ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 23. listopadu 2005
o režimu podpory „Osvobození od daně z převodu nemovitosti při fúzích bytových podniků a bytových družstev v nových spolkových zemích“, který připravuje Německo, s přihlédnutím k trhu práce v regionu Berlín
(oznámeno pod číslem K(2005) 4434)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2006/566/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, zejména na čl. 88 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
po výzvě všech zúčastněných stran k předložení připomínek podle příslušných ustanovení (1) a s přihlédnutím k předloženým připomínkám,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
(1)
V dopise doručeném dne 19. ledna a datovaném dne 16. ledna 2004 oznámilo Německo Komisi režim podpory „Osvobození od daně z převodu nemovitosti při fúzích bytových podniků a bytových družstev v nových spolkových zemích“.
(2)
V dopise ze dne 17. února 2004 Komise požádala o další informace. Tyto informace Německo zaslalo v dopise ze dne 17. března 2004, doručeném dne 19. března.
(3)
Dopisem ze dne 26. dubna 2004 a v návaznosti na jednání konané dne 10. dubna 2004, kdy Německo oznámilo poskytnutí další informací o režimu podpory, Německo požádalo o prodloužení lhůty. Této žádosti bylo vyhověno v dopise ze dne 10. května 2004.
(4)
V dopise ze dne 14. května 2004, doručeném Komisi tentýž den, Německo předložilo další informace. V dopisech ze dne 30. června a 14. září 2004 si Komise vyžádala další informace o daném režimu podpory. Tyto informace Německo zaslalo v dopise datovaném dne 29. července a doručeném tentýž den a v dopise ze dne 6. října 2004, doručeném dne 15. října 2004.
(5)
Dopisem ze dne 1. prosince 2004 Komise sdělila Německu své rozhodnutí, že nemá žádné námitky vůči těm částem režimu, které se omezují na oblasti v nových spolkových zemích (2) podporované podle čl. 87 odst. 3 písm. a) Smlouvy o ES. Kromě toho sdělila Komise své rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES v souvislosti s městem Berlín a s těmi částmi Braniborska, které patří k trhu práce v rámci regionu Berlín (dále jen region Berlín) a které představují oblasti podporované ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES (3).
(6)
Toto rozhodnutí bylo zveřejněno dne 3. března 2005 v Úředním věstníku Evropské unie. Komise v něm vyzvala všechny zúčastněné strany, aby se vyjádřily k předmětnému režimu podpory (4). Ostatní zúčastněné strany jí však nezaslaly žádná stanoviska.
(7)
Německo předložilo své připomínky v dopise ze dne 14. února 2005.
2. REŽIM PODPORY
2.1 Souvislosti
(8)
Režim podpory osvobozuje bytové podniky a bytová družstva od daně z převodu nemovitosti odváděné při fúzích a převodu jmění, jestliže se převod týká nemovitostí v regionu Berlín.
(9)
V bývalé NDR se byty několik desetiletí stavěly podle centrálního plánování. Zároveň byla stará zástavba zanedbávána v takovém rozsahu, že v roce 1990 již nebylo možné velkou část bytů ve starých zástavbách užívat pro účely bydlení. Po sjednocení Německa rapidně vzrostla poptávka po nových bytech a domech v soukromém vlastnictví, což vyvolalo napjatou situaci na trhu s byty v nových spolkových zemích a v regionu Berlín. Odborníci a politici předpokládali, že napětí na trhu s byty bude pokračovat, a v letech 1990 až 1998 reagovali v nových spolkových zemích a v regionu Berlín zavedením daňových úlev a odpisů ve prospěch novostaveb a rekonstrukcí. Tyto podněty zapříčinily vznik přebytku obytné plochy tím spíše, když situace mezitím jasně ukázala, že poptávka po bytech navzdory očekávanému růstu klesla. V současnosti činí nadměrná nabídka přibližně 1 milion bytových jednotek.
(10)
Z tohoto důvodu Německo a nové spolkové země rozhodly o demolici prázdných bytů v rámci programu „Přestavba východní části města“. Podle informací z Německa budou muset bytové podniky a bytová družstva samy nést podstatnou část demoličních nákladů.
(11)
Německo poukazuje na to, že kapitálová oslabenost mnoha bytových podniků a bytových družstev v nových spolkových zemích a v regionu Berlín, která je důsledkem úniku příjmů kvůli vysoké míře prázdných prostor a poměrné roztříštěnosti trhu, ohrožuje demoliční program, považovaný spolkovou vládou a spolkovými zeměmi za nezbytný, jelikož podniky nejsou schopny hradit svou část demoličních nákladů.
(12)
Německo zdůrazňuje skutečnost, že rovnováhu mezi nabídkou a poptávkou nelze obnovit pouhým odstraněním nadměrné nabídky, ale že je také třeba, aby se obytná plocha nabízela ve skutečně požadované kvalitě. Bytové podniky a bytová družstva v regionu Berlín a v nových spolkových zemích proto musí provést rozsáhlé investice, aby svůj bytový fond přizpůsobily dané poptávce. Německo je toho názoru, že těmto společnostem by měla být dána příležitost, aby fúzovaly kvůli případnému využití takto vzniklých synergických efektů z fúze, čímž by se tyto společnosti dostaly do situace, kdy by mohly investovat.
(13)
Podle názoru Německa představuje daň z převodu nemovitosti překážku při fúzování a převodu jmění mezi bytovými podniky a bytovými družstvy. Dočasným osvobozením od této daně získají zúčastněné podniky možnost fúzovat. V důsledku rozšíření kapitálového základu vzrostou možnosti fúzujících podniků nést náklady nezbytné demolice a zároveň investovat potřebným způsobem tak, aby mohly nabízet moderní obytnou plochu.
(14)
Daň z převodu nemovitosti se odvádí při zápisu vlastnického práva k pozemku, kdy dochází ke změně vlastníka. Daň je splatná v okamžiku, kdy je pozemek prodán nebo je zcizen na základě jiného právního úkonu. Vyměřovacím základem daně z převodu nemovitosti je celková hodnota nemovitosti. Sazba daně činí 3,5 %.
2.2 Rozsah rozhodnutí
(15)
V dopise ze dne 1. prosince 2004 nevznesla Komise žádné námitky vůči těm částem připravovaného režimu podpory, které se týkají oblastí podporovaných na základě čl. 87 odst. 3 písm. a) Smlouvy o ES. Předložené rozhodnutí se týká výlučně těch částí režimu podpory, které platí pro region Berlín, který je oblastí podporovanou podle čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES.
2.3 Účel režimu podpory
(16)
Cílem režimu je nově restrukturalizovat trh s byty v regionu Berlín tím, že se odstraní nadměrná nabídka a bytovým podnikům a bytovým družstvům se pomůže při zajišťování nabídky obytné plochy v kvalitě odpovídající současným požadavkům. Tím, že umožní podnikům, aby provedly demolici nevyužívané bytové zástavby, Německo zamýšlí zlepšit vzhled a infrastrukturu některých oblastí v regionu Berlín, které se vyznačují nepřípustným prostředím. […] (5).
2.4 Příjemci podpory
(17)
Příjemci režimu podpory jsou bytové podniky a bytová družstva nabývající nemovitosti fúzemi a převodem jmění uskutečněnými v regionu Berlín. Pro účely tohoto rozhodnutí se bytovými podniky a bytovými družstvy rozumí podniky a družstva, jejichž hlavní činností je správa, výstavba, prodej a nájem bytů. Režim neplatí pro podniky v nesnázích.
(18)
Zatím jsou naplánovány tři fúze mezi bytovými podniky v regionu Berlín. Fúze uskutečněné v Berlíně v letech 1995 až 1998 vynesly tyto částky daně z převodu nemovitosti: 3,1 mil. EUR za fúzi týkající se 19 pozemků, 1,4 mil. EUR za fúzi týkající se 39 pozemků a 6,7 mil. EUR za fúzi týkající se 491 pozemků.
2.5 Doba trvání podpory
(19)
Režim podpory platí pro všechny fúze a převody jmění mezi bytovými podniky a bytovými družstvy uskutečněnými v období od 31. prosince 2003 do 31. prosince 2006.
3. ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(20)
Dopisem ze dne 1. prosince 2004 dospěla Komise na základě níže uvedených úvah k závěru, že se v případě oznámeného režimu jedná o státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES:
-
Jsou uvolněny státní prostředky, protože osvobozením od daně z převodu nemovitosti německý stát přijde o příjmy, které jsou jinak zajištěné vybíráním daní.
-
Jedná se o selektivní opatření zaměřené na určité zeměpisně vymezené území v nových spolkových zemích a na zvýhodnění určitých podniků, a sice bytových podniků a bytových družstev v regionu Berlín. Režim platí pro fúze a převod jmění mezi podniky a družstvy vlastnící nemovitosti v nových spolkových zemích a v regionu Berlín.
-
Režim přináší výhodu bytovým podnikům a bytovým družstvům účastnícím se fúzí a převodu jmění, protože jsou osvobozeny od daně z převodu nemovitosti, kterou by jinak musely odvést.
-
Nabývání nemovitostí je předmětem obchodu mezi členskými státy, a proto nelze vyloučit, že tento režim ovlivní obchod mezi členskými státy.
(21)
Komise dospěla ve svém rozhodnutí 2002/581/ES (6) o daňových opatřeních pro banky, které uplatňuje Itálie, k názoru, že osvobození od daňové povinnosti při fúzích a převodu jmění, přiznané za účelem restrukturalizace hospodářských odvětví v nesnázích, je třeba pokládat za podpory, jejichž cílem je snížit běžné výdaje podniků, a proto podpory představují podporu na provoz. Ve svém rozhodnutí o zahájení probíhajícího řízení však Komise tuto otázku ponechala otevřenou, poněvadž zohlednila argumentaci Německa, z níž mělo vyplynout, že daný režim podpory lze posuzovat i jiným způsobem.
(22)
Komise měla vážné pochybnosti o tom, zda je německý režim určený regionu Berlín, který spadá pod rámec čl. 87 odst. 3 písm. c), přiměřený svému účelu a zda režim nenarušuje hospodářskou soutěž v míře odporující společnému zájmu. Komise dospěla k tomuto názoru z těchto důvodů:
-
Míra prázdných prostor ve výši 5,3 % u soukromých bytů a 8,77 % u bytů ve vlastnictví společností nebo družstev je podstatně nižší než v nových spolkových zemích, kde tato míra představuje 14,2 %. Téměř veškeré prázdné byty se nacházejí ve východních městských částech města Berlín.
-
Německo nepředložilo žádné údaje dokládající skutečnost, že region Berlín se vyznačuje odchodem obyvatelstva v takové míře, která je srovnatelná s oblastmi podporovanými na základě čl. 87 odst. 3 písm. a) Smlouvy o ES.
-
Zatímco v důsledku fúzí a převodu jmění bytových podniků a bytových družstev v oblastech spadajících do rámce čl. 87 odst. 3 písm. a) Smlouvy o ES vznikla povinnost odvést daň z převodu nemovitosti pozemku ve výši 150 000 až 1,5 mil. EUR, činí naopak podle dosavadních zkušeností příslušné částky splatné za Berlín 1,4 až 6,7 mil. EUR.
-
Německo neposkytlo žádné údaje dokládající skutečnost, že přechodné osvobození od daňové povinnosti je vhodným opatřením k oživení trhu s nemovitostmi v regionu Berlín přinášejícím navíc kladné důsledky a že soukromá účast na sanaci bez zásahu státu je vysoce nepravděpodobná.
4. STANOVISKO NĚMECKA
(23)
Německo je toho názoru, že podpory poskytnuté na základě daného režimu nelze považovat za podporu na provoz podle pokynů ke státním podporám s regionálním zaměřením Společenství (7). Zvláštnost tohoto režimu podpory spočívá v osvobození obchodu s nemovitostmi v regionu Berlín od daně z převodu nemovitosti. Příjemci podpory jsou zúčastněné bytové podniky a bytová družstva, jestliže právní úkon spočívá ve fúzi nebo v převodu jmění. Pouze v takovém případě jsou zúčastněné podniky přechodně osvobozeny od daně z převodu nemovitosti. Poněvadž k fúzi nebo k převodu jmění mezi dvěma bytovými společnostmi nebo bytovými družstvy dochází v zásadě pouze jednou, nepokládá Německo podpory za příplatek na pokrytí běžných výdajů.
(24)
Bytové podniky a bytová družstva budou v zásadě při nákupu nemovitostí dále odvádět daň z převodu nemovitosti. Nabytí a prodej, resp. nájem nemovitostí patří mezi obvyklé obchodní činnosti těchto podniků, a proto lze připsat odvod daně z převodu nemovitosti k jejich provozním nákladům. Režim však neplatí pro tyto běžné provozní výdaje, protože jej nelze použít tehdy, když bytové podniky a bytová družstva koupí nebo zcizí pouze jednu nemovitost.
(25)
K údajně nízké míře prázdných prostor v Berlíně Německo uvádí, že toto obecné tvrzení není směrodatné, protože se Komise odvolává na průměrné údaje, a v některých městských částech města Berlín je tato míra srovnatelná s mírou v nových spolkových zemích. Podle údajů předložených Německem se oblasti se srovnatelnou mírou prázdných prostor (přibližně 14 %) nachází především ve východních městských částech, tj. v městských částech Hohenschönhausen, Marzahn-Hellersdorf a Lichtenberg.
(26)
V souvislosti s odchodem obyvatelstva Německo konstatuje, že počet obyvatel v regionu Berlín za poslední léta klesl, což vedlo k poklesu poptávky po bydlení. Ze statistických dat předložených Německem však vyplývá, že město Berlín poté, co se znovu stalo hlavním městem, již úbytkem obyvatelstva postiženo není a že vývoj počtu obyvatelstva je naopak stabilní. Údaje však potvrzují, že východní městské části jsou vystaveny odchodu obyvatelstva ve srovnatelném měřítku jako nové spolkové země.
(27)
Německo potvrzuje, že částky podpory vzniklé díky fúzím mezi bytovými podniky a bytovými družstvy v regionu Berlín jsou podstatně vyšší než v oblastech podporovaných na základě čl. 87 odst. 3 písm. a) Smlouvy o ES, což lze vysvětlit velikostí a vyšší hodnotou nemovitostí v tomto regionu (8).
(28)
Německo zastává názor, že fúze a převod jmění bytových podniků trh s byty celkově kladně ovlivní, protože nově vzniklé podniky budou mít kapacitu k zahájení urgentního restrukturalizačního procesu, tj. uvedou prázdné byty na trh, resp. zdemolují neobyvatelné byty. Daň z převodu nemovitosti značně zatěžuje likviditu těchto podniků, a proto odvod této daně brání nutným investicím.
5. POSOUZENÍ PODPORY
5.1 Státní podpory
(29)
Z důvodů uvedených v dopise ze dne 1. prosince 2004 (body 20, 21 a 22), které Německo nepopřelo, představuje režim „Osvobození od daně z převodu nemovitosti pro bytové podniky v nových spolkových zemích“ podle názoru Komise státní podporu podle čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES.
5.2 Zákonnost
(30)
Oznámením tohoto režimu podpory ve fázi jeho přípravy Německo splnilo svou povinnost uloženou čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES.
5.3 Slučitelnost
(31)
Podle čl. 87 odst. 2 Smlouvy o ES jsou některé druhy podpor slučitelné se společným trhem. Vzhledem k účelu podpory, tj. demolici prázdných bytů za účelem ozdravení trhu s byty, nelze podle názoru Komise na tento režim podpory použít ustanovení čl. 87 odst. 2 písm. a) a b) Smlouvy o ES, což Německo ani nenavrhlo.
(32)
Nepoužije se ani čl. 87 odst. 2 písm. c) Smlouvy o ES, protože příčinou nadměrné nabídky bytů není rozdělení Německa a města Berlín, nýbrž daňová opatření na podporu novostaveb a sanaci bytů v nových spolkových zemích a ve městě Berlín v letech 1990 až 1998.
(33)
V čl. 87 odst. 3 Smlouvy o ES jsou uvedeny jiné formy podpory považované za slučitelné se společným trhem. Vzhledem k druhu a k účelu režimu podpory a k jeho územní působnosti nelze podle názoru Komise použít čl. 87 odst. 3 písm. b) a d) Smlouvy o ES. Ustanovení čl. 87 odst. 3 písm. a) Smlouvy o ES umožňuje udělovat podpory určené k hospodářskému rozvoji oblastí s mimořádně nízkou životní úrovní nebo s vysokou nezaměstnaností. Region Berlín je však oblast podporovaná podle čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES, a proto v tomto případě nelze použít ustanovení čl. 87 odst. 3 písm. a).
(34)
K otázce, zda lze použít ustanovení o udělení výjimky z čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES, Soudní dvůr Evropských společenství mimo jiné ve svém rozsudku ze dne 14. ledna 1997, C-169/95 Španělské království v. Komise Evropských společenství (9), vyslovil názor, že čl. 87 odst. 3 „Komisi propůjčuje široké právo vlastního uvážení, které vykonává podle hospodářského a sociálního hodnocení platné pro Společenství jako celek“. Pro některé druhy podpor Komise stanovila, jakým způsobem bude využívat svou diskreční pravomoc, buď vypracováním nařízení o blokové výjimce, vypracováním rámce Společenství, pokynů nebo sdělení. Jestliže existuje příslušný podkladový materiál pro výklad, musí jej Komise použít při vyhodnocení podpory.
(35)
Je třeba také uvést, že režim podpory není omezen ani na opatření podle nařízení Komise (ES) č. 70/2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory malým a středním podnikům (10), ani na opatření podle Pokynů Společenství o státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích (11), ani na tyto předpisy: rámec Společenství pro poskytování státní podpory na výzkum a vývoj (12), nařízení Komise (ES) č. 68/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podpory na vzdělávání (13) nebo nařízení Komise (ES) č. 2204/2002 ze dne 12. prosince 2002 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory zaměstnanosti (14). Z tohoto důvodu nelze v daném případě použít žádné z uvedených pokynů, rámců Společenství či nařízení. Pokyny Společenství o státní podpoře na ochranu životního prostředí (15) se nepoužijí, protože režim podpory není určen na ochranu životního prostředí.
(36)
Pro oblasti podporované podle čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES a pro region Berlín platí pokyny o státní podpoře regionů (dále jen „pokyny k udělování regionálních podpor“). Podle uvedených pokynů lze podporovat investice a vytváření pracovních míst, jestliže umožňují rozšíření, modernizaci a diverzifikaci podniků v znevýhodněných oblastech. V pokynech je rovněž zakotveno, že podpory omezené na určitou hospodářskou oblast mohou mít znatelné účinky na hospodářskou soutěž na daném trhu, přičemž tento vliv pravděpodobně nepřesáhne rámec regionálního rozvoje.
(37)
Pokyny k udělování regionálních podpor lze však použít pouze na určitý druh podpor, jako jsou podpory pro prvotní investice, vytváření pracovních míst, výjimečně i podpory na provoz. Podle bodu 4.15 uvedených pokynů se podpory na provoz smí poskytovat pouze v těch regionech, které přichází v úvahu při rozhodování o udělení výjimky podle čl. 87 odst. 3 písm. a) Smlouvy o ES, pokud jsou svým příspěvkem k regionálnímu rozvoji, svou povahou a výší přiměřené vzhledem k nevýhodám, které je třeba odstranit.
(38)
Osvobození bytových podniků činných v regionu Berlín od daňové povinnosti není spojené ani s prvotními investicemi, ani s rozšířením existujícího podniku podle bodu 4.4 pokynů. Osvobození od daňové povinnosti se netýká ani vytváření pracovních míst při realizaci prvotních investic podle bodu 4.11.
(39)
Tento režim podpor proto nepatří do oblasti působnosti platných pokynů, rámců Společenství či nařízení, které vychází z ustanovení čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES. Z tohoto důvodu Komise režim posuzovala přímo na základě čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES.
5.3.1 Slučitelnost s čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES
(40)
Ustanovení čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES dovoluje udělovat podpory určené k rozvoji určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem. Při prověřování slučitelnosti podpory s ustanoveními čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES Komise přihlíží k cílům Společenství a zjišťuje, zda je podpora vhodná k vyřešení aktuálních problémů v porovnání s jinými postupy a zda je přiměřená ve vztahu ke sledovanému cíli.
(41)
Cílem daného režimu podpory je ozdravit trh s byty v regionu Berlín odstraněním nadměrné nabídky a zároveň pomoci bytovým podnikům a bytovým družstvům při zajišťování nabídky obytné plochy v kvalitě odpovídající současným požadavkům. Podnikům působícím v oblasti bytové výstavby se má umožnit demolice nepoužívaných obytných bloků s cílem zlepšit vzhled a infrastrukturu některých oblastí v regionu Berlín […].
(42)
Odstranění stavebních nedostatků a sanace […] městských částí se stává stále naléhavější politickou prioritou Společenství. Komise v tomto smyslu schválila režimy podpory, které vycházejí přímo z čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES a týkají se oblasti oživení městských zón, jako například rozhodnutí Komise 2003/433/ES ze dne 21. ledna 2003 o režimu podpor „Osvobození od kolkovného pro nemovitosti neurčené k bydlení ve znevýhodněných oblastech“ oznámeném Spojených královstvím (16) nebo režim podpory N 211/03 „Nové městské volné zóny“ (17). V uvedených rozhodnutích Komise uznala, že dokonce i v nejbohatších městech Společenství se nacházejí „nevyhovující oblasti“ zasažené sociálním vyloučením a charakterizované nedostatečným zázemím, co se týče infrastruktury, obytné plochy a občanské vybavenosti. Komise uznala požadavek vyhrazovat veřejné finanční prostředky na podporu obnovy městských zón a potvrdila slučitelnost těchto režimů podpory s cílem udržovat hospodářskou a sociální soudržnost Společenství, kam patří i minimalizace rozdílů mezi stupněm rozvoje jednotlivých městských částí.
(43)
Německo připustilo, že od té doby, co se město Berlín znovu stalo hlavním městem, již není postiženo odchodem obyvatelstva. Podle demografické studie předložené Německem počet obyvatel neklesne. Z těchto údajů však rovněž vyplývá, že v městských částech Marzahn-Hellersdorf, Lichtenberg a Hohenschönhausen lze zaznamenat srovnatelný odchod obyvatelstva jako v nových spolkových zemích, a proto míra prázdných prostorů v městské části Marzahn-Hellersdorf dosáhla výše 14,1 %.
(44)
Režim podpory však předpokládá, že osvobození od daně z převodu nemovitosti platí jak pro bytové podniky a bytová družstva s vlastnictvím nemovitostí v městských částech Marzahn-Hellersdorf, Lichtenberg, Hohenschönhausen či Neukölln, tak pro podniky se stejnou náplní činnosti v celém regionu Berlín. Komise sice uznává, že sanační proces je v Berlíně v nejrůznějších směrech ztížen kvůli jeho jedinečné minulosti a že uvedené městské části by bylo možné klasifikovat jako „nevyhovující oblasti“, zároveň je však přesvědčena o tom, že podpory na obnovu městských zón nejsou nutné v celém regionu Berlín.
(45)
V souvislosti s regionem Berlín Německo neuvedlo nic, co by dokládalo, že státní podpory určené na pomoc při fúzích a převodu jmění mezi bytovými podniky a bytovými družstvy jsou vhodným nástrojem k účinnému odstranění nadměrné nabídky bytů v některých městských částech. Nadále není zcela jasné, zda režim podpory povede k tomu, že uvedené podniky nevyužívanou obytnou plochu v městských částech Marzahn-Hellersdorf, Lichtenberg, Hohenschönhausen a Neukölln skutečně zdemolují.
5.3.2 Účinky na obchod, které jsou v rozporu se společným zájmem
(46)
Poté, co bylo zjištěno, že obnova městských zón patří mezi cíle sledované Společenstvím, je třeba přezkoumat, zda podmínky obchodu nejsou v rozporu se společným zájmem.
(47)
Německo uznává, že částky podpory předpokládané pro fúze a převody jmění mezi bytovými podniky a bytovými družstvy v regionu Berlín jsou podstatně vyšší než v oblastech podporovaných na základě čl. 87 odst. 3 písm. a) Smlouvy o ES, což lze vysvětlit velikostí a vyšší hodnotou nemovitostí v tomto regionu (18). Německo potvrdilo, že podpory určené bytovým podnikům v rámci režimu mohou činit až 6,7 mil. EUR. Komise je toho názoru, že podpory v tomto rozsahu narušují hospodářskou soutěž a ovlivňují obchod uvnitř Společenství. Kromě toho tento režim nevylučuje opakované fúzování daných podniků a není zajištěn žádný mechanismus k výkonu dozoru nad kumulací podpor.
(48)
Vzhledem k tomu, že toto opatření je určeno všem bytovým podnikům a bytovým družstvům s vlastnictvím nemovitostí v regionu Berlín, stavební rekonstrukce je však nezbytná pouze v některých městských částech, dospěla Komise k závěru, že režim podpory připravovaný Německem pro region Berlín, který představuje oblast podporovanou podle čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES, není přiměřený ve vztahu ke sledovanému cíli. Podle názoru Komise by zvýhodnění převodu nemovitostí v celém regionu Berlín bylo neúčinné a podpory jsou v rozporu se společným zájmem, protože ovlivňují obchod a hospodářskou soutěž.
6. ZÁVĚRY
(49)
Pokyny k udělování regionálních podpor nelze v tomto případě použít. Režim nepodporuje ani prvotní investice, ani vytváření pracovních míst.
(50)
Komise považuje za vhodné, aby se při posouzení tohoto opatření vyšlo přímo z čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES, protože nelze použít žádný rámec Společenství, žádné pokyny ani nařízení. Obnova městských zón sice představuje jeden z cílů Společenství na podporu hospodářské soudržnosti a trvale udržitelného rozvoje, předložené opatření však ke splnění tohoto účelu není správně nastaveno.
(51)
Opatření je určeno pro celý region Berlín, nedostatky se však objevují pouze v některých městských částech. Z tohoto důvodu Komise považuje územní působnost režimu podpory za nepřiměřenou. Německo nevysvětlilo způsob, jakým je opatření zaměřeno na městské části, ve kterých je třeba provést obnovu městských zón, a jak opatření vlastně povede k demolici prázdných domů. Německo připustilo, že při osvobození od daňové povinnosti podle tohoto opatření přichází v úvahu veškeré bytové podniky a bytová družstva v regionu Berlín, i když nejsou vlastníky žádných nemovitostí ve znevýhodněných městských částech.
(52)
Částky podpory předjímané v uvedeném opatření dosahují značné výše zejména tehdy, když bytový podnik nebo bytové družstvo bude fúzovat několikrát nebo bude příjemcem kumulovaných podpor. To vede Komisi k závěru, že tento režim podpory ovlivňuje podmínky obchodu v takové míře, která je v rozporu se společným zájmem,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Režim podpory „Osvobození od daně z převodu nemovitosti při fúzích bytových podniků a bytových družstev v nových spolkových zemích“ připravovaný v Německu není v případě regionu Berlín slučitelný se společným trhem.
Z tohoto důvodu nesmí být režim podpory proveden.
Článek 2
Německo Komisi do dvou měsíců od doručení sdělí, jaká opatření přijalo ke splnění tohoto rozhodnutí.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 23. listopadu 2005.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 23 novembre 2005
sul regime di aiuti «Esenzione dall’imposta sul passaggio di proprietà di terreni per le società edilizie dei nuovi Länder» a cui la Germania intende dare esecuzione in relazione al bacino di lavoro di Berlino
[notificata con il numero C(2005) 4434]
(Il testo in lingua tedesca è il solo facente fede)
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2006/566/CE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l’articolo 88, paragrafo 2, primo comma,
visto l’accordo sullo Spazio economico europeo, in particolare l’articolo 62, paragrafo 1, lettera a),
dopo aver invitato gli interessati a presentare osservazioni conformemente a dette disposizioni (1) e viste le osservazioni trasmesse,
considerando quanto segue:
1. PROCEDIMENTO
(1)
Con lettera del 16 gennaio 2004, registrata il 19 gennaio 2004, la Germania ha notificato alla Commissione il regime di aiuti «Esenzione dall’imposta sul passaggio di proprietà di terreni per le società edilizie dei nuovi Länder».
(2)
Con lettera del 17 febbraio 2004 la Commissione ha chiesto alla Germania informazioni supplementari, che sono state trasmesse con lettera del 17 marzo 2004, registrata il 19 marzo 2004.
(3)
Con lettera del 26 aprile 2004 e a seguito di una riunione svoltasi il 10 aprile 2004, durante la quale aveva dichiarato che avrebbe presentato informazioni supplementari riguardo al regime, la Germania ha chiesto una proroga della scadenza, che le è stata concessa con lettera del 10 maggio 2004.
(4)
Con lettera del 14 maggio 2004, registrata il giorno stesso dalla Commissione, la Germania ha trasmesso informazioni supplementari. Con lettere del 30 giugno e 4 settembre 2004 la Commissione ha chiesto informazioni supplementari riguardo al regime, che sono state trasmesse dalla Germania con lettere del 29 luglio e 6 ottobre 2004, registrate rispettivamente il 29 luglio e il 15 ottobre 2004.
(5)
Con lettera del 1o dicembre 2004 la Commissione ha comunicato alla Germania la decisione di non sollevare obiezioni riguardo alle parti del regime limitate alle aree assistite dei nuovi Länder, ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 3, lettera a), del trattato CE (2). La Commissione ha inoltre comunicato alla Germania la decisione di avviare il procedimento di cui all’articolo 88, paragrafo 2, del trattato CE riguardo a Berlino e alle zone del Brandeburgo facenti parte del bacino di lavoro di Berlino e ammissibili agli aiuti regionali ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 3, lettera c), del trattato CE (3).
(6)
Questa decisione, in cui la Commissione ha invitato le parti interessate a presentare osservazioni sulla misura di aiuto (4), è stata pubblicata nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea il 3 marzo 2005. Non sono tuttavia pervenute osservazioni da altre parti interessate.
(7)
La Germania ha presentato le proprie osservazioni con lettera del 14 febbraio 2005.
2. IL REGIME DI AIUTI
2.1. Antefatti
(8)
Il regime di aiuti consente alle società edilizie l’esenzione dall’imposta sul passaggio di proprietà di terreni in relazione ad immobili siti nel bacino di lavoro di Berlino.
(9)
Nell’ex Repubblica democratica tedesca (RDT), il settore edilizio è stato governato per decenni da un sistema di pianificazione centralizzato. Allo stesso tempo gli edifici di vecchia costruzione venivano lasciati in un tale stato di abbandono che nel 1990 molti di questi non risultavano più abitabili. Dopo la riunificazione si è registrato un forte incremento della domanda di appartamenti e abitazioni private di nuova costruzione, con conseguente riduzione della disponibilità sul mercato edilizio nei nuovi Länder e nel bacino di lavoro di Berlino. Poiché, secondo gli esperti del settore ed i politici, questa crisi degli alloggi era destinata a perdurare, nel periodo compreso tra il 1990 e il 1998 sono stati applicati agevolazioni fiscali e ammortamenti accelerati per le nuove costruzioni e le ristrutturazioni effettuate nei nuovi Länder e nel bacino di lavoro di Berlino. Tali incentivi hanno determinato un’eccedenza delle superfici abitative, tanto più che nel frattempo ci si era resi conto che la domanda di abitazioni non era aumentata come previsto, ma aveva anzi subito un calo. Attualmente tale eccedenza ammonta a circa 1 milione di unità abitative.
(10)
La Germania e i nuovi Länder hanno quindi deciso, con il programma «Stadtumbau Ost» (ricostruzione urbana della Germania dell’Est), di demolire le superfici abitative non occupate. In base alle informazioni fornite dalla Germania, saranno le stesse imprese e cooperative edilizie a doversi fare carico di una parte sostanziale dei costi di demolizione.
(11)
Secondo quanto sostiene la Germania, la scarsa capitalizzazione di molte società edilizie nei nuovi Länder e nel bacino di lavoro di Berlino, imputabile ad una perdita di risorse dovuta all’alta percentuale di abitazioni vacanti e alla relativa frammentazione del mercato, metterebbero a repentaglio il programma di demolizione giudicato necessario dal governo federale e dai Länder, in quanto le società non sarebbero in grado di sostenere la propria parte dei costi di demolizione.
(12)
La Germania sottolinea che l’equilibrio tra domanda e offerta non verrebbe ripristinato soltanto con il semplice abbattimento dell’eccedenza, poiché vi è anche l’esigenza di offrire alloggi qualitativamente conformi all’effettiva domanda. Le società edilizie dei nuovi Länder e del bacino di lavoro di Berlino dovrebbero quindi effettuare sostanziali investimenti per adattare il proprio patrimonio immobiliare a questa domanda. La Germania ritiene che per consentire loro di effettuare gli investimenti necessari, queste società dovrebbero avere la possibilità di procedere ad una concentrazione per fruire dei conseguenti effetti sinergici.
(13)
Secondo la Germania, l’imposta sul passaggio di proprietà di terreni nell’ambito di concentrazioni ed acquisizioni si sarebbe rivelata di ostacolo alle società edilizie. Grazie alla temporanea esenzione da questa imposta le società interessate avrebbero la possibilità di procedere ad una concentrazione. Il conseguente aumento del capitale migliorerebbe le possibilità delle società interessate da una concentrazione di sostenere i costi delle necessarie demolizioni ed effettuare, al contempo, i dovuti investimenti per poter garantire sul mercato l’offerta di alloggi moderni.
(14)
L’imposta sul passaggio di proprietà di terreni si applica alle transazioni che comportano un cambiamento del proprietario. Essa è dovuta al momento del passaggio di proprietà di un terreno mediante vendita o altro negozio giuridico. La base imponibile dell’imposta sul passaggio di proprietà di terreni, pari al 3,5 %, è rappresentata dal valore unitario dell’immobile.
2.2. Campo di applicazione della presente decisione
(15)
Nella lettera del 1o dicembre 2004 la Commissione non ha sollevato obiezioni sulle parti del regime di aiuti «Esenzione dall’imposta sul passaggio di proprietà di terreni per le società edilizie dei nuovi Länder» relative alle aree ammissibili agli aiuti regionali ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 3, lettera a), del trattato CE. La presente decisione riguarda esclusivamente le parti del regime relative al bacino di lavoro di Berlino, area ammissibile agli aiuti regionali ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 3, lettera c), del trattato CE.
2.3. Obiettivo del regime di aiuti
(16)
Il regime mira a ristrutturare il mercato edilizio nel bacino di lavoro di Berlino eliminando l’offerta eccedentaria e aiutando le società edilizie ad offrire alloggi qualitativamente conformi alla domanda attuale. Consentendo loro di demolire superfici abitative non utilizzate, la Germania intende migliorare l’estetica e le infrastrutture di quelle aree del bacino di lavoro di Berlino attualmente caratterizzate da un degrado fisico e socioambientale, […] (5).
2.4. Beneficiari
(17)
I beneficiari del regime sono le società edilizie che acquisiscono beni immobili nel bacino di lavoro di Berlino attraverso operazioni di concentrazione e acquisto. Ai fini della presente decisione, per «società edilizie» si intendono le imprese e le cooperative edilizie la cui attività principale consiste nell’amministrazione, costruzione, vendita e locazione di alloggi. Sono escluse dal regime le imprese in difficoltà.
(18)
Per il momento sono previste tre operazioni di concentrazione tra società edilizie nel bacino di lavoro di Berlino. Per quanto concerne le concentrazioni che hanno avuto luogo a Berlino tra il 1995 e il 1998, sono stati registrati, a titolo di imposte sul passaggio di proprietà di terreni, i seguenti importi: 3,1 milioni di EUR nell’ambito di una concentrazione relativa a 19 terreni, 1,4 milioni di EUR in relazione a 39 terreni e 6,7 milioni di EUR in relazione a 491 terreni.
2.5. Durata del regime
(19)
Il regime è limitato alle concentrazioni ed acquisizioni tra società edilizie effettuate nel periodo compreso tra il 31 dicembre 2003 e il 31 dicembre 2006.
3. DECISIONE DI AVVIARE IL PROCEDIMENTO
(20)
Nella lettera del 1o dicembre 2004 la Commissione è giunta alla conclusione che il regime notificato costituisce aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 1, del trattato CE, sulla base delle seguenti considerazioni:
-
esiste un finanziamento pubblico, in quanto l’esenzione dall’imposta sul passaggio di proprietà di terreni comporta una perdita di gettito fiscale da parte della Germania,
-
si tratta di una misura selettiva, in quanto concentrata su una zona geografica ben delimitata dei nuovi Länder e del bacino di lavoro di Berlino e finalizzata ad agevolare imprese ben determinate, ovvero le società edilizie. Il regime è limitato alle concentrazioni ed acquisizioni tra imprese e cooperative che possiedono beni immobili nei nuovi Länder e nel bacino di lavoro di Berlino,
-
il regime comporta un beneficio per le società edilizie coinvolte in operazioni di concentrazione o acquisizione, in quanto esse godono dell’esenzione dall’imposta sul passaggio di proprietà di terreni che altrimenti dovrebbero pagare,
-
poiché l’acquisizione di terreni e beni immobili è oggetto di operazioni commerciali tra Stati membri, non è da escludere che il regime possa incidere sugli scambi tra gli Stati membri.
(21)
Nella decisione 2002/581/CE (6), relativa al regime di aiuti di Stato cui l’Italia ha dato esecuzione in favore delle banche e delle fondazioni bancarie, la Commissione ha concluso che le esenzioni fiscali per la ristrutturazione dei settori economici in difficoltà, grazie alle quali sono agevolate le concentrazioni e le acquisizioni, debbano essere considerate aiuti volti a ridurre la spesa corrente delle imprese e costituiscono pertanto aiuti al funzionamento. Nella decisione di avviare il procedimento in corso tale questione è stata tuttavia lasciata in sospeso, in quanto la Commissione ha tenuto conto delle argomentazioni della Germania, secondo le quali il regime di aiuti può essere anche valutato diversamente.
(22)
La Commissione nutriva seri dubbi sul fatto che il regime di aiuti della Germania in favore del bacino di lavoro di Berlino, che rientra nelle aree ammissibili di cui all’articolo 87, paragrafo 3, lettera c), del trattato CE, fosse commisurato allo scopo e non rischiasse di falsare la concorrenza in misura contraria al comune interesse, per i seguenti motivi:
-
la percentuale di abitazioni vacanti a Berlino (5,3 % per gli alloggi privati e 8,77 % per gli appartamenti delle società edilizie) è nettamente inferiore a quella dei nuovi Länder, pari al 14,2 %. La quasi totalità degli alloggi vacanti è localizzata nelle aree urbane orientali di Berlino,
-
la Germania non ha presentato dati che dimostrino che il bacino di lavoro di Berlino si stia spopolando in misura analoga alle aree assistite ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 3, lettera a), del trattato CE, interessate dal regime,
-
mentre per le concentrazioni ed acquisizioni di società edilizie nelle aree assistite ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 3, lettera a), del trattato CE sono state versate imposte sul passaggio di proprietà di terreni comprese tra 150 000 e 1,5 milioni di EUR, secondo le esperienze del passato per Berlino i relativi importi sono compresi tra 1,4 e 6,7 milioni di EUR,
-
la Germania non ha presentato dati che dimostrino che l’esenzione provvisoria dall’imposta sia appropriata per ravvivare il mercato immobiliare del bacino di lavoro di Berlino e abbia inoltre un impatto positivo e che una partecipazione del settore privato al risanamento senza un intervento statale sarebbe estremamente improbabile.
4. POSIZIONE DELLA GERMANIA
(23)
La Germania ritiene che gli aiuti concessi a titolo di questo regime non debbano essere considerati come aiuti al funzionamento ai sensi degli orientamenti comunitari in materia di aiuti di Stato a finalità regionale (7). La peculiarità di questo regime consiste nell’esentare dall’imposta sul passaggio di proprietà di terreni le transazioni immobiliari nel bacino di lavoro di Berlino; i beneficiari sono le società edilizie, sempreché la fattispecie della transazione sia una concentrazione o un’acquisizione. Solo in questo caso le società in questione sono temporaneamente esenti dall’imposta sul passaggio di proprietà di terreni. Poiché la concentrazione o l’acquisizione tra due imprese o cooperative edilizie avviene fondamentalmente una sola volta, la Germania non individua negli aiuti una sovvenzione alle spese correnti.
(24)
Fondamentalmente, le società edilizie continueranno a pagare l’imposta sul passaggio di proprietà di terreni nell’ambito di transazioni immobiliari. Poiché l’acquisto e la vendita e/o la cessione in locazione di beni immobili fanno parte delle normali transazioni di queste società, il pagamento dell’imposta sul passaggio di proprietà di terreni sarebbe attribuibile ai normali costi di funzionamento. Il regime non riguarderebbe tuttavia questi costi di funzionamento, in quanto non può essere applicato nei casi in cui le società edilizie si limitano ad acquistare o a vendere un bene immobile.
(25)
Per quanto concerne l’affermazione secondo cui la percentuale di abitazioni vacanti a Berlino sarebbe inferiore a quella dei nuovi Länder, la Germania la contesta sostenendo che la Commissione si sarebbe basata su dati medi, mentre in alcuni distretti di Berlino, che in base alle informazioni trasmesse dalla Germania sarebbero prevalentemente nella parte orientale (Hohenschönhausen, Marzahn-Hellersdorf e Lichtenberg), tale percentuale sarebbe equiparabile a quella dei nuovi Länder (circa il 14 %).
(26)
Per quanto concerne lo spopolamento, la Germania sostiene che negli ultimi anni la popolazione del bacino di lavoro di Berlino ha subito un calo, che ha comportato una riduzione della domanda di alloggi. Tuttavia, in base alle statistiche trasmesse dalla Germania, dopo aver ripristinato la funzione di capitale del paese, Berlino non avrebbe registrato un calo, quanto piuttosto un assestamento demografico. I dati confermano in ogni caso che nei distretti orientali di Berlino si è registrata una percentuale di spopolamento equiparabile a quella dei nuovi Länder.
(27)
La Germania conferma che gli aiuti connessi alle concentrazioni tra le società edilizie nel bacino di lavoro di Berlino sono molto più elevati rispetto alle aree assistite ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 3, lettera a), del trattato CE. Ciò dipenderebbe dalle dimensioni e dal maggior valore degli immobili di questa regione (8).
(28)
Secondo la Germania, le concentrazioni ed acquisizioni delle società edilizie avranno complessivamente un impatto positivo sul mercato edilizio, in quanto le nuove imprese avrebbero la capacità di avviare l’ormai da tempo necessario processo di ristrutturazione, consistente nel mettere sul mercato alloggi vacanti e/o demolire quelli non più abitabili. Poiché il pagamento dell’imposta sul passaggio di proprietà di terreni si ripercuote pesantemente sulla liquidità di tali società, gli investimenti necessari subiscono un forte ritardo.
5. VALUTAZIONE DEGLI AIUTI
5.1. Esistenza di aiuti di Stato
(29)
Per le motivazioni esposte nella lettera del 1o dicembre 2004 (cfr. considerando 20, 21 e 22), che la Germania non ha contestato, la Commissione ritiene che il regime «Esenzione dall’imposta sul passaggio di proprietà di terreni per le società edilizie dei nuovi Länder» costituisca aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 1, del trattato CE.
5.2. Legalità degli aiuti
(30)
Avendo notificato il regime di aiuti nella sua fase di progetto, la Germania ha ottemperato agli obblighi di cui all’articolo 88, paragrafo 3, del trattato CE.
5.3. Compatibilità degli aiuti
(31)
Ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 2, del trattato CE, sono compatibili con il mercato comune determinati tipi di aiuti. Tenuto conto dell’obiettivo dell’aiuto, ossia demolire alloggi vacanti per risanare il mercato edilizio, la Commissione non ritiene che il regime possa rientrare nel campo di applicazione dell’articolo 87, paragrafo 2, lettere a) e b), del trattato CE, per quanto ciò non sia stato invocato dalla Germania.
(32)
Non è applicabile nemmeno l’articolo 87, paragrafo 2, lettera c), del trattato CE, in quanto l’eccedenza di alloggi non è dovuta alla divisione della Germania e di Berlino, bensì alle agevolazioni fiscali per favorire la costruzione di nuove unità abitative e il risanamento degli alloggi nei nuovi Länder e a Berlino negli anni 1990-1998.
(33)
L’articolo 87, paragrafo 3, del trattato CE elenca altri tipi di aiuti che possono considerarsi compatibili con il mercato comune. Tenuto conto della natura, dell’obiettivo e della portata geografica del regime, la Commissione non ritiene applicabile l’articolo 87, paragrafo 3, lettere b) e d), del trattato CE. L’articolo 87, paragrafo 3, lettera a), del trattato CE considera compatibili con il mercato comune gli aiuti destinati a favorire lo sviluppo economico delle regioni ove il tenore di vita sia anormalmente basso, oppure si abbia una grave forma di sottoccupazione. Poiché il bacino di lavoro di Berlino è da considerarsi tuttavia come area ammissibile agli aiuti regionali ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 3, lettera c), del trattato CE, la lettera a) non è applicabile.
(34)
Per quanto concerne l’applicazione delle eccezioni di cui all’articolo 87, paragrafo 3, lettera c), del trattato CE, nella sentenza del 14 gennaio 1997 relativa alla causa C-169/95, Regno di Spagna contro Commissione delle Comunità europee (9), la Corte di giustizia delle Comunità europee ha constatato tra l’altro che, in virtù dell’articolo 87, paragrafo 3, «la Commissione dispone di un potere discrezionale il cui esercizio implica valutazioni di ordine economico e sociale da effettuarsi in un contesto comunitario». Per determinati tipi di aiuti la Commissione ha definito le modalità di esercizio di tali poteri discrezionali, sia in forma di esenzioni per categoria sia tramite discipline quadro, orientamenti o comunicazioni. In presenza di testi interpretativi, la Commissione è tenuta a farvi ricorso per valutare l’aiuto.
(35)
Va rilevato che il regime non è limitato né alle misure di cui al regolamento (CE) n. 70/2001 della Commissione, del 12 gennaio 2001, relativo all’applicazione degli articoli 87 e 88 del trattato CE agli aiuti di Stato a favore delle piccole e medie imprese (10), né alle misure di cui agli orientamenti comunitari sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione di imprese in difficoltà (11), né ai seguenti testi: disciplina comunitaria per gli aiuti di Stato alla ricerca e sviluppo (12), regolamento (CE) n. 68/2001 della Commissione, del 12 gennaio 2001, relativo all’applicazione degli articoli 87 e 88 del trattato CE agli aiuti destinati alla formazione (13), o regolamento (CE) n. 2204/2002 della Commissione, del 12 dicembre 2002, relativo all’applicazione degli articoli 87 e 88 del trattato CE agli aiuti di Stato a favore dell’occupazione (14). Nel caso in oggetto non sono pertanto applicabili in alcuna forma gli orientamenti, le discipline comunitarie o i regolamenti. Non è inoltre applicabile neanche la disciplina comunitaria degli aiuti di Stato per la tutela dell’ambiente (15), poiché il regime di aiuti non è destinato alla tutela dell’ambiente.
(36)
Per le aree assistite ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 3, lettera c), del trattato CE, tra cui il bacino di lavoro di Berlino, si applicano gli orientamenti in materia di aiuti di Stato a finalità regionale (di seguito «orientamenti in materia di aiuti regionali»). Conformemente a questi orientamenti, gli investimenti e la creazione di posti di lavoro sono da incentivare quando consentono l’ampliamento, l’ammodernamento e la diversificazione delle imprese nelle regioni meno favorite. Negli orientamenti viene inoltre sancito che gli aiuti limitati ad un solo settore di attività possono avere un impatto tangibile sulla concorrenza nel mercato pertinente, mentre gli effetti prodotti sullo sviluppo regionale rischiano di essere piuttosto scarsi.
(37)
Gli orientamenti in materia di aiuti regionali si possono tuttavia applicare solo a determinati tipi di aiuti (come ad esempio gli aiuti all’investimento iniziale, alla creazione di posti di lavoro e, in via eccezionale, gli aiuti al funzionamento). Ai sensi del punto 4.15 degli orientamenti, gli aiuti al funzionamento possono essere concessi soltanto nelle regioni che beneficiano della deroga di cui all’articolo 87, paragrafo 3, lettera a), del trattato CE, purché essi siano giustificati in funzione del loro contributo allo sviluppo regionale e della loro natura e purché il loro livello sia proporzionale agli svantaggi che intendono compensare.
(38)
L’esenzione dall’imposta per le società edilizie operanti nel bacino di lavoro di Berlino non è connessa né ad un investimento iniziale, né all’ampliamento di un’impresa esistente ai sensi del punto 4.4 degli orientamenti. Essa non riguarda nemmeno la creazione di posti di lavoro connessi alla realizzazione di un investimento iniziale di cui al punto 4.11.
(39)
Il regime non rientra quindi nel campo di applicazione degli orientamenti, discipline comunitarie o regolamenti esistenti basati sull’articolo 87, paragrafo 3, lettera c), del trattato CE. La Commissione lo ha pertanto valutato direttamente sulla base dell’articolo 87, paragrafo 3, lettera c), del trattato CE.
5.3.1. Compatibilità con l’articolo 87, paragrafo 3, lettera c), del trattato CE
(40)
L’articolo 87, paragrafo 3, lettera c), del trattato CE considera compatibili con il mercato comune gli aiuti destinati ad agevolare lo sviluppo di talune attività o di talune regioni economiche, sempreché non alterino le condizioni degli scambi in misura contraria al comune interesse. Nel valutare la compatibilità di un aiuto con l’articolo 87, paragrafo 3, lettera c), del trattato CE, la Commissione tiene conto degli obiettivi comunitari ed esamina se l’aiuto risulta adatto, rispetto ad altre modalità, a risolvere i problemi esistenti e se è commisurabile all’obiettivo perseguito.
(41)
L’obiettivo di questo regime di aiuti consiste nel risanare il mercato edilizio nel bacino di lavoro di Berlino eliminando l’offerta eccedentaria e aiutando le società edilizie a offrire alloggi qualitativamente conformi all’attuale domanda. Le imprese operanti nel settore della costruzione devono essere messe in condizione di demolire le superfici abitative non utilizzate per migliorare l’estetica e le infrastrutture di quelle aree del bacino di lavoro di Berlino […].
(42)
L’eliminazione delle carenze fisiche ed il risanamento di quartieri urbani […] costituiscono una priorità politica sempre più pressante nella Comunità. In tal senso la Commissione ha autorizzato regimi di aiuti, nel quadro della rivitalizzazione urbana, basandosi direttamente sull’articolo 87, paragrafo 3, lettera c), del trattato CE, come con la decisione 2003/433/CE della Commissione, del 21 gennaio 2003, relativa al regime di aiuti «Esenzioni dalle imposte di registro per proprietà non residenziali in aree svantaggiate» notificato dal Regno Unito (16), o per il regime di aiuti N 211/03 «Nuove zone franche urbane» (17). In queste decisioni la Commissione ha riconosciuto che anche nelle città più ricche della Comunità esistono «aree deficitarie», caratterizzate dall’emarginazione sociale e da gravi carenze in termini di infrastrutture, alloggi e strutture sociali. La Commissione ha riconosciuto il fabbisogno di fondi pubblici da destinare al finanziamento del processo di risanamento urbano e ha confermato la compatibilità di questi regimi con gli obiettivi comunitari della coesione economica e sociale, tra cui l’eliminazione degli squilibri di sviluppo nelle singole aree urbane.
(43)
La Germania conviene che Berlino non patisce più un calo demografico da quando ha riassunto la funzione di capitale del paese. Secondo uno studio demografico presentato dalla Germania, il numero degli abitanti non è destinato a diminuire. Dalle cifre emerge tuttavia che nei distretti di Marzahn-Hellersdorf, Lichtenberg e Hohenschönhausen si registrano tendenze allo spopolamento simili a quelle dei nuovi Länder, motivo per cui la percentuale di abitazioni vacanti a Marzahn-Hellersdorf è pari al 14,1 %.
(44)
Il regime di aiuti prevede tuttavia che l’esenzione dall’imposta sul passaggio di proprietà di terreni non si applichi soltanto alle società edilizie con proprietà immobiliari nei distretti di Marzahn-Hellersdorf, Lichtenberg, Hohenschönhausen o Neukölln, bensì anche a quelle dell’intero bacino di lavoro di Berlino. Pur riconoscendo che a Berlino il processo di risanamento risulti molto più difficoltoso per diversi motivi connessi al passato eccezionale della città e che i suddetti distretti urbani possano essere classificati come “aree deficitarie”, la Commissione è tuttavia convinta che non tutto il bacino di lavoro di Berlino necessiti di aiuti al risanamento urbano.
(45)
La Germania non ha presentato informazioni sul bacino di lavoro di Berlino che comprovino che gli aiuti pubblici alle concentrazioni ed acquisizioni tra società edilizie costituiscano lo strumento adatto ad eliminare efficacemente l’eccedenza di alloggi in determinati distretti urbani. Non è infatti chiaro se il regime avrà come conseguenza l’effettiva demolizione degli alloggi disabitati dei distretti di Marzahn-Hellersdorf, Lichtenberg, Hohenschönhausen e Neukölln.
5.3.2. Effetti che alterano gli scambi in misura contraria al comune interesse
(46)
Dopo aver constatato che il risanamento urbano è uno degli obiettivi perseguiti dalla Comunità resta ora da valutare se le condizioni degli scambi possano essere alterate in misura contraria al comune interesse.
(47)
La Germania ha riconosciuto che gli aiuti previsti per le concentrazioni ed acquisizioni tra società edilizie nel bacino di lavoro di Berlino sono di importo nettamente superiore rispetto alle aree assistite ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 3, lettera a), del trattato CE, a causa delle dimensioni e del maggior valore immobiliare del bacino di lavoro di Berlino (18). La Germania ha confermato che, a titolo del regime, gli aiuti alle società edilizie possono raggiungere anche 6,7 milioni di EUR. La Commissione ritiene che aiuti di tale entità falsino la concorrenza e ostacolino gli scambi all’interno della Comunità. Questo regime non vieta inoltre alle società di procedere a più di una concentrazione e non prevede alcun meccanismo di sorveglianza del cumulo di aiuti.
(48)
In considerazione del fatto che questo aiuto è destinato a tutte le società edilizie con proprietà immobiliari nel bacino di lavoro di Berlino, ma che in effetti soltanto determinati distretti necessitano di un risanamento urbano, la Commissione conclude che il regime a cui la Germania intende dare esecuzione per il bacino di lavoro di Berlino, ovvero un’area assistita ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 3, lettera c), del trattato CE, non è proporzionato allo scopo perseguito. La Commissione ritiene che le agevolazioni per i passaggi di proprietà immobiliari in tutto il bacino di lavoro di Berlino si rivelerebbero inefficaci e gli aiuti altererebbero gli scambi e la concorrenza in misura contraria al comune interesse.
6. CONCLUSIONI
(49)
Per il caso in oggetto non sono applicabili gli orientamenti in materia di aiuti regionali. Il regime non promuove né i nuovi investimenti, né la creazione di posti di lavoro.
(50)
La Commissione giudica opportuno valutare direttamente l’aiuto sulla base dell’articolo 87, paragrafo 3, lettera c), del trattato CE, in quanto non sono applicabili le discipline comunitarie, gli orientamenti o i regolamenti esistenti. Sebbene il risanamento urbano costituisca uno degli obiettivi comunitari di promozione della coesione economica e dello sviluppo sostenibile, la misura in oggetto non è correttamente indirizzata in tal senso.
(51)
L’aiuto è destinato all’intero bacino di lavoro di Berlino, mentre sono solo alcuni distretti urbani ad averne bisogno. La Commissione ritiene pertanto impropriamente ampio il campo di applicazione geografico. La Germania non ha specificato in che modo gli aiuti interverrebbero in quei distretti che necessitano di risanamento urbano e come infine porterebbero alla demolizione di alloggi disabitati. La Germania ha riconosciuto che, a titolo di questo aiuto, tutte le società edilizie del bacino di lavoro di Berlino possono beneficiare dell’esenzione d’imposta, anche se non possiedono beni immobili nei distretti sfavoriti.
(52)
Gli importi degli aiuti previsti dal presente regime sono molto consistenti, soprattutto se una società edilizia ricorre più di una volta alla concentrazione o beneficia di aiuti cumulati. La Commissione desume pertanto che il regime di aiuti alteri le condizioni degli scambi in misura contraria al comune interesse,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Il regime di aiuti «Esenzione dall’imposta sul passaggio di proprietà di terreni per le società edilizie dei nuovi Länder», al quale la Germania intende dare esecuzione, non è compatibile con il mercato comune per quanto concerne il bacino di lavoro di Berlino.
A detto regime non può pertanto essere data esecuzione.
Articolo 2
Entro due mesi dalla notifica della presente decisione, la Germania informa la Commissione circa i provvedimenti presi per conformarvisi.
Articolo 3
La Repubblica federale di Germania è destinataria della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 23 novembre 2005.