NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 768/2005
ze dne 26. dubna 2005,
kterým se zřizuje Agentura Společenství pro kontrolu rybolovu a mění nařízení (EHS) č. 2847/93 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky (2) vyžaduje, aby členské státy zajistily účinnou kontrolu, inspekci a vynucování pravidel společné rybářské politiky, a za tímto účelem spolupracovaly spolu navzájem i s třetími zeměmi.
(2)
Pro splnění těchto závazků je nezbytné, aby členské státy koordinovaly svou kontrolní a inspekční činnost v rámci svých území na souši, ve vodách Společenství a v mezinárodních vodách v souladu s mezinárodním právem a zejména závazky Společenství v rámci regionálních rybolovných organizací a po dohodě se třetími zeměmi.
(3)
Žádný kontrolní režim nemůže být z hlediska nákladů účinný, aniž by stanovil inspekce na souši. Proto by se plány společného využívání měly vztahovat na území na souši.
(4)
Taková spolupráce prostřednictvím operační koordinace kontrolní a inspekční činnosti by měla přispět k udržitelnému využívání živých vodních zdrojů a k zajištění rovných pravidel pro odvětví rybolovu, které tyto zdroje využívá, čímž se omezí narušování hospodářské soutěže.
(5)
Účinná kontrola a inspekce rybolovu se považuje za nezbytnou pro boj s nedovoleným, neohlašovaným a neregulovaným rybolovem.
(6)
Aniž je dotčena odpovědnost členských států vyplývající z nařízení (ES) č. 2371/2002, je třeba technického a správního subjektu Společenství, k organizování spolupráce a koordinace mezi členskými státy týkající se kontroly a inspekce v oblastech rybolovu.
(7)
Za tímto účelem je v rámci stávající institucionální struktury Společenství a s ohledem na rozdělení pravomocí mezi Komisi a členské státy vhodné zřídit Agenturu Společenství pro kontrolu rybolovu (dále jen „agentura“).
(8)
Pro splnění účelu, pro nějž je agentura zřízena, je třeba stanovit její úkoly.
(9)
Pro agenturu je především nezbytné, aby byla na žádost Komise schopna pomáhat Společenství a členským státům ve vztazích se třetími zeměmi anebo s regionálními rybolovnými organizacemi a spolupracovat s jejich příslušnými orgány v rámci mezinárodních závazků Společenství.
(10)
Dále je třeba usilovat o účinné uplatňování inspekčních postupů společenství. Agentura by se mohla časem stát referenčním zdrojem pro vědeckou a technickou pomoc při kontrole a inspekci rybolovu.
(11)
Pro splnění cílů společné rybářské politiky, jež zajistí udržitelné využívání živých vodních zdrojů v rámci udržitelného rozvoje, Rada přijme opatření týkající se zachování, řízení a využívání živých vodních zdrojů.
(12)
Členské státy musí pro zajištění řádného vynucení těchto opatření nasadit odpovídající kontrolní a donucovací prostředky. Aby byla tato kontrola a vynucování účinnější a účelnější, je vhodné, aby Komise v souladu s postupem stanoveným v čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 2371/2002 a po dohodě s dotčenými členskými státy přijala konkrétní kontrolní a inspekční programy. Nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku (3) by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(13)
Koordinace prováděná agenturou při operační spolupráci mezi členskými státy by měla probíhat na základě plánů společného nasazení, podle nichž se organizuje využívání dostupných kontrolních a inspekčních prostředků dotčených členských států, aby došlo k provádění kontrolních a inspekčních programů. Kontrolní a inspekční činnosti členských států v oblasti rybolovu by měly být prováděny v souladu se společnými kritérii, prioritami, měřítky a kontrolními a inspekčními postupy na základě těchto programů.
(14)
Přijetí kontrolního a inspekčního programu zavazuje členské státy k účinnému poskytnutí zdrojů nezbytných k provádění programu. Je nezbytné, aby členské státy agentuře neprodleně sdělily, jakými kontrolními a inspekčními prostředky hodlají takový program provést. Z plánů společného nasazení nesmí vznikat žádné další závazky v oblasti kontroly, inspekce a vynucování nebo ohledně poskytování zdrojů v této souvislosti nezbytných.
(15)
Agentura by měla plán společného nasazení připravit pouze v případě, že jej předpokládá pracovní program.
(16)
Pracovní program by měl být přijat správní radou, čímž se na základě informací poskytnutých členskými státy zajistí dosažení dostatečné shody, a to i ohledně sladění úkolů agentury předpokládaných v pracovním programu a ohledně zdrojů jí dostupných.
(17)
Výkonný ředitel by měl mít jako svůj hlavní úkol zajistit, po konzultaci se členy rady a členskými státy, že jsou každý rok pro cíle pracovního programu agentuře dány k dispozici dostatečné zdroje pro splnění pracovního programu.
(18)
Výkonný ředitel by měl zejména navrhnout přesné plány nasazení s použitím zdrojů oznámených členskými státy pro splnění každého kontrolního a inspekčního programu a při zohlednění pravidel a cílů stanovených konkrétním kontrolním a inspekčním programem, z něhož plán společného nasazení vychází, jakož i jiných důležitých pravidel, jako jsou pravidla týkající se inspektorů Společenství.
(19)
V této souvislosti je nezbytné, aby výkonný ředitel vytvořil časový plán, který poskytuje členským státům dostatek času na sdělení připomínek vycházejících z jejich operativních odborných znalostí při dodržení pracovního plánu agentury a lhůt stanovených v tomto nařízení. Je nezbytné, aby výkonný ředitel zohledňoval zájmy členských států, jichž se dané oblasti rybolovu zahrnuté do jednotlivých plánů týkají. Pro zajištění účinné a včasné koordinace společných kontrolních a inspekčních činností je nezbytné upravit postup, který umožní učinit rozhodnutí o přijetí plánů v případě, že dotčené členské státy nemohou dosáhnout dohody.
(20)
Postup pro navržení a přijetí plánu společného nasazení mimo vody Společenství musí být podobný jako postup týkající se vod Společenství. Základem takových plánů společného využívání musí být mezinárodní kontrolní a inspekční program, kterým se plní mezinárodní závazky týkající se kontroly a inspekce, které jsou pro Společenství závazné.
(21)
Pro plnění plánů společného využívání by měly dotčené členské státy shromažďovat a využívat kontrolní a inspekční prostředky, jež pro takové plány určily. Agentura by měla posoudit, zda jsou dostupné kontrolní a inspekční prostředky dostatečné, a v případě potřeby informovat dotčené členské státy a Komisi o nedostatečnosti dostupných prostředků pro provedení úkolů podle příslušného kontrolního a inspekčního programu.
(22)
Zatímco členské státy by měly plnit své závazky týkající se inspekce a kontroly, zejména v rámci stanoveného kontrolního a inspekčního programu přijatého podle nařízení (ES) č. 2371/2002, agentura by neměla mít pravomoc prostřednictvím plánů společného nasazení ukládat další povinnosti nebo členským státům udělovat sankce.
(23)
Agentura by měla pravidelně přezkoumávat účinnost plánů společného nasazení.
(24)
Je vhodné upravit možnost přijmout zvláštní prováděcí pravidla pro přijetí a schválení plánů společného nasazení. Využití této možnosti může být užitečné, jakmile agentura zahájí svou činnost a podle názoru výkonného ředitele musí být tato pravidla stanovena v právu Společenství.
(25)
Agentura by měla být oprávněna na požádání poskytnout smluvní služby týkající se kontrolních a inspekčních prostředků pro účely jejich společného využívání dotčenými členskými státy.
(26)
Pro účely plnění úkolů agentury by si Komise, členské státy a agentura měly vyměňovat odpovídající informace o kontrole a inspekci prostřednictvím informační sítě.
(27)
Právní postavení a struktura agentury by měly odpovídat objektivní povaze výsledků, jichž má dosahovat, a měly by jí umožnit plnit úkoly v těsné spolupráci s členskými státy a s Komisí. Proto by agentuře měla být udělena právní, finanční a správní samostatnost při současném zachování těsných vazeb s orgány Společenství a se členskými státy. Za tímto účelem je nezbytné a vhodné, aby agentura byla subjektem Společenství majícím právní subjektivitu a vykonávající pravomoci, které jí svěřuje toto nařízení.
(28)
Pokud jde o smluvní odpovědnost agentury, která se řídí právem použitelným na smlouvy uzavřené agenturou, Soudní dvůr by měl mít soudní pravomoc rozhodovat na základě jakékoliv rozhodčí doložky v těchto smlouvách. Soudní dvůr by měl mít rovněž soudní pravomoc ve sporech týkajících se náhrady škod vzniklých na základě mimosmluvní odpovědnosti agentury v souladu s obecnými zásadami společnými právním řádům členských států.
(29)
Komise a členské státy by měly být zastoupeny ve správní radě pověřené zajišťováním řádného a účinného fungování agentury.
(30)
Pro poskytování poradenství výkonnému řediteli a pro zajištění těsné spolupráce se zúčastněnými stranami by měl být zřízen poradní výbor.
(31)
Vzhledem ke skutečnosti, že má agentura plnit závazky Společenství a na požádání Komise spolupracovat se třetími zeměmi a regionálními rybolovnými organizacemi v rámci mezinárodních závazků Společenství, je vhodné, aby byl předseda správní rady volen ze zástupců Komise.
(32)
Způsob hlasování ve správní radě by měl zohledňovat zájmy členských států a Komise na účinném fungování agentury.
(33)
Je vhodné upravit účast zástupce poradního výboru na jednáních správní rady bez hlasovacího práva.
(34)
Je nutné upravit jmenování a odvolání výkonného ředitele agentury a pravidla výkonu jeho funkce.
(35)
Za účelem průhledného fungování agentury by se na ni mělo bez omezení vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (4).
(36)
V zájmu ochrany soukromí fyzických osob by se na toto nařízení mělo vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (5).
(37)
Pro zajištění funkční samostatnosti a nezávislosti agentury by jí měl být udělen samostatný rozpočet, jehož příjmy by pocházely z příspěvku Společenství a z plateb za smluvní služby poskytované agenturou. Pokud jde o příspěvek Společenství a další dotace ze souhrnného rozpočtu Evropské unie, by se na tento rozpočet měl vztahovat rozpočtový proces Společenství. Audit účetnictví by měl provádět Účetní dvůr.
(38)
Pro boj proti podvodům, korupci a dalším protiprávním činnostem by se na agenturu, která by měla přistoupit k interinstitucionální dohodě ze dne 25. května 1999 mezi Evropským parlamentem, Radou Evropské unie a Komisí Evropských společenství o vnitřním vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (6), mělo bez omezení vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (7).
(39)
Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (8),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
CÍL, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Cíl
Tímto nařízením se zřizuje Agentura Společenství pro kontrolu rybolovu (dále jen „agentura“), jejímž cílem je organizovat operační koordinaci kontrolních a inspekčních činností členských států v oblasti rybolovu a napomáhat jim ve spolupráci, aby byla dodržována pravidla společné rybářské politiky a aby se tak zajistilo jejich účinné a jednotné uplatňování.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„kontrolou a inspekcí“ veškerá opatření přijatá členskými státy, zejména podle článků 23, 24 a 28 nařízení (ES) č. 2371/2002, za účelem kontroly a inspekce rybolovných činností v oblasti působnosti společné rybářské politiky, včetně činností dohledu a sledování, jako jsou systémy satelitního sledování plavidel a služba pozorovatelů;
b)
„kontrolními a inspekčními prostředky“ plavidla, letadla, vozidla a další materiální zdroje pro dohled, jakož i inspektoři, pozorovatelé a další lidské zdroje používané členskými státy ke kontrole a inspekci;
c)
„plánem společného nasazení“ plán, kterým se stanoví operační režimy pro nasazování dostupných kontrolních a inspekčních prostředků;
d)
„mezinárodním kontrolním a inspekčním programem“ program, který stanoví cíle, obecné priority a postupy pro kontrolní a inspekční činnosti za účelem plnění mezinárodních kontrolních a inspekčních závazků Společenství;
e)
„stanoveným kontrolním a inspekčním programem“ program, který stanoví cíle, společné priority a postupy pro kontrolní a inspekční činnosti, zavedené v souladu s článkem 34c nařízení (EHS) č. 2847/93;
f)
„rybolovem“ rybolovné činnosti zaměřené na určité populace podle definice Rady, zejména podle článků 5 a 6 nařízení (ES) č. 2371/2002;
g)
„inspektory Společenství“ inspektoři zařazení na seznam uvedený v čl. 28 odst. 4 nařízení (ES) č. 2371/2002.
KAPITOLA II
POSLÁNÍ A ÚKOLY AGENTURY
Článek 3
Poslání
Posláním agentury je:
a)
koordinovat kontrolní a inspekční činnost členských států týkající se kontrolních a inspekčních závazků Společenství;
b)
koordinovat nasazení vnitrostátních kontrolních a inspekčních prostředků vyčleněných dotčenými členskými státy v souladu s tímto nařízením;
c)
napomáhat členským státům při podávání Komisi a třetím stranám informací o rybolovných činnostech a o kontrolních a inspekčních činnostech;
d)
v rámci svých pravomocí napomáhat členským státům při plnění jejich úkolů a závazků podle pravidel společné rybářské politiky;
e)
napomáhat členským státům a Komisi při harmonizaci uplatňování společné rybářské politiky v celém Společenství;
f)
přispívat k práci členských států a Komise při výzkumu a vývoji kontrolních a inspekčních metod;
g)
přispívat ke koordinaci odborné přípravy inspektorů a k výměně zkušeností mezi členskými státy;
h)
koordinovat operace v boji proti nedovolenému, neohlašovanému a neregulovanému rybolovu v souladu s pravidly Společenství.
Článek 4
Úkoly týkající se mezinárodních závazků Společenství ohledně kontroly a inspekce
1. Agentura na žádost Komise:
a)
napomáhá Společenství a jeho členským státům v jejich vztazích se třetími zeměmi a s mezinárodními regionálními rybolovnými organizacemi, jichž je Společenství členem;
b)
spolupracuje s příslušnými orgány mezinárodních regionálních rybolovných organizací ohledně kontrolních a inspekčních závazků Společenství v rámci pracovních režimů dohodnutých s těmito subjekty.
2. Agentura může na žádost Komise spolupracovat s příslušnými orgány třetích zemí v záležitostech týkajících se kontroly a inspekce v rámci dohod uzavřených mezi Společenstvím a těmito zeměmi.
3. Agentura může v rámci svých pravomocí provádět jménem členských států úkoly stanovené v mezinárodních dohodách o rybolovu, jichž je Společenství smluvní stranou.
Článek 5
Úkoly týkající se operační koordinace
1. Operační koordinace agentury zahrnuje inspekci a kontrolu rybolovných činností, včetně dovozu, přepravy a vykládky produktů rybolovu, a to až do okamžiku, kdy tyto produkty po vykládce obdrží první kupující.
2. Pro účely operační koordinace zavede agentura plány společného nasazení a v souladu s kapitolou III zorganizuje operační koordinaci kontroly a inspekce prováděnou členskými státy.
Článek 6
Poskytování smluvních služeb členským státům
Agentura může v souvislosti se závazky členských států ohledně rybolovu ve vodách Společenství anebo v mezinárodních vodách poskytovat členským státům na požádání smluvní služby týkající se kontroly a inspekce, včetně najímání, provozování a personálního obsazení kontrolních a inspekčních základen a poskytování pozorovatelů pro společné operace dotčených členských států.
Článek 7
Pomoc členským státům
Jako pomoc členským státům pro lepší plnění jejich závazků v rámci pravidel společné rybářské politiky agentura zejména:
a)
zavádí a rozvíjí hlavní osnovy pro odbornou přípravu instruktorů pro inspektory v oblasti rybolovu ze členských států a těmto inspektorům a dalším pracovníkům účastnícím se sledování, kontroly a inspekce poskytuje další kurzy a semináře odborné přípravy;
b)
na požádání členských států provádí společné pořizování zboží a služeb pro kontrolní a inspekční činnosti členských států a pro přípravu a koordinaci společných pilotních projektů členskými státy;
c)
vypracuje společné operační postupy týkající se společných kontrolních a inspekčních činností prováděných dvěma nebo více členskými státy;
d)
vypracuje kritéria pro výměnu kontrolních a inspekčních prostředků mezi členskými státy a mezi členskými státy a třetími zeměmi a kritéria pro poskytování takových prostředků členskými státy.
KAPITOLA III
OPERAČNÍ KOORDINACE
Článek 8
Plnění závazků Společenství týkajících se kontroly a inspekce
Na požádání Komise koordinuje agentura kontrolní a inspekční činnosti členských států na základě mezinárodních kontrolních a inspekčních programů, a to zaváděním plánů společného nasazení.
Článek 9
Provádění stanovených kontrolních a inspekčních programů
Agentura koordinuje provádění stanovených kontrolních a inspekčních programů vytvořených v souladu s článkem 34c nařízení (EHS) č. 2847/93, a to prostřednictvím plánů společného nasazení.
Článek 10
Obsah plánů společného nasazení
Každý plán společného nasazení:
a)
splňuje požadavky příslušného kontrolního a inspekčního programu;
b)
uplatňuje kritéria, měřítka, priority a společné inspekční postupy stanovené Komisí v kontrolních a inspekčních programech;
c)
usiluje o přizpůsobení stávajících vnitrostátních prostředků kontroly a inspekce oznámených podle čl. 11 odst. 2 potřebám a o zorganizování jejich nasazení;
d)
organizuje využívání lidských a materiálních zdrojů podle období a oblastí, v nichž mají být tyto zdroje nasazeny, včetně práce týmů inspektorů Společenství z více než jednoho členského státu;
e)
zohledňuje stávající závazky dotčených členských států týkající se jiných plánů společného nasazení, jakož i další zvláštní regionální a místní omezení;
f)
stanovuje podmínky, za nichž mohou kontrolní a inspekční prostředky členského státu vstoupit do výsostných vod v jurisdikci jiného členského státu.
Článek 11
Oznámení o kontrolních a inspekčních prostředcích
1. Členské státy oznámí agentuře každý rok do 15. října kontrolní a inspekční prostředky, které má v následujícím roce k dispozici pro účely kontroly a inspekce.
2. Každý členský stát oznámí agentuře prostředky, kterými má v úmyslu provádět mezinárodní kontrolní a inspekční program nebo stanovený kontrolní a inspekční program, jež se ho týká, a to nejpozději do jednoho měsíce od oznámení členským státům rozhodnutí takový program zavést.
Článek 12
Postup přijetí plánů společného nasazení
1. Na základě oznámení stanovených v čl. 11 odst. 2 a do tří měsíců od obdržení těchto oznámení vytvoří výkonný ředitel agentury po konzultaci s dotčenými členskými státy návrh plánu společného nasazení.
2. Návrh plánu společného nasazení určí na základě zájmů členských států, jichž se příslušná oblast rybolovu týká, prostředky kontroly a inspekce, které by bylo možno vyčlenit za účelem provádění kontrolního a inspekčního programu, k němuž se plán vztahuje.
Zájem členského státu v dané oblasti rybolovu se vyhodnocuje podle těchto kritérií, jejichž poměrná důležitost závisí na zvláštní povaze každého plánu:
a)
případný poměrný rozsah jeho výsostných vod nebo vod v jeho jurisdikci, na které se vztahuje plán společného nasazení;
b)
množství ryb vyložených na jeho území během stanoveného referenčního období v poměru k celkovému množství vykládek v oblasti rybolovu, na kterou se vztahuje plán společného nasazení;
c)
poměrný počet rybářských plavidel Společenství plujících pod vlajkou Společenství (podle výkonu motoru a hrubé prostornosti), která se účastní rybolovu v dané oblasti rybolovu, na nějž se vztahuje plán společného nasazení, ve vztahu k celkovému počtu plavidel, která v této oblasti rybolovu působí;
d)
poměrná velikost přidělené kvóty nebo, není-li kvóta přidělena, úlovky v oblasti rybolovu během daného referenčního období.
3. Ukáže-li se v průběhu přípravy plánu společného nasazení, že není k dispozici dostatek kontrolních a inspekčních prostředků pro splnění požadavků příslušného kontrolního a inspekčního programu, výkonný ředitel neprodleně uvědomí dotčené členské státy a Komisi.
4. Výkonný ředitel oznámí návrh plánu společného nasazení dotčeným členským státům a Komisi. Nevznesou-li dotčené členské státy nebo Komise žádnou námitku do patnácti pracovních dnů od tohoto oznámení, výkonný ředitel plán schválí.
5. Vznesl-li jeden nebo více členských států nebo Komise námitku, výkonný ředitel postoupí věc Komisi. Komise může v plánu provést jakékoliv nezbytné úpravy a přijmout jej v souladu s postupem stanoveným v čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 2371/02.
6. U každého plánu společného nasazení provede agentura po konzultaci s dotčenými členskými státy roční přezkum, aby se zohlednily všechny nové kontrolní a inspekční programy, které se na dotčené členské státy vztahují, jakož i priority stanovené Komisí v kontrolních a inspekčních programech.
Článek 13
Provádění plánů společného nasazení
1. Společné kontrolní a inspekční činnosti se provádějí na základě plánů společného nasazení.
2. Členské státy, jichž se týká plán společného nasazení:
a)
poskytují kontrolní a inspekční prostředky určené pro plán společného nasazení;
b)
jmenují jednu vnitrostátní kontaktní osobu/koordinátora, kterému svěří dostatečnou pravomoc, aby mohl včas reagovat na žádosti agentury ohledně provádění plánu společného nasazení, a oznámí tuto skutečnost agentuře;
c)
nasazují vyčleněné kontrolní a inspekční prostředky podle plánu společného nasazení a podle požadavků uvedených v odstavci 4;
d)
poskytují agentuře přístup on-line k informacím nezbytným pro provádění plánu společného nasazení;
e)
spolupracují s agenturou při provádění plánu společného nasazení;
f)
zajišťují, aby všechny kontrolní a inspekční prostředky přidělené plánu Společenství společného nasazení plnily svou funkci podle pravidel společné rybářské politiky.
3. Aniž jsou dotčeny závazky členských států v rámci společného plánu nasazení stanovené v článku 12, odpovídají za velení a řízení kontrolních a inspekčních prostředků určených pro plán společného nasazení, v souladu s vnitrostátním právem, příslušné vnitrostátní orgány.
4. Výkonný ředitel může stanovit požadavky pro provedení plánu společného nasazení přijaté podle článku 12. Takové požadavky zůstávají v mezích tohoto plánu.
Článek 14
Vyhodnocení plánů společného nasazení
Agentura provádí roční vyhodnocení účinnosti každého plánu společného nasazení a na základě dostupných důkazů rovněž analýzu existence rizika, že rybolovné činnosti nejsou v souladu s příslušnými kontrolními opatřeními. Tato vyhodnocení neprodleně sdělí Evropskému parlamentu, Komisi a členským státům.
Článek 15
Oblasti rybolovu, na které se nevztahuje žádný kontrolní či inspekční program
Dva nebo více členských států mohou agenturu požádat, aby koordinovala nasazení jejich kontrolních a inspekčních prostředků ve vztahu k rybolovné oblasti nebo lovišti, na které se nevztahuje žádný kontrolní či inspekční program. Taková koordinace se provádí podle kritérií kontroly a inspekce a priorit dohodnutých mezi dotčenými členskými státy.
Článek 16
Informační síť
1. Komise, agentura a příslušné orgány členských států si navzájem vyměňují příslušné informace, které jsou jim dostupné a které se týkají kontrolních a inspekčních činností ve vodách Společenství a v mezinárodních vodách.
2. Každý příslušný vnitrostátní orgán přijme v souladu s odpovídajícími právními předpisy Společenství opatření pro zajištění odpovídající důvěrnosti informací, které přijal podle tohoto článku v souladu s článkem 37 nařízení (EHS) č. 2847/93.
Článek 17
Prováděcí pravidla
Prováděcí pravidla k této kapitole mohou být přijata v souladu s postupem podle čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 2371/2002.
Tato prováděcí pravidla se mohou vztahovat zejména na postupy přípravy a přijetí návrhů plánů společného nasazení.
KAPITOLA IV
VNITŘNÍ STRUKTURA A FUNKCE
Článek 18
Právní postavení a sídlo
1. Agentura je subjektem Společenství. Má právní subjektivitu.
2. V každém členském státě má agentura veškeré pravomoci přiznané právnickým osobám právními předpisy daného státu. Zejména může nabývat movitý a nemovitý majetek a nakládat s ním a být stranou soudních řízení.
3. Agenturu zastupuje její výkonný ředitel.
4. Sídlem agentury je Vigo, Španělsko.
Článek 19
Zaměstnanci
1. Na zaměstnance agentury se vztahuje služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství stanovený nařízením (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (9) a pravidla společně přijatá orgány Evropských společenství za účelem uplatňování tohoto služebního a pracovního řádu. Správní rada přijme po dohodě s Komisí nezbytná prováděcí pravidla.
2. Aniž je dotčen článek 30, má agentura ve vztahu ke svým zaměstnancům pravomoci, které jí svěří orgán oprávněný ke jmenování na základě služebního řádu a pracovního řádu ostatních zaměstnanců.
3. Zaměstnanci agentury jsou úředníci dočasně přidělení nebo přeložení do agentury Komisí a další zaměstnanci získaní náborem agentury, podle potřeby pro plnění jejích úkolů.
Agentura může rovněž zaměstnat úředníky dočasně přeložené členskými státy.
Článek 20
Výsady a imunity
Na agenturu se vztahuje protokol o výsadách a imunitách Evropských společenství.
Článek 21
Odpovědnost
1. Smluvní odpovědnost agentury se řídí právem rozhodným pro danou smlouvu.
2. Soudní dvůr má soudní pravomoc rozhodovat na základě rozhodčí doložky obsažené ve smlouvě uzavřené agenturou.
3. V případě mimosmluvní odpovědnosti nahradí agentura v souladu s obecnými zásadami společnými právním řádům členských států veškerou škodu, kterou způsobila nebo kterou způsobili její zaměstnanci při plnění svých povinností. Soudnímu dvoru přísluší rozhodnutí jakéhokoliv sporu o náhradu těchto škod.
4. Osobní odpovědnost zaměstnanců agentury vůči agentuře se řídí služebním řádem nebo pracovním řádem vztahujícím se na tyto zaměstnance.
Článek 22
Jazyky
1. Na agenturu se vztahuje nařízení č. 1 ze dne 15. dubna 1958 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství (10).
2. Překladatelské služby potřebné pro fungování agentury zajišťuje Překladatelské středisko pro instituce Evropské unie.
Článek 23
Zřízení a pravomoci správní rady
1. Agentura má správní radu.
2. Správní rada:
a)
jmenuje a odvolává výkonného ředitele podle článku 30;
b)
do 30. dubna každého roku schválí souhrnnou zprávu agentury za předchozí rok a předloží ji Evropskému parlamentu, Radě, Komisi, Účetnímu dvoru a členským státům; tato zpráva se zveřejní;
c)
do 31. října každého roku a s ohledem na stanovisko Komise a členských států přijme pracovní program agentury pro nadcházející rok a postoupí jej Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a členským státům.
Tento pracovní program obsahuje priority agentury. Správní rada upřednostní povinnosti agentury ohledně kontrolních programů a programů pro dohled. Schválením tohoto programu není dotčen roční rozpočtový proces Společenství. Pokud Komise do 30 dnů ode dne přijetí pracovního programu vyjádří s tímto programem nesouhlas, správní rada program přehodnotí a po případných změnách do dvou měsíců ve druhém čtení přijme;
d)
před začátkem rozpočtového roku přijme konečný rozpočet agentury a podle potřeby jej upraví podle příspěvku Společenství a dalších příjmů agentury;
e)
vykonává své povinnosti vztahující se k rozpočtu agentury v souladu s články 35, 36 a 38;
f)
vykonává disciplinární pravomoc nad výkonným ředitelem;
g)
stanoví svůj jednací řád, který může upravit zřízení potřebných podvýborů správní rady;
h)
přijme postupy nutné pro plnění úkolů agentury.
Článek 24
Složení správní rady
1. Správní rada se skládá ze zástupců členských států a šesti zástupců Komise. Každý členský stát má právo jmenovat jednoho člena. Členské státy a Komise jmenují ke každému členovi jednoho náhradníka, který zastupuje člena v jeho nepřítomnosti.
2. Členové správní rady jsou jmenováni na základě odpovídajících zkušeností a odbornosti v oboru kontroly a inspekce v oblasti rybolovu.
3. Funkční období každého člena je pět let ode dne jmenování. Funkční období lze prodloužit.
Článek 25
Předsednictví správní rady
1. Správní rada volí předsedu z řad zástupců Komise. Dále volí místopředsedu ze všech členů. Nemůže-li předseda vykonávat své povinnosti, zaujme jeho místo automaticky místopředseda.
2. Funkční období předsedy a místopředsedy správní rady činí tři roky a končí zároveň s členstvím ve správní radě. Jejich funkční období lze jednou prodloužit.
Článek 26
Schůze
1. Schůze správní rady svolává její předseda. Program jednání určuje předseda s ohledem na návrhy členů správní rady a výkonného ředitele agentury.
2. Výkonný ředitel a zástupce jmenovaný poradním výborem se účastní jednání bez hlasovacího práva.
3. Řádná schůze správní rady se koná nejméně jednou ročně. Kromě toho se schází z podnětu předsedy nebo na žádost Komise nebo jedné třetiny členských států zastoupených ve správní radě.
4. Jedná-li se o důvěrnou záležitost nebo o střet zájmů, může se správní rada rozhodnout, že přezkoumá určité body programu bez přítomnosti zástupce jmenovaného poradním výborem. Prováděcí pravidla k tomuto ustanovení mohou být stanovena v jednacím řádu.
5. Správní rada může pozvat jakoukoliv osobu, jejíž stanovisko by mohlo být předmětem zájmu, k účasti na schůzi jako pozorovatele.
6. Členům správní rady mohou být v souladu s ustanoveními jednacího řádu nápomocni poradci nebo odborníci.
7. Sekretariát správní rady zabezpečuje agentura.
Článek 27
Hlasování
1. Správní rada přijímá rozhodnutí nadpoloviční většinou hlasů.
2. Každý člen má jeden hlas. V nepřítomnosti člena je k výkonu hlasovacího práva oprávněn jeho náhradník.
3. Jednací řád podrobněji upraví způsob hlasování, zejména podmínky pro jednání člena v zastoupení jiného člena, jakož i případné požadavky na usnášeníschopnost.
Článek 28
Prohlášení o zájmech
Členové správní rady učiní prohlášení o zájmech, ve kterém uvedou, že nemají žádné zájmy, které by měly vliv na jejich nezávislost, nebo uvedou případné přímé či nepřímé zájmy, které by mohly být považovány za s to mít vliv na jejich nezávislost. Tato prohlášení se činí písemně každý rok, nebo pokud by mohlo dojít ke střetu zájmů ve vztahu k jednotlivým bodům programu jednání. Pokud by ke střetu zájmů mohlo dojít, nemají dotčení členové v žádném z takových bodů hlasovací právo.
Článek 29
Povinnosti a pravomoci výkonného ředitele
1. Agenturu řídí výkonný ředitel. Aniž jsou dotčeny odpovídající pravomoci Komise a správní rady, výkonný ředitel nevyžaduje ani nepřijímá pokyny od žádné vlády ani jiného subjektu.
2. Výkonný ředitel při plnění svých úkolů uplatňuje zásady společné rybářské politiky.
3. Výkonný ředitel má tyto povinnosti a pravomoci:
a)
připravuje návrh pracovního programu a po projednání s Komisí a členskými státy jej předkládá správní radě. Činí nezbytné kroky k provedení pracovního programu v rámci omezení stanovených tímto nařízením, prováděcími pravidly k němu a dalšími použitelnými právními předpisy;
b)
přijímá veškerá opatření nezbytná k zajištění organizace a chodu agentury v souladu s tímto nařízením, včetně přijímání vnitřních správních pokynů a zveřejňování oznámení;
c)
přijímá veškerá nezbytná opatření, včetně přijetí rozhodnutí týkajících se povinností agentury podle kapitol II a III, které zahrnují nájem a provoz kontrolních a inspekčních prostředků a provoz informační sítě;
d)
reaguje na žádosti Komise a žádosti členských států o pomoc podle článků 6, 7 a 15;
e)
organizuje účinný systém sledování, aby bylo možno porovnat výsledky agentury s jejími operačními cíli. Na základě toho výkonný ředitel připravuje každý rok návrh souhrnné zprávy, kterou předloží správní radě. Zavede postupy pravidelného hodnocení, které splňují všeobecně uznávané profesní normy;
f)
vykonává své pravomoci ve vztahu k zaměstnancům podle čl. 19 odst. 2;
g)
sestavuje odhady příjmů a výdajů agentury v souladu s článkem 35 a plní rozpočet v souladu s článkem 36.
4. Výkonný ředitel odpovídá za svou činnost správní radě.
Článek 30
Jmenování a odvolání výkonného ředitele
1. Výkonného ředitele jmenuje správní rada na základě zásluh a zdokumentovaných odpovídajících zkušeností v oblasti společné rybářské politiky a kontroly a inspekce rybolovu ze seznamu alespoň dvou kandidátů navržených Komisí po výběrovém řízení na základě zveřejnění volného místa v Úředním věstníku Evropské unie a výzvy k projevení zájmu v jiných publikacích.
2. Pravomoc odvolat výkonného ředitele náleží správní radě. Rada projednává tento bod na žádost Komise nebo jedné třetiny svých členů.
3. Správní rada přijme rozhodnutí podle odstavců 1 a 2 dvoutřetinovou většinou hlasů členů.
4. Funkční období výkonného ředitele je pět let. Funkční období je možno na návrh Komise jednou prodloužit o dalších pět let po schválení dvoutřetinovou většinou hlasů členů správní rady.
Článek 31
Poradní výbor
1. Poradní výbor se skládá ze zástupců regionálních poradních sborů stanovených v článku 31 nařízení (ES) č. 2371/2002, a to tak, že každý regionální poradní sbor jmenuje vždy jednoho zástupce. Zástupce mohou vystřídat náhradníci, kteří jsou jmenováni současně.
2. Členové poradního výboru nemohou být členy správní rady. Poradní výbor jmenuje jednoho ze svých členů, aby se bez hlasovacího práva účastnil jednání správní rady.
3. Poradní výbor výkonnému řediteli na jeho žádost poskytne poradenství při plnění jeho povinností stanovených v tomto nařízení.
4. Poradnímu výboru předsedá výkonný ředitel. Poradní výbor se schází na výzvu předsedy nejméně jednou ročně.
5. Agentura poskytuje poradnímu výboru nezbytnou logistickou podporu a sekretariát pro jeho schůze.
6. Schůzí poradního výboru se mohou účastnit členové správní rady.
Článek 32
Průhlednost a poskytování informací
1. Na dokumenty, jež má agentura v držení, se vztahuje nařízení (ES) č. 1049/2001.
2. Do šesti měsíců ode dne první schůze přijme správní rada praktická opatření pro provádění nařízení (ES) č. 1049/2001.
3. Agentura může z vlastního podnětu poskytovat informace v oblastech v rámci svého poslání. Zejména zajišťuje, aby veřejnost a každá zúčastněná strana rychle obdržely objektivní, spolehlivé a snadno srozumitelné informace o její práci.
4. Správní rada stanoví nezbytná vnitřní pravidla pro používání odstavce 3.
5. Proti rozhodnutím přijatým agenturou podle článku 8 nařízení (ES) č. 1049/2001 lze podat stížnosti veřejnému ochránci práv nebo žalobu k Soudnímu dvoru podle článků 195 a 230 Smlouvy.
6. Na informace shromážděné Komisí a agenturou v souladu s tímto nařízením se vztahuje nařízení (ES) č. 45/2001.
Článek 33
Důvěrnost
1. Na členy správní rady, výkonného ředitele a zaměstnance agentury se vztahují, a to i po skončení jejich funkcí, požadavky na zachování důvěrnosti podle článku 287 Smlouvy.
2. Správní rada stanoví vnitřní pravidla týkající se praktických opatření pro provádění požadavků na zachování důvěrnosti uvedených v odstavci 1.
Článek 34
Přístup k informacím
1. Komise má neomezený přístup ke všem informacím shromážděným agenturou. Agentura poskytne Komisi na její žádost veškeré informace a hodnocení těchto informací v podobě, kterou určí Komise.
2. Členské státy, jichž se týká konkrétní operace agentury, mají přístup k informacím shromážděným agenturou vztahujícím se k této operaci podle podmínek, jež mohou být stanoveny v souladu s postupem podle čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 2371/2002.
KAPITOLA V
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 35
Rozpočet
1. Příjmy agentury sestávají z:
a)
příspěvku Společenství uvedeného v souhrnném rozpočtu Evropské unie (oddíl Komise);
b)
poplatků za služby poskytované agenturou členským státům v souladu s článkem 6;
c)
poplatků za publikace, odbornou přípravu anebo další služby poskytované agenturou.
2. Výdaje agentury zahrnují výdaje na zaměstnance, správu, infrastrukturu a provoz.
3. Výkonný ředitel vypracuje návrh výkazu odhadů příjmů a výdajů agentury pro následující rozpočtový rok a společně s plánem pracovních míst jej předloží správní radě.
4. Příjmy a výdaje musí být vyrovnané.
5. Na základě návrhu výkazu odhadů příjmů a výdajů vypracuje správní rada každý rok výkaz odhadů příjmů a výdajů agentury pro následující rozpočtový rok.
6. Tento výkaz odhadů, který zahrnuje návrh plánu pracovních míst a prozatímní pracovní program, předloží správní rada Komisi nejpozději do 31. března.
7. Komise předkládá výkaz odhadů Evropskému parlamentu a Radě (dále jen „rozpočtový orgán“) společně s předběžným návrhem souhrnného rozpočtu Evropské unie.
8. Na základě výkazu odhadů Komise vloží do předběžného návrhu souhrnného rozpočtu Evropské unie odhady, které pokládá za potřebné pro plán pracovních míst, a částku subvence ze souhrnného rozpočtu, kterou předloží rozpočtovému orgánu v souladu s článkem 272 Smlouvy.
9. Rozpočtový orgán schvaluje položky subvencí pro agenturu. Rozpočtový orgán rovněž přijímá plán pracovních míst pro agenturu.
10. Správní rada schvaluje rozpočet. Rozpočet se stává konečným po konečném schválení souhrnného rozpočtu Evropské unie. V případě potřeby se odpovídajícím způsobem upraví.
11. Pokud správní rada hodlá uskutečnit jakýkoli projekt, který může mít významný finanční dopad na financování rozpočtu, zejména jedná-li se o projekty, které se vztahují k nemovitostem, například nájem nebo koupě budov, oznámí svůj záměr co nejdříve rozpočtovému orgánu. Uvědomí o tom Komisi.
12. Pokud některá složka rozpočtového orgánu oznámí svůj záměr vydat stanovisko, předá toto stanovisko správní radě do šesti týdnů ode dne oznámení projektu.
Článek 36
Plnění rozpočtu a dohled nad ním
1. Výkonný ředitel plní rozpočet agentury.
2. Nejpozději do 1. března po každém rozpočtového roku předá účetní agentury prozatímní účty účetnímu Komise společně se zprávou o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok. Účetní Komise konsoliduje prozatímní účty orgánů a subjektů v souladu s článkem 128 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (11) (dále jen „finanční nařízení“).
3. Nejpozději do 31. března následujícího rozpočtového roku předá účetní Komise prozatímní účty agentury Účetnímu dvoru spolu se zprávou o rozpočtovém a finančním řízení za daný rozpočtový rok. Zpráva o rozpočtovém a finančním řízení za daný rozpočtový rok se rovněž předává Evropskému parlamentu a Radě.
4. Po obdržení vyjádření Účetního dvora k prozatímním účtům agentury podle článku 129 finančního nařízení vypracuje výkonný ředitel na vlastní odpovědnost konečnou účetní závěrku agentury a předá ji správní radě k vyjádření.
5. Správní rada vydá stanovisko ke konečné účetní závěrce agentury.
6. Nejpozději do 1. července následujícího roku zašle výkonný ředitel konečnou účetní závěrku společně s připomínkami správní rady Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru.
7. Konečná účetní závěrka se zveřejňuje.
8. Agentura zřídí funkci vnitřního auditora, která musí být vykonávána v souladu s příslušnými mezinárodními normami.
9. Výkonný ředitel odpoví Účetnímu dvoru na jeho vyjádření nejpozději do 30. září. Zároveň zašle tuto odpověď správní radě.
10. Výkonný ředitel předloží Evropskému parlamentu na jeho žádost veškeré informace nezbytné pro řádný průběh udělení absolutoria za daný rozpočtový rok stanoveného v čl. 146 odst. 3 finančního nařízení.
11. Evropský Parlament udělí na doporučení Rady do 30. dubna druhého následujícího roku výkonnému řediteli agentury absolutorium za plnění rozpočtu pro daný rok.
Článek 37
Boj proti podvodům
1. Za účelem boje proti podvodům, korupci a dalším protiprávním činnostem se na agenturu bez omezení vztahuje nařízení (ES) č. 1073/1999.
2. Agentura přistoupí k interinstitucionální dohodě ze dne 25. května 1999 o vnitřním vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a neprodleně přijme příslušná opatření vztahující se na všechny zaměstnance.
3. Rozhodnutí o financování a prováděcí dohody a nástroje, které se jich týkají, výslovně stanoví, že Účetní dvůr a OLAF mohou v případě potřeby provádět místní šetření příjemců finančních prostředků agentury a pracovníků zodpovědných za jejich přidělování.
Článek 38
Finanční ustanovení
Po schválení Komisí a obdržení stanoviska Účetního dvora správní rada přijme finanční předpisy agentury. Tyto předpisy se nesmějí odchýlit od nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 23. prosince 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (12), a mohou se odchýlit pouze pokud to vyžaduje provoz agentury a s předchozím souhlasem Komise.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 39
Hodnocení
1. Do pěti let ode dne, kdy agentura převezme své povinnosti, a poté každých pět let nechá správní rada provést nezávislé externí hodnocení provádění tohoto nařízení. Komise poskytne agentuře veškeré informace, které agentura pro toto hodnocení považuje za významné.
2. Každé hodnocení posoudí dopad tohoto nařízení, užitečnost, důležitost a účinnost agentury, jejích pracovních postupů a rozsah, jímž přispívá k vysoké míře souladu s pravidly společné rybářské politiky. Správní rada vypracuje po dohodě s Komisí a po konzultaci se zúčastněnými stranami konkrétní zadání.
3. Správní rada obdrží hodnocení a vydá doporučení ohledně změn tohoto nařízení, agentury a jejích pracovních postupů a předloží je Komisi. Toto hodnocení i navrhovaná doporučení předaná Komisí Evropskému parlamentu a Radě se zveřejní.
Článek 40
Zahájení činnosti agentury
Agentura zahájí svou činnost do dvanácti měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 41
Změna
Článek 34c nařízení (EHS) č. 2847/93 se nahrazuje tímto:
„Článek 34c
1. Komise v souladu s postupem stanoveným v článku 36 a po dohodě s dotčenými členskými státy stanoví, na které oblasti rybolovu zahrnující dva nebo více členských států se vztahují stanovené kontrolní a inspekční programy a podmínky, jimiž se tyto programy řídí.
Stanovený kontrolní a inspekční program určí oblasti rybolovu zahrnující dva nebo více členských států, na něž se program vztahuje, a podmínky, jimiž se tyto oblasti rybolovu řídí.
Každý stanovený kontrolní a inspekční program určí své cíle, společné priority a postupy, jakož i měřítka kontrolní a inspekční činnosti, očekávané výsledky uvedených opatření a strategii potřebnou pro zajištění co nejvyšší jednotnosti, účinnosti a úspornosti kontrolních a inspekčních činností. Každý program vyjmenuje dotčené členské státy.
Stanovené kontrolní a inspekční programy nesmějí trvat déle než tři roky nebo dobu stanovenou za tímto účelem v plánu obnovy přijatém podle článku 5 nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky (13) nebo v plánu řízení přijatém podle článku 6 tohoto nařízení.
Dotčené členské státy provádějí stanovené kontrolní a inspekční programy na základě plánů společného využívání vytvořených podle nařízení Rady (ES) č. 768/2005 ze dne 26. dubna 2005, kterým se zřizuje Agentura Společenství pro kontrolu rybolovu a mění nařízení (EHS) č. 2847/93 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku (14).
2. Komise kontroluje a hodnotí výsledky každého stanoveného kontrolního a inspekčního programu a podává zprávy Evropskému parlamentu a Radě v souladu s čl. 27 odst. 4 nařízení (ES) č. 2371/2002.
Článek 42
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 26. dubna 2005.
REGOLAMENTO (CE) N. 768/2005 DEL CONSIGLIO
del 26 aprile 2005
che istituisce un’Agenzia comunitaria di controllo della pesca e modifica il regolamento (CEE) n. 2847/93 che istituisce un regime di controllo applicabile nell’ambito della politica comune della pesca
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l’articolo 37,
vista la proposta della Commissione,
visto il parere del Parlamento europeo (1),
considerando quanto segue:
(1)
In virtù del regolamento (CE) n. 2371/2002 del Consiglio, del 20 dicembre 2002, relativo alla conservazione e allo sfruttamento sostenibile delle risorse della pesca nell’ambito della politica comune della pesca (2), gli Stati membri sono tenuti a garantire l’efficacia dei controlli e delle ispezioni nonché l’esecuzione delle norme della politica comune della pesca e, a tal fine, a cooperare tra di loro e con i paesi terzi.
(2)
Per adempiere a tali obblighi è necessario che gli Stati membri coordinino le operazioni di controllo e di ispezione svolte nel territorio terrestre, nelle acque comunitarie e internazionali conformemente al diritto internazionale e, in particolare, agli obblighi assunti dalla Comunità nell’ambito di organizzazioni di pesca regionali e di accordi stipulati con i paesi terzi.
(3)
Nessun regime di ispezione può essere valido sotto il profilo dei costi se non prevede ispezioni a terra. Pertanto occorrerebbe che i piani di impiego congiunto coprano il territorio terrestre.
(4)
Tale cooperazione, attraverso il coordinamento operativo delle attività di controllo e di ispezione, dovrebbe contribuire allo sfruttamento sostenibile delle risorse acquatiche viventi e garantire parità di condizioni agli operatori del settore alieutico che sfruttano tali risorse, riducendo in questo modo le distorsioni di concorrenza.
(5)
Le attività di controllo e di ispezione efficaci sono considerate essenziali per combattere la pesca illegale, non dichiarata e non regolamentata.
(6)
Fatte salve le responsabilità che incombono agli Stati membri in virtù del regolamento (CE) n. 2371/2002, è necessario un organo comunitario tecnico e amministrativo che organizzi la cooperazione e il coordinamento, tra gli Stati membri, per quanto riguarda il controllo e l’ispezione delle attività di pesca.
(7)
A tale fine è opportuno istituire un’Agenzia comunitaria di controllo della pesca («l’Agenzia»), nel quadro dell’attuale struttura istituzionale della Comunità e tenuto conto della ripartizione delle competenze tra la Commissione e gli Stati membri.
(8)
Occorre definire i compiti spettanti a tale Agenzia, affinché essa possa realizzare gli obiettivi per i quali è istituita.
(9)
In particolare, è necessario che l’Agenzia, su richiesta della Commissione, sia in grado di assistere la Comunità e gli Stati membri nelle loro relazioni con i paesi terzi e/o le organizzazioni di pesca regionali internazionali e di cooperare con le loro autorità nel quadro degli obblighi internazionali della Comunità.
(10)
Inoltre, occorre adoperarsi per l’effettiva applicazione delle procedure di ispezione comunitarie. In futuro l’Agenzia potrebbe divenire un punto di riferimento nell’assistenza scientifica e tecnica alle operazioni di controllo e di ispezione delle attività di pesca.
(11)
Per conseguire gli obiettivi della politica comune della pesca, consistenti nello sfruttamento sostenibile delle risorse acquatiche viventi nel contesto dello sviluppo sostenibile, il Consiglio adotta le misure riguardanti la conservazione, la gestione e lo sfruttamento delle risorse acquatiche viventi.
(12)
Per garantire la corretta esecuzione di tali misure occorre che gli Stati membri impieghino mezzi di controllo e di esecuzione adeguati. Al fine di rendere il controllo e l’esecuzione più efficaci è opportuno che la Commissione, secondo la procedura di cui all’articolo 30, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 2371/2002 e di concerto con gli Stati membri interessati, adotti programmi specifici di controllo e di ispezione e che il regolamento (CEE) n. 2847/93 del Consiglio, del 12 ottobre 1993, che istituisce un regime di controllo applicabile nell’ambito della politica comune della pesca (3), sia modificato di conseguenza.
(13)
È opportuno che l’Agenzia coordini la cooperazione operativa tra gli Stati membri sulla base di piani di impiego congiunto che organizzino l’uso dei mezzi di controllo e di ispezione messi a disposizione dagli Stati membri in modo da attuare i programmi di controllo e di ispezione. Occorre che le attività di controllo e di ispezione degli Stati membri siano realizzate sulla base di tali programmi nel rispetto di criteri, priorità, parametri e procedure comuni in materia di controllo e di ispezione.
(14)
L’adozione di un programma di controllo e di ispezione obbliga gli Stati membri a fornire effettivamente le risorse necessarie all’esecuzione del programma. Occorre che gli Stati membri notifichino tempestivamente all’Agenzia i mezzi di controllo e di ispezione di cui intendono avvalersi per l’esecuzione di siffatto programma. I piani di impiego congiunto non possono prevedere obblighi aggiuntivi in termini di controllo, ispezione ed esecuzione o in relazione alla predisposizione di risorse necessarie in questo contesto.
(15)
L’Agenzia dovrebbe predisporre un piano di impiego congiunto soltanto se è previsto nel programma di lavoro.
(16)
Occorre che il programma di lavoro sia adottato dal consiglio di amministrazione, che assicura il raggiungimento di un sufficiente consenso, tra l’altro, sull’adeguatezza dei compiti previsti per l’Agenzia nel programma di lavoro e sulle risorse a disposizione della stessa, in base alle informazioni che devono fornire gli Stati membri.
(17)
Il compito principale del direttore esecutivo deve essere quello di assicurare, nelle consultazioni con i membri del consiglio di amministrazione e con gli Stati membri, che alle ambizioni del programma di lavoro per ciascun anno corrispondano sufficienti risorse messe a disposizione dell’Agenzia dagli Stati membri per la realizzazione del programma di lavoro.
(18)
Il direttore esecutivo deve in particolare elaborare precisi piani di impiego utilizzando le risorse notificate dagli Stati membri per la realizzazione di ciascun programma di controllo e di ispezione e rispettando le norme e gli obiettivi fissati nel programma specifico di controllo e di ispezione su cui è basato il piano di impiego congiunto, nonché altre pertinenti norme, come quelle relative agli ispettori comunitari.
(19)
In questo contesto è necessario che il direttore esecutivo gestisca il calendario in modo tale da dare agli Stati membri tempo sufficiente per presentare i loro commenti, in base alle rispettive competenze operative, pur mantenendosi entro il piano di lavoro dell’Agenzia e i limiti temporali previsti nel presente regolamento. È necessario che il direttore esecutivo tenga conto dell’interesse degli Stati membri implicati nel settore di pesca compreso in ciascun piano. Per assicurare un coordinamento efficace e tempestivo delle attività di controllo e di ispezione congiunte, è necessario prevedere una procedura che consenta di decidere circa l’adozione dei piani quando non può essere raggiunto un accordo tra gli Stati membri interessati.
(20)
La procedura di elaborazione e adozione di piani di impiego congiunto al di fuori delle acque comunitarie deve essere analoga a quella riguardante le acque comunitarie. La base di siffatti piani di impiego congiunto deve essere un programma internazionale di controllo e ispezione che dia attuazione agli obblighi internazionali relativi al controllo e all’ispezione che incombono alla Comunità.
(21)
Ai fini della realizzazione dei piani di impiego congiunto è opportuno che gli Stati membri interessati mettano in comune e impieghino i mezzi di controllo e di ispezione che hanno destinato a siffatti piani. È opportuno che l’Agenzia valuti se i mezzi di controllo e di ispezione disponibili siano sufficienti per realizzare i compiti previsti nell’ambito del programma di controllo e di ispezione e, in caso contrario, ne informi gli Stati membri interessati e la Commissione.
(22)
Mentre gli Stati membri dovrebbero rispettare i loro obblighi relativi all’ispezione e al controllo, in particolare nell’ambito del programma specifico di controllo e di ispezione adottato a norma del regolamento (CE) n. 2371/2002, l’Agenzia non dovrebbe avere la facoltà di imporre obblighi supplementari attraverso piani di impiego congiunto né di sanzionare gli Stati membri.
(23)
L’Agenzia dovrebbe esaminare periodicamente l’efficacia dei piani di impiego congiunto.
(24)
È opportuno prevedere la possibilità di adottare specifiche norme d’attuazione per l’adozione e l’approvazione dei piani di impiego congiunto. Può essere utile ricorrere a questa possibilità una volta che l’Agenzia sia diventata operativa e che il direttore esecutivo consideri che siffatte norme devono essere specificate nel diritto comunitario.
(25)
Ove le venga richiesto, l’Agenzia dovrebbe avere la facoltà di fornire servizi contrattuali per quanto riguarda i mezzi di controllo e di ispezione da utilizzare per l’impiego congiunto ad opera degli Stati membri interessati.
(26)
Ai fini dell’espletamento dei compiti dell’Agenzia è opportuno che la Commissione, gli Stati membri e l’Agenzia procedano allo scambio delle informazioni pertinenti in materia di controllo e di ispezione attraverso una rete di informazione.
(27)
È opportuno che lo stato giuridico e la struttura dell’Agenzia corrispondano ai risultati concreti che si intendono raggiungere e consentano all’Agenzia stessa di espletare le proprie funzioni in stretta cooperazione con gli Stati membri e con la Commissione. È opportuno pertanto che l’Agenzia sia dotata di autonomia giuridica, finanziaria e amministrativa e mantenga nel contempo stretti legami con le istituzioni comunitarie e gli Stati membri. A questo scopo è necessario e opportuno che l’Agenzia sia un organo della Comunità dotato di personalità giuridica e che eserciti i poteri che le sono conferiti dal presente regolamento.
(28)
In materia di responsabilità contrattuale dell’Agenzia, che è disciplinata dal diritto applicabile ai contratti da essa conclusi, è opportuno che la Corte di giustizia sia competente in virtù delle clausole compromissorie contenute nel contratto. La Corte di giustizia dovrebbe anche essere competente a conoscere delle controversie relative al risarcimento dei danni derivanti dalla responsabilità extracontrattuale dell’Agenzia, conformemente ai principi generali comuni alle legislazioni degli Stati membri.
(29)
È opportuno che la Commissione e gli Stati membri siano rappresentati in un consiglio di amministrazione incaricato di assicurare il corretto ed efficace funzionamento dell’Agenzia.
(30)
Deve essere istituito un comitato consultivo al fine di fornire consulenza al direttore esecutivo e assicurare una stretta cooperazione con le parti interessate.
(31)
Poiché l’Agenzia è tenuta ad adempiere agli obblighi della Comunità e, su richiesta della Commissione, a cooperare con i paesi terzi e le organizzazioni di pesca regionali nell’ambito degli obblighi internazionali della Comunità, è opportuno che il presidente del consiglio di amministrazione sia eletto tra i rappresentanti della Commissione.
(32)
Le modalità di voto nel consiglio di amministrazione devono rispondere all’interesse che riveste, per gli Stati membri e la Commissione, il corretto funzionamento dell’Agenzia.
(33)
È opportuno disporre che alle deliberazioni del consiglio di amministrazione partecipi un rappresentante del comitato consultivo privo di diritto di voto.
(34)
È necessario prevedere la nomina e la revoca del direttore esecutivo dell’Agenzia e stabilire le norme che disciplinano l’esercizio delle sue funzioni.
(35)
Al fine di promuovere il funzionamento trasparente dell’Agenzia, è opportuno applicare alla medesima, senza restrizioni, le disposizioni del regolamento (CE) n. 1049/2001 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 30 maggio 2001, relativo all’accesso del pubblico ai documenti del Parlamento europeo, del Consiglio e della Commissione (4).
(36)
Ai fini della tutela della vita privata è opportuno che al presente regolamento si applichino le disposizioni del regolamento (CE) n. 45/2001 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 18 dicembre 2000, concernente la tutela delle persone fisiche in relazione al trattamento dei dati personali da parte delle istituzioni e degli organismi comunitari, nonché la libera circolazione di tali dati (5).
(37)
Al fine di garantire l’autonomia e l’indipendenza operative dell’Agenzia, è opportuno dotarla di un bilancio autonomo le cui entrate siano costituite dai contributi della Comunità e dai corrispettivi dei servizi contrattuali forniti dall’Agenzia. Alla partecipazione finanziaria della Comunità e a qualsiasi sovvenzione a carico del bilancio generale dell’Unione europea si deve applicare la procedura di bilancio comunitaria. È opportuno che la revisione contabile sia svolta dalla Corte dei conti.
(38)
Ai fini della lotta contro la frode, la corruzione e altre attività illegali, è opportuno che le disposizioni del regolamento (CE) n. 1073/1999 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 25 maggio 1999, relativo alle indagini svolte dall’ufficio europeo per la lotta antifrode (OLAF) (6), si applichino senza limitazioni all’Agenzia e che questa aderisca all’accordo interistituzionale del 25 maggio 1999 tra il Parlamento europeo, il Consiglio dell’Unione europea e la Commissione delle Comunità europee relativo alle indagini interne svolte dall’Ufficio europeo per la lotta antifrode (OLAF) (7).
(39)
Le misure necessarie per l’attuazione del presente regolamento sono adottate secondo la decisione 1999/468/CE del Consiglio, del 28 giugno 1999, recante modalità per l’esercizio delle competenze di esecuzione conferite alla Commissione (8),
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPITOLO I
OBIETTIVO, AMBITO DI APPLICAZIONE E DEFINIZIONI
Articolo 1
Obiettivo
Il presente regolamento istituisce un’Agenzia comunitaria di controllo della pesca («l’Agenzia»), il cui obiettivo è organizzare il coordinamento operativo delle attività di controllo e di ispezione della pesca praticate dagli Stati membri e assistere i medesimi affinché cooperino per garantire il rispetto delle norme della politica comune della pesca, al fine di assicurarne l’applicazione effettiva e uniforme.
Articolo 2
Definizioni
Ai fini del presente regolamento si applicano le seguenti definizioni:
a)
«controllo e ispezione»: le misure adottate dagli Stati membri, in particolare ai sensi degli articoli 23, 24 e 28 del regolamento (CE) n. 2371/2002, per controllare e ispezionare le attività di pesca che rientrano nell’ambito di applicazione della politica comune della pesca, comprese le attività di sorveglianza e di monitoraggio, quali i sistemi di controllo dei pescherecci via satellite e i piani di osservazione;
b)
«mezzi di controllo e di ispezione»: navi, aeromobili, veicoli ed altre risorse materiali di sorveglianza, nonché ispettori, osservatori ed altre risorse umane utilizzate dagli Stati membri a fini di controllo e di ispezione;
c)
«piano di impiego congiunto»: un piano che definisce le modalità operative per l’impiego dei mezzi di controllo e di ispezione disponibili;
d)
«programma internazionale di controllo e di ispezione»: un programma che stabilisce obiettivi, priorità e procedure comuni per le attività di controllo e di ispezione ai fini dell’adempimento degli obblighi internazionali della Comunità in materia di controllo e di ispezione;
e)
«programma specifico di controllo e di ispezione»: un programma che stabilisce obiettivi, priorità e procedure comuni per le attività di controllo e di ispezione istituite a norma dell’articolo 34 quater del regolamento (CEE) n. 2847/93;
f)
«attività di pesca»: le attività di pesca connesse con lo sfruttamento di taluni stock definiti dal Consiglio, in particolare a norma degli articoli 5 e 6 del regolamento (CE) n. 2371/2002;
g)
«ispettori comunitari»: gli ispettori compresi nell’elenco di cui all’articolo 28, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 2371/2002.
CAPITOLO II
MANDATO E COMPITI DELL’AGENZIA
Articolo 3
Mandato
L’Agenzia ha il seguente mandato:
a)
coordinare le attività di controllo e di ispezione degli Stati membri connesse agli obblighi della Comunità in materia di controllo e di ispezione;
b)
coordinare l’impiego dei mezzi nazionali di controllo e di ispezione messi in comune dagli Stati membri interessati a norma del presente regolamento;
c)
assistere gli Stati membri nella trasmissione delle informazioni sulle attività di pesca e sulle attività di controllo e di ispezione alla Commissione e a terzi;
d)
assistere gli Stati membri, nell’ambito delle sue competenze, nell’adempimento dei doveri e degli obblighi derivanti dalle norme della politica comune della pesca;
e)
assistere gli Stati membri e la Commissione nell’armonizzazione dell’applicazione della politica comune della pesca in tutta la Comunità;
f)
contribuire alle attività di ricerca e di sviluppo in materia di tecniche di controllo e di ispezione svolte dagli Stati membri e dalla Commissione;
g)
contribuire al coordinamento della formazione degli ispettori e dello scambio di esperienze tra Stati membri;
h)
coordinare le operazioni per la lotta contro la pesca illegale, non dichiarata e non regolamentata, conformemente alle norme comunitarie.
Articolo 4
Compiti connessi agli obblighi internazionali della Comunità in materia di controllo e di ispezione
1. Su richiesta della Commissione, l’Agenzia:
a)
assiste la Comunità e gli Stati membri nelle loro relazioni con i paesi terzi e con le organizzazioni di pesca regionali internazionali di cui fa parte la Comunità;
b)
coopera con le autorità competenti delle organizzazioni di pesca regionali internazionali ai fini dell’espletamento degli obblighi che incombono alla Comunità in materia di controllo e di ispezione in virtù di accordi di lavoro conclusi con tali organismi.
2. Su richiesta della Commissione l’Agenzia può cooperare, in materia di controllo e di ispezione, con le competenti autorità di paesi terzi nell’ambito di accordi conclusi tra la Comunità e tali paesi.
3. Nell’ambito delle sue competenze l’Agenzia può svolgere, per conto degli Stati membri, determinati compiti nell’ambito di accordi internazionali di pesca di cui fa parte la Comunità.
Articolo 5
Compiti connessi al coordinamento operativo
1. Il coordinamento operativo dell’Agenzia verte sul controllo e l’ispezione delle attività di pesca praticate, compresi l’importazione, il trasporto e lo sbarco dei prodotti della pesca, fino al punto in cui tali prodotti sono consegnati al primo compratore dopo lo sbarco.
2. Ai fini del coordinamento operativo l’Agenzia stabilisce piani di impiego congiunto e organizza il coordinamento operativo delle attività di controllo e di ispezione degli Stati membri a norma del capitolo III.
Articolo 6
Prestazione di servizi contrattuali agli Stati membri
L’Agenzia può prestare servizi contrattuali agli Stati membri, su richiesta dei medesimi, per l’espletamento delle attività di controllo e di ispezione che questi sono tenuti a svolgere nelle acque comunitarie e/o internazionali, compresi il noleggio e l’impiego di piattaforme di controllo e di ispezione, nonché la dotazione del personale necessario e la messa a disposizione di osservatori per operazioni congiunte degli Stati membri interessati.
Articolo 7
Assistenza agli Stati membri
Per assistere gli Stati membri nell’espletamento degli obblighi imposti loro dalle norme della politica comune della pesca l’Agenzia, in particolare:
a)
stabilisce ed elabora un programma comune di formazione destinato agli istruttori incaricati di formare gli ispettori di pesca degli Stati membri e predispone ulteriori corsi di formazione e seminari per tali ispettori e altro personale che partecipa alle attività di monitoraggio, controllo e ispezione;
b)
su richiesta degli Stati membri, provvede all’approvvigionamento comune di beni e servizi in relazione alle attività di controllo e di ispezione effettuate dagli Stati membri e prepara e coordina l’attuazione di progetti pilota congiunti ad opera degli Stati membri;
c)
elabora procedure operative comuni applicabili alle attività di controllo e di ispezione attuate congiuntamente da due o più Stati membri;
d)
definisce i criteri applicabili allo scambio di mezzi di controllo e di ispezione tra gli Stati membri, nonché tra questi e i paesi terzi, e alla messa a disposizione di tali mezzi da parte degli Stati membri.
CAPITOLO III
COORDINAMENTO OPERATIVO
Articolo 8
Attuazione degli obblighi della Comunità in materia di controllo e di ispezione
Su richiesta della Commissione, l’Agenzia coordina le attività di controllo e di ispezione svolte dagli Stati membri sulla base di programmi internazionali di controllo e di ispezione attraverso piani di impiego congiunto.
Articolo 9
Attuazione di programmi specifici di controllo e di ispezione
L’Agenzia coordina l’attuazione dei programmi specifici di controllo e di ispezione stabiliti a norma dell’articolo 34 quater del regolamento (CEE) n. 2847/93 mediante piani di impiego congiunto.
Articolo 10
Contenuto dei piani di impiego congiunto
I piani di impiego congiunto:
a)
soddisfano i requisiti del pertinente programma di controllo e di ispezione;
b)
applicano i criteri, i parametri, le priorità e le procedure comuni di ispezione definiti dalla Commissione nei programmi di controllo e di ispezione;
c)
cercano di armonizzare i mezzi nazionali di controllo e di ispezione esistenti, notificati a norma dell’articolo 11, paragrafo 2, con le esigenze identificate e ne organizzano l’impiego;
d)
organizzano l’impiego delle risorse umane e materiali, anche per quanto riguarda il funzionamento delle squadre di ispettori comunitari provenienti da più di uno Stato membro, e definiscono i periodi e le zone in cui tali risorse devono essere impiegate;
e)
tengono conto degli obblighi esistenti degli Stati membri interessati nell’ambito di altri piani di impiego congiunto, nonché dei vincoli regionali o locali specifici;
f)
definiscono le condizioni alle quali i mezzi di controllo e di ispezione di uno Stato membro possono entrare nelle acque soggette alla sovranità e alla giurisdizione di un altro Stato membro.
Articolo 11
Notifica dei mezzi di controllo e di ispezione
1. Anteriormente al 15 ottobre di ogni anno gli Stati membri notificano all’Agenzia i mezzi di controllo e di ispezione di cui dispongono per le attività di controllo e di ispezione dell’anno successivo.
2. Ciascuno Stato membro notifica all’Agenzia i mezzi con i quali intende eseguire il pertinente programma internazionale di controllo e di ispezione o il programma di controllo e di ispezione specifico entro un mese dalla notifica agli Stati membri della decisione che istituisce siffatto programma.
Articolo 12
Procedura per l’adozione dei piani di impiego congiunto
1. Sulla base delle notifiche di cui all’articolo 11, paragrafo 2, ed entro tre mesi dal ricevimento delle stesse, il direttore esecutivo dell’Agenzia elabora un piano preliminare di impiego congiunto in consultazione con gli Stati membri interessati.
2. Il piano preliminare di impiego congiunto identifica i mezzi di controllo e di ispezione che possono essere messi in comune per attuare il programma di controllo e di ispezione a cui il piano si riferisce, a seconda dell’interesse degli Stati membri interessati nella pertinente attività di pesca.
L’interesse di uno Stato membro per una determinata attività di pesca è valutato in funzione dei seguenti criteri, la cui ponderazione relativa dipende dalle caratteristiche specifiche di ciascun piano:
a)
l’estensione relativa delle acque soggette alla sovranità o alla giurisdizione di tale Stato membro, se del caso, nelle quali si applica il piano di impiego congiunto;
b)
il quantitativo di pesce sbarcato nel territorio di tale Stato membro in un determinato periodo di riferimento rispetto agli sbarchi totali connessi all’attività di pesca che forma oggetto di un piano di impiego congiunto;
c)
il numero relativo di pescherecci comunitari battenti bandiera di tale Stato membro (potenza motrice e stazza lorda) impegnati nell’attività di pesca che forma oggetto di un piano di impiego congiunto, rispetto al numero totale di navi impegnate in tale attività;
d)
il volume relativo del contingente assegnato a tale Stato membro o, qualora non sia stato assegnato alcun contingente, le catture da esso effettuate in un determinato periodo di riferimento nell’ambito dell’attività di pesca considerata.
3. Se, nell’elaborare il piano preliminare di impiego congiunto, si constata che i mezzi di controllo e di ispezione disponibili non sono sufficienti per soddisfare le condizioni del corrispondente programma di controllo e di ispezione, il direttore esecutivo ne informa senza indugio gli Stati membri interessati e la Commissione.
4. Il direttore esecutivo notifica il piano preliminare di impiego congiunto agli Stati membri interessati e alla Commissione. Se, entro quindici giorni lavorativi da tale notifica, gli Stati membri interessati o la Commissione non sollevano obiezioni, il direttore esecutivo adotta il piano.
5. Qualora uno o più Stati membri interessati o la Commissione sollevino un’obiezione, il direttore esecutivo deferisce la questione alla Commissione. La Commissione può operare gli adeguamenti necessari al piano e adottarlo secondo la procedura di cui all’articolo 30, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 2371/2002.
6. L’Agenzia, in consultazione con gli Stati membri interessati, riesamina ogni anno i piani di impiego congiunto affinché possano essere adeguati, ove necessario, ai nuovi programmi di controllo e di ispezione eventualmente applicabili agli Stati membri interessati e alle priorità eventualmente definite dalla Commissione nei programmi di controllo e di ispezione.
Articolo 13
Esecuzione dei piani di impiego congiunto
1. Le attività comuni di controllo e di ispezione vengono eseguite sulla base dei piani di impiego congiunto.
2. Gli Stati membri interessati da un piano di impiego congiunto:
a)
mettono a disposizione i mezzi di controllo e di ispezione impegnati per il piano di impiego congiunto;
b)
designano un punto di contatto/coordinatore nazionale, il quale disporrà dell’autorità necessaria per poter rispondere tempestivamente alle richieste dell’Agenzia concernenti l’esecuzione del piano di impiego congiunto, e ne danno notifica all’Agenzia;
c)
utilizzano i mezzi di controllo e di ispezione messi in comune secondo il piano di impiego congiunto e i requisiti di cui al paragrafo 4;
d)
forniscono all’Agenzia l’accesso in linea alle informazioni necessarie per l’esecuzione del piano di impiego congiunto;
e)
cooperano con l’Agenzia ai fini dell’attuazione del piano di impiego congiunto;
f)
garantiscono che i mezzi di controllo e di ispezione assegnati al piano di impiego congiunto svolgano le loro attività nel rispetto delle norme della politica comune della pesca.
3. Fatti salvi gli obblighi assunti dagli Stati membri nell’ambito di un piano di impiego congiunto istituito ai sensi dell’articolo 12, il comando e il controllo dei mezzi di controllo e di ispezione impegnati per siffatto piano sono responsabilità delle autorità nazionali competenti conformemente al diritto nazionale.
4. Il direttore esecutivo può stabilire requisiti per l’attuazione di un piano di impiego congiunto adottato ai sensi dell’articolo 12. Tali requisiti sono circoscritti al piano in questione.
Articolo 14
Valutazione dei piani di impiego congiunto
L’Agenzia effettua una valutazione annuale dell’efficacia di ciascun piano di impiego congiunto nonché un’analisi, sulla base degli elementi disponibili, intesa a determinare il rischio di non conformità delle attività di pesca alle vigenti misure di controllo. Tali valutazioni vengono trasmesse senza indugio al Parlamento europeo, alla Commissione e agli Stati membri.
Articolo 15
Attività di pesca non soggette a programmi di controllo e di ispezione
Due o più Stati membri possono chiedere all’Agenzia che coordini l’impiego dei rispettivi mezzi di controllo e di ispezione per un’attività di pesca o una zona non soggetta ad un programma di controllo e di ispezione. Tale coordinamento va realizzato nel rispetto dei criteri e delle priorità concordate in materia di controllo e di ispezione dagli Stati membri interessati.
Articolo 16
Rete di informazione
1. La Commissione, l’Agenzia e le autorità competenti degli Stati membri si scambiano le informazioni pertinenti di cui dispongono sulle attività comuni di controllo e di ispezione nelle acque comunitarie e internazionali.
2. Le autorità nazionali competenti adottano, nel rispetto della vigente normativa comunitaria, le misure necessarie per garantire l’opportuna riservatezza delle informazioni da esse ricevute ai sensi del presente articolo, a norma dell’articolo 37 del regolamento (CEE) n. 2847/93.
Articolo 17
Modalità di applicazione
Ai fini dell’applicazione del presente capitolo possono essere adottate modalità dettagliate secondo la procedura di cui all’articolo 30, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 2371/2002.
Tali modalità possono riguardare in particolare le procedure per l’elaborazione e l’adozione dei piani preliminari di impiego congiunto.
CAPITOLO IV
STRUTTURA INTERNA E FUNZIONAMENTO
Articolo 18
Personalità giuridica e sede principale
1. L’Agenzia è un organo della Comunità dotato di personalità giuridica.
2. In ciascuno degli Stati membri, l’Agenzia ha la più ampia capacità giuridica riconosciuta alle persone giuridiche dalle rispettive legislazioni nazionali. In particolare, essa può acquisire o alienare beni immobili e mobili e può stare in giudizio.
3. L’Agenzia è rappresentata dal suo direttore esecutivo.
4. La sede dell’Agenzia è stabilita a Vigo, Spagna.
Articolo 19
Personale
1. Al personale dell’Agenzia si applicano lo statuto dei funzionari ed il regime applicabile agli altri agenti delle Comunità europee di cui al regolamento (CEE, Euratom, CECA) n. 259/68 (9) e le regole adottate congiuntamente dalle istituzioni delle Comunità europee per l’applicazione di detti statuto e regime. Il consiglio di amministrazione, previo accordo della Commissione, ne stabilisce le necessarie modalità di applicazione.
2. Fatto salvo l’articolo 30, l’Agenzia esercita nei confronti del proprio personale i poteri conferiti dallo statuto dei funzionari delle Comunità europee e dal regime applicabile agli altri agenti delle Comunità europee all’autorità che ha il potere di nomina.
3. Il personale dell’Agenzia è composto da funzionari, effettivi o distaccati dalla Commissione a titolo temporaneo, e da altri agenti assunti dall’Agenzia per quanto necessario all’adempimento dei suoi compiti.
L’Agenzia può altresì impiegare funzionari distaccati a titolo temporaneo dagli Stati membri.
Articolo 20
Privilegi e immunità
All’Agenzia si applica il protocollo sui privilegi e sulle immunità delle Comunità europee.
Articolo 21
Responsabilità
1. La responsabilità contrattuale dell’Agenzia è disciplinata dalla legge applicabile al contratto di cui trattasi.
2. La Corte di giustizia è competente a giudicare in virtù di eventuali clausole compromissorie contenute nei contratti stipulati dall’Agenzia.
3. In materia di responsabilità extracontrattuale, l’Agenzia è obbligata, secondo i principi generali comuni agli ordinamenti degli Stati membri, al risarcimento dei danni cagionati da essa o dai suoi agenti nell’esercizio delle loro funzioni. La Corte di giustizia è competente a conoscere delle controversie relative al risarcimento dei danni.
4. La responsabilità personale degli agenti verso l’Agenzia è disciplinata dalle disposizioni dello statuto del personale o dal regime ad essi applicabile.
Articolo 22
Regime linguistico
1. All’Agenzia si applicano le disposizioni previste dal regolamento n. 1, del 15 aprile 1958, che stabilisce il regime linguistico della Comunità economica europea (10).
2. I servizi di traduzione necessari per il funzionamento dell’Agenzia sono forniti dal Centro di traduzione degli organi dell’Unione europea.
Articolo 23
Istituzione e poteri del consiglio di amministrazione
1. L’Agenzia è dotata di un consiglio di amministrazione.
2. Il consiglio di amministrazione:
a)
nomina il direttore esecutivo e ne revoca la nomina a norma dell’articolo 30;
b)
adotta, entro il 30 aprile di ogni anno, la relazione generale dell’Agenzia per l’anno precedente e la trasmette al Parlamento europeo, al Consiglio, alla Commissione, alla Corte dei conti e agli Stati membri. La relazione è oggetto di pubblicazione;
c)
adotta entro il 31 ottobre di ogni anno, tenuto conto del parere della Commissione e degli Stati membri, il programma di lavoro dell’Agenzia per l’anno seguente e lo trasmette al Parlamento europeo, al Consiglio, alla Commissione e agli Stati membri.
Il programma di lavoro contiene le priorità dell’Agenzia. Esso dà la priorità ai compiti dell’Agenzia connessi con i programmi di controllo e di sorveglianza, è adottato nel rispetto della procedura annuale di bilancio della Comunità. Qualora, entro 30 giorni dalla data di adozione del programma di lavoro, la Commissione si pronunci a sfavore del medesimo, il consiglio di amministrazione lo riesamina e lo adotta in seconda lettura, eventualmente in versione modificata, entro due mesi;
d)
adotta il bilancio definitivo dell’Agenzia prima dell’inizio dell’esercizio finanziario e, se del caso, vi opera i necessari aggiustamenti in funzione del contributo della Comunità e di qualsiasi altra entrata dell’Agenzia;
e)
esercita le proprie funzioni in materia di bilancio dell’Agenzia a norma degli articoli 35, 36 e 38;
f)
esercita l’autorità disciplinare sul direttore esecutivo;
g)
adotta il proprio regolamento interno, che può prevedere la costituzione dei sottocomitati del consiglio di amministrazione eventualmente necessari;
h)
adotta le procedure necessarie per l’espletamento dei compiti dell’Agenzia.
Articolo 24
Composizione del consiglio di amministrazione
1. Il consiglio di amministrazione è composto da rappresentanti degli Stati membri e da sei rappresentanti della Commissione. Ciascuno Stato membro può nominare un membro. Gli Stati membri e la Commissione nominano per ciascun membro un supplente incaricato di rappresentarlo in caso di assenza.
2. I membri del consiglio di amministrazione sono nominati in base al grado di esperienza maturata nel settore e alla loro competenza in materia di controllo ed ispezione delle attività di pesca.
3. La durata del mandato di ciascun membro è di cinque anni a decorrere dalla data della nomina. Il mandato può essere rinnovato.
Articolo 25
Presidenza del consiglio di amministrazione
1. Il consiglio di amministrazione elegge un presidente tra i rappresentanti della Commissione. Il consiglio di amministrazione elegge un vicepresidente fra i suoi membri. Il vicepresidente sostituisce d’ufficio il presidente in caso di impedimento di quest’ultimo.
2. Il mandato del presidente e del vicepresidente ha durata triennale e termina quando essi cessano di far parte del consiglio di amministrazione. Tale mandato è rinnovabile una sola volta.
Articolo 26
Riunioni
1. Il consiglio di amministrazione si riunisce su convocazione del presidente. L’ordine del giorno è fissato dal presidente, che tiene conto delle proposte dei membri del consiglio di amministrazione e del direttore esecutivo dell’Agenzia.
2. Il direttore esecutivo e il rappresentante nominato dal comitato consultivo partecipano alle deliberazioni senza diritto di voto.
3. Il consiglio di amministrazione tiene una riunione ordinaria almeno una volta all’anno. Esso si riunisce inoltre su iniziativa del presidente o su richiesta della Commissione o di un terzo degli Stati membri rappresentati nel consiglio di amministrazione.
4. Qualora si ponga una questione di riservatezza o di conflitto di interessi, il consiglio di amministrazione può decidere di esaminare punti specifici dell’ordine del giorno in assenza del rappresentante nominato dal comitato consultivo. Le modalità di applicazione della presente disposizione possono essere fissate nel regolamento interno.
5. Il consiglio di amministrazione può invitare ad assistere alle proprie riunioni, in veste di osservatore, qualsiasi persona il cui parere possa presentare interesse.
6. I membri del consiglio di amministrazione possono essere assistiti da consiglieri o esperti, nel rispetto delle disposizioni del regolamento interno.
7. Il segretariato del consiglio di amministrazione è messo a disposizione dall’Agenzia.
Articolo 27
Voto
1. Il consiglio di amministrazione adotta le proprie decisioni a maggioranza assoluta dei voti.
2. Ogni membro nominato dispone di un voto. In assenza di un membro, il suo supplente è legittimato ad esercitare il diritto di voto.
3. Il regolamento interno stabilisce disposizioni più dettagliate in materia di voto, in particolare le condizioni in cui un membro può agire per conto di un altro nonché, se del caso, le regole in materia di quorum.
Articolo 28
Dichiarazione di interesse
I membri del consiglio di amministrazione rilasciano una dichiarazione di interesse che indica l’assenza di interessi che potrebbero pregiudicarne l’indipendenza o specifica eventuali interessi diretti o indiretti che potrebbero essere ritenuti pregiudizievoli per la loro indipendenza. Tali dichiarazioni sono rese annualmente per iscritto oppure ogniqualvolta possa insorgere un conflitto di interessi relativamente ai punti all’ordine del giorno. In quest’ultimo caso il membro in questione non ha il diritto di votare su alcuno di tali punti.
Articolo 29
Funzioni e poteri del direttore esecutivo
1. L’Agenzia è gestita dal direttore esecutivo. Fatte salve le rispettive competenze della Commissione e del consiglio di amministrazione, il direttore esecutivo non sollecita né prende istruzioni da alcun governo o altro organismo.
2. Nell’espletare le proprie funzioni il direttore esecutivo applica i principi della politica comune della pesca.
3. Il direttore esecutivo ha le funzioni e i poteri seguenti:
a)
elabora il programma di lavoro preliminare e lo presenta al consiglio di amministrazione, previa consultazione della Commissione e degli Stati membri. Adotta le misure necessarie ai fini dell’attuazione del programma di lavoro entro i limiti specificati dal presente regolamento, dalle relative modalità di applicazione e da qualsiasi altra normativa applicabile;
b)
adotta tutte le misure necessarie, in particolare l’adozione di istruzioni amministrative interne e la pubblicazione di comunicazioni, per assicurare l’organizzazione e il funzionamento dell’Agenzia a norma del presente regolamento;
c)
adotta le misure necessarie, in particolare l’adozione di decisioni riguardanti le competenze dell’Agenzia in virtù dei capitoli II e III, compreso il noleggio e l’impiego di mezzi di controllo e di ispezione e il funzionamento di una rete di informazione;
d)
risponde alle richieste della Commissione e alle richieste di assistenza degli Stati membri a norma degli articoli 6, 7 e 15;
e)
predispone un efficace sistema di monitoraggio per valutare i risultati dell’Agenzia rispetto agli obiettivi operativi. Su tale base, elabora ogni anno un progetto di relazione generale che sottopone al consiglio di amministrazione. Stabilisce procedure di valutazione che rispondano a criteri professionali riconosciuti;
f)
esercita nei confronti del personale i poteri previsti dall’articolo 19, paragrafo 2;
g)
elabora una stima delle entrate e delle spese dell’Agenzia a norma dell’articolo 35 ed esegue il bilancio a norma dell’articolo 36.
4. Il direttore esecutivo risponde delle proprie attività davanti al consiglio di amministrazione.
Articolo 30
Nomina e revoca della nomina del direttore esecutivo
1. Il direttore esecutivo è nominato dal consiglio di amministrazione in base al merito e all’esperienza, debitamente comprovata, in materia di politica comune della pesca e di controllo ed ispezione delle attività di pesca, tra una lista di almeno due candidati proposti dalla Commissione al termine di una procedura di selezione, previa pubblicazione del posto vacante nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea e di un invito a manifestare interesse su altri organi di informazione.
2. Il potere di revoca della nomina del direttore esecutivo spetta al consiglio di amministrazione. Quest’ultimo delibera in merito, su richiesta della Commissione o di un terzo dei suoi membri.
3. Il consiglio di amministrazione adotta le decisioni di cui ai paragrafi 1 e 2 a maggioranza di due terzi dei suoi membri.
4. Il mandato del direttore esecutivo ha durata quinquennale e può essere rinnovato una sola volta per un ulteriore quinquennio, su proposta della Commissione con l’approvazione a maggioranza di due terzi dei membri del consiglio di amministrazione.
Articolo 31
Comitato consultivo
1. Il comitato consultivo è composto di rappresentanti dei consigli consultivi regionali di cui all’articolo 31 del regolamento (CE) n. 2371/2002, in ragione di un rappresentante designato da ciascun consiglio consultivo regionale. I rappresentanti possono farsi sostituire da supplenti, nominati contestualmente.
2. I membri del comitato consultivo non possono essere membri del consiglio di amministrazione. Il comitato consultivo designa uno dei suoi membri per partecipare alle deliberazioni del consiglio di amministrazione senza diritto di voto.
3. Il comitato consultivo, su richiesta del direttore esecutivo, presta consulenza al medesimo nell’espletamento delle sue funzioni ai sensi del presente regolamento.
4. Il comitato consultivo è presieduto dal direttore esecutivo. Esso si riunisce su invito della presidenza almeno una volta all’anno.
5. L’Agenzia fornisce il supporto logistico necessario al comitato consultivo e assicura la segreteria delle sue riunioni.
6. I membri del consiglio di amministrazione possono partecipare alle riunioni del comitato consultivo.
Articolo 32
Trasparenza e comunicazione
1. Ai documenti detenuti dall’Agenzia si applica il regolamento (CE) n. 1049/2001.
2. Entro sei mesi dalla data della prima riunione il consiglio di amministrazione adotta le modalità pratiche di applicazione del regolamento (CE) n. 1049/2001.
3. L’Agenzia può effettuare comunicazioni di propria iniziativa nell’ambito dei settori contemplati dal suo mandato. In particolare, essa provvede a che il pubblico e qualsiasi altra parte interessata possano disporre rapidamente di informazioni obiettive, affidabili e facilmente comprensibili riguardanti la sua attività.
4. Il consiglio di amministrazione stabilisce le disposizioni interne necessarie per l’applicazione del paragrafo 3.
5. Le decisioni adottate a norma dell’articolo 8 del regolamento (CE) n. 1049/2001 possono costituire oggetto di denuncia presso il Mediatore o di ricorso dinanzi alla Corte di giustizia, ai sensi dell’articolo 195 e dell’articolo 230 del trattato.
6. Le informazioni raccolte dalla Commissione e dall’Agenzia a norma del presente regolamento sono soggette alle disposizioni del regolamento (CE) n. 45/2001.
Articolo 33
Riservatezza
1. I membri del consiglio di amministrazione, il direttore esecutivo e i membri del personale dell’Agenzia sono soggetti, anche dopo la cessazione delle proprie funzioni, agli obblighi di riservatezza di cui all’articolo 287 del trattato.
2. Il consiglio di amministrazione inserisce nel proprio regolamento interno le disposizioni pratiche per l’attuazione delle regole di riservatezza di cui al paragrafo 1.
Articolo 34
Accesso alle informazioni
1. La Commissione ha pieno accesso a tutte le informazioni raccolte dall’Agenzia. L’Agenzia trasmette alla Commissione, su richiesta della medesima e nella forma da essa specificata, tutte le informazioni richieste nonché una valutazione delle medesime.
2. Gli Stati membri interessati da una particolare operazione dell’Agenzia hanno accesso alle informazioni raccolte dall’Agenzia in relazione a tale operazione, fatte salve le condizioni che possono essere stabilite secondo la procedura di cui all’articolo 30, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 2371/2002.
CAPITOLO V
DISPOSIZIONI FINANZIARIE
Articolo 35
Bilancio
1. Le entrate dell’Agenzia sono costituite da:
a)
un contributo della Comunità iscritto nel bilancio generale dell’Unione europea (sezione «Commissione»);
b)
corrispettivi di servizi forniti dall’Agenzia agli Stati membri a norma dell’articolo 6;
c)
corrispettivi di pubblicazioni, corsi di formazione ed altri servizi forniti dall’Agenzia.
2. Le spese dell’Agenzia comprendono spese di personale, amministrative, di infrastruttura e di esercizio.
3. Il direttore esecutivo elabora un progetto di stato di previsione delle entrate e delle spese dell’Agenzia per l’esercizio finanziario successivo e lo trasmette al consiglio di amministrazione insieme ad un progetto di tabella dell’organico.
4. Le entrate e le uscite devono essere in pareggio.
5. Ogni anno il consiglio di amministrazione presenta, sulla base di un progetto di stato di previsione delle entrate e delle spese, lo stato di previsione delle entrate e delle spese dell’Agenzia per l’esercizio successivo.
6. Entro il 31 marzo il consiglio di amministrazione trasmette alla Commissione lo stato di previsione, che comprende un progetto di tabella dell’organico e un programma di lavoro provvisorio.
7. La Commissione trasmette lo stato di previsione al Parlamento europeo e al Consiglio («l’autorità di bilancio») insieme al progetto preliminare di bilancio generale dell’Unione europea.
8. Sulla base dello stato di previsione, la Commissione iscrive nel progetto preliminare di bilancio generale dell’Unione europea le stime che ritiene necessarie, per quanto concerne la tabella dell’organico e l’importo della sovvenzione a carico del bilancio generale, e lo trasmette all’autorità di bilancio a norma dell’articolo 272 del trattato.
9. L’autorità di bilancio autorizza gli stanziamenti a titolo della sovvenzione destinata all’Agenzia. L’autorità di bilancio adotta la tabella dell’organico dell’Agenzia.
10. Il bilancio è adottato dal consiglio di amministrazione. Esso diventa definitivo dopo l’adozione definitiva del bilancio generale dell’Unione europea. Se necessario, esso è adeguato di conseguenza.
11. Il consiglio di amministrazione comunica quanto prima all’autorità di bilancio la sua intenzione di realizzare qualsiasi progetto che possa avere incidenze finanziarie significative sul finanziamento del bilancio, in particolare i progetti di natura immobiliare, quali l’affitto o l’acquisto di edifici. Esso ne informa la Commissione.
12. Qualora un ramo dell’autorità di bilancio comunichi che intende emettere un parere, lo trasmette al consiglio di amministrazione entro sei settimane dalla notifica del progetto.
Articolo 36
Esecuzione e controllo del bilancio
1. Il direttore esecutivo è responsabile dell’esecuzione del bilancio dell’Agenzia.
2. Entro il 1o marzo successivo alla chiusura dell’esercizio il contabile dell’Agenzia trasmette al contabile della Commissione i conti provvisori insieme a una relazione sulla gestione finanziaria e di bilancio dell’esercizio. Il contabile della Commissione procede al consolidamento dei conti provvisori delle istituzioni e degli organi decentrati ai sensi dell’articolo 128 del regolamento (CE, Euratom) n. 1605/2002 del Consiglio, del 25 giugno 2002, che stabilisce il regolamento finanziario applicabile al bilancio generale delle Comunità europee (11) («il regolamento finanziario»).
3. Entro il 31 marzo successivo alla chiusura dell’esercizio, il contabile della Commissione trasmette i conti provvisori dell’Agenzia, unitamente ad una relazione sulla gestione finanziaria e di bilancio dell’esercizio, alla Corte dei conti. La relazione sulla gestione finanziaria e di bilancio dell’esercizio viene trasmessa anche al Parlamento europeo e al Consiglio.
4. Al ricevimento delle osservazioni formulate dalla Corte dei conti in merito ai conti provvisori dell’Agenzia, ai sensi dell’articolo 129 del regolamento finanziario, il direttore esecutivo stabilisce i conti definitivi dell’Agenzia, sotto la propria responsabilità, e li trasmette al consiglio di amministrazione affinché formuli un parere.
5. Il consiglio di amministrazione esprime un parere sui conti definitivi dell’Agenzia.
6. Entro il 1o luglio dell’esercizio successivo il direttore esecutivo trasmette i conti definitivi al Parlamento europeo, al Consiglio, alla Commissione e alla Corte dei conti, unitamente al parere del consiglio di amministrazione.
7. I conti definitivi vengono pubblicati.
8. L’Agenzia crea una funzione di revisione contabile interna che deve essere esercitata nel rispetto delle pertinenti norme internazionali.
9. Entro il 30 settembre il direttore esecutivo invia alla Corte dei conti una risposta alle osservazioni di quest’ultima. Esso trasmette tale risposta anche al consiglio di amministrazione.
10. Il direttore esecutivo presenta al Parlamento europeo, su richiesta di quest’ultimo, tutte le informazioni necessarie al corretto svolgimento della procedura di discarico per l’esercizio in questione, come previsto dall’articolo 146, paragrafo 3, del regolamento finanziario.
11. Entro il 30 aprile del secondo anno successivo all’esercizio considerato, il Parlamento europeo, su raccomandazione del Consiglio, dà discarico al direttore esecutivo dell’Agenzia dell’esecuzione del bilancio dell’esercizio in questione.
Articolo 37
Lotta antifrode
1. Nella lotta contro la frode, la corruzione ed altre attività illegali si applicano all’Agenzia, senza limitazioni, le disposizioni del regolamento (CE) n. 1073/1999.
2. L’Agenzia aderisce all’accordo interistituzionale del 25 maggio 1999 relativo alle indagini interne dell’OLAF e adotta immediatamente le appropriate disposizioni applicabili a tutto il suo personale.
3. Le decisioni in materia di finanziamento, nonché i relativi accordi e strumenti di esecuzione, prevedono espressamente la possibilità che la Corte dei conti e l’OLAF effettuino, se del caso, controlli sul posto sui beneficiari delle risorse dell’Agenzia, nonché sugli agenti responsabili della loro assegnazione.
Articolo 38
Disposizioni finanziarie
Il consiglio di amministrazione, previo accordo della Commissione e parere della Corte dei conti, adotta il regolamento finanziario dell’Agenzia. Tale regolamento può discostarsi dal regolamento (CE, Euratom) n. 2343/2002 della Commissione, del 23 dicembre 2002, che reca regolamento finanziario quadro degli organismi di cui all’articolo 185 del regolamento (CE, Euratom) n. 1605/2002 del Consiglio che stabilisce il regolamento finanziario applicabile al bilancio generale delle Comunità europee (12), solo se lo richiedono le esigenze specifiche di funzionamento dell’Agenzia e previo consenso della Commissione.
CAPITOLO VI
DISPOSIZIONI FINALI
Articolo 39
Valutazione
1. Entro cinque anni dalla data in cui l’Agenzia ha assunto le proprie funzioni, e successivamente ogni cinque anni, il consiglio di amministrazione commissiona una valutazione esterna indipendente sull’attuazione del presente regolamento. La Commissione mette a disposizione dell’Agenzia ogni informazione che quest’ultima reputi pertinente per tale valutazione.
2. Ogni valutazione analizza l’impatto del presente regolamento, l’utilità, la pertinenza e l’efficacia dell’Agenzia e dei suoi metodi di lavoro e determina in quale misura essa contribuisce al pieno rispetto delle norme stabilite nell’ambito della politica comune della pesca. Il consiglio di amministrazione stabilisce, di concerto con la Commissione, precisi termini di riferimento, previa consultazione delle parti interessate.
3. La valutazione è comunicata al consiglio di amministrazione, che presenta alla Commissione raccomandazioni in merito alle modifiche da apportare al presente regolamento, all’Agenzia ed ai suoi metodi di lavoro. Sia i risultati della valutazione sia le raccomandazioni sono trasmessi dalla Commissione al Parlamento europeo e al Consiglio e sono pubblicati.
Articolo 40
Inizio dell’attività dell’Agenzia
L’agenzia deve iniziare le sue attività entro dodici mesi dalla data di entrata in vigore del presente regolamento.
Articolo 41
Modifica
L’articolo 34 quater del regolamento (CEE) n. 2847/93 è sostituito dal seguente:
«Articolo 34 quater
1. Secondo la procedura di cui all’articolo 36 e di concerto con gli Stati membri interessati, la Commissione determina le attività di pesca realizzate da due o più Stati membri che saranno soggette a programmi specifici di controllo e di ispezione, nonché le condizioni applicabili a tali programmi.
I programmi specifici di controllo e di ispezione stabiliscono le attività di pesca realizzate da due o più Stati membri che saranno soggette a tali programmi, nonché le condizioni ad esse applicabili.
I programmi specifici di controllo e di ispezione definiscono gli obiettivi, le priorità e le procedure comuni, nonché i parametri di riferimento per le attività di controllo e di ispezione, i risultati previsti delle misure specificate e la strategia necessaria affinché le attività di controllo e di ispezione siano effettuate nel modo più uniforme, efficace ed economico. In ogni programma vengono indicati gli Stati membri interessati.
La durata dei programmi specifici di controllo e di ispezione non potrà superare tre anni o il periodo a tal fine stabilito in un piano di ricostituzione adottato a norma dell’articolo 5 del regolamento (CE) n. 2371/2002 del Consiglio, del 20 dicembre 2002, relativo alla conservazione e allo sfruttamento delle risorse della pesca nell’ambito della politica comune della pesca (13), o in un piano di gestione adottato a norma dell’articolo 6 di detto regolamento.
I programmi specifici di controllo e di ispezione sono attuati dagli Stati membri sulla base di piani di impiego congiunto stabiliti in virtù del regolamento (CE) n. 768/2005 del Consiglio, del 26 aprile 2005, che istituisce un’Agenzia comunitaria di controllo della pesca e modifica il regolamento (CEE) n. 2847/93 che istituisce un regime di controllo applicabile nell’ambito della politica comune della pesca (14).
2. La Commissione controlla e valuta i risultati di ogni programma specifico di controllo e di ispezione e riferisce al riguardo al Parlamento europeo e al Consiglio a norma dell’articolo 27, paragrafo 4 del regolamento (CE) n. 2371/2002.
Articolo 42
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Lussemburgo, addì 26 aprile 2005.