Rozhodnutí Rady
ze dne 18. listopadu 2002,
kterým se členské státy zmocňují, aby v zájmu Společenství ratifikovaly Mezinárodní úmluvu o odpovědnosti a náhradě za škodu v souvislosti s přepravou nebezpečných a škodlivých látek po moři z roku 1996 nebo aby k této úmluvě přistoupily (Úmluva HNS)
(2002/971/ES)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 61 písm. c), čl. 67 odst. 1 a čl. 300 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Mezinárodní úmluva o odpovědnosti a náhradě za škodu v souvislosti s přepravou nebezpečných a škodlivých látek po moři z roku 1996 (dále jen "Úmluva HNS") směřuje k zajištění dostatečného, rychlého a účinného vyrovnání s osobami, které utrpěly škodu způsobenou únikem nebezpečných a škodlivých látek při jejich přepravě po moři. Úmluva HNS zaplňuje významnou mezeru v mezinárodní regulaci odpovědnosti za znečišťování moří.
(2) Články 38, 39 a 40 Úmluvy HNS ovlivňují sekundární legislativu Společenství o soudní příslušnosti, uznávání a výkonu soudních rozhodnutí podle nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech [3].
(3) Ve vztahu k článkům 38, 39 a 40 Úmluvy HNS má proto výhradní pravomoc Společenství, pokud uvedená úmluva ovlivňuje pravidla stanovená v nařízení (ES) č. 44/2001. Členské státy si ponechávají svou pravomoc ve věcech zahrnutých do uvedené úmluvy, kterými právo Společenství není dotčeno.
(4) Na základě Úmluvy HNS mohou být jejími stranami pouze suverénní státy; nejsou žádné plány znovu otevřít v dohledné jednání za účelem zvážení pravomoci Společenství v této záležitosti. V současné době proto není možné, aby Společenství ratifikovalo Úmluvu HNS nebo přistoupilo k Úmluvě HNS, ani není vyhlídka, že by tak mohlo učinit v nejbližší budoucnosti.
(5) Úmluva HNS je z hlediska zájmů Společenství a jeho členských států důležitá zejména proto, že v přímé návaznosti na Úmluvu Organizace spojených národů o námořním právu z roku 1982 zlepšuje ochranu obětí podle mezinárodních pravidel o odpovědnosti za znečišťování moří.
(6) Rozhodující pravidla systému zřízeného podle Úmluvy HNS spadají do vnitrostátní pravomoci členských států a pouze ustanovení o soudní příslušnosti, uznávání a výkonu soudních rozhodnutí jsou věci vztahující se k výhradní pravomoci Společenství. Vzhledem k předmětům a cíli Úmluvy HNS nemůže být přijetí ustanovení této úmluvy, která jsou v pravomoci Společenství, odděleno od ustanovení, která jsou v pravomoci členských států.
(7) Rada by proto měla zmocnit členské státy, aby v zájmu Společenství ratifikovaly Úmluvu HNS nebo k ní za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí přistoupily.
(8) Členské státy by měly v zájmu Společenství v přiměřené době dokončit své postupy ratifikace Úmluvy HNS nebo přistoupení k ní. Členské státy by si měly vyměnit informace o stavu svých postupů ratifikace nebo přistoupení s cílem připravit uložení svých ratifikačních listin nebo listin o přistoupení k úmluvě.
(9) Spojené království a Irsko se účastní přijetí a uplatnění tohoto rozhodnutí.
(10) V souladu s články 1 a 2 protokolu o postavení Dánska, který je připojen k Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní přijetí tohoto rozhodnutí, není jím vázáno a ani nepodléhá jejího uplatnění,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Aniž je dotčena dosavadní pravomoc Evropského společenství v této věci zmocňuje Rada členské státy, aby v zájmu Společenství ratifikovaly Úmluvu HNS nebo aby k Úmluvě HNS přistoupily za podmínek stanovených v dalších článcích.
2. Znění Úmluvy HNS je připojeno k tomuto rozhodnutí.
3. V tomto rozhodnutí se termínem "členský stát" rozumí všechny členské státy kromě Dánska.
Článek 2
Při ratifikaci Úmluvy HNS nebo přistoupení k Úmluvě HNS učiní členské státy toto prohlášení:
"Soudní rozhodnutí vydaná soudem ( …) [4] o věcech zahrnutých do úmluvy jsou uznávána a vykonávána v ( …) [5] podle příslušných vnitřních pravidel Společenství týkajících se daného předmětu. [6]
Článek 3
1. Členské státy přijmou v přiměřené době nezbytné kroky k uložení ratifikačních listin Úmluvy HNS nebo listin o přistoupení k Úmluvě HNS u generálního tajemníka Mezinárodní námořní organizace, pokud možno před 30. červnem 2006.
2. Členské státy nejpozději do 30. června 2004 uvědomí Radu a Komisi o předpokládaném datu dokončení svých postupů ratifikace a nebo přistoupení.
3. Členské státy usilují o vzájemnou výměnu informací o stavu svých postupů ratifikace nebo přistoupení.
Článek 4
Jakmile členské státy ratifikují Úmluvu HNS nebo k ní přistoupí, informují písemně generálního tajemníka Mezinárodní námořní organizace o tom, že tato ratifikace nebo přistoupení se uskutečnily v souladu s tímto rozhodnutím.
Článek 5
Členské státy při nejbližší příležitosti vyvinou co nejvíce úsilí k zajištění, aby Úmluva HNS byla změněna v zájmu umožnit Společenství stát se smluvní stranou Úmluvy.
V Bruselu dne 18. listopadu 2002.
Decisione del Consiglio
del 18 novembre 2002
che autorizza gli Stati membri a ratificare o ad aderire, nell'interesse della Comunità, alla convenzione internazionale sulla responsabilità e sul risarcimento dei danni prodotti dal trasporto via mare di sostanze pericolose e nocive del 1996 (convenzione HNS)
(2002/971/CE)
IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l'articolo 61, lettera c), l'articolo 67, paragrafo 1 e l'articolo 300, paragrafo 2,
vista la proposta della Commissione(1),
visto il parere del Parlamento europeo(2),
considerando quanto segue:
(1) La convenzione internazionale sulla responsabilità e sul risarcimento dei danni prodotti dal trasporto via mare di sostanze pericolose e nocive del 1996 (di seguito convenzione "HNS") ha la finalità di garantire un risarcimento congruo, tempestivo ed efficace delle persone che subiscono danni causati dal versamento di sostanze pericolose e nocive trasportate via mare. La convenzione "HNS" colma una notevole lacuna nel diritto internazionale in materia di responsabilità civile in caso di inquinamento marino.
(2) Gli articoli 38, 39 e 40 della convenzione "HNS" incidono sul diritto comunitario derivato riguardante la competenza giurisdizionale, il riconoscimento e l'esecuzione delle decisioni di cui al regolamento (CE) n. 44/2001 del Consiglio, del 22 dicembre 2000, concernente la competenza giurisdizionale, il riconoscimento e l'esecuzione delle decisioni in materia civile e commerciale(3).
(3) La Comunità ha quindi competenza esclusiva rispetto agli articoli 38, 39 e 40 della convenzione "HNS" nella misura in cui quest'ultima incide sulle norme stabilite nel regolamento (CE) n. 44/2001. Gli Stati membri conservano le loro competenze nelle materie disciplinate da tale convenzione che non incidono sul diritto comunitario.
(4) Il testo della convenzione "HNS" riconosce la qualità di parte soltanto a Stati sovrani e non si prevede a breve termine la riapertura dei negoziati per tener conto della competenza comunitaria in materia. Di conseguenza, attualmente non è possibile per la Comunità ratificare o aderire a tale convenzione. Inoltre, non si prospetta un'adesione della Comunità in tempi ravvicinati.
(5) La convenzione "HNS" presenta un'importanza particolare in quanto, considerati gli interessi della Comunità e dei suoi Stati membri, consente di migliorare la tutela delle vittime per quanto riguarda il diritto internazionale in materia di responsabilità in caso di inquinamento marino, in linea con l'applicazione della convenzioni delle Nazioni Unite sul diritto del mare del 1982.
(6) Le norme sostanziali del sistema istituito dalla convenzione "HNS" rientrano nella competenza degli Stati membri e soltanto le disposizioni in materia di competenza giurisdizionale, riconoscimento e esecuzione delle decisioni sono materie di esclusiva competenza comunitaria. Dati l'oggetto e le finalità della convenzione "HNS", l'accettazione delle disposizioni della convenzione che rientrano nella competenza comunitaria non possono essere dissociate dalle disposizioni che rientrano nelle competenze degli Stati membri.
(7) È pertanto opportuno che il Consiglio autorizzi tutti gli Stati membri, a ratificare o a aderire alla convenzione "HNS" nell'interesse della Comunità, alle condizioni enunciate nella presente decisione.
(8) Gli Stati membri dovrebbero definire in tempi ragionevoli le rispettive procedure di ratifica o adesione alla convenzione "HNS" nell'interesse della Comunità. Essi dovrebbero scambiarsi informazioni sullo stato delle suddette procedure per prepararsi al deposito degli strumenti di ratifica o adesione alla convenzione.
(9) Il Regno Unito e l'Irlanda partecipano all'adozione e all'applicazione della presente decisione.
(10) A norma degli articoli 1 e 2 del protocollo sulla posizione della Danimarca allegato al trattato sull'Unione europea ed al trattato che istituisce la Comunità europea, la Danimarca non partecipa all'adozione della presente decisione, e non è vincolata da essa né è soggetta alla sua applicazione,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
1. Fatte salve le competenze della Comunità europea esistenti in materia, il Consiglio autorizza gli Stati membri, a ratificare o ad aderire, nell'interesse della Comunità, alla convenzione "HNS", alle condizioni stabilite negli articoli seguenti.
2. Il testo della convenzione "HNS" è allegato alla presente decisione.
3. Nella presente decisione, per "Stato membro" si intendono tutti gli Stati membri eccettuata la Danimarca.
Articolo 2
Quando ratificano la convenzione "HNS" o vi aderiscono, gli Stati membri formulano la dichiarazione seguente:
"Le decisioni riguardanti materie disciplinate dalla convenzione, se emesse da un giudice di ( ...)(4) sono riconosciute e eseguite in (...)(5) conformemente alla pertinente normativa comunitaria interna in materia(6)."
Articolo 3
1. Gli Stati membri prendono le iniziative necessarie per depositare entro tempi ragionevoli e, se possibile, anteriormente al 30 giugno 2006, gli strumenti di ratifica o adesione alla convenzione presso il segretario generale dell'Organizzazione marittima internazionale.
2. Gli Stati membri informano il Consiglio e la Commissione, anteriormente al 30 giugno 2004, circa la data prevista per l'espletamento delle rispettive procedure di ratifica o adesione.
3. Gli Stati membri cercano di scambiarsi informazioni sullo stato delle rispettive procedure di ratifica o adesione.
Articolo 4
Quando ratificano la convenzione "HNS" o vi aderiscono, gli Stati membri comunicano per iscritto al segretario generale dell'Organizzazione marittima internazionale che la ratifica o l'adesione sono avvenute in conformità della presente decisione.
Articolo 5
Gli Stati membri si adoperano quanto prima possibile affinché la convenzione "HNS" sia modificata per consentire alla Comunità di diventare parte contraente della medesima.
Fatto a Bruxelles, addì 18 novembre 2002.