Směrnice Rady 92/77/EHS
ze dne 19. října 1992,
kterou se doplňuje společný systém daně z přidané hodnoty a mění směrnice 77/388/EHS (sblížení sazeb DPH)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 99 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že dotvoření vnitřního trhu, které je jedním z hlavních cílů Společenství, vyžaduje jako první krok odstranění daňových kontrol na hranicích;
vzhledem k tomu, že má-li se zabránit narušení hospodářské soutěže, vyplývají z tohoto odstranění u daně z přidané hodnoty nejen jednotný základ daně, ale i počet sazeb a úroveň sazeb, jež si jsou mezi členskými státy dostatečně blízké; že je proto nezbytné změnit směrnici 77/388/EHS [4];
vzhledem k tomu, že během přechodného období by měly být umožněny některé odchylky v počtu a úrovních sazeb,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 77/388/EHS se mění takto:
1. V článku 12 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
"3. a) Od 1. ledna 1993 uplatňují členské státy základní sazbu, která do 31. prosince 1996 nesmí být nižší než 15 %.
Na základě zprávy o fungování přechodné úpravy a návrhů konečné úpravy, které předloží Komise podle článku 28l, rozhodne Rada jednomyslně do 31. prosince 1995 o výši minimální základní sazby, která bude uplatňována po 31. prosinci 1996.
Členské státy mohou rovněž uplatňovat jednu či dvě snížené sazby. Snížené sazby nesmí být nižší než 5 % a vztahují se pouze na dodání zboží a poskytnutí služeb těch kategorií, které jsou uvedeny v příloze H.
b) Členské státy mohou uplatňovat sníženou sazbu na dodání zemního plynu a elektřiny, není-li zde nebezpečí narušení hospodářské soutěže. Členský stát, který hodlá zavést takovou sazbu, o tom musí předem uvědomit Komisi. Komise rozhodne, zda je zde nebezpečí narušení hospodářské soutěže. Nepřijme-li Komise toto rozhodnutí do tří měsíců od uvědomění, má se za to, že zde není nebezpečí narušení hospodářské soutěže.
c) Pravidla pro sazby uplatňované na umělecká díla, starožitnosti a sběratelsképředměty stanoví směrnice o zvláštní úpravě vztahující se na použité zboží, umělecká díla, starožitnosti a sběratelské předměty. Rada tuto směrnici přijme do 31. prosince 1992.
d) Pravidla pro zdaňování zemědělských produktů, které nespadají do kategorie 1 přílohy H, schválí Rada jednomyslně na návrh Komise do 31. prosince 1994.
Do 31. prosince 1994 mohou členské státy, které na ně nyní uplatňují sníženou sazbu, uplatňovat tuto sazbu nadále; členské státy, které na ně uplatňují základní sazbu, na ně nesmějí uplatnit sníženou sazbu. Toto umožní dvouletý odklad uplatňování základní sazby.
e) Pravidla pro systém a sazby uplatňované na zlato stanoví směrnice o zvláštní úpravě vztahující se na zlato. Komise podá takový návrh včas tak, aby jej Rada jednomyslně schválila do 31. prosince 1992.
Členské státy přijmou veškerá opatření nezbytná pro boj proti podvodům v této oblasti od 1. ledna 1993. Tato opatření mohou zahrnovat zavedení systému výpočtu DPH z dodání zlata mezi osobami povinnými k dani v témž členském státě, který stanoví úhradu daně kupujícím na účet prodávajícího, a současný vznik nároku kupujícího na odpočet téže daně jako daně na vstupu."
2. V čl. 12 odst. 4 se zrušuje první věta.
3. V čl. 12 odst. 4 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Na základě zprávy Komise Rada počínaje rokem 1994 přezkoumává každé dva roky oblast působnosti snížených sazeb. Rada může na návrh Komise jednomyslně rozhodnout o změnách v seznamu zboží a služeb v příloze H."
4. V článku 28 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
"2. Bez ohledu na čl. 12 odst. 3 se během přechodného období podle článku 28l použijí tato ustanovení.
a) V oblasti snížených sazeb mohou být zachována osvobození od daně s vrácením daně odvedené na předchozím stupni nebo snížené sazby nižší než minimální sazba stanovená v čl. 12 odst. 3, které byly v platnosti k 1. lednu 1991 a které jsou v souladu s právem Společenství a splňují podmínky uvedené v poslední odrážce článku 17 druhé směrnice Rady ze dne 11. dubna 1967.
Členské státy přijmou opatření nezbytná k určení vlastních zdrojů vyplývajících z těchto operací.
Jestliže by ustanovení tohoto odstavce působila v Irsku narušení hospodářské soutěže při dodávání energetických produktů určených k ohřevu a osvětlení, může Komise na základě zvláštní žádosti zmocnit Irsko k uplatňování snížené sazby na tato dodání v souladu s čl. 12 odst. 3. V takovém případě podá Irsko svou žádost Komisi spolu se všemi nezbytnými údaji. Nerozhodne-li Komise do třech měsíců od obdržení žádosti, má se za to, že Irsko bylo zmocněno k uplatňování navržených snížených sazeb.
b) Členské státy, které k 1. lednu 1991 v souladu s právem Společenství poskytovaly v oblasti snížených sazeb osvobození od daně s vrácením daně odvedené na předchozím stupni nebo snížené sazby nižší než minimální sazba stanovená v čl. 12 odst. 3 na jiné zboží a služby než ty, které jsou uvedeny v příloze H, mohou uplatňovat sníženou sazbu nebo jednu ze dvou snížených sazeb uvedených v čl. 12 odst. 3 na všechna taková dodání.
c) Členské státy, které jsou podle čl. 12 odst. 3 povinny zvýšit svou základní sazbu uplatňovanou k 1. lednu 1991 o více než 2 %, mohou v oblasti snížených sazeb uplatňovat sníženou sazbu nižší než minimum stanovené v čl. 12 odst. 3 na dodání zboží a poskytování služeb těch kategorií, které jsou uvedeny v příloze H. Tyto členské státy mohou navíc uplatňovat tuto sazbu i na restaurační služby, dětské ošacení, dětskou obuv a bydlení. Členské státy nemohou na základě tohoto odstavce zavést osvobození od daně s vrácením daně odvedené na předchozím stupni.
d) Členské státy, které k 1. lednu 1991 uplatňovaly sníženou sazbu na restaurační služby, dětské ošacení, dětskou obuv a bydlení, mohou pokračovat v uplatňování této sazby na tato dodání.
e) Členské státy, které k 1. lednu 1991 uplatňovaly sníženou sazbu na dodání zboží a služeb jiných nežtěch, které jsou uvedeny v příloze H, mohou uplatňovat sníženou sazbu nebo jednu ze dvou snížených sazeb podle čl. 12 odst. 3 na tato dodání s podmínkou, že dotyčná sazba není nižší než 12 %.
f) Řecká republika může uplatňovat sazby DPH až o 30 % nižší než odpovídající sazby uplatňované v pevninské části Řecka ve správních obvodech Lesbos, Chios, Samos, Dodekanésos a Kyklady a na těchto ostrovech v Egejském moři: Thasos, Severní Sporady, Samothraké a Skyros.
g) Na základě zprávy Komise přehodnotí Rada do 31. prosince 1994 ustanovení písmen a) až f), zejména z pohledu řádného fungování vnitřního trhu. Jestliže by došlo k významnému narušení hospodářské soutěže, přijme Rada jednomyslně na návrh Komise vhodná opatření."
5. Příloha této směrnice se připojuje jako příloha H.
Článek 2
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1992. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 19. října 1992.
DIRETTIVA 92/77/CEE DEL CONSIGLIO del 19 ottobre 1992 che completa il sistema comune di imposta sul valore aggiunto e modifica la direttiva 77/388/CEE (ravvicinamento delle aliquote dell'IVA)
IL CONSIGLIO DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità economica europea, in particolare l'articolo 99,
vista la proposta della Commissione (1),
visto il parere del Parlamento europeo (2),
visto il parere del Comitato economico e sociale (3),
considerando che il completamento del mercato interno, che è uno degli obiettivi fondamentali della Comunità, esige come primo passo l'eliminazione dei controlli fiscali alle frontiere;
considerando che in materia di imposta sul valore aggiunto, tale eliminazione implica, per evitare le distorsioni di concorrenza, oltre ad una base imponibile uniforme, un certo numero di aliquote e di livelli di aliquote sufficientemente ravvicinati tra gli Stati membri; che è pertanto necessario modificare la direttiva 77/388/CEE (4);
considerando che durante il periodo transitorio dovrebbero essere possibili alcune deroghe relative al numero e al livello delle aliquote,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
La direttiva 77/388/CEE è modificata nel modo seguente:
1) Il testo dell'articolo 12, paragrafo 3 è sostituito dal testo seguente:
« 3. a) A decorrere dal 1o gennaio 1993 gli Stati membri applicano un'aliquota normale che, fino al 31 dicembre 1996, non può essere inferiore al 15 %.
In base alla relazione sul funzionamento del regime transitorio ed alle proposte sul regime definitivo che la Commissione presenta ai sensi dell'articolo 28 terdecies, il Consiglio, deliberando all'unanimità anteriormente al 31 dicembre 1995, fissa il livello dell'aliquota minima da applicare dopo il 31 dicembre 1996 in materia di aliquota normale.
Gli Stati membri possono anche applicare una o due aliquote ridotte. Le aliquote ridotte non possono essere inferiori al 5 % e sono applicate soltanto alle forniture di beni e alle prestazioni di servizi delle categorie di cui all'allegato H.
b) Gli Stati membri possono applicare un'aliquota ridotta alle forniture di gas naturale e di elettricità, purché non sussistano rischi di distorsioni di concorrenza. Lo Stato membro che intende applicare siffatta aliquota ne informa preventivamente la Commissione. La Commissione si pronuncia sull'esistenza di un rischio di distorsione di concorrenza. Se la Commissione non si pronuncia nei tre mesi successivi al ricevimento dell'informazione, si considera che non esiste alcun rischio di distorsione della concorrenza.
c) Le norme relative alle aliquote applicate agli oggetti d'arte, d'antiquariato e da collezione sono determinate dalla direttiva sul regime particolare applicabile ai beni d'occasione e agli oggetti d'arte, d'antiquariato e da collezione. Il Consiglio adotta questa direttiva prima del 31 dicembre 1992.
d) Le norme concernenti l'imposizione fiscale dei prodotti dell'agricoltura diversi da quelli della categoria 1 dell'allegato H sono adottate all'unanimità dal Consiglio prima del 31 dicembre 1994, su proposta della Commissione.
Fino al 31 dicembre 1994 gli Stati membri che applicano attualmente un'aliquota ridotta possono mantenerla; gli Stati membri che applicano attualmente l'aliquota normale non possono applicare un'aliquota ridotta. Ciò consente il rinvio di due anni dell'applicazione dell'aliquota normale.
e) Le norme concernenti il regime e le aliquote applicati all'oro sono determinate nella direttiva sul regime particolare applicabile all'oro. La Commissione presenta una proposta in tempo utile in modo che il Consiglio, deliberando all'unanimità, possa adottarla prima del 31 dicembre 1992.
Gli Stati membri prendono tutte le misure necessarie per combattere la frode nel settore dell'oro a decorrere dal 1o gennaio 1993. Tali misure possono includere l'introduzione di un regime contabile per l'IVA sulle forniture d'oro fra contribuenti all'interno di uno stesso Stato membro, secondo il quale l'acquirente versa un'imposta a nome del venditore ed ha nel contempo diritto alla deduzione di un'imposta a monte di pari importo. »;
2) la prima fase dell'articolo 12, paragrafo 4 è soppressa;
3) all'articolo 12, paragrafo 4 è aggiunto il comma seguente:
« Sulla base di una relazione della Commissione, il Consiglio riesamina ogni due anni, a decorrere dal 1994, la portata delle aliquote ridotte. Il Consiglio, deliberando all'unanimità su proposta della Commissione, può decidere di modificare l'elenco dei beni e dei servizi figuranti all'allegato H. »;
4) il testo dell'articolo 28, paragrafo 2 è sostituito dal testo seguente:
« 2. Nonostante l'articolo 12, paragrafo 3, durante il periodo transitorio di cui all'articolo 28 terdecies si applicano le disposizioni seguenti:
a) Possono essere mantenute le esenzioni con rimborso della tassa pagata nella fase precedente e le aliquote ridotte inferiori all'aliquota minima prescritta all'articolo 12, paragrafo 3 in materia di aliquote ridotte, applicabili al 1o gennaio 1991, conformi alla legislazione comunitaria e rispondenti ai requisiti figuranti all'articolo 17, ultimo trattino della seconda direttiva dell'11 aprile 1967.
Gli Stati membri prendono le misure necessarie per la determinazione delle risorse proprie relative a dette operazioni.
Qualora le disposizioni del presente paragrafo creino distorsioni di concorrenza in Irlanda per quanto riguarda la fornitura di prodotti energetici per riscaldamento e illuminazione, l'Irlanda può, su richiesta esplicita, essere autorizzata dalla Commissione ad applicare un'aliquota ridotta su dette forniture, in conformità dell'articolo 12, paragrafo 3. In tal caso l'Irlanda presenta alla Commissione una richiesta corredata da tutte le informazioni necessarie. Se la Commissione non si pronuncia nei tre mesi successivi al ricevimento della richiesta, si considera che l'Irlanda sia autorizzata ad applicare le aliquote ridotte proposte.
b) Gli Stati membri che, in conformità della legislazione comunitaria, accordavano al 1o gennaio 1991 esenzioni con rimborso della tassa pagata nella fase precedente o aliquote ridotte inferiori all'aliquota minima prescritta all'articolo 12, paragrafo 3 in materia di aliquote ridotte, a beni e servizi diversi da quelli figuranti nell'allegato H, possono applicare alla fornitura di tali beni o alla prestazione di tali servizi l'aliquota ridotta o una delle due aliquote ridotte prescritte all'articolo 12, paragrafo 3.
c) Gli Stati membri che, ai sensi dell'articolo 12, paragrafo 3 sono obbligati ad aumentare di più del 2 % l'aliquota normale in vigore al 1o gennaio 1991, possono applicare un'aliquota ridotta inferiore a quella minima prescritta all'articolo 12, paragrafo 3, rispetto all'aliquota ridotta applicabile alle forniture di beni ed alle prestazioni di servizi delle categorie di cui all'allegato H. Inoltre, detti Stati membri possono applicare una tale aliquota ai servizi di ristorazione, all'abbigliamento ed alle calzature per bambini nonché all'edilizia abitativa. Sulla base del presente paragrafo gli Stati membri non possono accordare esenzioni con rimborso della tassa pagata nella fase precedente.
d) Gli Stati membri che al 1o gennaio 1991 applicavano un'aliquota ridotta ai servizi di ristorazione, all'abbigliamento ed alle calzature per bambini nonché all'edilizia abitativa possono continuare ad applicare una tale aliquota alla fornitura di questi beni o alla prestazione di questi servizi.
e) Gli Stati membri che al 1o gennaio 1991 applicavano un'aliquota ridotta alle forniture di beni e alle prestazioni di servizi diverse da quelle di cui all'allegato H, possono applicare l'aliquota ridotta o una delle due aliquote ridotte prescritte all'articolo 12, paragrafo 3 a tali forniture o prestazioni, purché tale aliquota non sia inferiore al 12 %.
f) La Repubblica ellenica può applicare aliquote di IVA inferiori del 30 % al massimo alle aliquote corrispondenti applicate in Grecia, nei dipartimenti di Lesbo, di Chio, di Samo, del Dodecaneso e delle Cicladi e nelle isole seguenti del Mar Egeo: Taso, Sporadi settentrionali, Samotracia e Schiro.
g) Sulla base di una relazione della Commissione, il Consiglio riesamina, prima del 31 dicembre 1994, le disposizioni delle lettere da a) ad f) in particolare in relazione al buon funzionamento del mercato interno. Se si constatano distorsioni di concorrenza significative, il Consiglio, deliberando all'unanimità, su proposta della Commissione, adotta le misure del caso. »;
5) è aggiunto il testo dell'allegato H figurante nell'allegato della presente direttiva.
Articolo 2
1. Gli Stati membri mettono in vigore le disposizioni necessarie per conformarsi alla presente direttiva entro il 31 dicembre 1992. Essi ne informano immediatamente la Commissione.
Quando gli Stati membri adottano tali disposizioni, queste contengono un riferimento alla presente direttiva o sono corredate da un siffatto riferimento all'atto della pubblicazione ufficiale. Le modalità del riferimento sono decise dagli Stati membri.
2. Gli Stati membri comunicano alla Commissione tutte le disposizioni di diritto interno da essi adottate nel settore disciplinato dalla presente direttiva.
Articolo 3
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva. Fatto a Lussemburgo, addì 19 ottobre 1992.