SMĚRNICE RADY 2008/73/ES
ze dne 15. července 2008,
kterou se zjednodušují postupy tvorby seznamů a zveřejňování informací ve veterinární a zootechnické oblasti a mění směrnice 64/432/EHS, 77/504/EHS, 88/407/EHS, 88/661/EHS, 89/361/EHS, 89/556/EHS, 90/426/EHS, 90/427/EHS, 90/428/EHS, 90/429/EHS, 90/539/EHS, 91/68/EHS, 91/496/EHS, 92/35/EHS, 92/65/EHS, 92/66/EHS, 92/119/EHS, 94/28/ES, 2000/75/ES, rozhodnutí 2000/258/ES a směrnice 2001/89/ES, 2002/60/ES a 2005/94/ES
(Text s významem pro EHP)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Právní předpisy Společenství ve veterinární oblasti stanoví, že sběrná střediska pro skot, prasata, kozy a ovce, sběrná střediska pro koně, obchodníci s uvedenými zvířaty, chovy drůbeže, inseminační stanice nebo střediska pro skladování spermatu a týmy pro odběr embryí nebo týmy pro produkci embryí a některé organizace, ústavy a střediska (dále jen „veterinární zařízení“) musí splňovat určité podmínky a musí být úředně schváleny členskými státy pro obchod uvnitř Společenství s některými živými zvířaty a produkty z nich, zejména s živočišným genetickým materiálem, jako je sperma, vajíčka a embrya.
(2)
Právní předpisy Společenství stanoví různé postupy pro registraci, tvorbu seznamů, aktualizaci, předávání a zveřejňování uvedených veterinárních zařízení. Rozdíly v postupech však komplikují tvorbu seznamů a jejich aktualizaci a velmi ztěžují praktické využívání uvedených seznamů příslušnými kontrolními útvary a dotčenými subjekty.
(3)
Proto by uvedené postupy měly být harmonizovány a měly by stanovit systematičtější, soudržnější a jednotnější pravidla pro pět klíčových prvků těchto postupů, jmenovitě pro registraci, tvorbu seznamů, jejich aktualizaci, předávání a zveřejňování.
(4)
Navíc jelikož kontrola podmínek, které musí různá veterinární zařízení splňovat, aby byla uvedena na seznamu, je úkolem členských států, měla by povinnost vypracování seznamů příslušet členským státům, a nikoli Komisi.
(5)
Členské státy by tedy měly vypracovat a průběžně aktualizovat seznamy dotčených veterinárních zařízení a měly by tyto seznamy zpřístupnit ostatním členským státům a veřejnosti. Za účelem harmonizace vzorů uvedených seznamů a způsobu, kterým může Společenství dosáhnout jednoduchého přístupu k aktuálním seznamům, je třeba postupem projednávání ve výborech stanovit společná kritéria.
(6)
V zájmu jasnosti a jednotnosti pravidel Společenství by se tento nový postup měl také uplatnit na zootechnickou oblast, zejména na chovatelská sdružení schválená pro vedení nebo zakládání plemenných knih v členských státech, a na informace, které mají členské státy poskytovat o soutěžích pro koňovité v souladu se směrnicí Rady 90/428/EHS ze dne 26. června 1990 o obchodu s koňovitými určenými pro soutěže a o podmínkách jejich účasti v soutěžích (1).
(7)
Podobně jako u pravidel používaných pro obchod uvnitř Společenství je dovoz spermatu, vajíček a embryí regulován tak, že veterinární zařízení původu ve třetích zemích musí splňovat určité podmínky, aby se minimalizovala veterinární rizika. Dovoz tohoto genetického materiálu do Společenství by tedy měl být povolen pouze inseminačním stanicím nebo střediskům pro skladování spermatu a týmům pro odběr embryí nebo týmům pro produkci embryí úředně schváleným pro vývoz do Společenství příslušnými orgány dotčené třetí země v souladu s požadavky Společenství, případně po provedení veterinárních kontrol Společenství.
(8)
Podle typu genetického materiálu a dotčených druhů se stávající postupy pro tvorbu seznamů veterinárních zařízení a aktualizaci příslušných seznamů různí, a to od rozhodnutí přijímaných v rámci postupu projednávání ve výborech v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (2) až po jednoduchou konzultaci se členskými státy.
(9)
Souběžná existence různých postupů může mít za následek zmatek a nejistotu mezi úředníky veřejné správy ve třetích zemích i mezi zemědělskými a obchodními subjekty. Vzhledem k tomu, že kontrola podmínek, jež musí různá veterinární zařízení splňovat, aby mohla být uvedena na seznamu zařízení schválených pro vývoz do Společenství v souladu s požadavky Společenství, je povinností třetích zemí, měl by být stávající právní rámec pro schvalování uvedených zařízení harmonizován a zjednodušen tak, aby odpovědnost za vypracování a aktualizaci seznamů nesly třetí země, a nikoli Komise. Je důležité zajistit, aby nebyla ovlivněna úroveň veterinárních záruk poskytovaných dotčenou třetí zemí. Zjednodušujícími opatřeními není dotčeno právo Komise přijmout v případě nutnosti ochranná opatření.
(10)
Různé stávající postupy by tedy měly být nahrazeny postupem, podle něhož by měl být dovoz do Společenství povolen pouze z těch třetích zemí, ve kterých příslušné orgány vypracují a průběžně aktualizují seznamy a sdělují je Komisi. Komise by o uvedených seznamech měla uvědomit členské státy a měla by je za účelem informování zpřístupnit veřejnosti. V případě obav souvisejících se seznamy sdělovanými třetími zeměmi je třeba přijmout ochranná opatření v souladu se směrnicí Rady 97/78/ES ze dne 18. prosince 1997, kterou se stanoví základní pravidla pro veterinární kontroly produktů ze třetích zemí dovážených do Společenství (3).
(11)
Z důvodů jasnosti a jednotnosti právních předpisů Společenství by se uvedený postup měl používat také v případě orgánů ve třetích zemích schválených za účelem vedení plemenných knih v souladu se zootechnickými právními předpisy Společenství.
(12)
Směrnice Rady 91/496/EHS ze dne 15. července 1991, kterou se stanoví zásady organizace veterinárních kontrol zvířat dovážených do Společenství ze třetích zemí (4) stanoví, že pokud jsou zvířata dovážená ze třetích zemí umístěna do karanténního střediska na území Společenství, musí být toto karanténní středisko schváleno a seznam karanténních středisek zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie. V zájmu jasnosti a jednotnosti pravidel Společenství by se zjednodušený postup měl použít také pro aktualizaci seznamu karanténních středisek v členských státech.
(13)
Ve veterinární oblasti je Komise povinna vypracovat a aktualizovat seznamy schválených národních referenčních laboratoří a jiných schválených laboratoří na základě informací poskytnutých členskými státy.
(14)
V souladu s právními předpisy Společenství se změny uvedených seznamů provádějí na žádost členského státu rozhodnutím přijatým v rámci postupu projednávání ve výborech v souladu s rozhodnutím 1999/468/ES, nebo je provádí Rada na návrh Komise.
(15)
Změny těchto seznamů jsou však často čistě formální, kdy se například jedná o změny kontaktních údajů daných národních referenčních laboratoří nebo jiných schválených laboratoří.
(16)
V současnosti se seznamy uvedených laboratoří aktualizují pouze periodicky, aby se snížil počet rozhodnutí, které musí Komise přijímat. Tato praxe však nezaručuje rychlou aktualizaci uvedených seznamů. To by mohlo oslabit právní postavení národních referenčních laboratoří a jiných schválených laboratoří.
(17)
Jelikož členské státy určují národní referenční laboratoře a poskytují všechny potřebné údaje a aktualizace, měly by odpovědnost za vypracování seznamů těchto laboratoří nést členské státy, a nikoli Komise. Podobně by členské státy měly nést odpovědnost za vypracování seznamů jiných schválených laboratoří.
(18)
Členské státy by tedy měly vypracovat a průběžně aktualizovat seznamy národních referenčních laboratoří a jiných schválených laboratoří a zpřístupnit je ostatním členským státům a veřejnosti. Za účelem harmonizace vzoru uvedených seznamů a způsobu, kterým může Společenství dosáhnout jednoduchého přístupu k aktuálním seznamům, by měla být postupem projednávání ve výborech vytvořena společná kritéria.
(19)
Pokud se však seznamy týkají schválených laboratoří umístěných ve třetích zemích, měla by i nadále nést odpovědnost za vypracování a zveřejňování seznamů těchto laboratoří Komise.
(20)
Aby se předešlo jakémukoli narušení, pokud jde o žádosti o schválení laboratoří předložené členskými státy podle rozhodnutí Rady 2000/258/ES ze dne 20. března 2000 o určení zvláštního institutu odpovědného za stanovení kritérií nezbytných pro normalizaci sérologických testů pro sledování účinnosti očkovacích látek proti vzteklině (5), měla by být touto směrnicí stanovena přechodná opatření.
(21)
Podle čl. 6 odst. 2 písm. a) směrnice Rady 64/432/EHS ze dne 26. června 1964 o veterinárních otázkách obchodu se skotem a prasaty uvnitř Společenství (6) stanoví, že plemenný a užitkový skot určený k obchodu uvnitř Společenství musí pocházet ze stáda úředně prostého tuberkulózy, a jedná-li se o zvířata starší šesti týdnů, reagovat negativně na nitrokožní tuberkulinaci provedenou 30 dní před opuštěním stáda původu. Z důvodu tradičních postupů v oblasti zemědělství a obchodu se některé členské státy potýkaly s obtížemi při plnění požadavku na toto testování před přesunem. Je tedy nezbytné umožnit provedení nitrokožní tuberkulinace na jiném místě, než je hospodářství původu, jež bude stanoveno postupem projednávání ve výborech.
(22)
Dále by některé přílohy směrnice 64/432/EHS, které jsou čistě technické povahy, jako například přílohy týkající se veterinárních testů, stanovující seznam chorob podléhajících ohlašovací povinnosti nebo stanovující veterinární osvědčení, měly být pozměňovány postupem projednávání ve výborech, aby bylo možné rychle zohlednit nový vývoj v oblasti vědy. Nicméně změna příloh stanovujících podrobné podmínky s ohledem na nákazy prostý status, což může mít vliv na obchod uvnitř Společenství, by měla být vyhrazena Radě.
(23)
Oblast odběru a produkce genetických materiálů prošla od počátku devadesátých let vědeckým a technickým vývojem. Směrnice Rady 92/65/EHS ze dne 13. července 1992 o veterinárních předpisech pro obchod se zvířaty, spermatem, vajíčky a embryi uvnitř Společenství a jejich dovoz do Společenství, pokud se na ně nevztahují zvláštní veterinární předpisy Společenství uvedené v příloze A oddíle I směrnice 90/425/EHS (7), nebyla ke zohlednění tohoto vývoje ani nových norem Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE) aktualizována. Z tohoto důvodu je vhodné uvedenou směrnici změnit a začlenit do její oblasti působnosti ustanovení týkající se obchodu s genetickým materiálem získaným z jiných zvířat, než z ovcí, koz, koňovitých a prasat, a jeho dovozu. Členským státům by dále mělo být až do stanovení podrobných harmonizovaných pravidel v této oblasti umožněno uplatňovat vnitrostátní pravidla. Podobně by členským státům mělo být umožněno uplatňovat vnitrostátní pravidla do doby, než budou stanovena podrobná harmonizovaná pravidla pro dovoz zvířat upravený uvedenou směrnicí.
(24)
Rada by měla v souladu s bodem 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (8) vybízet členské státy, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Společenství sestavily tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily.
(25)
Směrnice Rady 64/432/EHS, 77/504/EHS (9), 88/407/EHS (10), 88/661/EHS (11), 89/361/EHS (12), 89/556/EHS (13), 90/426/EHS (14), 90/427/EHS (15), 90/428/EHS, 90/429/EHS (16), 90/539/EHS (17), 91/68/EHS (18), 91/496/EHS, 92/35/EHS (19), 92/65/EHS, 92/66/EHS (20), 92/119/EHS (21), 94/28/ES (22), 2000/75/ES (23), rozhodnutí 2000/258/ES, směrnice Rady 2001/89/ES (24), 2002/60/ES (25) a 2005/94/ES (26) by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Změny směrnice 64/432/EHS
Směrnice 64/432/EHS se mění takto:
1)
v čl. 6 odst. 2 písm. a) se první pododstavec nahrazuje tímto:
„musí pocházet ze stáda skotu úředně prostého tuberkulózy, a jedná-li se o zvířata starší šesti týdnů, reagovat negativně na nitrokožní tuberkulinaci provedenou v souladu s bodem 2.2 přílohy B buď v průběhu 30 dní před opuštěním stáda původu, nebo v místě a za podmínek, které budou určeny postupem podle článku 17.“;
2)
vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 6a
Členské státy určí státní ústavy, národní referenční laboratoře nebo úřední ústavy odpovědné za koordinaci norem a diagnostických metod uvedených v přílohách A až D. Vedou jejich aktualizované seznamy a zpřístupní je ostatním členským státům a veřejnosti.
Úkoly a pověření uvedených státních ústavů, národních referenčních laboratoří a úředních ústavů jsou stanoveny v přílohách B a C a v kapitole II přílohy D.
Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto článku mohou být přijata postupem podle čl. 17 odst. 2.“;
3)
v článku 11 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Příslušný orgán vydá každému schválenému sběrnému středisku číslo schválení. Schválení sběrných středisek mohou být omezena na určitý druh zvířat nebo na plemenná a užitková zvířata nebo na jatečná zvířata.
Příslušný orgán vypracuje a průběžně aktualizuje seznam schválených sběrných středisek a jejich čísel schválení a tento seznam zpřístupní ostatním členským státům a veřejnosti.“;
4)
v článku 13 se doplňují nové odstavce, které znějí:
„5. Členské státy vypracují a průběžně aktualizují seznam schválených obchodníků a registrovaných zařízení používaných obchodníky v souvislosti s jejich obchodní činností a jejich čísel schválení a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.
6. Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování odstavce 5 mohou být přijata postupem podle čl. 17 odst. 2.“;
5)
článek 16 se nahrazuje tímto:
„Článek 16
Rada pozmění kvalifikovanou většinou na návrh Komise přílohy A a D (kapitola I), zejména s ohledem na jejich přizpůsobení technickému a vědeckému vývoji.
Komise pozmění přílohy B, C, D (kapitola II), E a F postupem podle článku 17.“;
6)
příloha B se mění takto:
a)
bod 4.1 se nahrazuje tímto:
„4.1 Úkoly a pověření
Státní ústavy, národní referenční laboratoře nebo úřední ústavy určené v souladu s článkem 6a jsou pověřené prováděním úředně stanovených zkoušek tuberkulínů nebo reagencií uvedených v odstavcích 2 a 3 ve svých příslušných členských státech tak, aby zajistily, že každý z těchto tuberkulínů nebo reagencií splňuje normy uvedené v bodě 2.1 a v odstavci 3.“;
b)
bod 4.2 se zrušuje;
7)
příloha C se mění takto:
a)
v bodu 4.1 se návětí nahrazuje tímto:
„Národní referenční laboratoře určené podle článku 6a jsou příslušné pro:“;
b)
bod 4.2 se zrušuje;
8)
v příloze D kapitole II oddíle A se body 2 a 3 nahrazují tímto:
„2)
Státní ústavy, národní referenční laboratoře nebo úřední ústavy určené v souladu s článkem 6a ke koordinaci norem a diagnostických metod testů na enzootickou leukózu skotu jsou pověřeny kalibrací referenčního pracovního antigenu laboratoře podle úředního referenčního séra ES (EI sérum), jež poskytl National Veterinary Institute, Technical University of Denmark.
3)
Referenční antigeny používané v laboratoři musí být nejméně jednou za rok předloženy státním ústavům, národním referenčním laboratořím nebo úředním ústavům určeným v souladu s článkem 6a ke srovnání s úředním referenčním sérem ES. Kromě této standardizace může být použitý antigen kalibrován v souladu s metodou popsanou v oddíle B.“
Článek 2
Změny směrnice 77/504/EHS
Do směrnice 77/504/EHS se vkládá nový článek, který zní takto:
„Článek 4a
1. Členské státy vypracují a průběžně aktualizují seznam subjektů uvedených v čl. 1 písm. b) první odrážce, které jsou úředně uznány pro účely vedení nebo zakládání plemenných knih, a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.
2. Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto článku mohou být přijata postupem podle čl. 8 odst. 2.“
Článek 3
Změny směrnice 88/407/EHS
Směrnice 88/407/EHS se mění takto:
1)
v článku 5 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Veškeré inseminační stanice nebo střediska pro skladování spermatu jsou zaregistrovány a každá stanice nebo středisko obdrží veterinární registrační číslo. Každý členský stát vypracuje a průběžně aktualizuje seznam inseminačních stanic nebo středisek pro skladování spermatu a jejich veterinárních registračních čísel a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.
3. Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto článku mohou být přijata postupem podle čl. 18 odst. 2.“;
2)
článek 9 se nahrazuje tímto:
„Článek 9
1. Členské státy povolí pouze dovoz spermatu odeslaného z inseminační stanice nebo ze střediska pro skladování spermatu, jež se nacházejí v některé ze třetích zemí ze seznamu uvedeného v článku 8 a pro které je příslušný orgán dotčené třetí země schopen poskytnout záruky, že jsou splněny tyto podmínky:
a)
stanice nebo středisko splňuje podmínky:
i)
pro schválení inseminačních stanic nebo středisek pro skladování spermatu podle kapitoly I přílohy A,
ii)
týkající se dozoru nad těmito stanicemi nebo středisky podle kapitoly II uvedené přílohy;
b)
stanice nebo středisko byly příslušným orgánem třetí země úředně schváleny pro vývoz do Společenství;
c)
stanice nebo středisko je pod dohledem svého veterinárního lékaře;
d)
ve stanici nebo středisku je alespoň dvakrát ročně prováděna inspekce úředním veterinárním lékařem třetí země.
2. Seznam inseminačních stanic nebo středisek pro skladování spermatu, která příslušný orgán třetí země ze seznamu uvedeného v článku 8 schválil v souladu s podmínkami stanovenými v odstavci 1 tohoto článku a z nichž lze odesílat sperma do Společenství, se sděluje Komisi.
Schválení inseminační stanice nebo střediska pro skladování spermatu musí příslušný orgán třetí země neprodleně pozastavit nebo odejmout, pokud tato stanice nebo toto středisko již nesplňuje podmínky stanovené v odstavci 1, a musí o tom ihned informovat Komisi.
Komise poskytne členským státům veškeré nové a aktualizované seznamy, které podle tohoto odstavce obdrží od příslušného orgánu třetí země, a zpřístupní je veřejnosti pro informační účely.
3. Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto článku mohou být přijata postupem podle čl. 18 odst. 2.“;
3)
článek 12 se nahrazuje tímto:
„Článek 12
Pravidla stanovená ve směrnici 97/78/ES se použijí zejména pro organizaci kontrol, které mají provádět členské státy, a následný postup v návaznosti na tyto kontroly a pro ochranná opatření, která se mají používat v souladu s postupem podle článku 22 uvedené směrnice.“
Článek 4
Změny směrnice 88/661/EHS
Směrnice 88/661/EHS se mění takto:
1)
vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 4a
Členské státy vypracují a průběžně aktualizují seznam subjektů uvedených v čl. 1 písm. c) první odrážce a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.
Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto článku mohou být přijata postupem podle čl. 11 odst. 2.“;
2)
vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 7a
Členské státy vypracují a průběžně aktualizují seznam subjektů uvedených v čl. 1 písm. d) první odrážce a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.
Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto článku mohou být přijata postupem podle čl. 11 odst. 2.“
Článek 5
Změny směrnice 89/361/EHS
Článek 5 směrnice 89/361/EHS se nahrazuje tímto:
„Článek 5
Členské státy vypracují a průběžně aktualizují seznam subjektů uvedených v čl. 2 písm. b) první odrážce, které jsou úředně schváleny pro účely vedení nebo zakládání plemenných knih a splňují kritéria určená v souladu s čl. 4 první odrážkou, a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.
Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto článku mohou být přijata postupem podle článku 8.“
Článek 6
Změny směrnice 89/556/EHS
Směrnice 89/556/EHS se mění takto:
1)
v čl. 5 odst. 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„2. Týmy pro odběr embryí registruje příslušný orgán každého dotčeného členského státu a každému týmu přidělí veterinární registrační číslo.
Každý členský stát vypracuje a průběžně aktualizuje seznam týmů pro odběr embryí a jejich veterinárních registračních čísel a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.“;
2)
článek 8 se nahrazuje tímto:
„Článek 8
1. Členské státy povolí pouze dovoz embryí odeslaných z týmu pro odběr embryí nebo týmu pro produkci embryí, jenž se nachází v některé ze třetích zemí ze seznamu uvedeného v článku 7, a pro který je příslušný orgán dotčené třetí země schopen poskytnout záruky, že jsou splněny tyto podmínky:
a)
tým splňuje podmínky:
i)
pro schválení týmů pro odběr embryí a týmů pro produkci embryí podle kapitoly I přílohy A,
ii)
pro provádění odběru, ošetření, skladování a přepravu embryí těmito týmy podle kapitoly II uvedené přílohy;
b)
tým byl příslušným orgánem třetí země úředně schválen pro vývoz do Společenství;
c)
tým je alespoň dvakrát ročně kontrolován úředním veterinárním lékařem třetí země.
2. Seznam týmů pro odběr embryí nebo týmů pro produkci embryí, které příslušný orgán třetí země ze seznamu uvedeného v článku 7 schválil v souladu s podmínkami stanovenými v odstavci 1 tohoto článku a od nichž lze odesílat embrya do Společenství, se sděluje Komisi.
Schválení týmu pro odběr embryí nebo týmu pro produkci embryí musí příslušný orgán třetí země neprodleně pozastavit nebo odejmout, pokud tento tým již nesplňuje podmínky stanovené v odstavci 1, a musí o tom ihned informovat Komisi.
Komise poskytne členským státům veškeré nové a aktualizované seznamy, které podle tohoto odstavce obdrží od příslušného orgánu dotčené třetí země, a zpřístupní je veřejnosti pro informační účely.
3. Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto článku mohou být přijata postupem podle čl. 18 odst. 2.“;
3)
článek 11 se nahrazuje tímto:
„Článek 11
Pravidla stanovená směrnicí 97/78/ES se použijí zejména pro organizaci kontrol, které mají provádět členské státy, a následný postup v návaznosti na tyto kontroly a pro ochranná opatření, která se mají používat v souladu s postupem podle článku 22 uvedené směrnice.“
Článek 7
Změny směrnice 90/426/EHS
V článku 7 směrnice 90/426/EHS se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Koňovití musí být přepraveni z hospodářství původu na místo určení co možná nejrychleji, a to buď přímo, nebo přes schválený trh nebo středisko svodu zvířat ve smyslu čl. 2 odst. 2 písm. o) směrnice 64/432/EHS, a to ve vozidlech nebo kontejnerech, které jsou pravidelně čištěny a dezinfikovány dezinfekčním prostředkem v intervalech, které stanoví odesílající členský stát. Vozidla musí být vybavena tak, aby z nich v průběhu přepravy nemohly vytékat nebo vypadávat exkrementy, podestýlka nebo krmivo koňovitých. Přeprava musí být prováděna tak, aby bylo účinně chráněno zdraví a dobré životní podmínky koňovitých.“
Článek 8
Změny směrnice 90/427/EHS
Článek 5 směrnice 90/427/EHS se nahrazuje tímto:
„Článek 5
Členské státy vypracují a průběžně aktualizují seznam subjektů, které vedou nebo zakládají plemenné knihy, jak je uvedeno v čl. 2 písm. c) první odrážce, a jsou schváleny nebo uznány na základě kritérií určených v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. a), a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.
Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto článku mohou být přijata postupem podle článku 10.“
Článek 9
Změny směrnice 90/428/EHS
V článku 4 směrnice 90/428/EHS se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Platí však, že:
-
povinnostmi uvedenými v článku 3 není dotčena organizace:
a)
soutěží pořádaných za účelem zkvalitnění plemene pro koňovité zapsané v určité plemenné knize;
b)
regionálních šlechtitelských soutěží pro koňovité;
c)
akcí tradičního nebo historického charakteru.
Členské státy, které hodlají využít těchto možností, předem informují o svém záměru a jeho odůvodnění ostatní členské státy a veřejnost;
-
členské státy mohou u každé soutěže nebo u každého typu soutěže prostřednictvím subjektů pro tyto účely úředně schválených nebo uznaných vyhradit určitý procentní podíl z peněžní výhry nebo ze zisku uvedeného v odst. 1 písm. c) na zachování, rozvoj nebo zkvalitnění chovu.
Od roku 1993 tento procentní podíl činí nejvýše 20 %.
Kritéria pro rozdělení těchto prostředků v dotyčném členském státě se zpřístupní ostatním členským státům a veřejnosti.“
Článek 10
Změny směrnice 90/429/EHS
Směrnice 90/429/EHS se mění takto:
1)
v článku 5 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Všechny inseminační stanice jsou zaregistrovány a každá stanice obdrží veterinární registrační číslo.
Každý členský stát vypracuje a průběžně aktualizuje seznam inseminačních stanic a jejich veterinárních registračních čísel a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.“;
2)
článek 8 se nahrazuje tímto:
„Článek 8
1. Členské státy povolí pouze dovoz spermatu odeslaného z inseminační stanice, jež se nachází v některé ze třetích zemí ze seznamu uvedeného v článku 7 a pro kterou je příslušný orgán dotčené třetí země schopen poskytnout záruky, že jsou splněny tyto podmínky:
a)
stanice splňuje podmínky:
i)
pro schválení inseminačních stanic podle kapitoly I přílohy A,
ii)
týkající se dozoru nad těmito stanicemi podle kapitoly II uvedené přílohy;
b)
stanice byla příslušným orgánem třetí země úředně schválena pro vývoz do Společenství;
c)
stanice je pod dohledem svého veterinárního lékaře;
d)
ve stanici je alespoň dvakrát ročně prováděna inspekce úředním veterinárním lékařem dané třetí země.
2. Seznam inseminačních stanic, které příslušný orgán třetí země ze seznamu uvedeného v článku 7 schválil v souladu s podmínkami stanovenými v odstavci 1 tohoto článku a z nichž lze odesílat sperma do Společenství, se sděluje Komisi.
Schválení inseminační stanice musí příslušný orgán třetí země neprodleně pozastavit nebo odejmout, pokud tato stanice již nesplňuje podmínky stanovené v odstavci 1, a musí o tom ihned informovat Komisi.
Komise poskytne členským státům veškeré nové a aktualizované seznamy, které podle tohoto odstavce obdrží od příslušného orgánu dotčené třetí země, a zpřístupní je veřejnosti pro informační účely.
3. Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto článku mohou být přijata postupem podle čl. 18 odst. 2.“;
3)
v článku 15 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Pravidla stanovená směrnicí 97/78/ES se použijí zejména pro organizaci kontrol, které mají provádět členské státy, a následný postup v návaznosti na tyto kontroly a pro ochranná opatření, která se mají používat v souladu s postupem podle článku 22 uvedené směrnice.“
Článek 11
Změny směrnice 90/539/EHS
Směrnice 90/539/EHS se mění takto:
1)
článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
Každý členský stát určí národní referenční laboratoř příslušnou pro koordinaci diagnostických metod stanovených touto směrnicí a jejich použití schválenými laboratořemi na jeho území.
Každý členský stát zpřístupní údaje o své národní referenční laboratoři a jakékoli následné změny ostatním členským státům a veřejnosti.
Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto článku mohou být přijata postupem podle čl. 32 odst. 2.“;
2)
vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 6a
Každý členský stát vypracuje a průběžně aktualizuje seznam zařízení schválených v souladu s čl. 6 odst. 1 písm. a) a jejich čísel a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.
Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto článku mohou být přijata postupem podle článku 32.“;
3)
příloha I se mění takto:
i)
bod 1 se zrušuje,
ii)
bod 2 se nahrazuje tímto:
„2)
Národní referenční laboratoře pro choroby ptáků určené v souladu s článkem 4 jsou v dotyčném členském státě příslušné pro koordinaci diagnostických metod uvedených v této směrnici. Za tímto účelem:
a)
mohou poskytovat schváleným laboratořím reagencia potřebná k diagnostice;
b)
sledují kvalitu reagencií používaných laboratořemi schválenými k provádění diagnostických testů podle této směrnice;
c)
pravidelně organizují srovnávací testy.“
Článek 12
Změny směrnice 91/68/EHS
Směrnice 91/68/EHS se mění takto:
1)
v článku 8a se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Příslušný orgán vydá každému schválenému sběrnému středisku číslo schválení. Schválení mohou být omezena na jeden nebo více druhů zvířat, na které se vztahuje tato směrnice, nebo na plemenná zvířata či zvířata určená na výkrm nebo na jatečná zvířata.
Příslušný orgán vypracuje a průběžně aktualizuje seznam schválených sběrných středisek a jejich jedinečných čísel schválení a tento seznam zpřístupní ostatním členským státům a veřejnosti.“;
2)
v článku 8b se doplňuje nový odstavec, který zní:
„5. Členské státy vypracují a průběžně aktualizují seznam schválených obchodníků a registrovaných zařízení používaných obchodníky v souvislosti s jejich obchodní činností a jejich čísel schválení a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.
Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto odstavce mohou být přijata postupem podle čl. 15 odst. 2.“
Článek 13
Změny směrnice 91/496/EHS
V článku 10 směrnice 91/496/EHS se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4.
a)
Schvalování a následná aktualizace seznamu karanténních středisek uvedených v odst. 1 první odrážce se provádí postupem podle článku 22. Komise zveřejní seznam těchto karanténních středisek a jeho případné aktualizace v Úředním věstníku Evropské unie.
b)
Karanténní střediska uvedená v odst. 1 druhé odrážce a v odst. 2 první odrážce, která splňují podmínky stanovené v příloze B, schvalují členské státy a každému středisku přidělí číslo schválení. Každý členský stát vypracuje a průběžně aktualizuje seznam karanténních středisek a jejich čísel schválení a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti. Karanténní střediska podléhají kontrole stanovené v článku 19.
Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto písmene mohou být přijata postupem podle článku 22.“
Článek 14
Změny směrnice 92/35/EHS
Směrnice 92/35/EHS se mění takto:
1)
článek 14 se nahrazuje tímto:
„Článek 14
1. Členské státy určí národní laboratoř pro provádění laboratorních vyšetření stanovených v této směrnici a zpřístupní údaje o uvedené laboratoři a jakékoli následné změny ostatním členským státům a veřejnosti.
Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto odstavce mohou být přijata postupem podle článku 19.
2. Úkoly a povinnosti národních laboratoří určených v souladu s odstavcem 1 jsou stanoveny v příloze I.
3. Národní laboratoře určené v souladu s odstavcem 1 spolupracují s referenční laboratoří Společenství uvedenou v článku 15.“;
2)
v příloze I se zrušuje oddíl A.
Článek 15
Změny směrnice 92/65/EHS
Směrnice 92/65/EHS se mění takto:
1)
článek 11 se nahrazuje tímto:
„Článek 11
1. Členské státy zajistí, aby bez dotčení rozhodnutí přijímaných při provádění článků 21 a 23 byly předmětem obchodu jen sperma, vajíčka a embrya, která vyhovují podmínkám odstavců 2, 3, 4 a 5.
2. Sperma živočišných druhů ovcí, koz a koní musí, aniž jsou dotčena kritéria pro zápis určitých plemen koňovitých do plemenných knih, být:
-
odebíráno, zpracováváno a skladováno za účelem umělé inseminace ve stanici nebo středisku schválených ze zdravotního hlediska podle přílohy D kapitoly I nebo v případě ovcí a koz odchylně od shora uvedeného v hospodářství, které vyhovuje požadavkům směrnice 91/68/EHS,
-
odebíráno od zvířat, která splňují podmínky stanovené v příloze D kapitole II,
-
odebíráno, zpracováváno, uchováváno, skladováno a přepravováno podle přílohy D kapitoly III,
-
provázeno během přepravy do jiného členského státu veterinárním osvědčením, které odpovídá vzoru, jenž se stanoví postupem podle článku 26.
3. Vajíčka a embrya živočišných druhů ovcí, koz, koní a prasat musí být:
-
odebírána dárkyním splňujícím podmínky stanovené v příloze D kapitole IV týmem pro odběr vajíček a embryí nebo vyprodukována týmem pro produkci embryí, který je schválen příslušným orgánem členského státu a splňuje podmínky stanovené v příloze D kapitole I postupem podle článku 26,
-
odebírána, ošetřena, uchovávána v příslušné laboratoři, skladována a přepravována podle přílohy D kapitoly III,
-
provázena během převozu do jiného členského státu veterinárním osvědčením, které odpovídá vzoru, jenž se stanoví postupem podle článku 26.
Sperma používané pro inseminaci dárkyň musí v případě ovcí, koz a koňovitých vyhovovat ustanovením odstavce 2 a v případě prasat ustanovením směrnice 90/429/EHS.
Případné další záruky lze stanovit postupem podle článku 26.
4. Schválené stanice nebo střediska uvedené v odst. 2 první odrážce a schválené týmy uvedené v odst. 3 první odrážce jsou registrovány příslušným orgánem dotčeného členského státu, který každé stanici, středisku či týmu přidělí veterinární registrační číslo.
Každý členský stát vypracuje a průběžně aktualizuje seznam schválených stanic, středisek a týmů a jejich veterinárních registračních čísel a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.
Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto odstavce mohou být přijata postupem podle článku 26.
5. Veterinární požadavky a vzorová veterinární osvědčení platná pro sperma, vajíčka nebo embrya těch druhů zvířat, které nejsou uvedeny v odstavcích 2 a 3, se stanoví postupem podle článku 26.
Do stanovení veterinárních požadavků a vzorových veterinárních osvědčení platí pro obchodování s takovým spermatem, vajíčky a embryi nadále vnitrostátní pravidla.“;
2)
v čl. 13 odst. 2 se písmeno d) se nahrazuje tímto:
„d)
Všechny schválené organizace, instituty, stanice a střediska zaregistruje příslušný orgán a vydá jim číslo schválení.
Každý členský stát vypracuje a průběžně aktualizuje seznam schválených organizací, institutů, stanic a středisek a jejich čísel schválení a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.
Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto odstavce mohou být přijata postupem podle článku 26.“;
3)
v článku 17 se odstavce 2 a 3 nahrazují tímto:
„2. Do Společenství se mohou dovážet pouze zvířata, sperma, vajíčka a embrya uvedená v článku 1, která vyhovují následujícím požadavkům:
a)
musí pocházet ze třetí země uvedené na seznamu vypracovaném podle odst. 3 písm. a);
b)
musí být provázena veterinárním osvědčením, které odpovídá vzoru vyhotovenému postupem podle článku 26, je podepsáno příslušným orgánem vyvážející země a potvrzuje, že:
i)
zvířata
-
vyhovují doplňkovým podmínkám nebo nabízejí rovnocenné záruky podle článku 4 a
-
pocházejí ze schválených stanic, středisek, organizací či institutů, jež poskytují záruky přinejmenším rovnocenné těm uvedeným v příloze C,
ii)
sperma, vajíčka a embrya byly dodány schválenými inseminačními stanicemi nebo středisky pro jejich skladování a týmy pro odběr či produkci embryí, jež poskytují záruky přinejmenším rovnocenné těm, které mají být stanoveny v příloze D kapitole I postupem podle článku 26.
Do doby, než budou vypracovány seznamy třetích zemí a schválených zařízení uvedených v písmeni b) a než budou stanoveny veterinární požadavky a vzory veterinárních osvědčení podle písmen a) a b), platí nadále vnitrostátní pravidla za předpokladu, že nejsou příznivější než ta, která jsou stanovena v kapitole II.
3. Stanoví se následující:
a)
postupem podle článku 26 seznam třetích zemí nebo částí třetích zemí, které mohou poskytnout členským státům a Komisi záruky rovnocenné zárukám stanoveným v kapitole II ve vztahu ke zvířatům, spermatu, vajíčkům a embryím;
b)
podle tohoto písmene seznam schválených stanic, středisek nebo týmů, jak je uvedeno v čl. 11 odst. 2 první odrážce a v čl. 11 odst. 3 první odrážce, které se nacházejí v některé ze třetích zemí ze seznamu uvedeného v písmenu a) tohoto odstavce a pro které může příslušný orgán poskytnout záruky stanovené v čl. 11 odst. 2 a 3.
Seznam schválených stanic, středisek a týmů uvedený v prvním pododstavci a jejich veterinárních registračních čísel se sděluje Komisi.
Schválení stanic, středisek nebo týmů musí příslušný orgán třetí země neprodleně pozastavit nebo odejmout, pokud tato stanice, středisko nebo tým již nesplňuje podmínky stanovené v čl. 11 odst. 2 a 3, a musí o tom ihned informovat Komisi.
Komise poskytne členským státům veškeré nové a aktualizované seznamy, které podle druhého a třetího pododstavce obdrží od příslušného orgánu třetí země, a zpřístupní je veřejnosti pro informační účely.
Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto písmene mohou být přijata postupem podle článku 26;
c)
postupem podle článku 26 zvláštní veterinární požadavky, zvláště na ochranu Společenství před určitými exotickými chorobami, nebo záruky rovnocenné těm, které jsou uvedeny v této směrnici.
Zvláštní požadavky a rovnocenné záruky stanovené pro třetí země nesmí být příznivější než podmínky a záruky stanovené v kapitole II.“;
4)
v článku 20 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„Pravidla stanovená směrnicí 97/78/ES se použijí zejména pro organizaci kontrol, které mají provádět členské státy, a následný postup v návaznosti na tyto kontroly a pro ochranná opatření, která se mají používat v souladu s postupem podle článku 22 uvedené směrnice.“
Článek 16
Změny směrnice 92/66/EHS
Směrnice 92/66/EHS se mění takto:
1)
článek 14 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Národní laboratoře uvedené v odstavci 1 jsou příslušné pro koordinaci norem a diagnostických metod, použití činidel a testování očkovacích látek.“;
b)
v odstavci 3 se návětí nahrazuje tímto:
„3. Národní laboratoře uvedené v odstavci 1 jsou příslušné pro koordinaci norem a diagnostických metod používaných v jednotlivých diagnostických laboratořích pro newcastleskou chorobu v daném členském státě. Za tímto účelem:“;
c)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Národní laboratoře uvedené v odstavci 1 spolupracují s referenční laboratoří Společenství uvedenou v článku 15.
5. Členské státy vedou aktuální seznamy národních laboratoří nebo institutů uvedených v odstavci 1 a zpřístupní je ostatním členským státům a veřejnosti.
Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto odstavce mohou být přijata postupem podle čl. 25 odst. 2.“;
2)
příloha IV se zrušuje.
Článek 17
Změny směrnice 92/119/EHS
Směrnice 92/119/EHS se mění takto:
1)
v článku 17 se odstavec 5 nahrazuje tímto:
„5. Členské státy vedou aktuální seznamy národních laboratoří uvedených v odstavci 1 a zpřístupní je ostatním členským státům a veřejnosti.“;
2)
v příloze II se zrušuje bod 5.
Článek 18
Změny směrnice 94/28/ES
Směrnice 94/28/ES se mění takto:
1)
článek 3 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Seznam orgánů pro dané druhy nebo plemena, které příslušný orgán třetí země schválil pro účely této směrnice, se sděluje Komisi.
Schválení orgánu musí příslušný orgán třetí země neprodleně pozastavit nebo odejmout, pokud již nesplňuje podmínky stanovené v čl. 3 odst. 2 písm. b), a musí o tom ihned informovat Komisi.
Komise poskytne členským státům veškeré nové a aktualizované seznamy, které podle druhého pododstavce obdrží od příslušného orgánu dotčené třetí země, a zpřístupní je veřejnosti pro informační účely.“;
b)
v odstavci 2 se zrušuje písmeno a);
c)
odstavec 3 se zrušuje;
2)
v článku 10 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Pokud to vyžaduje jakékoli závažné porušení čl. 3 odst. 2 písm. b), zejména v souvislosti se zjištěním kontrol provedených na místě podle prvního pododstavce tohoto článku, mohou být postupem podle článku 12 přijata opatření k pozastavení dovozu zvířat, spermatu, vajíček a embryí uvedených v čl. 1 odst. 1.“
Článek 19
Změny směrnice 2000/75/ES
Směrnice 2000/75/ES se mění takto:
1)
článek 15 se nahrazuje tímto:
„Článek 15
1. Členské státy určí národní laboratoř pověřenou laboratorními zkouškami stanovenými touto směrnicí a zpřístupní údaje o této laboratoři a jakékoli následné změny ostatním členským státům a veřejnosti.
Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto odstavce mohou být přijata postupem podle čl. 20 odst. 2.
2. Úkoly národních laboratoří určených v souladu s odstavcem 1 jsou uvedeny v příloze I.
3. Národní laboratoře určené v souladu s odstavcem 1 tohoto článku spolupracují s referenční laboratoří Společenství uvedenou v článku 16.“;
2)
v příloze I se zrušuje oddíl A.
Článek 20
Změny rozhodnutí 2000/258/ES
Rozhodnutí 2000/258/ES se mění takto:
1)
článek 3 se nahrazuje tímto:
„Článek 3
1. Na základě příznivého výsledku hodnocení žádající laboratoře členského státu doloženého laboratoří AFSSA v Nancy může příslušný orgán členského státu schválit tuto žádající laboratoř pro provádění sérologických testů za účelem sledování účinnosti očkovacích látek proti vzteklině.
Členské státy vypracují a průběžně aktualizují seznam schválených laboratoří a zpřístupní jej ostatním členským státům a veřejnosti.
2. Na základě příznivého výsledku hodnocení žádající laboratoře třetí země doloženého laboratoří AFSSA v Nancy a žádosti o schválení podané příslušným orgánem třetí země původu této žádající laboratoře se laboratoř postupem podle čl. 5 odst. 2 schválí pro provádění sérologických testů za účelem sledování účinnosti očkovacích látek proti vzteklině.
3. Podrobná pravidla pro jednotné uplatňování tohoto článku mohou být přijata postupem podle čl. 5 odst. 2.“;
2)
vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 5a
Na žádosti o schválení laboratoří předložené členskými státy v souladu s článkem 3 a přílohou II před 1. lednem 2010 se nadále vztahuje toto rozhodnutí, a to ve znění před 3. zářím 2008.“;
3)
přílohy I a II se nahrazují zněním uvedeným v příloze této směrnice.
Článek 21
Změny směrnice 2001/89/ES
Směrnice 2001/89/ES se mění takto:
1)
v čl. 17 odst. 1 se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
národní laboratoř byla pověřená koordinací norem a diagnostických metod v každém členském státě v souladu s přílohou III.
Členské státy zpřístupní údaje o své národní laboratoři a jakékoli následné změny ostatním členským státům a veřejnosti způsobem, který může být stanoven postupem podle čl. 26 odst. 2.“;
2)
příloha III se mění takto:
a)
název se nahrazuje tímto:
„Úkoly národních laboratoří pro klasický mor prasat“;
b)
bod 1 se zrušuje.
Článek 22
Změny směrnice 2002/60/ES
Směrnice 2002/60/ES se mění takto:
1)
v čl. 18 odst. 1 se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
národní laboratoř byla pověřená koordinací norem a diagnostických metod v každém členském státě v souladu s přílohou IV.
Členské státy zpřístupní údaje o své národní laboratoři a jakékoli následné změny ostatním členským státům a veřejnosti způsobem, který může být stanoven postupem podle čl. 23 odst. 2.“;
2)
příloha IV se mění takto:
a)
název se nahrazuje tímto:
„Úkoly národních laboratoří pro africký mor prasat“;
b)
bod 1 se zrušuje.
Článek 23
Změny směrnice 2005/94/ES
V článku 51 směrnice 2005/94/ES se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Členské státy určí národní referenční laboratoř a zpřístupní údaje o ní a jakékoli následné změny ostatním členským státům a veřejnosti způsobem, který může být stanoven postupem podle čl. 64 odst. 2.“
Článek 24
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. ledna 2010. Znění těchto předpisů neprodleně sdělí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 25
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 26
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 15. července 2008.
DIRETTIVA 2008/73/CE DEL CONSIGLIO
del 15 luglio 2008
che semplifica le procedure di redazione degli elenchi e di diffusione dell’informazione in campo veterinario e zootecnico e che modifica le direttive 64/432/CEE, 77/504/CEE, 88/407/CEE, 88/661/CEE, 89/361/CEE, 89/556/CEE, 90/426/CEE, 90/427/CEE, 90/428/CEE, 90/429/CEE, 90/539/CEE, 91/68/CEE, 91/496/CEE, 92/35/CEE, 92/65/CEE, 92/66/CEE, 92/119/CEE, 94/28/CE, 2000/75/CE, la decisione 2000/258/CE nonché le direttive 2001/89/CE, 2002/60/CE e 2005/94/CE
(Testo rilevante ai fini del SEE)
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l’articolo 37,
vista la proposta della Commissione,
visto il parere del Parlamento europeo,
visto il parere del Comitato economico e sociale europeo,
considerando quanto segue:
(1)
Le norme veterinarie comunitarie stabiliscono che i centri di raccolta di bovini, suini, caprini e ovini, i centri di smistamento di equini, i commercianti di tali animali, gli allevamenti di pollame, i centri di raccolta e stoccaggio di sperma, i gruppi di raccolta o di produzione di embrioni nonché vari enti, istituti e centri simili («strutture veterinarie») devono soddisfare una serie di condizioni e, ai fini del commercio intracomunitario di taluni animali vivi, dei loro prodotti e, in particolare, di materiali genetici animali come sperma, ovuli ed embrioni, devono essere ufficialmente riconosciuti dagli Stati membri.
(2)
Le norme comunitarie prevedono varie procedure per registrare, elencare, aggiornare, trasmettere e pubblicare le informazioni di tali strutture veterinarie. Le differenze procedurali complicano però l’attività di redazione e di aggiornamento e rendono difficile l’uso pratico di tali elenchi ai competenti servizi di controllo e agli operatori interessati.
(3)
Occorre perciò armonizzare le procedure e introdurre per i cinque principali elementi della procedura (registrazione e redazione, aggiornamento, trasmissione e pubblicazione degli elenchi) regole più sistematiche, coerenti e uniformi.
(4)
Poiché, inoltre, spetta agli Stati membri controllare le condizioni che le varie strutture veterinarie devono soddisfare per rientrare in un elenco, l’elaborazione degli elenchi dovrebbe dipendere dagli Stati membri e non dalla Commissione.
(5)
Dovrebbero perciò essere gli Stati membri a elaborare e aggiornare gli elenchi delle strutture veterinarie interessate nonché a metterli a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico. Per armonizzare il modello degli elenchi e ottenere un accesso semplificato a elenchi aggiornati per l’intera Comunità, occorre introdurre criteri comuni con la procedura di comitato.
(6)
Per chiarezza e coerenza della normativa comunitaria, la nuova procedura dovrebbe essere applicata anche in campo zootecnico, in particolare agli istituti di riproduzione riconosciuti, abilitati a redigere o a conservare negli Stati membri i registri genealogici, e alle informazioni che gli Stati membri devono fornire sui concorsi equini ai sensi della direttiva 90/428/CEE del Consiglio, del 26 giugno 1990, relativa agli scambi di equini destinati a concorsi e alla fissazione delle condizioni di partecipazione a tali concorsi (1).
(7)
Come accade nel commercio intracomunitario, la disciplina delle importazioni di sperma, ovuli ed embrioni prevede condizioni che le strutture veterinarie dei paesi terzi devono soddisfare al fine di ridurre al minimo i rischi per la salute degli animali. Conseguentemente, le importazioni nella Comunità di materiali genetici dovrebbero essere autorizzate solo da centri di raccolta o di stoccaggio di sperma e da gruppi di raccolta o produzione di embrioni che siano ufficialmente riconosciuti, per l’esportazione verso la Comunità, da autorità competenti del paese terzo interessato in quanto rispondenti a requisiti comunitari e, se necessario, in seguito a ispezioni veterinarie comunitarie.
(8)
A seconda del materiale genetico e delle specie interessate, le procedure attuali di redazione e aggiornamento degli elenchi delle strutture veterinarie sono eterogenee e vanno da decisioni adottate con la procedura di comitato di cui alla decisione 1999/468/CE del Consiglio, del 28 giugno 1999, recante modalità per l’esercizio delle competenze di esecuzione conferite alla Commissione (2), fino a una semplice consultazione degli Stati membri.
(9)
La coesistenza di procedure diverse può seminare confusione e incertezza tra gli amministratori dei paesi terzi, nell’agroindustria e tra gli operatori commerciali. Poiché spetta ai paesi terzi controllare le condizioni che le varie strutture veterinarie devono soddisfare per essere abilitate, in base alla legislazione comunitaria, all’esportazione verso la Comunità, l’attuale quadro giuridico per autorizzare tali strutture dovrebbe essere armonizzato e semplificato in modo che la responsabilità della compilazione e dell’aggiornamento degli elenchi spetti ai paesi terzi e non alla Commissione. È importante far sì che il livello delle garanzie di salute degli animali date dal paese terzo interessato resti intatto. Le semplificazioni adottate non pregiudicano il diritto della Commissione di decidere, se necessario, misure di salvaguardia.
(10)
Le varie procedure esistenti dovrebbero quindi essere sostituite con una procedura che permetta importazioni nella Comunità solo da paesi terzi in cui le competenti autorità redigono e aggiornano gli elenchi e li comunicano alla Commissione. La Commissione dovrebbe diffondere tali elenchi tra gli Stati membri e metterli a disposizione del pubblico a scopo informativo. Qualora gli elenchi comunicati da paesi terzi destassero preoccupazioni, si dovranno adottare misure di salvaguardia ai sensi della direttiva 97/78/CE del Consiglio, del 18 dicembre 1997, che fissa i principi relativi all’organizzazione dei controlli veterinari per i prodotti che provengono dai paesi terzi e che sono introdotti nella Comunità (3).
(11)
Per ragioni di chiarezza e coerenza della legislazione comunitaria, tale procedura dovrebbe essere applicata anche ad autorità dei paesi terzi autorizzate, ai sensi della normativa zootecnica comunitaria, a conservare registri genealogici.
(12)
La direttiva 91/496/CEE del Consiglio, del 15 luglio 1991, che fissa i principi relativi all'organizzazione dei controlli veterinari per gli animali che provengono dai paesi terzi e che sono introdotti nella Comunità (4), prevede che, qualora gli animali importati da paesi terzi siano messi in una stazione di quarantena all'interno del territorio comunitario, tale stazione debba essere approvata e l'elenco delle stazioni di quarantena pubblicato nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea. Ai fini della chiarezza e della coerenza delle norme comunitarie, una procedura semplificata dovrebbe essere applicata anche per l'aggiornamento delle stazioni di quarantena situate negli Stati membri.
(13)
In campo veterinario, la Commissione ha la responsabilità di redigere e aggiornare, con informazioni fornite dagli Stati membri, gli elenchi dei laboratori nazionali di riferimento riconosciuti e degli altri laboratori riconosciuti.
(14)
Secondo le norme comunitarie, gli elenchi si possono modificare in seguito alla richiesta di uno Stato membro con decisione presa mediante procedura di comitato ai sensi della decisione 1999/468/CE o con decisione del Consiglio su proposta della Commissione.
(15)
Comunque, le modifiche apportate agli elenchi sono spesso di natura meramente formale, come l’aggiornamento dei dati per contattare i laboratori nazionali di riferimento o gli altri laboratori riconosciuti in questione.
(16)
Finora, la prassi è stata di aggiornare periodicamente gli elenchi dei laboratori per ridurre il numero di decisioni da parte della Commissione. Ma tale prassi non garantisce aggiornamenti rapidi degli elenchi. Ciò potrebbe compromettere lo statuto giuridico dei laboratori nazionali di riferimento e di altri laboratori riconosciuti.
(17)
Poiché sono gli Stati membri a designare i laboratori nazionali di riferimento e a fornire tutti i dati e gli aggiornamenti necessari, è opportuno che la redazione degli elenchi di tali laboratori spetti ad essi e non alla Commissione. Analogamente, dovrebbe spettare agli Stati membri anche la responsabilità di elaborare gli elenchi di altri laboratori riconosciuti.
(18)
Saranno perciò gli Stati membri a elaborare e aggiornare gli elenchi dei laboratori nazionali di riferimento e degli altri laboratori riconosciuti interessati e a metterli a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico. Per armonizzare il modello degli elenchi e ottenere un accesso semplificato a elenchi aggiornati per l’intera Comunità, occorre introdurre con la procedura di comitato una serie di criteri comuni.
(19)
Se però gli elenchi riguardano laboratori riconosciuti situati in paesi terzi, spetterà alla Commissione continuare a redigere e pubblicare gli elenchi di tali laboratori.
(20)
Per evitare soluzioni di continuità riguardo alle domande per il riconoscimento dei laboratori presentate dagli Stati membri ai sensi della decisione 2000/258/CE del Consiglio, del 20 marzo 2000, che designa un istituto specifico responsabile per la fissazione dei criteri necessari alla standardizzazione dei test sierologici di controllo dell'azione dei vaccini antirabbici (5), la presente direttiva dovrebbe prevedere opportune misure transitorie.
(21)
L'articolo 6, paragrafo 2, lettera a), della direttiva 64/432/CEE del Consiglio, del 26 giugno 1964, relativa a problemi di polizia sanitaria in materia di scambi intracomunitari di animali delle specie bovina e suina (6), prevede che i bovini d'allevamento o da produzione destinati al commercio intracomunitario debbano provenire da un allevamento bovino ufficialmente indenne da tubercolosi e, qualora si tratti di animali di età superiore a sei settimane, aver reagito negativamente ad un'intradermotubercolinizzazione effettuata nei trenta giorni precedenti l'uscita dall'allevamento d'origine. Per motivi attinenti alle pratiche tradizionali di allevamento e commercio, alcuni Stati membri hanno incontrato difficoltà a conformarsi alla norma relativa alla realizzazione dell'intradermotubercolinizzazione prima dell'uscita dall'allevamento d'origine. È pertanto necessario prevedere la possibilità di effettuare tale test in un luogo diverso dall'allevamento d'origine, da definire secondo la procedura di comitato.
(22)
Inoltre, in taluni allegati di natura puramente tecnica della direttiva 64/432/CEE, come quelli relativi ai test sulla salute degli animali, l'elenco delle malattie per cui è previsto l'obbligo di notifica o i certificati di salute degli animali dovrebbero essere modificati secondo la procedura di comitato al fine di poter tener conto rapidamente dei nuovi sviluppi scientifici. Invece, la modifica degli allegati che fissano le condizioni dettagliate relative alla qualifica di indenne da malattia, che potrebbe avere un impatto sul commercio intracomunitario, dovrebbe essere riservata al Consiglio.
(23)
Dall'inizio degli anni novanta sono intervenuti sviluppi tecnologici e scientifici nella raccolta e produzione di materiali genetici. La direttiva 92/65/CEE del Consiglio, del 13 luglio 1992, che stabilisce norme sanitarie per gli scambi e le importazioni nella Comunità di animali, sperma, ovuli e embrioni non soggetti, per quanto riguarda le condizioni di polizia sanitaria, alle normative comunitarie specifiche di cui all'allegato A, sezione I, della direttiva 90/425/CEE (7), non è stata aggiornata per tener conto di tali sviluppi e delle nuove norme dell'UIE. È pertanto opportuno modificarla, aggiungendo al suo ambito di applicazione disposizioni in materia di scambi e importazioni di materiale genetico derivato da animali diversi da quelli delle specie ovina, caprina, equina e suina. Inoltre, in attesa della definizione di norme armonizzate dettagliate in questo settore, gli Stati membri dovrebbero essere autorizzati ad applicare norme nazionali. Analogamente, in attesa della definizione di norme armonizzate dettagliate riguardo alle importazioni di animali contemplati dalla suddetta direttiva, gli Stati membri dovrebbero essere autorizzati ad applicare norme nazionali.
(24)
Il Consiglio, conformemente al punto 34 dell'accordo interistituzionale «Legiferare meglio» (8), dovrebbe incoraggiare gli Stati membri a redigere e rendere pubblici, nell'interesse proprio e della Comunità, prospetti indicanti, per quanto possibile, la concordanza tra le direttive e i provvedimenti di attuazione.
(25)
Le direttive 64/432/CEE, 77/504/CEE (9), 88/407/CEE (10), 88/661/CEE (11), 89/361/CEE (12), 89/556/CEE (13), 90/426/CEE (14), 90/427/CEE (15), 90/428/CEE, 90/429/CEE (16), 90/539/CEE (17), 91/68/CEE (18), 91/496/CEE, 92/35/CEE (19), 92/65/CEE, 92/66/CEE (20), 92/119/CEE (21) 94/28/CE (22), 2000/75/CE (23) del Consiglio, la decisione 2000/258/CE nonché le direttive 2001/89/CE (24), 2002/60/CE (25) e 2005/94/CE (26) del Consiglio dovrebbero essere quindi modificate di conseguenza,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
Modifiche della direttiva 64/432/CEE
La direttiva 64/432/CEE è così modificata:
1)
all'articolo 6, paragrafo 2, lettera a), il primo comma è sostituito dal seguente:
«provenire da un allevamento bovino ufficialmente indenne da tubercolosi e, qualora si tratti di animali di età superiore a sei settimane, aver reagito negativamente ad un'intradermotubercolinizzazione effettuata, conformemente alle disposizioni dell'allegato B, punto 2.2, nei trenta giorni precedenti l'uscita dall'allevamento d'origine o in una struttura e alle condizioni da stabilire secondo la procedura di cui all’articolo 17.»;
2)
è inserito il seguente articolo:
«Articolo 6 bis
Gli Stati membri designano gli istituti statali, i laboratori nazionali di riferimento o gli enti ufficiali responsabili del coordinamento delle norme e dei metodi di diagnosi di cui agli allegati da A a D. Essi ne aggiornano gli elenchi, mettendoli a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
Mansioni e responsabilità di siffatti istituti statali, laboratori nazionali di riferimento ed enti ufficiali sono stabilite negli allegati B e C e nel capitolo II dell’allegato D.
Norme dettagliate per applicare questo articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 17, paragrafo 2.»;
3)
all’articolo 11, il paragrafo 3 è sostituito dal seguente:
«3. L’autorità competente rilascia un numero di registrazione a ciascun centro di raccolta riconosciuto. Il riconoscimento ai centri di raccolta può limitarsi a una specie particolare o agli animali da allevamento e da produzione o agli animali da macello.
L’autorità competente redige e aggiorna un elenco di centri di raccolta riconosciuti e dei loro numeri di registrazione e lo mette a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.»;
4)
all’articolo 13, sono aggiunti i paragrafi seguenti:
«5. Gli Stati membri redigono e tengono aggiornato un elenco dei commercianti riconosciuti, degli stabilimenti registrati usati dai commercianti in relazione alla loro attività e dei rispettivi numeri di registrazione e mettono tale elenco a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
6. Norme dettagliate per applicare il paragrafo 5 in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 17, paragrafo 2.»;
5)
l'articolo 16 è sostituito dal seguente:
«Articolo 16
Gli allegati A e D (capitolo I) sono modificati dal Consiglio, che delibera a maggioranza qualificata su proposta della Commissione, in particolare per adeguarli all'evoluzione tecnica e scientifica.
Gli allegati B, C, D (capitolo II), E ed F sono modificati dalla Commissione secondo la procedura di cui all'articolo 17.»;
6)
l’allegato B è così modificato:
a)
il punto 4.1 è sostituito dal seguente:
«4.1. Compiti e responsabilità
Gli istituti statali, i laboratori nazionali di riferimento o gli enti ufficiali designati conformemente all’articolo 6 bis sono responsabili, nei rispettivi Stati membri, della prova ufficiale delle tubercoline o dei reagenti di cui ai paragrafi 2 e 3 per garantire che ciascuna tubercolina o reagente sia adeguato rispetto alle norme di cui rispettivamente al punto 2.1 e al paragrafo 3.»;
b)
il punto 4.2 è soppresso;
7)
l'allegato C è così modificato:
a)
al punto 4.1 la frase introduttiva è sostituita dalla seguente:
«I laboratori nazionali di riferimento designati ai sensi dell'articolo 6 bis hanno la responsabilità di:»;
b)
il punto 4.2 è soppresso;
8)
all’allegato D, capitolo II.A, i punti 2 e 3 sono sostituiti dai seguenti:
«2.
Gli istituti statali, i laboratori nazionali di riferimento o gli enti ufficiali che, ai sensi dell’articolo 6 bis, sono designati per coordinare le norme e i metodi di diagnosi delle prove per la leucosi enzootica bovina devono essere responsabili della standardizzazione degli antigeni di laboratorio rispetto al siero ufficiale CE di riferimento (siero EI) fornito dal National Veterinary Institute, Technical University of Denmark.
3.
Gli antigeni standard usati dal laboratorio devono essere presentati almeno una volta all’anno agli istituti statali, ai laboratori nazionali di riferimento o agli enti ufficiali designati ai sensi dell’articolo 6 bis, per essere provati rispetto al siero ufficiale CE di riferimento. Oltre a tale standardizzazione, l’antigene usato può essere tarato secondo il metodo di cui alla sezione B.».
Articolo 2
Modifiche della direttiva 77/504/CEE
Il seguente articolo è inserito nella direttiva 77/504/CEE:
«Articolo 4 bis
1. Gli Stati membri redigono e tengono aggiornato un elenco degli organismi di cui all'articolo 1, lettera b), primo trattino, ufficialmente riconosciuti per mantenere o istituire registri genealogici e lo mettono a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
2. Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 8, paragrafo 2.».
Articolo 3
Modifiche della direttiva 88/407/CEE
La direttiva 88/407/CEE è così modificata:
1)
all’articolo 5, il paragrafo 2 è sostituito dal seguente:
«2. Tutti i centri di raccolta o stoccaggio dello sperma sono registrati e provvisti di un numero di registrazione veterinario. Ogni Stato membro redige e tiene aggiornato un elenco di centri di raccolta o stoccaggio dello sperma e dei rispettivi numeri di registrazione veterinari e lo mette a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
3. Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 18, paragrafo 2.»;
2)
l’articolo 9 è sostituito dal seguente:
«Articolo 9
1. Gli Stati membri autorizzano importazioni di sperma solo se spedite da un centro di raccolta o stoccaggio di sperma situato in uno dei paesi terzi che compaiono nell’elenco di cui all’articolo 8, per il quale l’autorità competente del paese terzo interessato possa garantire che soddisfa le seguenti condizioni:
a)
soddisfa le condizioni:
i)
per essere riconosciuto come centro di raccolta o stoccaggio dello sperma di cui al capitolo I dell’allegato A;
ii)
riguardo alla sorveglianza di tali centri, di cui al capitolo II del suddetto allegato;
b)
è stato ufficialmente riconosciuto dall’autorità competente del paese terzo per le esportazioni verso la Comunità;
c)
è posto sotto la sorveglianza di un centro veterinario;
d)
è sottoposto a ispezioni regolari, almeno due volte l’anno, da parte di un veterinario ufficiale del paese terzo interessato.
2. L’elenco dei centri di raccolta o di stoccaggio dello sperma riconosciuti alle condizioni del paragrafo 1 del presente articolo dall’autorità competente del paese terzo di cui all’elenco dell’articolo 8, e dai quali lo sperma può essere spedito alla Comunità, è comunicato alla Commissione.
L’autorità competente del paese terzo sospende o ritira immediatamente il riconoscimento di un centro di raccolta o di stoccaggio dello sperma se esso non soddisfa più le condizioni di cui al paragrafo 1 e ne informa senza indugio la Commissione.
La Commissione fornisce agli Stati membri tutti gli elenchi nuovi e aggiornati che riceve ai sensi del presente paragrafo dall’autorità competente del paese terzo e li mette a disposizione del pubblico a scopo informativo.
3. Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 18, paragrafo 2.»;
3)
l’articolo 12 è sostituito dal seguente:
«Articolo 12
Le norme stabilite dalla direttiva 97/78/CE si applicano in particolare all'organizzazione dei controlli e alle misure adottate in seguito a tali controlli da parte degli Stati membri, nonché alle misure di salvaguardia da adottare secondo la procedura di cui all’articolo 22 della suddetta direttiva.».
Articolo 4
Modifiche della direttiva 88/661/CEE
La direttiva 88/661/CEE è così modificata:
1)
è inserito il seguente articolo:
«Articolo 4 bis
Gli Stati membri redigono e tengono aggiornato un elenco degli organismi di cui all'articolo 1, lettera c), primo trattino, e lo mettono a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 11, paragrafo 2.»;
2)
è inserito il seguente articolo:
«Articolo 7 bis
Gli Stati membri redigono e tengono aggiornato un elenco degli organismi di cui all’articolo 1, lettera d), primo trattino, e lo mettono a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 11, paragrafo 2.».
Articolo 5
Modifiche della direttiva 89/361/CEE
L’articolo 5 della direttiva 89/361/CEE è sostituito dal seguente:
«Articolo 5
Gli Stati membri redigono e tengono aggiornato un elenco degli organismi di cui all'articolo 2, lettera b), primo trattino, ufficialmente riconosciuti per mantenere o istituire registri genealogici che soddisfano i criteri di cui al primo trattino dell’articolo 4 e lo mettono a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 8.».
Articolo 6
Modifiche della direttiva 89/556/CEE
La direttiva 89/556/CEE è così modificata:
1)
all’articolo 5, paragrafo 2, il primo comma è sostituito dal seguente:
«2. L’autorità competente di ogni Stato membro interessato registra i gruppi di raccolta degli embrioni e dà un numero di registrazione veterinario a ogni gruppo.
Ogni Stato membro redige e tiene aggiornato un elenco dei gruppi di raccolta degli embrioni e dei rispettivi numeri di registrazione veterinari e lo mette a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.»;
2)
l’articolo 8 è sostituito dal seguente:
«Articolo 8
1. Gli Stati membri autorizzano importazioni di embrioni solo se spedite da un gruppo di raccolta o produzione degli embrioni situato in uno dei paesi terzi che compaiono nell’elenco di cui all’articolo 7, per il quale la competente autorità del paese terzo interessato possa garantire che soddisfa le seguenti condizioni:
a)
soddisfa le condizioni:
i)
per essere riconosciuto come gruppo per la raccolta e la produzione di embrioni di cui al capitolo I dell’allegato A;
ii)
riguardo alla raccolta, alla lavorazione, alla conservazione e al trasporto di embrioni da parte di gruppi siffatti, di cui al capitolo II del suddetto allegato;
b)
è stato ufficialmente riconosciuto dall’autorità competente del paese terzo per le esportazioni verso la Comunità;
c)
è sottoposto a ispezioni regolari, almeno due volte l’anno, da parte di un veterinario ufficiale del paese terzo interessato.
2. L’elenco dei gruppi di raccolta o di produzione degli embrioni riconosciuti alle condizioni del paragrafo 1 del presente articolo dall’autorità competente del paese terzo di cui all’elenco dell’articolo 7 e dai quali gli embrioni possono essere spediti alla Comunità è comunicato alla Commissione.
L’autorità competente del paese terzo sospende o ritira immediatamente il riconoscimento di un gruppo di raccolta o di produzione degli embrioni se esso non soddisfa più le condizioni di cui al paragrafo 1 e ne informa senza indugio la Commissione.
La Commissione fornisce agli Stati membri tutti gli elenchi nuovi e aggiornati che riceve ai sensi del presente paragrafo dall’autorità competente del paese terzo in questione e li mette a disposizione del pubblico a scopo informativo.
3. Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 18, paragrafo 2.»;
3)
l'articolo 11 è sostituito dal seguente:
«Articolo 11
Le norme stabilite dalla direttiva 97/78/CE si applicano in particolare all'organizzazione dei controlli e alle misure adottate in seguito a tali controlli da parte degli Stati membri, nonché alle misure di salvaguardia da adottare secondo la procedura di cui all’articolo 22 della suddetta direttiva.».
Articolo 7
Modifiche della direttiva 90/426/CEE
All'articolo 7 della direttiva 90/426/CEE, il paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
«1. Gli equidi debbono essere trasportati, entro il più breve tempo possibile, dall'azienda di provenienza al luogo di destinazione, direttamente o tramite un mercato o un centro di raccolta autorizzati, quali definiti dall'articolo 2, paragrafo 2, lettera o), della direttiva 64/432/CEE, mediante mezzi di trasporto e di contenzione regolarmente puliti e disinfettati con un disinfettante, secondo una frequenza che deve essere stabilita dallo Stato membro di spedizione. I veicoli adibiti al trasporto devono essere concepiti in modo che le feci, lo strame o il foraggio degli equidi non possano colare o cascare dal veicolo durante il trasporto. Le modalità del trasporto debbono assicurare una protezione sanitaria efficace e il benessere degli equidi.».
Articolo 8
Modifiche della direttiva 90/427/CEE
L’articolo 5 della direttiva 90/427/CEE è sostituito dal seguente:
«Articolo 5
Gli Stati membri redigono e tengono aggiornato l’elenco degli organismi che compilano o mantengono registri genealogici di cui all'articolo 2, lettera c), primo trattino, riconosciuti o registrati in base ai criteri di cui all’articolo 4, paragrafo 2, lettera a), e lo mettono a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 10.».
Articolo 9
Modifiche della direttiva 90/428/CEE
All’articolo 4 della direttiva 90/428/CEE, il paragrafo 2 è sostituito dal seguente:
«2. Tuttavia,
-
gli obblighi di cui all’articolo 3 non influiscono sull’organizzazione di:
a)
concorsi riservati agli equidi registrati in uno specifico registro genealogico per permettere il miglioramento della razza;
b)
concorsi regionali finalizzati alla selezione di equidi;
c)
manifestazioni a carattere storico o tradizionale.
Gli Stati membri che intendano avvalersi di tali possibilità manifestano in anticipo le loro intenzioni e motivazioni agli altri Stati membri e al pubblico,
-
per ogni competizione o tipo di competizione, gli Stati membri possono riservare, attraverso enti a tal fine ufficialmente autorizzati o riconosciuti, una certa percentuale del montepremi o dei profitti di cui al paragrafo 1, lettera c), alla salvaguardia, allo sviluppo e al miglioramento dell’allevamento.
La percentuale non può superare il 20 % a partire dal 1993.
I criteri con cui tali fondi sono distribuiti nello Stato membro interessato sono messi a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.».
Articolo 10
Modifiche della direttiva 90/429/CEE
La direttiva 90/429/CEE è così modificata:
1)
all’articolo 5, il paragrafo 2 è sostituito dal seguente:
«2. Tutti i centri di raccolta dello sperma sono registrati e provvisti di un numero di registrazione veterinario.
Ogni Stato membro redige e tiene aggiornato un elenco di centri di raccolta dello sperma e dei rispettivi numeri di registrazione veterinari e lo mette a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.»;
2)
l’articolo 8 è sostituito dal seguente:
«Articolo 8
1. Gli Stati membri autorizzano importazioni di sperma solo se spedite da un centro di raccolta dello sperma situato in uno dei paesi terzi che compaiono nell’elenco di cui all’articolo 7 per il quale l’autorità competente del paese terzo interessato possa garantire che soddisfa le seguenti condizioni:
a)
soddisfa le condizioni:
i)
per essere riconosciuto come centro di raccolta dello sperma di cui al capitolo I dell’allegato A;
ii)
riguardo alla sorveglianza di tali centri, di cui al capitolo II del suddetto allegato;
b)
è stato ufficialmente riconosciuto dall’autorità competente del paese terzo per le esportazioni verso la Comunità;
c)
è posto sotto la sorveglianza di un centro veterinario;
d)
è sottoposto a ispezioni regolari, almeno due volte l’anno, da parte di un veterinario ufficiale del paese terzo interessato.
2. L’elenco dei centri di raccolta dello sperma riconosciuti alle condizioni del paragrafo 1 del presente articolo dall’autorità competente del paese terzo di cui all’elenco dell’articolo 7, e dai quali lo sperma può essere spedito alla Comunità, è comunicato alla Commissione.
L’autorità competente del paese terzo sospende o ritira immediatamente il riconoscimento di un centro di raccolta dello sperma se esso non soddisfa più le condizioni di cui al paragrafo 1 e ne informa immediatamente la Commissione.
La Commissione fornisce agli Stati membri tutti gli elenchi nuovi e aggiornati che riceve ai sensi del presente paragrafo dall’autorità competente del paese terzo in questione e li mette a disposizione del pubblico a scopo informativo.
3. Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 18, paragrafo 2.»;
3)
all’articolo 15, il paragrafo 2 è sostituito dal seguente:
«2. Le norme stabilite dalla direttiva 97/78/CE si applicano in particolare all'organizzazione dei controlli e alle misure adottate in seguito a tali controlli da parte degli Stati membri, nonché alle misure di salvaguardia da adottare secondo la procedura di cui all’articolo 22 della suddetta direttiva.».
Articolo 11
Modifiche della direttiva 90/539/CEE
La direttiva 90/539/CEE è così modificata:
1)
l’articolo 4 è sostituito dal seguente:
«Articolo 4
Ogni Stato membro designa un laboratorio di riferimento nazionale quale responsabile del coordinamento dei metodi diagnostici previsti dalla presente direttiva e del loro uso da parte dei laboratori riconosciuti situati sul suo territorio.
Ogni Stato membro mette i dati relativi al suo laboratorio di riferimento nazionale e le loro successive modifiche a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 32, paragrafo 2.»;
2)
è inserito il seguente articolo:
«Articolo 6 bis
Ogni Stato membro redige e tiene aggiornato un elenco di enti riconosciuti ai sensi dell’articolo 6, punto 1, lettera a), e dei loro numeri di registrazione e lo mette a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 32.»;
3)
l’allegato I è così modificato:
i)
il punto 1 è soppresso;
ii)
il punto 2 è sostituito dal seguente:
«2.
In ogni Stato membro, i laboratori nazionali di riferimento per le malattie aviarie, designati ai sensi dell’articolo 4, sono responsabili del coordinamento dei metodi diagnostici previsti dalla presente direttiva. A tal fine:
a)
possono fornire ai laboratori riconosciuti i reagenti necessari ai test diagnostici;
b)
controllano la qualità dei reagenti usati dai laboratori autorizzati ad eseguire i test diagnostici di cui alla presente direttiva;
c)
organizzano periodicamente prove comparative.».
Articolo 12
Modifiche della direttiva 91/68/CEE
La direttiva 91/68/CEE è così modificata:
1)
all’articolo 8 bis, il paragrafo 3 è sostituito dal seguente:
«3. L’autorità competente rilascia un numero di registrazione a ciascun centro di raccolta riconosciuto. Il riconoscimento può limitarsi a una o più specie trattate dalla presente direttiva, ad animali per l’allevamento o l’ingrasso o agli animali da macello.
L’autorità competente redige e tiene aggiornato un elenco dei centri di raccolta riconosciuti e dei loro numeri di registrazione specifici e lo mette a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.»;
2)
all’articolo 8 ter è aggiunto il seguente paragrafo:
«5. Gli Stati membri redigono e tengono aggiornato un elenco dei commercianti riconosciuti, degli stabilimenti registrati usati dai commercianti in relazione alla loro attività e dei rispettivi numeri di registrazione e mettono tale elenco a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 15, paragrafo 2.».
Articolo 13
Modifiche della direttiva 91/496/CEE
All'articolo 10 della direttiva 91/496/CEE, il paragrafo 4 è sostituito dal seguente:
«4.
a)
Per l'approvazione e il successivo aggiornamento dell'elenco delle stazioni di quarantena di cui al paragrafo 1, primo trattino, deve essere seguita la procedura stabilita all'articolo 22. La Commissione pubblica nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea l'elenco delle stazioni di quarantena e il suo eventuale aggiornamento.
b)
Gli Stati membri riconoscono le stazioni di quarantena di cui al paragrafo 1, secondo trattino, e al paragrafo 2, primo trattino, che soddisfano le condizioni di cui all'allegato B e attribuiscono a ciascuna di esse un numero di registrazione. Ogni Stato membro redige e tiene aggiornato un elenco delle stazioni di quarantena riconosciute e dei rispettivi numeri di registrazione e lo mette a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico. Le stazioni di quarantena sono soggette all'ispezione di cui all'articolo 19.
Norme dettagliate per applicare la presente lettera in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all'articolo 22.».
Articolo 14
Modifiche della direttiva 92/35/CEE
La direttiva 92/35/CEE è così modificata:
1)
l’articolo 14 è sostituito dal seguente:
«Articolo 14
1. Per effettuare gli esami di laboratorio previsti dalla presente direttiva, gli Stati membri designano un laboratorio nazionale e mettono i dati relativi a tale laboratorio e le loro successive modifiche a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 19.
2. Le funzioni e responsabilità dei laboratori nazionali designati ai sensi del paragrafo 1 sono precisate nell’allegato I.
3. I laboratori nazionali designati ai sensi del paragrafo 1 si tengono in contatto con il laboratorio di riferimento comunitario di cui all’articolo 15.»;
2)
nell’allegato I è soppressa la sezione A.
Articolo 15
Modifiche della direttiva 92/65/CEE
La direttiva 92/65/CEE è così modificata:
1)
l'articolo 11 è sostituito dal seguente:
«Articolo 11
1. Gli Stati membri provvedono affinché, senza pregiudizio delle decisioni da prendere in applicazione degli articoli 21 e 23, formino oggetto di scambi unicamente lo sperma, gli ovuli e gli embrioni che soddisfano i requisiti di cui ai paragrafi 2, 3, 4 e 5.
2. Senza pregiudizio di eventuali criteri da rispettare ai fini dell'iscrizione degli equidi nei libri genealogici per determinate razze specifiche, lo sperma delle specie ovina, caprina ed equina deve:
-
essere stato raccolto, trattato e immagazzinato ai fini della fecondazione artificiale in una stazione o in un centro riconosciuto, sotto il profilo sanitario, conformemente all'allegato D, capitolo I, oppure in deroga a quanto precede, qualora si tratti di ovini e caprini, in un'azienda che soddisfi i requisiti della direttiva 91/68/CEE,
-
provenire da animali che rispondano alle condizioni stabilite nell'allegato D, capitolo II,
-
essere stato raccolto, trattato, conservato, immagazzinato e trasportato conformemente all'allegato D, capitolo III,
-
essere accompagnato, nel corso della spedizione verso un altro Stato membro, da un certificato sanitario conforme ad un modello da definire secondo la procedura di cui all'articolo 26.
3. Gli ovuli e gli embrioni delle specie ovina, caprina, equina e suina devono:
-
essere stati prelevati su donatrici che rispondano alle condizioni fissate nell'allegato D, capitolo IV, da un gruppo di raccolta o essere stati prodotti da un gruppo di produzione riconosciuto dall'autorità competente dello Stato membro e soddisfare le condizioni da stabilire nell'allegato D, capitolo I, secondo la procedura di cui all'articolo 26,
-
essere stati raccolti, trattati e conservati in un laboratorio appropriato, nonché immagazzinati e trasportati conformemente all'allegato D, capitolo III,
-
essere accompagnati, nel corso della spedizione verso un altro Stato membro, da un certificato sanitario conforme ad un modello da definire secondo la procedura di cui all'articolo 26.
Lo sperma utilizzato per la fecondazione delle donatrici deve essere conforme alle disposizioni del paragrafo 2 per gli ovini, i caprini e gli equidi e alle disposizioni della direttiva 90/429/CEE per i suini.
Eventuali garanzie supplementari possono essere definite secondo la procedura di cui all'articolo 26.
4. L’autorità competente dello Stato membro interessato registra i centri riconosciuti di cui al primo trattino del paragrafo 2 e i gruppi riconosciuti di cui al primo trattino del paragrafo 3 e dà a ogni centro e gruppo un numero di registrazione veterinario.
Ogni Stato membro redige e tiene aggiornato un elenco dei suddetti centri e gruppi riconosciuti e dei rispettivi numeri di registrazione veterinari e lo mette a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
Norme dettagliate per applicare il presente paragrafo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 26.
5. Le condizioni di polizia sanitaria e i modelli di certificati sanitari applicabili allo sperma, agli ovuli ed agli embrioni di specie non menzionate nei paragrafi 2 e 3 sono stabilite secondo la procedura di cui all'articolo 26.
In attesa della definizione di condizioni di polizia sanitaria e di modelli di certificati sanitari applicabili agli scambi di tali sperma, ovuli ed embrioni, continuano ad applicarsi le norme nazionali.»;
2)
all’articolo 13, paragrafo 2, la lettera d) è sostituita dalla seguente:
«d)
Ogni ente, istituto e centro riconosciuto è registrato e riceve un numero di registrazione dall’autorità competente.
Ogni Stato membro redige e tiene aggiornato un elenco di enti, istituti e centri e dei rispettivi numeri di registrazione e lo mette a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 26.»;
3)
all’articolo 17, i paragrafi 2 e 3 sono sostituiti dai seguenti:
«2. Gli animali, lo sperma, gli ovuli e gli embrioni di cui all'articolo 1 possono formare oggetto di importazioni nella Comunità soltanto se:
a)
provengono da un paese terzo compreso in un elenco da redigere conformemente al paragrafo 3, lettera a);
b)
sono accompagnati da un certificato sanitario conforme ad un modello da elaborare secondo la procedura di cui all'articolo 26, firmato dall'autorità competente del paese esportatore che attesta che:
i)
gli animali
-
soddisfano le condizioni supplementari o offrono le garanzie equivalenti di cui al paragrafo 4, e
-
provengono da centri, organismi o istituti riconosciuti che offrono garanzie almeno equivalenti a quelle stabilite nell'allegato C;
ii)
lo sperma, gli ovuli e gli embrioni provengono da centri di raccolta e di immagazzinamento o da gruppi di raccolta e di produzione riconosciuti che offrano garanzie almeno equivalenti a quelle da definire nell'allegato D, capitolo I, secondo la procedura di cui all'articolo 26.
In attesa della definizione di elenchi dei paesi terzi, degli organismi riconosciuti di cui alla lettera b), delle condizioni di polizia sanitaria e dei modelli di certificati sanitari di cui alle lettere a) e b), continuano ad applicarsi le norme nazionali, a condizione che non siano più favorevoli di quelle stabilite nel capitolo II.
3. È stabilito quanto segue:
a)
secondo la procedura di cui all’articolo 26, un elenco di paesi terzi o di parti di paesi terzi in grado di fornire agli Stati membri e alla Commissione garanzie equivalenti a quelle di cui al capitolo II sugli animali, lo sperma, gli ovuli e gli embrioni;
b)
in conformità a questo punto, un elenco di centri riconosciuti o di gruppi di cui all’articolo 11, paragrafo 2, primo trattino, e paragrafo 3, primo trattino, situati in uno dei paesi terzi che compaiono nell’elenco di cui alla lettera a) del presente paragrafo e per i quali l’autorità competente è in grado di dare le garanzie previste dall’articolo 11, paragrafi 2 e 3.
L’elenco dei centri e dei gruppi riconosciuti di cui al primo comma e dei relativi numeri di registrazione veterinari è comunicato alla Commissione.
L’autorità competente del paese terzo sospende o ritira immediatamente il riconoscimento di un centro o di un gruppo se esso non soddisfa più le condizioni di cui all’articolo 11, paragrafi 2 e 3, e ne informa immediatamente la Commissione.
La Commissione fornisce agli Stati membri tutti gli elenchi nuovi e aggiornati che riceve ai sensi del secondo e terzo comma dall’autorità competente del paese terzo e li mette a disposizione del pubblico a scopo informativo.
Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 26;
c)
secondo la procedura di cui all’articolo 26, i requisiti specifici di polizia sanitaria, soprattutto per tutelare la Comunità da talune malattie esotiche, o garanzie equivalenti a quelle previste nella presente direttiva.
I requisiti specifici e le garanzie equivalenti fissati per i paesi terzi non possono essere più favorevoli di quelli previsti nel capitolo II.»;
4)
all’articolo 20, il primo comma è sostituito dal seguente:
«Le norme stabilite dalla direttiva 97/78/CE si applicano in particolare all'organizzazione dei controlli e alle misure adottate in seguito a tali controlli da parte degli Stati membri, nonché alle misure di salvaguardia da adottare secondo la procedura di cui all’articolo 22 della suddetta direttiva.».
Articolo 16
Modifiche della direttiva 92/66/CEE
La direttiva 92/66/CEE è così modificata:
1)
l’articolo 14 è così modificato:
a)
il paragrafo 2 è sostituito dal seguente:
«2. I laboratori nazionali di cui al paragrafo 1 sono responsabili per il coordinamento delle norme, dei metodi di diagnosi, dell’uso dei reagenti e delle prove sui vaccini.»;
b)
al paragrafo 3, la frase introduttiva è sostituita dalla seguente:
«3. I laboratori nazionali di cui al paragrafo 1 sono responsabili per il coordinamento delle norme e dei metodi di diagnosi stabiliti in ciascun laboratorio diagnostico della malattia di Newcastle in seno allo Stato membro. A tal fine:»;
c)
il paragrafo 4 è sostituito dal seguente:
«4. I laboratori nazionali di cui al paragrafo 1 si tengono in contatto con il laboratorio di riferimento comunitario di cui all’articolo 15.
5. Gli Stati membri aggiornano gli elenchi dei laboratori o degli istituti nazionali di cui al paragrafo 1 e li mettono a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
Norme dettagliate per applicare il presente paragrafo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 25, paragrafo 2.»;
2)
l’allegato IV è soppresso.
Articolo 17
Modifiche della direttiva 92/119/CEE
La direttiva 92/119/CEE è così modificata:
1)
all’articolo 17, il paragrafo 5 è sostituito dal seguente:
«5. Gli Stati membri aggiornano gli elenchi dei laboratori nazionali di cui al paragrafo 1 e li mettono a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.»;
2)
all’allegato II, il punto 5 è soppresso.
Articolo 18
Modifiche della direttiva 94/28/CE
La direttiva 94/28/CE è così modificata:
1)
L’articolo 3 è così modificato:
a)
il paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
«1. Alla Commissione è comunicato l’elenco degli organismi per le specie e/o le razze in questione, riconosciuti dall’autorità competente del paese terzo ai fini della presente direttiva.
L’autorità competente del paese terzo sospende o ritira immediatamente il riconoscimento di un organismo siffatto se esso non soddisfa più le condizioni di cui all’articolo 3, paragrafo 2, lettera b), e ne informa immediatamente la Commissione.
La Commissione fornisce agli Stati membri tutti gli elenchi nuovi e aggiornati che riceve dall’autorità competente del paese terzo in questione ai sensi del secondo comma e li mette a disposizione del pubblico a scopo informativo.»;
b)
al paragrafo 2, la lettera a) è soppressa;
c)
il paragrafo 3 è soppresso;
2)
all’articolo 10 è aggiunto il comma seguente:
«Un’infrazione grave alle disposizioni dell’articolo 3, paragrafo 2, lettera b), soprattutto se emersa dai risultati dei controlli in loco di cui al primo comma del presente articolo, può giustificare l'adozione di misure di sospensione dell’importazione di animali, sperma, ovuli ed embrioni di cui all’articolo 1, paragrafo 1, secondo la procedura di cui all’articolo 12.».
Articolo 19
Modifiche della direttiva 2000/75/CE
La direttiva 2000/75/CE è così modificata:
1)
l’articolo 15 è sostituito dal seguente:
«Articolo 15
1. Per effettuare gli esami di laboratorio previsti dalla presente direttiva, gli Stati membri designano un laboratorio nazionale e mettono i dati relativi a tale laboratorio e le loro successive modifiche a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 20, paragrafo 2.
2. Le funzioni dei laboratori nazionali designati ai sensi del paragrafo 1 sono elencate nell’allegato I.
3. I laboratori nazionali designati ai sensi del paragrafo 1 del presente articolo si tengono in contatto con il laboratorio di riferimento comunitario di cui all’articolo 16.»;
2)
nell’allegato I è soppressa la sezione A.
Articolo 20
Modifiche della decisione 2000/258/CE
La decisione 2000/258/CE è così modificata:
1)
l’articolo 3 è sostituito dal seguente:
«Articolo 3
1. Se la valutazione di un laboratorio richiedente di uno Stato membro da parte dell’AFFSA (Nancy) dà esito favorevole, l’autorità competente dello Stato membro può autorizzare tale laboratorio richiedente a effettuare le prove sierologiche di controllo dell’azione dei vaccini antirabbici.
Gli Stati membri redigono e tengono aggiornato un elenco dei laboratori che essi hanno autorizzato e lo mettono a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico.
2. Se la valutazione di un laboratorio richiedente di un paese terzo da parte dell’AFFSA (Nancy) dà esito favorevole e se l’autorità competente del paese terzo in cui ha sede il laboratorio richiedente ne chiede il riconoscimento, tale laboratorio è autorizzato, secondo la procedura di cui all’articolo 5, paragrafo 2, a effettuare le prove sierologiche di controllo dell’azione dei vaccini antirabbici.
3. Norme dettagliate per applicare il presente articolo in modo uniforme possono essere adottate secondo la procedura di cui all’articolo 5, paragrafo 2.»;
2)
è inserito l'articolo seguente:
«Articolo 5 bis
Le domande per il riconoscimento dei laboratori presentate dagli Stati membri prima del 1o gennaio 2010, in conformità dell’articolo 3 e dell'allegato II, continuano ad essere disciplinate dalla presente decisione nella versione antecedente il 3 settembre 2008.»;
3)
gli allegati I e II sono sostituiti dal testo in allegato alla presente direttiva.
Articolo 21
Modifiche della direttiva 2001/89/CE
La direttiva 2001/89/CE è così modificata:
1)
all’articolo 17, paragrafo 1, la lettera b) è sostituita dalla seguente:
«b)
in ogni Stato membro, un laboratorio nazionale è responsabile del coordinamento delle norme e dei metodi diagnostici in conformità delle disposizioni dell’allegato III.
Gli Stati membri mettono i dati del proprio laboratorio nazionale e le loro successive modifiche a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico con modalità che possono essere definite secondo la procedura di cui all’articolo 26, paragrafo 2.»;
2)
l’allegato III è così modificato:
a)
il titolo è sostituito dal seguente:
«Funzioni dei laboratori nazionali per la peste suina classica»;
b)
il punto 1 è soppresso.
Articolo 22
Modifiche della direttiva 2002/60/CE
La direttiva 2002/60/CE è così modificata:
1)
all’articolo 18, paragrafo 1, la lettera b) è sostituita dalla seguente:
«b)
in ogni Stato membro, un laboratorio nazionale è responsabile del coordinamento delle norme e dei metodi diagnostici in conformità dell’allegato IV.
Gli Stati membri mettono i dati del proprio laboratorio nazionale e le loro successive modifiche a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico con modalità che possono essere definite secondo la procedura di cui all’articolo 23, paragrafo 2.»;
2)
l’allegato IV è così modificato:
a)
il titolo è sostituito dal seguente:
«Funzioni dei laboratori nazionali per la peste suina africana»;
b)
il punto 1 è soppresso.
Articolo 23
Modifiche della direttiva 2005/94/CE
All’articolo 51, il paragrafo 2 è sostituito dal seguente:
«2. Gli Stati membri designano un laboratorio nazionale di riferimento e mettono i dati ad esso relativi e le loro successive modifiche a disposizione degli altri Stati membri e del pubblico con modalità che possono essere definite secondo la procedura di cui all’articolo 64, paragrafo 2.».
Articolo 24
Attuazione
1. Gli Stati membri mettono in vigore le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva anteriormente al 1o gennaio 2010. Essi comunicano immediatamente alla Commissione il testo di tali disposizioni.
Quando gli Stati membri adottano tali disposizioni, queste contengono un riferimento alla presente direttiva o sono corredate di un siffatto riferimento all’atto della pubblicazione ufficiale. Le modalità di tale riferimento sono decise dagli Stati membri.
2. Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle disposizioni essenziali di diritto interno che adottano nel settore disciplinato dalla presente direttiva.
Articolo 25
Entrata in vigore
La presente direttiva entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Articolo 26
Destinatari
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Bruxelles, addì 15 luglio 2008.