NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 587/2007
ze dne 30. května 2007,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1255/1999, pokud jde o poskytování podpory Společenství soukromého skladování některých sýrů v období skladování 2007/08
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky (1), a zejména na článek 10 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Článek 9 nařízení (ES) č. 1255/1999 stanoví, že podpora soukromého skladování může být poskytnuta na dlouhozrající sýry a sýry, které jsou vyrobeny z ovčího a/nebo kozího mléka a které ke zrání potřebují alespoň dobu šesti měsíců, pokud vývoj cen a stav zásob těchto sýrů ukazuje na závažnou nerovnováhu trhu, která může být odstraněna nebo snížena prostřednictvím sezónního skladování.
(2)
Potíže vyplývající ze sezónního charakteru výroby některých dlouhozrajících sýrů a sýrů Pecorino Romano, Kefalotyri a Kasseri jsou ještě větší s ohledem na časově odlišnou sezónnost spotřeby. Roztříštěnost výroby těchto sýrů kromě toho ještě zhoršuje důsledky uvedené sezónnosti. Proto je třeba umožnit sezónní skladování takového množství, které odpovídá rozdílu mezi výrobou v letních měsících a výrobou v zimních měsících.
(3)
Je třeba určit druhy sýrů s nárokem na podporu a stanovit nejvyšší množství, na která může být podpora poskytnuta, jakož i dobu trvání smluv, a to na základě skutečných potřeb trhu a možností dotyčné sýry uchovávat.
(4)
Je nutné stanovit obsah smlouvy o skladování, jakož i základní opatření umožňující identifikaci a kontrolu sýrů, které jsou předmětem smlouvy. Částka podpory by měla být stanovena s přihlédnutím k nákladům na skladování a k rovnováze, kterou je třeba zachovat mezi sýry, na něž se poskytuje podpora, a ostatními sýry prodávanými na trhu. S ohledem na tyto faktory a na dostupné zdroje by celková částka podpory neměla být změněna.
(5)
Je nezbytné stanovit pravidla týkající se dokumentace, účetnictví, jakož i četnosti a povahy kontrol. Za tímto účelem je třeba stanovit, že členské státy mohou celkové náklady na kontrolu nebo jejich část předložit k úhradě smluvní straně.
(6)
Je třeba upřesnit, že pro podporu soukromého skladování jsou způsobilé pouze celé sýry.
(7)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro mléko a mléčné výrobky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla pro poskytování podpory Společenství soukromého skladování některých sýrů (dále jen „podpora“) podle článku 9 nařízení (ES) č. 1255/1999 v období skladování 2007/08.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se:
a)
„skladovanou šarží“ rozumí množství sýru o hmotnosti nejméně 2 tun, stejného druhu, uskladněné ve stejný den ve stejném skladu;
b)
„dnem zahájení smluvního skladování“ rozumí den následující po dni uskladnění;
c)
„posledním dnem smluvního skladování“ rozumí den předcházející dni vyskladnění;
d)
„obdobím skladování“ rozumí období, během kterého se může na sýr vztahovat režim soukromého skladování, jak je definováno v příloze pro každý druh sýra.
Článek 3
Sýry s nárokem na podporu
1. Podpora se poskytuje na některé dlouhozrající sýry, na sýry Pecorino Romano, Kefalotyri a Kasseri za podmínek stanovených v příloze. Způsobilé jsou pouze celé sýry.
2. Sýry musí být vyrobeny ve Společenství a musí splňovat tyto požadavky:
a)
musí na nich být nesmazatelným písmem uveden výrobní podnik a den a měsíc výroby; tyto údaje mohou být vyjádřeny formou kódu;
b)
musí projít kontrolou jakosti, která prokáže, že poskytují dostatečné záruky pro to, aby po uzrání mohly být zařazeny do kategorií definovaných v příloze.
Článek 4
Smlouva o skladování
1. Smlouvy týkající se soukromého skladování sýrů se uzavírají mezi intervenční agenturou členského státu, na jehož území jsou sýry skladovány, a fyzickými nebo právnickými osobami (dále jen „smluvní strany“).
2. Smlouvy o skladování se vyhotovují písemně na základě žádosti o vyhotovení smlouvy.
Žádosti musí být doručeny intervenční agentuře nejdéle do 30 dnů od data uskladnění a mohou se týkat pouze šarží sýra, jejichž uskladnění je ukončeno. Intervenční agentura si den doručení žádosti zapíše.
Pokud intervenční agentura obdrží žádost ve lhůtě, která nepřekročí maximální lhůtu o více než deset pracovních dní, může být smlouva o skladování ještě uzavřena, avšak částka podpory se snižuje o 30 %.
3. Smlouva o skladování se uzavírá na jednu nebo více skladovaných šarží a musí zejména obsahovat ustanovení týkající se:
a)
množství sýra, na něž se smlouva vztahuje;
b)
termínů plnění smlouvy;
c)
částky podpory;
d)
určení skladů.
4. Smlouva o skladování se uzavírá nejdéle do 30 dnů od data zápisu žádosti o vyhotovení smlouvy.
5. Kontrolní opatření a zejména opatření uvedená v článku 7 se provádějí podle specifikace vypracované intervenční agenturou. Smlouva o skladování odkazuje na tuto specifikaci.
Článek 5
Uskladnění a vyskladnění
1. Doba, v níž probíhá uskladnění a vyskladnění, je uvedena v příloze.
2. Musí být vyskladňovány celé skladované šarže.
3. Pokud na konci prvních 60 dní smluvního skladování vykazuje sýr větší zhoršení jakosti, než je běžné při jeho uchování, může být smluvním stranám umožněno, aby jednou u každé skladované šarže a na vlastní náklady nahradily vadná množství.
Pokud kontrola prováděná během skladování nebo při vyskladnění zjistí vadná množství, podpora nemůže být na tato množství vyplacena. Kromě toho musí zbývající množství skladované šarže, u nějž lze uplatnit nárok na podporu, vážit nejméně dvě tuny.
Druhý pododstavec se použije v případě vyskladnění části šarže ještě před začátkem doby vyskladnění uvedené v odstavci 1 nebo před uplynutím minimálního období skladování podle čl. 8 odst. 2.
4. V případě uvedeném v odst. 3 prvním pododstavci je pro účely výpočtu podpory za první den smluvního skladování považován den zahájení smluvního skladování.
Článek 6
Podmínky skladování
1. Členský stát dbá na to, aby byly splněny všechny podmínky pro vznik nároku na výplatu podpory.
2. Smluvní strana, nebo osoba odpovědná na základě žádosti nebo povolení členského státu za sklad zpřístupní příslušnému subjektu pověřenému prováděním kontroly veškerou dokumentaci, která zejména umožní ověřit u výrobků umístěných v soukromém skladu tyto údaje:
a)
vlastnictví v okamžiku uskladnění;
b)
původ a datum výroby sýrů;
c)
den uskladnění;
d)
fyzickou přítomnost ve skladu a adresu skladu;
e)
datum vyskladnění.
3. Smluvní strana, případně osoba odpovědná za sklad, vede pro každou smlouvu skladovou evidenci, která je k dispozici ve skladu a v které jsou uvedeny tyto údaje:
a)
číslo skladované šarže umožňující určit výrobky umístěné v soukromém skladu;
b)
data uskladnění a vyskladnění;
c)
počet sýrů a jejich hmotnost udané pro každou skladovanou šarži;
d)
umístění produktů ve skladu.
4. Uskladněné produkty musí být snadno identifikovatelné, snadno přístupné a rozlišitelné podle jednotlivých smluv. Skladované sýry se označí zvláštní značkou.
Článek 7
Kontroly
1. Při uskladnění provádí příslušný subjekt kontrolu, zejména s cílem zajistit, že uskladněné výrobky mají na podporu nárok, a zabránit tomu, aby během smluvního skladování docházelo k jakékoli záměně výrobků.
2. Příslušný subjekt provádí neohlášenou kontrolu na základě vzorků za účelem zjištění fyzické přítomnosti výrobků ve skladu. Odebraný vzorek musí být reprezentativní a musí představovat nejméně 10 % z celkového smluvního množství, na něž se vztahuje opatření na podporu soukromého skladování.
Součástí kontroly je kromě účetní dokumentace uvedené v čl. 6 odst. 3 také fyzická kontrola hmotnosti a povahy výrobků a jejich identifikace. Tato fyzická kontrola musí být provedena nejméně u 5 % z množství, u nějž je neohlášená kontrola prováděna.
3. Po ukončení období smluvního skladování provede příslušný subjekt kontrolu fyzické přítomnosti výrobků. Pokud však výrobky zůstávají ve skladu po uplynutí maximálního období smluvního skladování, může být tato kontrola provedena v okamžiku vyskladnění.
O kontrole uvedené v prvním pododstavci informuje smluvní strana příslušný subjekt nejméně pět pracovních dní před uplynutím období smluvního skladování, popřípadě před zahájením vyskladnění, pokud k němu dochází během období smluvního skladování nebo po této době, a uvede dotyčné skladované šarže.
Členský stát může souhlasit s kratší lhůtou, než je pět pracovních dnů uvedených v druhém pododstavci.
4. O kontrolách provedených podle odstavce 1, 2 a 3 musí být vypracována zpráva, v které se uvádí:
a)
datum kontroly;
b)
její délka;
c)
popis kontrolní činnosti.
Kontrolní zprávu musí podepsat odpovědný inspektor a spolupodepsat smluvní strana, popřípadě osoba odpovědná za sklad, a zpráva musí být součástí platební dokumentace.
5. V případě nesrovnalostí, které se týkají alespoň 5 % množství kontrolovaných výrobků, se kontrola rozšíří na větší vzorek, který určí příslušný subjekt.
Členské státy oznámí takové případy Komisi ve lhůtě čtyř týdnů.
6. Členské státy mohou stanovit, že náklady na kontrolu plně nebo částečně uhradí smluvní strana.
Článek 8
Podpora skladování
1. Částky podpory jsou stanoveny takto:
i)
0,38 EUR za tunu a den smluvního skladování dlouhozrajících sýrů;
ii)
0,45 EUR za tunu a den smluvního skladování sýru Pecorino Romano;
iii)
0,59 EUR za tunu a den smluvního skladování sýru Kefalotyri a Kasseri.
2. Podpora se neposkytne, jestliže doba smluvního skladování činí méně než 60 dní. Nejvyšší částka podpory nemůže být vyšší než částka odpovídající 180 dnům smluvního skladování.
Pokud smluvní strana nedodrží lhůtu uvedenou v čl. 7 odst. 3 druhém nebo případně třetím pododstavci, podpora se sníží o 15 % a vyplatí se pouze za dobu, u níž smluvní strana uspokojivě doloží příslušnému subjektu, že sýr zůstal ve smluvním skladování.
3. Podpora se vyplácí na žádost smluvní strany na konci období smluvního skladování, ve lhůtě 120 dní od obdržení žádosti, za předpokladu, že byly provedeny kontroly uvedené v čl. 7 odst. 3 a že byly splněny podmínky pro získání nároku na vyplacení podpory.
Pokud však probíhá správní šetření týkající se nároku na podporu, bude platba provedena až po uznání nároku na podporu.
Článek 9
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. května 2007.
REGOLAMENTO (CE) N. 587/2007 DELLA COMMISSIONE
del 30 maggio 2007
recante modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 1255/1999 del Consiglio relativamente alla concessione di un aiuto comunitario per l’ammasso privato di taluni formaggi nel corso della campagna di ammasso 2007/2008
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
visto il regolamento (CE) n. 1255/1999 del Consiglio, del 17 maggio 1999, relativo all’organizzazione comune dei mercati nel settore del latte e dei prodotti lattiero-caseari (1), in particolare l’articolo 10,
considerando quanto segue:
(1)
A norma dell’articolo 9 del regolamento (CE) n. 1255/1999 può essere concesso un aiuto all’ammasso privato per i formaggi a lunga conservazione e per i formaggi prodotti con latte di pecora e/o di capra per i quali sia necessaria una stagionatura di almeno sei mesi, qualora l’andamento dei prezzi e delle scorte di tali formaggi evidenzi un grave squilibrio del mercato, che possa essere appianato o ridotto mediante un ammasso stagionale.
(2)
La stagionalità della produzione di alcuni formaggi a lunga conservazione come pure dei formaggi «Pecorino romano», «Kefalotyri» e «Kasseri» è aggravata dal fatto che la stagione di consumo è invertita rispetto a quella di produzione; inoltre la frammentazione della loro produzione non fa che aggravare le conseguenze di tale andamento stagionale. Appare quindi opportuno ricorrere all’ammasso stagionale dei quantitativi corrispondenti alla differenza tra la produzione dei mesi estivi e dei mesi invernali.
(3)
È opportuno precisare i tipi di formaggi ammissibili all’aiuto e fissare i quantitativi massimi ammessi a beneficiarne, nonché la durata dei contratti in funzione del reale fabbisogno del mercato e della possibilità di conservazione dei formaggi di cui trattasi.
(4)
Occorre precisare il contenuto del contratto di ammasso e le misure indispensabili per garantire l’identificazione e il controllo dei formaggi oggetto di un contratto di ammasso. L’importo dell’aiuto deve essere fissato tenendo conto delle spese di ammasso e della necessità di garantire l’equilibrio tra i formaggi per i quali è concesso l’aiuto e gli altri formaggi che vengono immessi sul mercato. Tenuto conto di tali elementi, nonché delle risorse disponibili, l’importo totale dell’aiuto non deve essere modificato.
(5)
È opportuno definire le disposizioni specifiche relative alla documentazione, alla contabilità, alla frequenza e alle modalità dei controlli. In proposito è opportuno dare agli Stati membri la facoltà di porre le spese di controllo a carico del contraente, in tutto o in parte.
(6)
Occorre chiarire che sono ammissibili all’aiuto per l’ammasso privato soltanto le forme intere di formaggio.
(7)
Le misure previste dal presente regolamento sono conformi al parere del comitato di gestione per il latte e i prodotti lattiero-caseari,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Oggetto
Il presente regolamento definisce le modalità di applicazione per la concessione dell’aiuto comunitario per l’ammasso privato di taluni formaggi (di seguito «l’aiuto»), previsto dall’articolo 9 del regolamento (CE) n. 1255/1999, per la campagna di ammasso 2007/2008.
Articolo 2
Definizioni
Ai fini del presente regolamento si intende per:
a)
«partita all’ammasso»: un quantitativo di formaggi del peso minimo di 2 tonnellate, dello stesso tipo, entrato all’ammasso lo stesso giorno nello stesso magazzino;
b)
«giorno di inizio dell’ammasso contrattuale»: il giorno successivo a quello dell’entrata all’ammasso;
c)
«ultimo giorno dell’ammasso contrattuale»: il giorno precedente il giorno dell’uscita dall’ammasso;
d)
«campagna di ammasso»: il periodo nel corso del quale il formaggio può essere sottoposto al regime di ammasso privato, definito nell’allegato per ciascun tipo di formaggio.
Articolo 3
Formaggi ammissibili all’aiuto
1. L’aiuto è concesso per determinati formaggi a lunga conservazione, per il «Pecorino romano» e per i formaggi «Kefalotyri» e «Kasseri», alle condizioni definite nell’allegato. Sono ammissibili all’aiuto soltanto le forme intere di formaggio.
2. I formaggi devono essere stati fabbricati nella Comunità e soddisfare le seguenti condizioni:
a)
recare l’indicazione, in caratteri indelebili, se del caso in codice, dell’azienda nella quale sono stati fabbricati, nonché del giorno e del mese di fabbricazione;
b)
essere stati sottoposti ad un esame di qualità dal quale risulti che presentano garanzie sufficienti per la loro inclusione, al termine della maturazione, nelle categorie definite nell’allegato.
Articolo 4
Contratto di ammasso
1. I contratti di ammasso privato sono conclusi dall’organismo di intervento dello Stato membro sul cui territorio sono immagazzinati i formaggi con persone fisiche o giuridiche, di seguito «contraenti».
2. Il contratto di ammasso è stipulato per iscritto in base ad una domanda di contratto.
La domanda deve pervenire all’organismo di intervento entro e non oltre 30 giorni dalla data di entrata all’ammasso e riguarda esclusivamente partite di formaggi per le quali le operazioni di entrata all’ammasso siano state concluse. L’organismo di intervento registra la data di ricezione della domanda.
Il contratto di ammasso può essere concluso anche se la domanda perviene all’organismo di intervento con un ritardo non superiore a 10 giorni lavorativi dalla scadenza del suddetto termine, ma in tal caso l’importo dell’aiuto è ridotto del 30 %.
3. Il contratto di ammasso è stipulato per una o più partite all’ammasso e contiene in particolare le disposizioni relative:
a)
al quantitativo di formaggi oggetto del contratto;
b)
ai termini di esecuzione del contratto;
c)
all’importo dell’aiuto;
d)
all’identificazione dei magazzini.
4. Il contratto di ammasso è concluso entro 30 giorni dalla data di registrazione della domanda di contratto.
5. Le misure di controllo, in particolare quelle di cui all’articolo 7, formano oggetto di un capitolato d’oneri stabilito dall’organismo di intervento. Nel contratto di ammasso è fatto riferimento a detto capitolato.
Articolo 5
Entrata all’ammasso e svincolo dall’ammasso
1. I periodi per le operazioni di entrata e di svincolo dall’ammasso sono indicati nell’allegato.
2. Lo svincolo dall’ammasso si effettua per partite all’ammasso intere.
3. Se al termine dei primi 60 giorni di ammasso contrattuale la riduzione qualitativa dei formaggi risulta superiore a quella normalmente connessa alla conservazione, i contraenti possono essere autorizzati, una sola volta per partita ammassata, a sostituire a loro spese i quantitativi deteriorati.
L’aiuto non può essere versato per i quantitativi che risultino deteriorati ad un controllo effettuato durante l’ammasso o all’uscita dall’ammasso. Inoltre, il quantitativo rimanente della partita ammissibile all’aiuto non può essere inferiore a 2 tonnellate.
Il disposto del secondo comma si applica in caso di svincolo parziale di una partita prima dell’inizio del periodo di svincolo dall’ammasso di cui al paragrafo 1, o prima della scadenza del periodo minimo di ammasso fissato all’articolo 8, paragrafo 2.
4. Nel caso di cui al paragrafo 3, primo comma, ai fini del calcolo dell’aiuto corrispondente il primo giorno dell’ammasso contrattuale è il giorno di inizio dell’ammasso contrattuale.
Articolo 6
Condizioni di ammasso
1. Lo Stato membro verifica il rispetto di tutte le condizioni che danno diritto al pagamento dell’aiuto.
2. Il contraente oppure, su richiesta o previa autorizzazione dello Stato membro, il responsabile del deposito, tiene a disposizione dell’organismo competente preposto al controllo tutti i documenti che consentono in particolare di accertare, per quanto riguarda i prodotti conferiti all’ammasso privato, i seguenti elementi:
a)
la proprietà al momento dell’entrata all’ammasso;
b)
l’origine e la data di fabbricazione dei formaggi;
c)
la data di entrata all’ammasso;
d)
la presenza in magazzino e l’indirizzo del magazzino;
e)
la data di svincolo dall’ammasso.
3. Il contraente, o eventualmente il responsabile del deposito, tiene a disposizione nel deposito stesso una contabilità di magazzino relativa a ciascun contratto in cui figura quanto segue:
a)
l’identificazione, mediante il numero della partita, dei prodotti conferiti all’ammasso privato;
b)
le date di entrata e di uscita dall’ammasso;
c)
il numero dei formaggi e il loro peso, per partita immagazzinata;
d)
l’ubicazione dei prodotti nel deposito.
4. I prodotti ammassati devono essere facilmente identificabili e accessibili e contraddistinti per contratto. I formaggi ammassati sono marchiati con apposito marchio.
Articolo 7
Controlli
1. Al momento dell’entrata all’ammasso, l’organismo competente procede a controlli, intesi in particolare ad accertare che i prodotti ammassati abbiano diritto all’aiuto e ad impedire qualsiasi possibilità di sostituzione dei prodotti nel corso dell’ammasso contrattuale.
2. L’organismo competente procede a un controllo a campione, senza preavviso, della presenza dei prodotti in magazzino. Il campione prescelto deve essere rappresentativo e corrispondere al 10 % almeno del quantitativo contrattuale complessivo oggetto della misura di aiuto all’ammasso privato.
Oltre all’esame della contabilità di cui all’articolo 6, paragrafo 3, il controllo comprende la verifica fisica del peso e della natura dei prodotti e la loro identificazione. Le verifiche fisiche riguardano almeno il 5 % della quantità sottoposta al controllo inopinato.
3. Al termine del periodo di ammasso contrattuale l’organismo competente procede alla verifica della presenza dei prodotti nel deposito. Tuttavia, se i formaggi restano in magazzino dopo lo scadere del periodo massimo di ammasso contrattuale, tale controllo può avere luogo al momento dell’uscita dall’ammasso.
Ai fini del controllo di cui al primo comma, il contraente informa l’organismo competente, indicando le partite all’ammasso interessate, almeno cinque giorni lavorativi prima della scadenza dell’ammasso contrattuale oppure dell’inizio delle operazioni di svincolo dall’ammasso, se dette operazioni hanno luogo nel corso del periodo di ammasso contrattuale o dopo la sua scadenza.
Lo Stato membro può ammettere un termine inferiore al termine di cinque giorni lavorativi di cui al secondo comma.
4. I controlli eseguiti in virtù dei paragrafi 1, 2 e 3 sono oggetto di una relazione nella quale si precisano:
a)
la data del controllo;
b)
la durata dello stesso;
c)
le operazioni effettuate.
La relazione sul controllo è firmata dall’agente responsabile e controfirmata dal contraente, o, se del caso, dal responsabile del deposito ed è inserita nel fascicolo di pagamento.
5. Nei casi in cui si riscontrino irregolarità sul 5 % almeno dei quantitativi controllati, il controllo viene esteso ad un campione più ampio, da stabilirsi a cura dell’organismo competente.
Gli Stati membri comunicano tali casi alla Commissione nel termine di quattro settimane.
6. Gli Stati membri possono disporre che le spese dei controlli siano, in tutto o in parte, a carico del contraente.
Articolo 8
Aiuti all’ammasso
1. Le aliquote di aiuto sono fissate come segue:
i)
0,38 EUR/t per giorno di ammasso contrattuale per i formaggi a lunga conservazione;
ii)
0,45 EUR/t per giorno di ammasso contrattuale per il formaggio «Pecorino romano»;
iii)
0,59 EUR/t per giorno di ammasso contrattuale per i formaggi «Kefalotyri» e «Kasseri».
2. Quando la durata dell’ammasso contrattuale è inferiore a 60 giorni non è concesso alcun aiuto. L’importo massimo dell’aiuto non può essere superiore a quello corrispondente ad un ammasso contrattuale di 180 giorni.
Qualora il contraente non rispetti il periodo di cui all’articolo 7, paragrafo 3, secondo o eventualmente terzo comma, l’aiuto è ridotto del 15 % ed è versato soltanto per il periodo per cui il contraente fornisca la prova, ritenuta soddisfacente dall’organismo competente, che i formaggi sono rimasti all’ammasso alle condizioni contrattuali.
3. L’aiuto è versato a richiesta del contraente al termine del periodo di ammasso contrattuale, entro 120 giorni a decorrere dal giorno di ricevimento della domanda, purché siano stati effettuati i controlli di cui all’articolo 7, paragrafo 3, e siano rispettate le condizioni cui è subordinato il pagamento dell’aiuto.
Tuttavia, qualora sia in corso un’indagine amministrativa concernente il diritto all’aiuto, il pagamento è effettuato soltanto dopo che tale diritto sia stato riconosciuto.
Articolo 9
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 30 maggio 2007.