seconda dei casi, dei prezzi franco frontiera, considerati per la fissazione del relativo prelievo nel periodo precedente quello della fiassazione,
- oppure adotta, per quanto concerne l'isoglucosio, la media dei prelievi di cui all'articolo 16, paragrafo 6 del regolamento (CEE) n. 1785/81 del Consiglio (8), applicabili nel periodo precedente quello della fissazione.
3. Il periodo di cui al paragrafo 2 è costituito dal trimestre, ma può essere suddiviso in due periodi di uno e due mesi se il trimestre riguarda due anni civili o due campagne di commercializzazione. Esso può anche superare un trimestre nell'ambito di accordi preferenziali.
Per la rilevazione dei dati dei prezzi cif, dei prezzi franco frontiera o dei prelievi, non sono presi in considerazione i dati relativi agli ultimi venti giorni del periodo precedente quello della fissazione.
4. Qualora manchi un dato per il calcolo della differenza di cui al paragrafo 2 per uno o più prodotti di base, la Commissione sostituisce il dato mancante con quello analogo del periodo più vicino, eventualmente rettificato in base agli scaglionamenti mensili o a qualsiasi elemento noto che incida sul raffronto fra il livello del dato in questione nel periodo in cui esso è mancante e in quello sostitutivo.
Quando un dato mancante è stato determinato, la Commissione può fissare gli elementi mobili rettificati se, per effetto dell'applicazione del comma precedente, gli scambi subiscono o rischiano di subire gravi turbative.
Articolo 4
1. Quando la tariffa doganale comune prevede la riscossione di un importo massimo, l'imposta di cui all'articolo 2, paragrafo 2 non può eccedere tale importo.
Se la riscossione dell'importo massimo è subordinata all'osservanza di condizioni particolari, queste sono determinate secondo la procedura di cui all'articolo 11, paragrafo 1 del regolamento (CEE) n. 2658/87 del Consiglio, del 23 luglio 1987, relativo alla nomenclatura tariffaria e statistica ed alla tariffa doganale comune (9).
2. Qualora la riscossione dell'importo massimo implichi l'applicazione di un dazio addizionale sugli zuccheri vari calcoalti in saccarosio (AD S/Z) o sulla farina (AD F/M), tale dazio viene calcolato, per la merce in questione, prendendo in considerazione come unico prodotto agricolo o lo zucchero o la farina, secondo il caso.
La quantità di zucchero o di farina è determinata in conformità dell'articolo 13, paragrafo 1.
Qualora, conformemente al detto articolo, la quantità di zucchero o di farina effettivamente utilizzate non sono note, esse sono determinate secondo le modalità applicate per la determinazione dell'elemento agricolo.
3. La Commissione stabilisce per ciascun periodo di cui all'articolo 3, paragrafo 3:
a) l'importo dei dazi addizionali, calcolati secondo il paragrafo 2;
b) le differenze di prezzo applicabili ai dazi addizionali determinate secondo l'articolo 3, paragrafo 2.
Articolo 5
1. Qualora i prelievi applicabili all'importazione dei prodotti di base di cui all'allegato A siano sostituiti da importi fissi, gli elementi mobili applicabili alle merci di cui alla tabella 1 dell'allegato B sono calcolati in base a tali importi.
2. Per ciascun prodotto di base da prendere in considerazione per il calcolo dell'elemento agricolo del tributo, l'importo stabilito secondo l'articolo 3, paragrafo 2, è sostituito da quello applicabile al prodotto di base considerato.
3. La data a partire dalla quale gli importi fissi applicabili all'importazione dei prodotti di base sono presi in considerazione per la determinazione dell'elemento agricolo del tributo è stabilita secondo la procedura di cui all'articolo 16.
Articolo 6
1. Ai fini della determinazione dell'elemento agricolo nell'ambito di accordi che disciplinano gli scambi preferenziali che rispettino la legislazione comunitaria dei prodotti agricoli trasformati:
a) le quantità di prodotti agricoli utilizzati ai sensi dell'articolo 13, paragrafo 2, possono essere sostituite dalle quantità realmente utilizzate per la fabbricazione della merce importata, se la Comunità ha stipulato un accordo di cooperazione doganale per l'accertamento di dette quantità; in tal caso, possono essere fissati coefficienti di conversione tenendo conto delle rispettive definizioni di questi prodotti di base, da una parte e dall'altra, per renderle direttamente comparabili;
b) la differenza di prezzo di cui all'articolo 3, paragrafo 2 può essere sostituita da un sistema di compensazione diretta delle differenze dei prezzi agricoli tra la Comunità e la zona interessata o da una compensazione diretta nei confronti di un prezzo stabilito in comune riconosciuto per la zona interessata;
c) qualora l'applicazione della lettera b) conduca ad esigue differenze per le merci ad essa soggette, tale sistema può essere sostituito da un sistema di importi o di tassi forfettari.
2. Il periodo d'applicazione degli elementi agricoli di cui al paragrafo 1 può essere diverso da quello assunto per gli scambi non preferenziali.
3. I dazi «ad valorem» corrispondenti all'elemento agricolo dell'imposta sulle merci di cui alla tabella 2 dell'allegato B possono essere sostituiti da un altro elemento agricolo qualora un accordo preferenziale lo preveda.
4. Secondo la procedura di cui all'articolo 16, sono adottate le modalità d'applicazione dei paragrafi 1, 2 e 3, sempreché l'accordo preferenziale in questione determini:
- i prezzi agricoli considerati nell'ambito dell'accordo,
- la periodicità di determinazione di tali elementi agricoli,
- le merci ed i prodotti agricoli eventuali che sono soggetti alle norme dell'accordo.
Se l'accordo non determina uno o più di tali elementi, questo o questi sono stabiliti dal Consiglio secondo la procedura di cui all'articolo 113 del trattato.
5. Secondo la procedura di cui all'articolo 16, sono decise le altre modalità d'applicazione relative ai regimi preferenziali.
Esse comprendono in particolare:
- l'elaborazione e la circolazione dei documenti necessari alla concessione di tali regimi;
- le misure necessarie ad evitare deviazioni di traffico.
Articolo 7
1. Se un accordo preferenziale prevede la riduzione o la soppressione graduale della parte dell'imposta di cui all'articolo 2, paragrafo 1, lettera a), questa è costituita dall'elemento fisso per quanto riguarda le merci di cui alla tabella 1 dell'allegato B. Per quanto riguarda le altre merci contemplate da tale accordo, questa parte dell'imposta si ottiene detraendo dall'imposta totale l'elemento agricolo derivante dall'accordo, salvo che esso preveda un'altra determinazione di questa parte.
2. Se un accordo preferenziale prevede una riduzione dell'elemento agricolo dell'imposta, sono decise secondo la procedura di cui all'articolo 16 le modalità d'applicazione per la determinazione e la gestione degli elementi agricoli ridotti, sempreché l'accordo determini:
- i prodotti che beneficiano di tali riduzioni,
- la quantità di merci o il valore dei contingenti cui si applicano le riduzioni, o il modo di determinazione di tali quantità o valori,
- la riduzione dell'elemento agricolo per prodotto di base interessato.
Se l'accordo non determina uno o più di questi elementi, essi sono decisi dal Consiglio secondo la procedura di cui all'articolo 113 del trattato.
CAPITOLO 2 Esportazione
Articolo 8
1. All'atto dell'esportazione di merci, i prodotti agricoli utilizzati, conformi ai requisiti di cui all'articolo 9, paragrafo 2 del trattato, possono beneficiare di restituzioni determinate secondo i regolamenti relativi all'organizzazione comune del mercato nei settori interessati.
Non possono essere concesse restituzioni all'esportazione di prodotti agricoli, incorporati nelle merci, non soggetti ad un'organizzazione comune del mercato che prevede la concessione di restituzioni in caso di esportazione sotto forma di tali merci.
2. L'elenco delle merci che beneficiano di restituzioni è compilato tenendo conto:
- dell'incidenza dello scarto tra i prezzi dei prodotti agricoli utilizzati rispettivamente sul mercato della Comunità e sul mercato mondiale;
- della necessità di compensare tale differenza, in tutto o in parte, per consentire l'esportazione dei prodotti agricoli utilizzati nelle merci interessate.
L'elenco è adottato conformemente ai regolamenti relativi all'organizzazione comune dei mercati nel settore agricolo.
3. Le modalità comuni di applicazione del regime di restituzioni di cui al presente articolo sono decise secondo la procedura prevista all'articolo 16.
Gli importi delle restituzioni sono fissati secondo la medesima procedura usata per la concessione delle restituzioni relative ai prodotti agricoli interessati quando sono esportati allo stato originario.
4. Se nell'ambito di un accordo preferenziale è istituito il regime di compensazione diretta di cui all'articolo 6, paragrafo 1, lettera b), gli importi applicabili alle esportazioni destinate al/ai paese/i interessato/i dall'accordo sono determinati, in conformità dell'accordo, congiuntamente e sulla stessa base dell'elemento agricolo dell'imposta.
Questi importi sono fissati secondo la procedura di cui all'articolo 16. Le necessarie modalità d'applicazione del presente paragrafo, e segnatamente le misure che garantiscono che le merci dichiarate all'esportazione con un regime preferenziale non siano realmente esportate sotto un regime non preferenziale o viceversa, sono adottate secondo la stessa procedura.
Nel caso in cui siano necessari metodi di analisi dei prodotti agricoli interessati, devono essere utilizzati i metodi precritti in materia di restituzioni all'esportazione verso i paesi terzi per gli stessi prodotti agricoli.
Articolo 9
Se in forza di un regolamento relativo all'organizzazione comune dei mercati in un determinato settore sono decisi prelievi, tasse o altre misure da applicare all'atto dell'esportazione di un prodotto agricolo di cui all'allegato A, secondo la procedura prevista dall'articolo 16 possono essere prese misure appropriate per talune merci la cui esportazione, a causa dell'elevato tenore presente in tale prodotto agricolo e degli eventuali usi, può compromettere il raggiungimento degli obiettivi perseguiti nel settore agricolo considerato tenendo debitamente conto dell'interesse specifico dell'industria di trasformazione.
TITOLO II DISPOSIZIONI GENERALI
Articolo 10
Se una riduzione dell'elemento agricolo applicabile all'importazione di merci nell'ambito di un accordo preferenziale rischia di turbare i mercati agricoli o i mercati delle merci interessate, le clausole di salvaguardia applicabili all'importazione dei prodotti agricoli interessati si applicano anche alle merci di cui all'allegato B.
Ai fini della valutazione di tali turbative, saranno prese in considerazione le caratteristiche delle merci effettivamente importate sotto il regime preferenziale, raffrontate alle caratteristiche delle merci tradizionalmente importate prima dell'istituzione del suddetto regime.
Articolo 11
La quantità di prodotti agricoli contemplati da regolamenti sull'organizzazione comune dei mercati, non soggetta a prelievi o tasse d'effetto equivalente a dazi doganali ai fini o in conseguenza dell'esportazione di merci, è determinata secondo le disposizioni del regolamento (CEE) n. 2913/92.
La quantità di merci ammesse al regime di perfezionamento attivo, e quindi non assoggettate all'imposta di cui all'articolo 2 ai fini o in conseguenza dell'esportazione di altre merci, è quella effettivamente utilizzata per la fabbricazione di queste ultime.
Articolo 12
1. Il Consiglio può modificare la tabella 1 dell'allegato B secondo la procedura di cui all'articolo 113 del trattato.
2. La tabella 2 dell'allegato B può essere modificata secondo la procedura di cui all'articolo 16 al fine di adeguarla agli accordi conclusi dalla Comunità.
3. La Commissione adatta gli allegati alle modificazioni della nomenclatura combinata, al fine di lasciare immutato il regime vigente prima di queste modificazioni.
Articolo 13
1. Per poter determinare l'elemento agricolo dell'imposta, un elenco dei prodotti di base, per gli scambi non preferenziali, è adottato secondo la procedura di cui all'articolo 16.
I prodotti di base sono selezionati in funzione della loro importanza negli scambi internazionali e del carattere rappresentativo del livello dei loro prezzi per l'insieme degli altri prodotti agricoli da prendere in considerazione.
La quantità degli altri prodotti agricoli che si ritiene vengano utilizzati sono ricondotte, se del caso, a quantità equivalenti di prodotti di base, tenendo debitamente conto delle relazioni di equivalenza adottate dal Consiglio nell'ambito della politica agricola comune.
2. Le quantità di prodotti di base che si ritiene vengano utilizzati per la fabbricazione delle merci oggetto del presente regolamento o, se del caso, dei prodotti agricoli che seguono il regime di scambio stabilito dal presente regolamento, quando la composizione di tali merci o di tali prodotti non è stabilita, sono adottate secondo la procedura di cui all'articolo 16.
3. Salve le assimilazioni decise dal Consiglio nell'ambito della politica agricola comune, secondo la procedura di cui all'articolo 16 alcuni prodotti agricoli possono essere assimilati a prodotti di base al fine di stabilire termini di raffronto dei prezzi.
4. Sono determinate, secondo la procedura di cui all'articolo 16, le cratteristiche dei prodotti di base necessarie per stabilire i termini di raffronto dei prezzi.
Articolo 14
1. Secondo la procedura di cui all'articolo 16, possono essere stabilite la soglia o le soglie al di sotto delle quali gli importi determinati conformemente all'articolo 3, paragrafo 2 sono fissati a zero. La non applicazione degli importi determinati conformemente all'articolo 3, paragrafo 2 può essere sottoposta, secondo la stessa procedura, a condizioni particolari intese ad evitare correnti artificiali di scambi.
2. Può essere stabilita secondo la procedura di cui all'articolo 16 una soglia al di sotto della quale gli Stati membri possono astenersi dal concedere o riscuotere importi risultanti dall'applicazione del presente regolamento, legati a una stessa operazine economica.
Articolo 15
La Commissione è assistita da un comitato di gestione dei «problemi orizzontali relativi agli scambi di prodotti agricoli trasformati non figuranti nell'allegato II», denominato «il comitato», composto da rappresentanti degli Stati membri e presieduto da un rappresentante della Commissione.
Articolo 16
Nei casi in cui si fa riferimento alla procedura definita nel presente articolo, si applicano le norme che seguono. Il rappresentante della Commissione sottopone al comitato un progetto delle misure da adottare. Il comitato formula il suo parere su tali misure entro un termine che il presidente può fissare in funzione dell'urgenza della questione in esame. Il parere è formulato alla maggioranza prevista all'articolo 148, paragrafo 2 del trattato per l'adozione delle decisioni che il Consiglio deve prendere su proposta della Commissione. Nelle votazioni in seno al comitato, ai voti dei rappresentanti degli Stati membri è attribuita la ponderazione fissata nell'articolo precitato. Il presidente non partecipa al voto.
La Commissione adotta misure che sono di immediata applicazione. Tuttavia, se tali misure non sono conformi al parere espresso dal comitato, la Commissione le comunica immediatamente al Consiglio. In tal caso la Commissione può differire di un mese al massimo, a decorrere da tale comunicazione, l'applicazione delle misure da essa decise.
Il Consiglio, deliberando a maggioranza qualificata, può prendere una decisione diversa entro il termine di un mese.
Articolo 17
Il comitato può esaminare qualsiasi questione sollevata dal presidente ad iniziativa del medesimo o su richiesta di uno Stato membro.
Articolo 18
Secondo la procedura di cui all'articolo 16,
- possono essere modificati gli importi derivanti dall'applicazione del presente regolamento se, nel corso di un periodo trimestrale,
- un prezzo d'entrata è modificato;
- o viene istitutita, modificata o soppressa una restituzione alla produzione o un aiuto applicabile in tutti gli Stati membri;
- possono essere adottati provvedimenti intesi ad adeguare le disposizioni del presente regolamento alle eventuali modifiche di carattere tecnico apportate al regime applicabile ai prodotti agricoli.
Articolo 19
I metodi di analisi qualitativa e quantitativa delle merci e le altre disposizioni tecniche necessarie alla loro individuazione o alla determinazione della loro composizione, sono decisi secondo la procedura di cui all'articolo 10 del regolamento (CEE) n. 2658/87.
Articolo 20
Gli Stati membri comunicano alla Commissione i dati necessari all'applicazione del presente regolamento e concernenti, da un lato, l'importazione, l'esportazione, addirittura se del caso la produzione di merci e, dall'altro, le misure amministrative d'esecuzione. Le modalità di tale comunicazione sono stabilite secondo la procedura di cui all'articolo 16.
Articolo 21
Il regolamento (CEE) n. 3033/80 è abrogato a decorrere dal 1° gennaio 1994. I riferimenti al regolamento abrogato si intendono fatti al presente regolamento.
Il regolamento (CEE) n. 3034/80 è abrogato alla data di entrata in vigore del regolamento emanato in conformità dell'articolo 13.
Articolo 22
1. Il presente regolamento entra in vigore il settimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
Esso si applica dal 1° gennaio 1994.
2. L'applicazione del presente regolamento alle caseine del codice NC 3501 10 nonché ai caseinati e ad altri derivati delle caseine del codice NC 3501 90 90 è rinviata ad un'ulteriore decisione del Consiglio.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, addì 6 dicembre 1993.