Nařízení Rady (EHS) č. 2407/92
ze dne 23. července 1992
o vydávání licencí leteckým dopravcům
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 84 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že je třeba do 31. prosince 1992 stanovit pro vnitřní trh leteckou dopravní politiku podle článku 8a Smlouvy;
vzhledem k tomu, že vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu;
vzhledem k tomu, že použití zásady volného pohybu služeb v oblasti letecké dopravy musí přihlížet ke specifickým charakteristikám této oblasti;
vzhledem k tomu, že v nařízení Rady (EHS) č. 2343/90 ze dne 24. července 1990 o přístupu leteckých dopravců k pravidelným trasám letecké dopravy uvnitř Společenství a o rozdělení kapacity pro přepravu cestujících v pravidelné letecké dopravě mezi členskými státy mezi letecké dopravce [4] Rada rozhodla, že budou přijata společná pravidla o vydávání licencí leteckým dopravcům tak, aby byla provedena do 1. července 1992;
vzhledem k tomu, že je nicméně nutné poskytnout členským státům přiměřené období před 1. lednem 1993 pro uplatnění tohoto nařízení;
vzhledem k tomu, že je důležité stanovit nediskriminující požadavky, pokud jde o místo usazení a kontrolu podniku žádajícího o licenci;
vzhledem k tomu, že k zajištění spolehlivých a přiměřených služeb je nezbytné zajistit, aby letečtí dopravci neustále provozovali svou činnost hospodárně a na vysoké bezpečnostní úrovni;
vzhledem k tomu, že pro ochranu uživatelů a dalších zúčastněných osob je důležité zajistit dostatečné pojištění odpovědnostních rizik leteckých dopravců;
vzhledem k tomu, že na vnitřním trhu by letečtí dopravci měli mít možnost používat svá letadla kdekoli ve Společenství, aniž je dotčena odpovědnost členského státu vydávajícího licenci, pokud jde o technickou způsobilost dopravce;
vzhledem k tomu, že by též měl být možný krátkodobý nebo výjimečný pronájem letadel registrovaných mimo Společenství, jsou-li bezpečnostní normy rovnocenné s normami použitelnými ve Společenství;
vzhledem k tomu, že postupy vydávání licencí leteckým dopravcům by měly být průhledné a nediskriminační,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Toto nařízení upravuje požadavky členských států, pokud jde o vydávání a ponechávání v platnosti provozních licencí leteckým dopravcům usazeným ve Společenství.
2. Toto nařízení se nevztahuje na leteckou přepravu cestujících, poštovních zásilek nebo zboží prováděnou bezmotorovými nebo motorovými ultralehkými letadly, ani na místní lety nezahrnující přepravu mezi různými letišti. Na tyto dopravní operace se vztahují vnitrostátní právní předpisy týkající se provozních licencí, pokud existují, a právní předpisy Společenství a vnitrostátní právní předpisy týkající se osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC).
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a) "podnikem" každá fyzická osoba, každá právnická osoba, bez ohledu na to, zda je založena za účelem zisku, nebo každý úřední subjekt, bez ohledu na to, zda má právní subjektivitu;
b) "leteckým dopravcem" podnik letecké dopravy s platnou provozní licencí;
c) "provozní licencí" doklad vydaný podniku příslušným členským státem, který mu umožňuje provádět pro cizí potřebu přepravu cestujících, poštovních zásilek nebo zboží, jak je uvedeno v provozní licenci;
d) "osvědčením provozovatele letecké dopravy (AOC)" doklad vydaný podniku nebo skupině podniků příslušnými orgány členských států, který potvrzuje, že daný provozovatel má odbornou způsobilost a organizaci k zajištění bezpečného provozu letadel při leteckých činnostech uvedených v osvědčení;
e) "obchodním plánem" podrobný popis zamýšlených obchodních činností leteckého dopravce na dané období, zejména ve vztahu k rozvoji trhu a investicím, které se mají uskutečnit, včetně finančních a hospodářských důsledků těchto činností;
f) "provozním účtem" podrobné vyjádření příjmů a výdajů za dané období, včetně rozdělení mezi činnosti vztahující se k letecké dopravě a ostatní činnosti, jakož i mezi finanční a nefinanční prvky;
g) "faktickou kontrolou" vztah na základě práva, smluv nebo jiných prostředků, které samostatně nebo dohromady a s ohledem na věcné a právní skutečnosti zakládají přímý nebo nepřímý rozhodující vliv na podnik, zejména:
a) právo užívat majetek podniku nebo jeho část;
b) právo nebo smlouvy, které udělují rozhodující vliv na složení, hlasování, nebo rozhodování orgánů podniku nebo jinak udělují rozhodující vliv na chod podniku.
Článek 3
1. Aniž je dotčen čl. 5 odst. 5, nevydají členské státy provozní licenci ani ji neponechají v platnosti, nejsou-li splněny požadavky tohoto nařízení.
2. Každý podnik, který splňuje požadavky tohoto nařízení, je způsobilý k obdržení provozní licence. Tato licence sama o sobě neuděluje právo přístupu na určité trasy nebo trhy.
3. Aniž je dotčen čl. 1 odst. 2, není žádný podnik usazený ve Společenství oprávněn k přepravě cestujících, poštovních zásilek nebo zboží na území Společenství pro cizí potřebu, není-li mu vydána odpovídající provozní licence.
Provozní licence
Článek 4
1. Členský stát vydá žádajícímu podniku provozní licenci, pouze pokud
a) se hlavní provozovna a případně sídlo podniku nacházejí v tomto členském státě a
b) hlavní činností podniku je letecká doprava samotná nebo v kombinaci s jiným obchodním provozem letadel nebo opravou a údržbou letadel.
2. Aniž jsou dotčeny dohody a smlouvy, jejichž je Společenství stranou, musí podnik být a zůstat v přímém nebo většinovém vlastnictví členských států nebo státních příslušníků členských států. Musí být v každém okamžiku fakticky kontrolován těmito státy nebo státními příslušníky.
3. a) Aniž jsou dotčeny odstavce 2 a 4, zachovávají si letečtí dopravci, kteří již byli uznáni v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2343/90 a nařízení Rady (EHS) č. 294/91 ze dne 4. února 1991 o provozování nákladní letecké dopravy mezi členskými státy [5], svá práva podle tohoto nařízení a souvisejících nařízení, pokud splňují ostatní povinnosti stanovené tímto nařízením a pokud jsou nadále přímo nebo nepřímo pod faktickou kontrolou třetích zemí nebo státních příslušníků třetích zemí totožných s těmi, kteří vykonávají tuto kontrolu v době přijetí tohoto nařízení. Tuto kontrolu lze nicméně kdykoli přenést na členské státy nebo státní příslušníky členských států.
b) Možnost nákupu a prodeje podílů podle písmene a) se nevztahuje na státní příslušníky, kteří mají významný podíl u leteckého dopravce třetí země.
4. Každý podnik, který se přímo nebo nepřímo účastní na kontrole podílů leteckého dopravce, musí splnit požadavky odstavce 2.
5. Každý letecký dopravce musí být kdykoli schopen prokázat členskému státu odpovědnému za provozní licence, že splňuje požadavky tohoto článku. Komise na žádost členského státu přezkoumá soulad s požadavky tohoto článku a přijme případná nutná rozhodnutí.
Článek 5
1. Každý podnik provozující leteckou dopravu, který žádá o vydání provozní licence poprvé, musí být schopen příslušným orgánům členského státu vydávajícího licenci prokázat, že:
a) může kdykoli dostát svým skutečným a možným závazkům podle realistického odhadu po dobu 24 měsíců od začátku provozu a
b) může pokrýt vlastní stálé i provozní náklady na provoz podle realistického odhadu v souladu s obchodním plánem po dobu tří měsíců od začátku provozu bez ohledu na příjmy z provozu.
2. Pro účely odstavce 1 předloží každý žadatel obchodní plán nejméně na první dva roky provozu. Obchodní plán obsahuje také podrobnosti o finančních vztazích žadatele k jakékoli jiné obchodní činnosti, které se žadatel přímo nebo prostřednictvím příbuzných podniků účastní. Žadatel také poskytne veškeré související informace, zejména údaje podle části A přílohy.
3. Letecký dopravce oznámí předem orgánu vydávajícímu licenci své plány, pokud jde o provoz nové pravidelné nebo nepravidelné služby na kontinent nebo do oblasti, která nebyla dříve provozována, o změnu typu nebo počtu používaných letadel nebo o důležitou změnu v rozsahu jeho činnosti. Rovněž předem oznámí všechna zamýšlená sloučení nebo splynutí nebo odkoupení a oznámí orgánu vydávajícímu licenci do 14 dnů každou změnu ve vlastnictví každé majetkové účasti alespoň 10 % na celkovém kapitálu daného leteckého dopravce nebo jeho mateřské společnosti nebo společnosti, která jej kontroluje na nejvyšším stupni. Předložení dvanáctiměsíčního obchodního plánu dva měsíce před obdobím, ke kterému se vztahuje, je podle tohoto odstavce dostatečným oznámením pro účely změn stávajícího provozu nebo okolností uvedených v tomto obchodním plánu.
4. Pokud orgán vydávající licenci pokládá změny oznámené podle odstavce 3 za změny s významným vlivem na finanční situaci leteckého dopravce, požaduje předložení revidovaného obchodního plánu, který zahrne oznámené změny a pokrývá období nejméně dvanácti měsíců ode dne jejich provedení, jakož i veškeré související informace, včetně údajů podle části B přílohy, za účelem posouzení, zda může letecký dopravce dostát svým skutečným a možným závazkům po dobu dvanácti měsíců. Orgán vydávající licenci rozhodne o revidovaném obchodním plánu nejpozději do tří měsíců od jeho předložení.
5. Orgány vydávající licence mohou kdykoli a za jakýchkoli okolností zřetelně naznačujících existenci finančních potíží leteckého dopravce, kterému vydaly licenci, posoudit jeho finanční výsledky a pozastavit nebo zrušit licenci, pokud nejsou nadále přesvědčeny, že letecký dopravce může dostát svým skutečným a možným závazkům v období dvanácti měsíců. Orgány vydávající licence mohou také vydat dočasnou licenci do uskutečnění finanční reorganizace leteckého dopravce, pokud není ohrožena bezpečnost provozu.
6. Letecký dopravce poskytne svému orgánu, který mu vydal licenci, v každém účetní období bez zbytečného odkladu ověřené účty za předchozí účetní období. Letecký dopravce předloží kdykoli na žádost orgánu vydávajícího licenci informace nezbytné pro účely odstavce 5, a zejména údaje podle části C přílohy.
7. a) Odstavce 1, 2, 3, 4 a 6 tohoto článku se nevztahují na letecké dopravce zabývající se výlučně provozem letadel pod 10 t maximální vzletové hmotnosti nebo s méně než 20 sedadly. Tito letečtí dopravci musí být schopni kdykoli prokázat, že jejich kapitál činí nejméně 80000 ECU nebo na požádání předložit orgánu vydávajícímu licenci informace nezbytné pro účely odstavce 5. Nicméně členský stát může odstavce 1, 2, 3, 4 a 6 použít pro licencované letecké dopravce, kteří provozují pravidelné služby nebo jejichž obrat přesahuje 3 miliony ECU ročně.
b) Komise může po konzultaci s členskými státy zvýšit podle potřeby částky uvedené v písmenu a), pokud hospodářský vývoj naznačuje nutnost takového rozhodnutí. Tato změna se zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství.
c) Každý členský stát může ve lhůtě jednoho měsíce předložit rozhodnutí Komise Radě. Rada může ve lhůtě jednoho měsíce za výjimečných okolností kvalifikovanou většinou přijmout odlišné rozhodnutí.
Článek 6
1. Příslušné orgány členského státu, který k vydání provozní licence požaduje od osob, které budou trvale a účinně řídit provoz podniku, důkaz bezúhonnosti nebo důkaz, že neprodělaly úpadek nebo že jim nebyla pozastavena nebo zrušena licence kvůli závažnému profesionálnímu pochybení nebo trestnému činu, přijmou jako dostatečný důkaz ve vztahu ke státním příslušníkům ostatních členských států doklady prokazující splnění těchto požadavků vydané příslušnými orgány členského státu původu nebo předchozího usazení.
Nevydávají-li příslušné orgány členského státu původu nebo předchozího usazení doklady uvedené v prvním pododstavci, mohou být nahrazeny místopřísežným prohlášením nebo v členských státech, které takové prohlášení neupravují, čestným prohlášením učiněným dotyčnou osobou před příslušným soudním nebo správním orgánem nebo před notářem nebo příslušným profesním nebo stavovským sdružením členského státu původu nebo předchozího usazení; tento orgán nebo notář vydá potvrzení o místopřísežném nebo čestném prohlášení.
2. Příslušné orgány členských států mohou požadovat, aby doklady a potvrzení uvedené v odstavci 1 nebyly při předložení starší tří měsíců.
Článek 7
Letecký dopravce musí mít pojištění pokrývající odpovědnost v případě nehody, zejména ve vztahu k cestujícím, zavazadlům, zboží, poštovním zásilkám a třetím osobám.
Článek 8
1. Vlastnictví letadla není podmínkou pro vydání provozní licence nebo její ponechání v platnosti, ale členský stát požaduje, aby letečtí dopravci, kterým vydal licenci, měli k dispozici jedno nebo více letadel prostřednictvím vlastnictví nebo jakéhokoli druhu nájemní smlouvy.
2. a) Aniž je dotčen odstavec 3, musí být letadla používaná leteckým dopravcem registrována podle volby členského státu vydávajícího provozní licenci buď v jeho registru, nebo ve Společenství.
b) Je-li smlouva o pronájmu letadla registrovaného ve Společenství shledána přípustnou podle článku 10, nepožaduje členský stát registraci tohoto letadla ve svém registru, jestliže by to vyžadovalo konstrukční změny na letadle.
3. V případě krátkodobé smlouvy o pronájmu za účelem pokrytí dočasných potřeb leteckého dopravce nebo za jiných výjimečných okolností může členský stát udělit výjimku z požadavků uvedených v odst. 2 písm. a).
4. Pro účely odst. 2 písm. a) zapíše členský stát podle platných právních a správních předpisů včetně těch, které se vztahují k osvědčení způsobilosti, do svého registru bez jakýchkoli diskriminačních poplatků a bez prodlení letadla vlastněná státními příslušníky jiných členských států a převody z leteckých registrů jiných členských států. Na převod letadla se nepoužije žádný poplatek kromě obvyklého poplatku za registraci.
Osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC)
Článek 9
1. Vydání a platnost provozní licence neustále závisí na vlastnictví platného AOC, které stanoví činnosti pokryté provozní licencí a je v souladu s požadavky stanovenými v odpovídajícím nařízení Rady.
2. Do doby vstupu nařízení Rady uvedeného v odstavci 1 v platnost se použijí vnitrostátní právní a správní předpisy týkající se AOC nebo rovnocenného dokumentu týkající se vydávání osvědčení provozovatelům letecké dopravy.
Článek 10
1. Pro účely zajištění bezpečnostních a odpovědnostních norem musí letecký dopravce používající letadlo jiného podniku nebo poskytující letadlo jinému podniku předem obdržet od příslušného orgánu vydávajícího licenci souhlas. Podmínky souhlasu, které tento orgán stanoví, jsou součástí smlouvy o pronájmu mezi stranami.
2. Členský stát neschválí smlouvu o pronájmu letadla s posádkou uzavřenou s leteckým dopravcem, kterému vydal provozní licenci, nejsou-li splněny bezpečnostní normy rovnocenné normám uloženým v článku 9.
Obecná ustanovení
Článek 11
1. Provozní licence platí, dokud letecký dopravce splňuje požadavky tohoto nařízení. Členský stát však může stanovit přezkum na konci prvního roku po vydání nové provozní licence a následně jednou za pět let.
2. Pokud letecký dopravce zastaví provoz na šest měsíců nebo nezahájí provoz do šesti měsíců od vydání provozní licence, rozhodne příslušný členský stát, zda má být provozní licence znovu předložena ke schválení.
3. Ve vztahu k leteckým dopravcům, kterým vydal provozní licenci, rozhodne členský stát, zda má být provozní licence znovu předložena ke schválení v případě změny jednoho nebo více prvků ovlivňujících právní postavení podniku, a zejména v případě splynutí nebo sloučení nebo převzetí kontroly. Dotyční letečtí dopravci mohou pokračovat v provozu, nepřijme-li orgán vydávající licenci odůvodněné rozhodnutí, že je ohrožena bezpečnost provozu.
Článek 12
Leteckému dopravci, proti němuž bylo zahájeno úpadkové nebo podobné řízení, členský stát nepovolí, aby si ponechal provozní licenci, je-li příslušný orgán daného členského státu přesvědčen, že v přiměřené době není reálný výhled na uspokojivou finanční reorganizaci
Článek 13
1. Postupy pro vydávání provozních licencí daný členský stát zveřejní a informuje o nich Komisi.
2. Příslušný členský stát rozhodne o žádosti co nejrychleji, nejpozději do tří měsíců ode dne předložení všech nezbytných informací, přičemž bere v úvahu veškeré dostupné důkazy. Rozhodnutí je sděleno žádajícímu podniku. Zamítavé rozhodnutí musí být odůvodněno.
3. Podnik, jehož žádost o provozní licenci byla zamítnuta, se může obrátit na Komisi. Shledá-li Komise, že požadavky tohoto nařízení nebyly splněny, vydá stanovisko ke správnému výkladu nařízení, aniž je dotčen článek 169 Smlouvy.
4. Rozhodnutí členského státu o vydání nebo zrušení provozní licence se zveřejňují v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 14
1. K plnění svých úkolů podle článku 4 může Komise od zúčastněných členských států získávat všechny nezbytné informace; členské státy rovněž zajistí, aby letečtí dopravci, kterým vydali provozní licenci, tyto informace poskytovali.
2. Nejsou-li požadované informace poskytnuty ve lhůtě stanovené Komisí nebo jsou neúplné, požádá o ně Komise rozhodnutím určeným danému členskému státu. V rozhodnutí blíže určí, které informace požaduje, a stanoví přiměřenou lhůtu pro jejich poskytnutí.
3. Pokud nejsou informace požadované podle odstavce 2 poskytnuty ve stanovené lhůtě nebo pokud letecký dopravce jiným způsobem neprokáže, že splňuje požadavky stanovené v článku 4, Komise o situaci ihned informuje, kromě výjimečných okolností, všechny členské státy. Členské státy mohou až do okamžiku, kdy jim Komise oznámí předložení dokumentů prokazujících splnění příslušných požadavků, pozastavit veškerá práva přístupu na trh, která letecký dopravce požívá podle nařízení Rady (EHS) č. 2408/92 ze dne 23. července 1992 o přístupu leteckých dopravců Společenství na letecké trasy uvnitř Společenství [6].
Článek 15
Kromě pravidel stanovených v tomto nařízení dodržují letečtí dopravci také vnitrostátní právní předpisy slučitelné s právními předpisy Společenství.
Článek 16
Bez ohledu na čl. 3 odst. 1 zůstávají v platnosti provozní licence platné v členském státě ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost, aniž jsou dotčeny právní předpisy, na jejichž základě byly vydány, a to nejdéle po dobu jednoho roku, kromě případu uvedeného v čl. 4 odst. 1 písm. b), pro který se použije doba nejdéle tří let, a v průběhu této doby letečtí dopravci držící licenci učiní nutná opatření k dosažení souladu se všemi požadavky tohoto nařízení. Pro účely tohoto článku se za dopravce držící provozní licenci pokládají také dopravci s osvědčením provozovatele letecké dopravy (AOC) platným ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost, kteří však nejsou držiteli provozní licence.
Tímto článkem není dotčen čl. 4 odst. 2, 3, 4 a 5 ani článek 9, avšak letečtí dopravci provozující činnost na základě výjimek předcházejících vstupu tohoto nařízení v platnost mohou v provozu pokračovat po dobu nepřesahující nejdelší dobu stanovenou výše, dokud členské státy nepřezkoumají jejich soulad s článkem 4.
Článek 17
Členské státy předem konzultují s Komisí přijetí právních a správních předpisů nezbytných k provedení tohoto nařízení. Přijaté předpisy sdělí Komisi.
Článek 18
1. Členské státy a Komise spolupracují při provádění tohoto nařízení.
2. Důvěrné informace získané při použití tohoto nařízení jsou chráněny profesním tajemstvím.
Článek 19
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 1993.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. července 1992.
REGOLAMENTO (CEE) N. 2407/92 DEL CONSIGLIO del 23 luglio 1992 sul rilascio delle licenze ai vettori aerei
IL CONSIGLIO DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità economica europea, in particolare l'articolo 84, paragrafo 2,
vista la proposta della Commissione(1) ,
visto il parere del Parlamento europeo(2) ,
visto il parere del Comitato economico e sociale(3) ,
considerando che è importante definire, entro il 31 dicembre 1992, una politica dei trasporti aerei per il mercato interno, in conformità del disposto dell'articolo 8 A del trattato;
considerando che il mercato interno consiste in uno spazio senza frontiere interne in cui è garantita la libera circolazione delle merci, delle persone, dei servizi e dei capitali;
considerando che nell'applicare al settore dei trasporti aerei il principio della libertà di prestare servizi occorre tener conto delle caratteristiche peculiari di tale settore;
considerando che, con il regolamento (CEE) n. 2343/90 del Consiglio, del 24 luglio 1990, sull'accesso dei vettori aerei alle rotte intracomunitarie di servizio aereo di linea e sulla ripartizione della capacità passeggeri fra vettori aerei nei servizi aerei di linea tra Stati membri(4) , il Consiglio ha deciso di adottare norme comuni per l'abilitazione dei vettori aerei, da applicarsi entro e non oltre il 1o luglio 1992;
considerando tuttavia che è necessario concedere agli Stati membri un margine di tempo ragionevole, fino al 1o gennaio 1993, per l'applicazione del presente regolamento;
considerando che è importante definire requisiti non discriminatori quanto alla sede e al controllo di un'impresa candidata all'abilitazione;
considerando che per garantire un servizio sicuro e adeguato occorre assicurare che i vettori aerei operino sempre su solide basi economiche e a un elevato livello di sicurezza;
considerando che, ai fini della tutela degli utenti e delle altre parti interessate, è importante garantire che i vettori aerei siano sufficientemente assicurati agli effetti dei rischi di responsabilità civile;
considerando che, nell'ambito del mercato interno, i vettori aerei dovrebbero poter utilizzare aeromobili di proprietà di soggetti di qualsiasi Stato membro della Comunità fatte salve le responsabilità dello Stato membro che rilascia la licenza per quanto riguarda l'idoneità tecnica del vettore aereo;
considerando che si dovrebbero anche poter noleggiare aeromobili immatricolati fuori della Comunità per breve termine o in circostanze eccezionali, purché le norme di sicurezza siano equivalenti a quelle applicabili nella Comunità;
considerando che le procedure per il rilascio delle licenze ai vettori aerei dovrebbero essere trasparenti e non discriminatorie,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1. Il presente regolamento riguarda i requisiti per il rilascio e il mantenimento da parte degli Stati membri delle licenze d'esercizio relative ai vettori aerei stabiliti nella Comunità.
2. Il trasporto aereo di passeggeri, posta e/o merci effettuato mediante aeromobili non motorizzati e/o aeromobili motorizzati ultraleggeri, nonché i voli locali che non comportano il trasporto tra aeroporti diversi non sono soggetti alle disposizioni del presente regolamento. A tali operazioni si applicano le disposizioni legislative nazionali relative alle licenze d'esercizio, se esistono, e le disposizioni comunitarie e nazionali relative al certificato di operatore aereo (COA).
Articolo 2
Ai fini del presente regolamento si intende per:
a) impresa, qualsiasi persona fisica o giuridica, con o senza fini di lucro, o qualsiasi organismo ufficiale, dotato di personalità giuridica propria o meno;
b) vettore aereo, un'impresa di trasporto aereo munita di licenza d'esercizio valida;
c) licenza d'esercizio, un'abilitazione, rilasciata dallo Stato membro responsabile a un'impresa, che consente di effettuare a titolo oneroso trasporti aerei di passeggeri, posta e/o merci, secondo le modalità indicate nell'abilitazione stessa;
d) certificato di operatore aereo (COA), un documento rilasciato a un'impresa o a un gruppo di imprese dalle autorità competenti degli Stati membri in cui si dichiari che l'operatore ha la capacità professionale e l'organizzazione necessarie ad assicurare l'esercizio dei suoi aeromobili per le attività aeronautiche specificate nel documento stesso in condizioni di sicurezza;
e) piano economico, una descrizione dettagliata delle attività commerciali che il vettore aereo intende svolgere nel periodo in questione, in particolare per quanto riguarda lo sviluppo del mercato e gli investimenti da effettuare, comprese le implicazioni economiche e finanziarie di tali attività;
f) conti di gestione, un'esposizione dettagliata delle entrate e dei costi per il periodo in questione, comprendente una scomposizione in attività legate al trasporto aereo e altre attività, nonché in elementi pecuniari e non pecuniari;
g) controllo effettivo, un complesso di diritti, rapporti contrattuali, o ogni altro mezzo che separatamente o congiuntamente, e tenendo presenti le circostanze di fatto o di diritto del singolo caso conferiscono la possibilità di esercitare direttamente o indirettamente un'influenza determinante su un'impresa, per mezzo, segnatamente:
a) del diritto di utilizzare in tutto o in parte il patrimonio di un'impresa;
b) dei diritti o dei contratti che conferiscono un'influenza determinante sulla composizione, sulle votazioni o sulle deliberazioni degli organi di un'impresa oppure conferiscono un'influenza determinante sulla gestione delle attività dell'impresa.
Articolo 3
1. Fatto salvo l'articolo 5, paragrafo 5 gli Stati membri non rilasciano né mantengono in vigore le licenze d'esercizio nei casi in cui non siano rispettate le prescrizioni del presente regolamento.
2. Un'impresa che soddisfa le prescrizioni del presente regolamento ha il diritto al rilascio della licenza d'esercizio. La licenza non conferisce di per sé il diritto d'accesso a rotte o mercati specifici.
3. Fatto salvo l'articolo 1, paragrafo 2, le imprese stabilite nella Comunità non sono ammesse ad effettuare a titolo oneroso trasporti aerei di passeggeri, posta e/o merci nel territorio della Comunità, a meno che non abbiano ottenuto la licenza d'esercizio appropriata.
Licenza d'esercizio
Articolo 4
1. Uno Stato membro non rilascia una licenza di esercizio a un'impresa a meno che:
a) abbia il principale centro di attività e, se esiste, la propria sede sociale in tale Stato membro e
b) la sua attività principale consista nel trasporto aereo, esclusivamente oppure in combinazione con qualsiasi altro impiego commerciale di aeromobili, ovvero riparazione e manutenzione di aeromobili.
2. Fatti salvi gli accordi e le convenzioni di cui la Comunità è parte contraente, l'impresa dev'essere e rimanere di proprietà, direttamente o attraverso una partecipazione di maggioranza, degli Stati membri e/o di cittadini degli Stati membri. Il controllo effettivo sull'impresa dev'essere sempre esercitato da questi Stati o da questi cittadini.
3. a) In deroga ai paragrafi 2 e 4, i vettori aerei già riconosciuti nell'allegato I del regolamento (CEE) n. 2343/90 e nell'allegato del regolamento (CEE) n. 294/91 del Consiglio, del 4 febbraio 1991, relativo all'esercizio dei servizi aerei per il trasporto di merci tra Stati membri(5) , conservano i diritti stabiliti dal presente regolamento e dai regolamenti connessi nella misura in cui soddisfano le altre prescrizioni del presente regolamento e continuano ad essere controllati, direttamente o indirettamente, dai medesimi paesi terzi e/o cittadini degli stessi paesi terzi che esercitavano siffatto controllo all'atto dell'adozione del presente regolamento. Tale controllo, tuttavia, può essere trasferito in qualsiasi momento agli Stati membri e/o ai cittadini dei medesimi.
b) Le possibilità di acquisto e di vendita di azioni di cui alla lettera a) non riguardano i cittadini che abbiano un significativo interesse in un vettore aereo di un paese terzo.
4. Qualsiasi impresa che, direttamente o indirettamente, abbia una partecipazione di controllo in un vettore aereo deve soddisfare le prescrizioni del paragrafo 2.
5. A richiesta, il vettore aereo dev'essere in grado di dimostrare in qualsiasi momento allo Stato membro responsabile della licenza d'esercizio che soddisfa le prescrizioni del presente articolo. Su richiesta di uno Stato membro, la Commissione esamina la conformità ai requisiti del presente articolo e, se necessario, adotta una decisione.
Articolo 5
1. Un'impresa di trasporto aereo richiedente cui viene rilasciata per la prima volta una licenza d'esercizio deve essere in grado di dimostrare in modo sufficientemente convincente alle autorità competenti dello Stato membro che rilascia la licenza:
a) di poter far fronte in qualsiasi momento ai suoi impegni effettivi e potenziali stabiliti in base a presupposti realistici per un periodo di ventiquattro mesi a decorrere dall'inizio delle operazioni;
b) di poter far fronte ai costi fissi e operativi connessi con le operazioni secondo i suoi piani economici e determinati in base a presupposti realistici per un periodo di tre mesi dall'inizio delle operazioni e senza tener conto delle entrate derivanti da dette operazioni.
2. Ai fini del paragrafo 1, il richiedente presenta un piano economico per almeno i primi due anni di attività. Il piano economico deve inoltre indicare i legami finanziari esistenti tra il richiedente e qualsiasi altra attività commerciale cui esso partecipi, sia direttamente che attraverso imprese associate. Il richiedente deve inoltre fornire tutte le informazioni pertinenti, in particolare i dati di cui all'allegato, parte A.
3. I vettori aerei notificano in anticipo alle rispettive autorità abilitanti i programmi relativi a: attivazione di un nuovo servizio di linea o non di linea verso un continente o una regione del mondo che non erano precedentemente serviti; cambiamenti del tipo o numero di aeromobili utilizzati o mutamenti sostanziali della portata della loro attività. Essi notificano inoltre in anticipo eventuali fusioni o acquisizioni previste, e notificano entro quattordici giorni all'autorità che rilascia la licenza qualsiasi cambiamento di proprietà di una quota azionaria che rappresenti il 10 % o più del capitale complessivo del vettore aereo o della sua società madre o della società che in ultima istanza lo controlla. La presentazione di un piano economico di dodici mesi con un anticipo di due mesi rispetto al periodo a cui si riferisce costituisce una notifica sufficiente a norma del presente paragrafo ai fini dei cambiamenti delle operazioni in atto e/o degli elementi inclusi in detto piano economico.
4. Qualora le autorità che rilasciano la licenza ritengano che i cambiamenti notificati ai sensi del paragrafo 3 abbiano significative ripercussioni sulle finanze del vettore aereo, richiedono la presentazione di un piano economico riveduto che riporti detti cambiamenti e abbracci un periodo di almeno dodici mesi dalla data di attuazione, nonché tutte le informazioni pertinenti, compresi i dati di cui all'allegato, parte B, al fine di valutare se il vettore può far fronte ai suoi impegni effettivi e potenziali durante detto periodo di dodici mesi. Le autorità che rilasciano la licenza adottano una decisione sul piano economico riveduto entro tre mesi dalla data in cui hanno ricevuto tutte le informazioni necessarie.
5. Le autorità che rilasciano la licenza possono in qualsiasi momento, e comunque ogniqualvolta risulti chiaramente che un vettore aereo da esse abilitato si trova in difficoltà finanziarie, valutare le sue prestazioni dal punto di vista finanziario e possono sospendere o revocare la licenza qualora giungano alla conclusione che tale vettore non è più in grado di far fronte ai propri impegni effettivi e potenziali per un periodo di dodici mesi. Le autorità che rilasciano la licenza possono anche rilasciare una licenza provvisoria in attesa della ristrutturazione finanziaria del vettore aereo, purché non sussistano pericoli per la sicurezza.
6. Ad ogni esercizio finanziario i vettori aerei devono presentare alle autorità che rilasciano la licenza senza indebito ritardo i propri bilanci certificati relativi all'anno finanziario precedente. In qualsiasi momento, a richiesta delle autorità abilitanti, ogni vettore aereo deve fornire le informazioni pertinenti ai fini del paragrafo 5 e, in particolare, i dati previsti dall'allegato, parte C.
7. a) Le disposizioni di cui ai paragrafi 1, 2, 3, 4 e 6 del presente articolo non si applicano ai vettori aerei che esercitino la loro attività unicamente con aeromobili di MTOW (peso massimo al decollo) inferiore a 10 tonnellate e/o aventi meno di 20 posti. Detti vettori devono essere in grado di dimostrare in qualsiasi momento che il loro capitale netto è pari ad almeno 80 000 ecu o di fornire, a richiesta dell'autorità che rilascia la licenza, le informazioni pertinenti ai fini del paragrafo 5. Tuttavia gli Stati membri possono applicare le disposizioni dei paragrafi 1, 2, 3, 4 e 6 ai vettori aerei da essi abilitati che effettuano servizi di linea o il cui volume di affari supera i 3 milioni di ecu all'anno.
b) La Commissione può, previa consultazione degli Stati membri, aumentare secondo opportunità i valori di cui alla lettera a), se gli sviluppi economici indicano la necessità di una tale decisione. Questa modificazione deve essere pubblicata nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
c) Ogni Stato membro può deferire la decisione della Commissione al Consiglio entro un termine di un mese. Il Consiglio, deliberando a maggioranza qualificata, può in circostanze eccezionali prendere una diversa decisione entro il termine di un mese.
Articolo 6
1. Se le autorità competenti di uno Stato membro richiedono per il rilascio della licenza di esercizio alle persone che gestiscono l'attività dell'impresa effettivamente e in modo continuato la presentazione di prove relative alla moralità o all'assenza di dichiarazione di fallimento, o sospendono o revocano la licenza in caso di gravi mancanze professionali o di condanne per delitti penali, detto Stato membro accetta quale prova sufficiente per i cittadini di altri Stati membri la presentazione di documenti rilasciati dalle autorità competenti dello Stato membro di origine o di provenienza dai quali risulti che tali requisiti sono soddisfatti.
Se le autorità competenti dello Stato membro di origine o di provenienza non rilasciano i documenti di cui al primo comma, tali documenti sono sostituiti da una dichiarazione giurata - o, negli Stati membri in cui tale forma di dichiarazione non è contemplata, da una dichiarazione solenne - prestata dall'interessato dinanzi ad un'autorità giudiziaria o amministrativa competente o, eventualmente, dinanzi ad un notaio o a un organo professionale qualificato dello Stato membro di origine o di provenienza, che rilascerà un attestato comprovante la suddetta dichiarazione giurata o solenne.
2. Le autorità competenti degli Stati membri possono esigere che i documenti o attestati di cui al paragrafo 1 siano presentati non oltre tre mesi dalla data del loro rilascio.
Articolo 7
I vettori aerei devono essere assicurati in materia di responsabilità in caso di incidenti, in particolare per quanto riguarda i passeggeri, il bagaglio, le merci trasportate, la posta e i terzi.
Articolo 8
1. Ai fini della concessione o del mantenimento della licenza d'esercizio non deve essere prescritta come condizione la proprietà di aeromobili, ma uno Stato membro può prescrivere, per quanto riguarda i vettori aerei da esso abilitati, che abbiano a disposizione uno o più aeromobili, siano essi di loro proprietà oppure impiegati in base a qualsiasi tipo di contratto di utilizzazione (leasing).
2. a) Fatto salvo il paragrafo 3, gli aeromobili utilizzati da un vettore sono immatricolati, a scelta dello Stato membro che rilascia la licenza d'esercizio, nel suo registro nazionale o nella Comunità.
b) Se ai sensi dell'articolo 10 un contratto di locazione (leasing) per un aeromobile immatricolato nella Comunità è stato ritenuto accettabile, uno Stato membro non impone l'immatricolazione dello stesso aeromobile nel proprio registro se ciò richiede cambiamenti strutturali dell'aeromobile.
3. Uno Stato membro può accordare deroghe alle disposizioni del paragrafo 2, lettera a) nel caso di contratti di locazione di breve durata atti a soddisfare esigenze temporanee del vettore aereo oppure in circostanze eccezionali.
4. Fatte salve le disposizioni legislative e regolamentari vigenti in materia, comprese quelle relative al certificato di navigabilità, nell'applicazione del paragrafo 2, lettera a) uno Stato membro accetta di immatricolare nel suo registro nazionale senza richiedere il pagamento di diritti discriminatori e senza indugio gli aeromobili di proprietà di cittadini di altri Stati membri e i trasferimenti dai registri aeronautici di altri Stati membri. Oltre alle normali spese di immatricolazione non viene applicato alcun diritto per il trasferimento di un aeromobile.
Certificato di operatore aereo (COA)
Articolo 9
1. Il rilascio e la validità, in qualsiasi momento, di una licenza di esercizio sono subordinati al possesso di un COA valido che specifichi le attività contemplate dalla licenza d'esercizio e che sia conforme ai criteri stabiliti dal pertinente regolamento del Consiglio.
2. Fino all'entrata in vigore del regolamento del Consiglio di cui al paragrafo 1, per quanto riguarda la certificazione degli operatori nel settore del trasporto aereo si applicano le normative nazionali relative al COA o a titoli equivalenti.
Articolo 10
1. Ai fini di assicurare il rispetto delle norme in materia di sicurezza e di responsabilità il vettore aereo che utilizzi un aeromobile di un'altra impresa o che fornisca un aeromobile a un'altra impresa deve ottenere la preventiva approvazione per le operazioni dalle competenti autorità che rilasciano la licenza. Le condizioni dell'approvazione sono inserite nel contratto di locazione stipulato tra le parti.
2. Uno Stato membro approva i contratti di noleggio con equipaggio stipulati da un vettore aereo a cui ha rilasciato una licenza d'esercizio solo se le norme di sicurezza equivalenti a quelle prescritte dall'articolo 9 sono rispettate.
Disposizioni generali
Articolo 11
1. La licenza d'esercizio resta valida finché il vettore aereo soddisfa le prescrizioni del presente regolamento. Tuttavia gli Stati membri possono prevedere che la licenza d'esercizio sia oggetto di revisione un anno dopo il rilascio, e successivamente ogni cinque anni.
2. Qualora un vettore aereo abbia sospeso l'attività per sei mesi o non l'abbia iniziata nei sei mesi successivi al rilascio della licenza d'esercizio, lo Stato membro responsabile decide se la licenza d'esercizio debba formare oggetto di una richiesta di conferma.
3. Gli Stati membri decidono se le licenze d'esercizio che hanno rilasciato a vettori aerei debbano formare oggetto di una richiesta di conferma nel caso di cambiamenti di uno o più elementi che influiscono sulla situazione giuridica dell'impresa e, in particolare, nel caso di fusioni o acquisizioni dell'impresa stessa. Il vettore aereo (i vettori aerei) in questione può (possono) continuare l'attività a meno che un'autorità che rilascia la licenza ritenga, precisando i motivi della sua decisione, che sussistano pericoli per la sicurezza.
Articolo 12
Uno Stato membro non permette ad un vettore aereo di mantenere la licenza d'esercizio laddove contro detto vettore siano in corso procedimenti per insolvenza o di natura analoga, se l'autorità competente di tale Stato membro ha la convinzione che non sussista una prospettiva realistica di ristrutturazione finanziaria soddisfacente entro limiti di tempo ragionevoli.
Articolo 13
1. Le procedure per il rilascio di una licenza d'esercizio sono rese pubbliche dallo Stato membro interessato e la Commissione ne viene informata.
2. Lo Stato membro interessato decide sulla richiesta quanto prima e comunque entro tre mesi dalla data in cui sono state fornite tutte le informazioni necessarie, tenendo conto di tutti gli elementi di giudizio disponibili. La decisione viene comunicata all'impresa richiedente. Ogni decisione di diniego deve recare l'indicazione dei motivi.
3. Qualsiasi impresa la cui richiesta di licenza d'esercizio sia stata respinta può rinviare la questione alla Commissione. Qualora la Commissione riscontri che le prescrizioni del presente regolamento non sono state rispettate, si pronuncia sulla retta interpretazione del regolamento senza pregiudizio dell'articolo 169 del trattato.
4. Le decisioni prese dagli Stati membri in merito al rilascio o al ritiro delle licenze d'esercizio sono pubblicate nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
Articolo 14
1. Per svolgere le funzioni ad essa attribuite ai sensi dell'articolo 4, la Commissione può acquisire tutte le informazioni necessarie dagli Stati membri interessati, che assicurano anche che i vettori aerei a cui rilasciano la licenza forniscano informazioni.
2. Qualora l'informazione richiesta non sia fornita entro il termine stabilito dalla Commissione o, qualora fornita, sia incompleta, la Commissione sollecita mediante una decisione trasmessa allo Stato membro interessato l'invio delle informazioni. La decisione specifica quali siano le informazioni richieste e stabilisce un termine adeguato entro il quale esse devono essere fornite.
3. Se l'informazione richiesta in base al paragrafo 2 non viene fornita entro il termine stabilito o se il vettore aereo non ha altrimenti dimostrato di soddisfare i requisiti dell'articolo 4, la Commissione, a meno che sussistano circostanze eccezionali, informa immediatamente tutti gli Stati membri della situazione. Fino al momento della notifica da parte della Commissione dell'avvenuto ricevimento della documentazione che comprovi la conformità a tali requisiti, uno Stato membro può sospendere i diritti di accesso al mercato derivanti al vettore dal regolamento (CEE) n. 2408/92 del Consiglio del 23 luglio 1992, sull'accesso dei vettori aerei della Comunità alle rotte intracomunitarie(6) .
Articolo 15
Oltre alle norme fissate dal presente regolamento, i vettori aerei sono anche tenuti a rispettare le disposizioni della legislazione nazionale compatibili con la legislazione comunitaria.
Articolo 16
In deroga all'articolo 3, paragrafo 1 le licenze d'esercizio valide in uno Stato membro alla data di entrata in vigore del presente regolamento restano valide, fatte salve le disposizioni legislative in base alle quali sono state rilasciate, per un periodo massimo di un anno, ad eccezione del caso contemplato all'articolo 4, paragrafo 1, lettera b), per cui è previsto un periodo massimo di tre anni, durante detti periodi i vettori aerei titolari di tali licenze adotteranno tutte le iniziative necessarie per conformarsi ai requisiti del presente regolamento. Ai fini del presente articolo il concetto di vettore titolare di una licenza d'esercizio si intende comprendere i vettori che alla data di entrata in vigore del presente regolamento operano legittimamente con un COA valido ma non detengono una siffatta licenza.
Il presente articolo non pregiudica quanto disposto dall'articolo 4, paragrafi 2, 3, 4 e 5, e dall'articolo 9, fermo restando che i vettori aerei operanti in virtù di deroghe prima dell'entrata in vigore del presente regolamento possono proseguire la loro attività per un periodo comunque non superiore ai periodi massimi succitati in attesa che gli Stati membri ne esaminino la conformità all'articolo 4.
Articolo 17
Prima di adottare disposizioni legislative, regolamentari o amministrative in applicazione del presente regolamento, gli Stati membri consultano la Commissione e la informano in merito alle misure che intendono adottare.
Articolo 18
1. Gli Stati membri e la Commisione cooperano nell'attuazione del presente regolamento.
2. Le informazioni riservate ottenute in applicazione del presente regolamento sono coperte dal segreto professionale.
Articolo 19
Il presente regolamento entra in vigore il 1o gennaio 1993.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, addì 23 luglio 1992.