ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 21. října 2008
o státní podpoře C 10/08 (ex NN 7/08), kterou Německo poskytlo na restrukturalizaci IKB Deutsche Industriebank AG
(oznámeno pod číslem K(2008) 6022)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2009/775/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 88 odst. 2 pododst. 1 této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1),
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Řízení bylo zahájeno na základě informací zaslaných Německem dne 3. srpna 2007. Po opakované výměně dalších informací ohlásilo Německo opatření dopisem ze dne 15. ledna 2008 a domáhalo se, aby bylo na tato opatření v každém případě nahlíženo jako na podpory na záchranu, resp. restrukturalizaci, slučitelné se společným trhem.
(2)
Dopisem ze dne 27. února 2008 informovala Komise Německo o svém rozhodnutí zahájit kvůli těmto opatřením řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES.
(3)
Rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (2). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k podpoře vyjádřily. Komise neobdržela žádná stanoviska třetích stran.
(4)
Německo se po zahájení formálního vyšetřovacího řízení vyjádřilo dne 27. března 2008 k závěrům Komise a poskytlo dodatečně k informacím zaslaným ve dnech 15. a 25. ledna, 5. a 25 února, 3., 6., 11., 14., 20. a 27. března 2008 další informace dne 3. a 25. dubna, 7. a 30. května, 9. a 27. června, 25. července, 4., 22. a 26. srpna, 2., 3., 4., 5., 16., 18., 19. a 25. září, jakož i 14. října 2008. Společně s těmito informacemi zaslalo Německo 68 různých smluv a dokumentů, které tvoří základ opatření. Mimo to se s Německem, zařízením, které je příjemcem podpory, a společností Kreditanstalt für Wiederaufbau (dále jen „KfW“) uskutečnila řada setkání a telefonických konferencí.
2. POPIS OPATŘENÍ
2.1 Příjemce podpory
(5)
Příjemcem podpory je IKB Deutsche Industriebank AG (dále jen: IKB). IKB je středně velká německá soukromá banka uvedená na indexu SDAX se sídlem v Düsseldorfu. Hlavním akcionářem je německá rozvojová banka KfW, která před krizí vlastnila 38 % akcií. Kromě toho vlastnila nadace Stiftung Industrieforschung, která nevyvíjí vlastní aktivní obchodní činnost, 12 %; se zbývajícími 50 % akcií bylo volně obchodováno. Po plánovaném posílení kapitálu by mohlo vlastnictví akcií KfW vzrůst na 91 %.
(6)
KfW jako většinový akcionář IKB je rozvojovou bankou spolkové rupubliky (80 %) a spolkových zemí (20 %). Tato banka se s bilančním součtem celkem 360 mld. EUR (stav ke dni 31. prosince 2006) řadí k deseti největším bankám v Německu. KfW dává jako veřejnoprávní instituce se sídlem v Německu impulzy v hospodářské, společenské a ekologické oblasti v Německu, v Evropě i ve světě. K úkolům KfW patří podpora malých a středních podniků, podpora financování a modernizace bytového fondu, podpora vzdělání a dalšího vzdělávání, financování projektů komunální infrastruktury, podpora financování exportu a projektů, podpora rozvojových a transformačních zemí, jakož i podpora ochrany životního prostředí a klimatu. KfW získává podpůrné prostředky většinou na kapitálovém trhu. Pověření banky poskytováním podpor ze strany státu je zakotveno v zákoně o KfW (3). KfW má při plnění veřejné zakázky „instituční závazek“.
(7)
Před restrukturalizací byla obchodní činnost IKB rozčleněna do následujících čtyř obchodních odvětví.
1.
Firemní zákazníci
Hlavním oborem činnosti IKB je poskytování dlouhodobého financování středně velkým podnikům s ročním obratem nad 7,5 mil. EUR. Poskytování úvěrů, financování z vlastního kapitálu a poskytování leasingu středně velkým podnikům bylo vždy hlavním zaměřením obchodu s firemními zákazníky, přičemž v popředí stojí tuzemské obchody. Zatímco podíl IKB na trhu s firemními zákazníky činí pouze 1 %, v tržním segmentu pro dlouhodobé úvěry poskytované středně velkým podnikům je banka zastoupena 10 %. Její silnou stránkou jsou dlouhodobé vztahy se zákazníky. Vzhledem k mimořádně ostré hospodářské soutěži jsou však marže nízké. Úvěrové obchody […] (4) jsou méně atraktivní, a proto IKB musí s tímto okruhem zákazníků nezbytně vyvíjet jiné ziskové aktivity (např. strukturované financování nebo produkty v oblasti nemovitostí) a využívat k tomu svých dlouholetých vztahů se zákazníky.
2.
Strukturované financování
Tato oblast obchodní činnosti zahrnuje především následující aktivity: financování přímých investic, financování projektů a exportu, financování akvizic a infrastruktury, jakož i restrukturalizace podnikových struktur, financování a vymístění úvěrů (syndikace) pro zákazníky z řad středně velkých podniků. Pobočky IKB v důležitých finančních centrech, jako jsou Londýn, Lucemburk, Madrid, Milán, New York a Paříž, jsou velmi dobře umístěny, aby se mohly starat o národní a mezinárodní financování akvizic. IKB pomáhá svým zákazníkům při optimalizaci celkového financování jejich podniku a odprodeje úvěrů. V rámci svých syndikovaných úvěrových obchodů se IKB podílí také na úvěrových nástrojích zřizovaných jinými úvěrovými bankami. Střediskem strukturovaného financování je Německo, přičemž IKB se stará i o německé podniky v západní Evropě.
Díky svým aktivitám v oblasti strukturovaného financování dosahuje IKB velmi vysokých zisků. V původním plánu restrukturalizace, v němž ještě nebyla zahrnuta později sjednaná kompenzační opatření, byl pro toto odvětví vykázán výnos vlastního kapitálu ve výši okolo [ 10] %.
3.
Financování nemovitostí
Okolo [ 10] % tržních aktivit IKB je zaměřeno na financování nemovitostí. Hlavním úkolem tohoto odvětví je financování nemovitostí pro kancelářské, obchodní a podnikatelské využití, jakož i logistických nemovitostí a nemovitostí v oblasti managementu a poskytování balíčků financování v lokalitách, od nichž lze očekávat trvalý pronájem a prodejnost. Zde je IKB partnerem středně velkých podniků, velkopodniků, soukromých a institučních investorů, projektantů, společností pro místní rozvoj a fondových společností. Tyto projekty vyžadují financování ve výši minimálně 5 milionů EUR. Jako poskytovatel kompletních investicí do nemovitostí vyvíjí IKB i rozsáhlé koncepce a řešení pro novostavby, sanační a konverzní opatření. Služby v oblasti financování nemovitostí nejsou nabízeny pouze v Německu, ale i v jiných evropských státech, především v Belgii, Francii, Itálii, Lucembursku, Nizozemí, Španělsku a Spojeném království.
V původním plánu restrukturalizace, v němž ještě nebyla zahrnuta později sjednaná kompenzační opatření, byl pro toto odvětví uveden výnos vlastního kapitálu ve výši okolo [ 5] %.
4.
Investice do portfolia
Od počátku tohoto století investuje IKB stále více do mezinárodních úvěrových portfolií z nejrůznějších oblastí investic. Cílem tohoto rozšíření byla diverzifikace rizikového profilu jak s ohledem na regiony, tak i na hospodářská odvětví, a to při současném navýšení zisků z výnosů z provizí. Vyčleněním úvěrových rizik z bilance přes mimobilanční účelově založené společnosti se podařilo uvolnit kapitál, takže IKB mohla investovat do jiných tříd aktiv, např. do financování středního stavu nebo úvěrových portfolií. Z vysvětlení v bodech 10 a násl. je zřejmé, že rozsáhlé investice IKB do portfolia jsou důvodem jejích potíží. Proto IKB mezitím své aktivity v této obchodní oblasti ukončila.
(8)
V obchodním roce 2006/07 bylo v různých odvětvích dosaženo následujících výsledků:
Tabulka 1
Segmenty v přehledu
(v mil. EUR)
Operativní zisk
Objem úvěru
Firemní zákazníci
92,8
16 065
Strukturované financování
90,6
4 889
Nemovitosti
23,2
7 870
Financování z vlastního kapitálu
11,3
18 260
Centrála/konsolidace
- 103
4 114
Celkem
114,5
51 198
(9)
Před krizí měla IKB bilanční součet 49,1 mld. EUR (stav ke dni 31. prosince 2006), který se po opravě s ohledem na všechny mimobilanční aktivity IKB zvýšil na 63,5 mld. EUR (stav ke dni 31. března 2007).
2.2 Důvody potíží IKB
(10)
Potíže IKB mají spojitost s přetrvávající US-subprime krizí, v jejímž důsledku byly IKB, a především jedna z jejích účelově založených společností, Rhineland Funding Capital Corporation (dále jen „Rhineland“), vystaveny vysokým rizikům (5). Na základě této krize vznikly nedostatky likvidity, které společnost Rhineland (v případě, že běžně používané CP nebyly kompletně upsány) překlenula úvěrovými linkami u obchodních bank.
(11)
IKB poskytla Rhineland několik úvěrových linek pro likviditu ve výši cca 8,1 mld. EUR. Rhineland investovala do strukturovaných úvěrových portfolií, k nimž patří rovněž rizika z amerických hypoték ze subprime oblasti, a refinancovala své investice vydáním krátkodobých cenných papírů podložených pohledávkami („Commercial Papers“, dále jen „CP“). Dodatečně k likviditním nástrojům, které byly poskytnuty Rhinelandu přímo, poskytla IKB přes tak zvanou strukturu Havenrock nepřímo rizikovou ochranu pro aktivní položky Rhinelandu. Celkové riziko ztráty pro IKB činilo u struktury Havenrock 1,2 mld. EUR. Jak u přímých likviditních nástrojů pro Rhineland, tak i u struktury Havenrock se jednalo o mimobilanční opatření. Mimo to měla IKB na základě podřazených dlužních titulů ve strukturovaném investičním nástroji Rhinebridge (dále jen „Rhinebridge“) a v jiných druzích investičních portfolií (např. „Collateralised Debt Obligations“, „CDO“) i přímé bilanční investice do portfolia (částečně ze segmentu subprime). V létě 2007 byly části původně velmi vysoce oceněných strukturovaných portfolií Rhineland, Rhinebridge a CDO příslušnými ratingovými agenturami značně devalvovány.
(12)
Na základě přetrvávající krize na hypotečním trhu v USA v oblasti subprime a jako přímý následek devalvace subprime pohledávkami podložených cenných papírů ratingovými agenturami ztratily určité, v tomto segmentu obchodované papíry na hodnotě. Týkalo se to především účelově založené společnosti Rhineland, které hrozilo, že už nebude schopna své investiční portfolio refinancovat na trhu s CP. S ohledem na vyprahlý trh s CP bylo pravděpodobné, že Rhineland využije úvěrové linky na likviditu poskytnuté IKB ve výši 8,1 mld. EUR, pro které však v bilanci IKB zatím nebyla učiněna žádná opatření. Mimo to byly ostatní bilanční investice do portfolia jako Rhinebridge vystaveny silným výkyvům fair value, které bylo nutné evidovat podle mezinárodních účetních standardů (International Financial Reporting Standards - IFRS).
(13)
Důvodem potíží IKB jsou investice do portfolia ve výši 18,3 mld. EUR. Investice do portfolia ve výši 18,3 mld. EUR vykázané v korigované bilanci 2006/07 byly původně drženy z převážné části mimobilančně v Rhineland a jen z malé části vykázány v bilanci IKB. U mimobilančních aktivních položek v Rhinelandu se jednalo o aktiva v hodnotě 11,5 mld. EUR (stav ke dni 31. března 2007 i během krize). V důsledku prodeje a měnových korekcí docházelo k jejich postupnému snížení až na hodnotu 6,3 mld. EUR v srpnu 2008. V korigované bilanci pro rok 2006/07 činily bilancované investice do portfolia 6,8 mld. EUR.
2.3 Opatření
a) První opatření: Riziková ochrana
(14)
Dne 27. července 2007 dala německá banka, která poskytla IKB úvěrovou linku, německému úřadu pro dohled nad finančními trhy (dále jen: BaFin) na vědomí, že se chystá tuto linku uzavřít. Nato oznámil BaFin KfW, Spolkovému ministerstvu financí a ostatním zúčastněným stranám, že IKB zavře (6), pokud uvedené strany nepřevezmou rizika plynoucí z angažmá IKB v Rhineland. Kromě toho se ukázalo, že subprime položky IKB se neomezují jen na Rhineland, ale zahrnují rovněž Rhinebridge a jiné subprime investice do portfolia.
(15)
Dne 29. července 2007 se BaFin, Spolkové ministerstvo financí, KfW a tři velké německé úvěrové svazy (7) dohodly, že KfW po dohodě s BaFin zasáhne a převezme rizikovou ochranu pro IKB. Úvěrové svazy se uvolily převzít 30 % rizik z rizikové ochrany. Toto bylo písemně potvrzeno 16. srpna 2007 dohodou mezi KfW a uvedenými třemi úvěrovými svazy.
(16)
KfW oznámila následující opatření k zajištění bonity IKB:
-
Od pondělí 30. července 2007 riziková ochrana pro všechna práva (poplatky) a závazky IKB v rámci likviditních nástrojů poskytnutých Rhinelandu ve výši 8,1 mld. EUR (tato částka mezitím především kvůli vývoji směnného kurzu klesla na 6,3 mld. EUR). Formální převzetí závazků likviditních nástrojů poskytnutých Rhinelandu, ke kterému došlo 29. července 2007, platí až do splatnosti, resp. prodeje (8) strukturovaného úvěrového portfolia. Taková portfolia mají všeobecně platnost nad pět let.
-
Ochrana IKB proti ztrátám ve výši 1 mld. EUR na základě angažování do Rhinebridge a jiných bilančních subprime investic do portfolia v celkové výši 6,8 mld. EUR.
(17)
Původně odhadovalo Německo očekávané ztráty v rámci rizikové ochrany ve prospěch IKB poskytnuté KfW a úvěrovými svazy na celkem 3,5 mld. EUR (Rhineland a Havenrock: 2,5 mld. EUR, Rhinebridge a jiné subprime investice do portfolia: 1 mld. EUR (9).
(18)
V původní dohodě ze dne 29. července 2007 se KfW a úvěrové svazy dohodly na následném rozdělení očekávaných ztrát z rizikové ochrany:
-
v zásadě nese KfW 70 % očekávaných ztrát, ovšem bez omezení rizik ohledně Rhinelandu; tzn. ztráty překračující 30 % podíl úvěrových svazů (viz níže) ponese ze 100 % KfW,
-
úvěrové svazy převezmou 30 % očekávaných ztrát až do max. výše 1 mld. EUR.
(19)
Rozdělení rizik mezi KfW a úvěrové svazy platí v rámci maximální hranice odpovědnosti ve výši 1 mld. EUR pro úvěrové svazy (viz 18. bod odůvodnění) nezávisle na tom, ve které chráněné oblasti (Rhineland, Rhinebridge nebo přímé investice) ztráty vznikly, přičemž nároky budou na strany uplatňovány podle sjednaného rozdělení rizik rovnocenně.
(20)
Dodatečně ke svému podílu na rizikové ochraně projevily uvedené tři úvěrové svazy ochotu působit na své členy takovým způsobem, aby byly při vypuknutí krize uzavřené úvěrové linky pro IKB opět otevřeny.
(21)
Mimo to je v dohodě ze dne 16. srpna 2007 poukazováno na to, že KfW ze své funkce vedoucího subjektu poolu vyjedná přiměřenou odměnu za ochranná opatření a učiní předběžná opatření pro zpětnou úhradu všech výdajů úvěrových svazů a KfW. Zatímco ohledně zpětných úhrad bylo dosaženo dohody a byla učiněna příslušná opatření, od otázky odměny bylo upuštěno, jelikož by to mohlo být kvalifikováno jako […], která by vyžadovala schválení […].
(22)
30 % podíl na riziku, které svazy převzaly, byl mezi nimi rozdělen následovně:
-
50 % Spolkový svaz německých bank („BdB“),
-
16,7 % Spolkový svaz německých Volksbank a Raiffeisenbank („BVR“),
-
33,3 % Německý svaz spořitelen („DSGV“).
(23)
BdB převzal 50 % podíl, protože v případě insolvence IKB by byly finanční prostředky každého soukromého nebo firemního zákazníka zajištěny fondem soukromých bank na zajištění vkladů až do výše 30 % rozhodujícího ručícího vlastního kapitálu IKB (asi 662 mil. EUR na zákazníka k 26. září 2007) (10).
b) Druhé opatření: Posílení prevence rizik
(24)
Vzhledem k dalšímu zhoršení situace na finančních trzích byla riziková ochrana kompletně využita na ztráty IKB v rámci struktury Havenrock a ukázala se jako nedostatečná. K zajištění pokračování obchodní činnosti IKB byla nutná další opatření k pokrytí ztrát. Dne 30. listopadu 2007 zajistily KfW a úvěrové svazy v souvislosti s úvěrovými linkami IKB ve struktuře Havenrock dodatečná rizika v odhadované výši 350 mil. EUR (440 mil. USD). 150 mil. EUR zajistila KfW, z toho 54,3 mil. EUR ve formě směnitelné obligace, kterou KfW dne 14. února 2008 (s účinností od 28. února 2008) přeměnila na akcie, aby tak zvýšila svůj podíl na IKB na 43 %. BdB převzal dalších 150 mil. EUR, BVR i DSGV pak dalších 50 mil. EUR.
c) Třetí opatření: Doplnění kapitálu a půjčky KfW
(25)
V únoru 2008 uložila Spolková vláda KfW, aby IKB poskytla dalších 2,3 mld. EUR.
(26)
1,05 mld. EUR bylo poskytnuto ve formě půjček, k nimž bylo ihned sjednáno upuštění od vymáhání pohledávky a vydána doložka o zlepšení, podle níž je IKB povinna hradit splátky, pokud v následujících letech opět dosáhne zisků. Tato opatření byla nutná k uzavření kapitálu v bance a zamezení, aby se podíl základního kapitálu IKB dostal pod zákonem stanovený limit.
(27)
Mimo to požadoval BaFin od KfW záruku za navýšení kapitálu v neomezené výši. KfW projevila ochotu k zajištění dodatečného financování ve formě doplnění kapitálu ve výši 1,25 mld. EUR. Předběžná opatření k posílení kapitálu byla v podstatě učiněna již v srpnu 2008, ke skutečnému navýšení kapitálu však může dojít teprve po vydání kladného rozhodnutí Komise. K navýšení kapitálu tudíž ještě nedošlo. Po navýšení kapitálu by podíl KfW na IKB činil cca 90,8 %.
(28)
Třetí opatření KfW bylo podpořeno Spolkovou vládou částkou 1,2 mld. EUR poskytnutou KfW a úvěrovými svazy částkou 300 mil. EUR.
d) Poskytnutí likvidity
(29)
Mimo to KfW poskytla IKB od ledna 2008 úvěrové linky na likviditu v celkové hodnotě [ 2,5] mld. EUR. Tyto prostředky jsou rozděleny na dva rámcové nástroje po […] mld. EUR, přičemž první rámcový nástroj byl zřízen od 24. ledna 2008 s referenční sazbou Euribor plus [ 50] až [ 50] základních bodů se [ 100]% zajištěním. Druhý rámcový nástroj ze dne 18. července 2008 byl poskytnut s referenční sazbou Euribor plus [ 100] základních bodů se [ 100]% zajištěním. Toto silné podložení úvěrových linek má zajistit, aby jistiny i v nejhorším případě postačovaly k pokrytí úvěru.
(30)
IKB získala i od jiných bank úvěrové linky na likviditu. [jedna velká americká banka] a [jiná velká americká banka] poskytly IKB likviditní nástroje za [ 0,75] mld. EUR na měsíční bázi s referenční sazbou Euribor plus [ 100] až [ 100] základních bodů se zajištěním [ 100] % až [ 100] %. Dále měla IKB přístup k úvěrové lince na likviditu ve výši až [ 250] mil. EUR, kterou ji poskytla [jedna německá zemská banka] na jeden rok s referenční sazbou Euribor plus [ 90] až [ 100] základních bodů proti [ 100] % až [ 100] % zajištění. Další úvěrovou linku na likviditu ve výši [ 500] mil. EUR dala k dispozici [jiná německá zemská banka] na jeden rok s referenční sazbou Euribor plus [ 50] základních bodů s příslušným zajištěním.
2.4 Nárůst ztrát během restrukturalizace
(31)
Očekávané ztráty, které měly být kryty rizikovou ochranou pro mimobilanční aktivní položky v Rhinelandu, vzrostly z původně odhadovaných 2,5 mld. EUR (nejhorší případ) na 7,0 mld. EUR (11). V souvislosti s rizikovou ochranou pro Rhineland poskytnutou v červenci 2007 převzala KfW v rámci likviditních nástrojů pro Rhineland veškerá rizika mimobilančních aktivních položek, tzn., že tato rizika přenesla na svou vlastní bilanci. Toto nemá žádné dopady na maximální odpovědnost úvěrových svazů ve výši 1 mld. EUR za ztráty z jiných položek.
(32)
Mimo to pokrylo první opatření ztráty až do výše 1 mld. EUR za bilanční investice do portfolia ve výši 6,8 mld. EUR. Bilanční investice klesly na jaře roku 2008 v důsledku měnových korekcí na 6,31 mld. EUR. Rovněž na jaře roku 2008 se pokusila IKB obě portfolia prodat ve veřejné dražbě. Na základě přetrvávající krize na kapitálovém trhu nedošlo k prodeji, protože nabídky se pohybovaly daleko pod očekávanými prodejními cenami. Na základě toho musela IKB účetní hodnoty těchto portfolií dále snížit. Do srpna 2008 utržila IKB majetkové ztráty ve výši [ 750] mil. EUR. Mimo to se podařilo na trhu prodat aktiva v nominální hodnotě 990 mil. EUR. Nominální hodnota zbývajícího portfolia tak v srpnu 2008 činila [ 5] mld. EUR.
(33)
Za účelem jasného vymezení poskytla KfW v rámci přípravy na možný prodej IKB v srpnu předčasně zbývajících 360 mil. EUR, a splnila tak zbývající rizikovou ochranu pro portfolia v bilanci IKB. Oficiálně nebyly tyto ztráty zatím realizovány, ale aktivní pozice tvořící jejich základ již odpadly. Záruka ve výši 1 mld. EUR tak byla kompletně vyčerpána a lze ji považovat za splněnou.
(34)
V rámci jednání s potenciálními kupci byly zbývající investice do portfolia rozděleny na dvě strukturovaná portfolia (SIP 1 a SIP 2). SIP 1 zahrnuje především [určité cenné papíry] s nominální hodnotou […] mld. EUR a účetní hodnotou [ 1] mld. EUR (12). SIP 2 zahrnuje zbývající [cenné papíry] IKB s nominální hodnotou […] mld. EUR a účetní hodnotou [ 1] mld. EUR.
(35)
Tabulka 2 poskytuje přehled vývoje investic do portfolia do konce srpna 2008. Realizované a očekávané ztráty jsou odhadovány celkem na cca 10,28 mld. EUR.
Tabulka 2
Investice do portfolia v období od března 2007 do srpna 2008
(v mld. EUR)
Opravená nominální hodnota 3/2007
Měnové korekce
Prodej
(nom. hodnota aktiv)
Ztráty z prodeje
(nom. hodnota prodejní ceny)
Realizované ztráty
(nom. hodnota aktiv)
Nominální hodnota 8/2008
(IKB nebo KfW)
Odpisy
Účetní hodnota 8/2008
(IFRS)
Ztráty celkem
(realizované - očekávané ztráty)
Rhineland
11,5
3,7
[ 1]
-
[ 0,5]
[ 5] (KfW)
[ 3]
[ 2,0]
[ 3,5]
Havenrock
(1,2)
-
-
-
1,2
0
0
0
1,2
Bilančně celkem
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,75]
[ 5] (IKB)
[ 1,5]
[ 2]
[ 2,0]
-
SIP 1
neexistuje
-
[…] (IKB)
(…)
[ 1]
(…)
-
SIP 2
neexistuje
[…] (IKB)
(…)
[ 1]
(…)
-
Ostatní
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,5]
0
0
0
[ 0,5]
Celkem (1-3)
18,3
4,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 1,7]
[ 7,5]
[ 4,5]
[ 3,0]
[ 6,0]
2.5 Prodej
(36)
Prodej akcií IKB KfW byl zahájen v lednu 2008 a ukončen dne 21. srpna 2008 rozhodnutím prodat IKB firmě Lone Star Funds VI Financial Holdings, L. P. Dallas, USA (dále jen: Lone Star).
(37)
Prodej proběhl v rámci otevřeného, nediskriminačního a transparentního výběrového řízení. Po obecném oznámení počátkem ledna 2008 projevilo v prvním kole zájem [ 40] potenciálních kupců (včetně německých a mezinárodních bank a finančních investorů). [ 20] potenciálních kupců obdrželo po podpisu prohlášení o utajení informační memorandum (koncem ledna). [ 5] potenciálních kupců předložilo první nabídku (koncem února). [ 5] potenciálních kupců obdrželo přístup k datovému prostoru. Celkem [ 5] potenciálních kupců předložilo konkrétní nabídku (polovina května).
(38)
Koncem května 2008 vyzvala KfW tři z těchto [ 5] potenciálních kupců ([finanční a strategičtí investoři z různých zemí]) k předložení závazné nabídky. Z [ 5] potenciálních kupců, kteří předložili platnou nabídku, byla na základě ekonomického porovnání těchto [ 5] nabídek vybrána Lone Star, jelikož nabídla vyšší konečnou cenu.
(39)
Prodej IKB zahrnuje v podstatě prodejní cenu cca […] mil. EUR (za 90,8 % akcií), jakož i příslib finančního investora Lone Star investovat [ 400] mil. EUR do IKB. Lone Star vycházela při své nabídce z toho, že bude upuštěno od doložky o zlepšení. Na oplátku se Lone Star zavázala, že bude výše uvedenými [ 400] mil. EUR financovat SIP 2. Momentálně uvažuje IKB o prodeji aktivních položek SIP 2 účelově založené společnosti. KfW se uvolila k účasti na refinancování SIP 2 úvěrem ve výši 775 mil. EUR s referenční sazbou Euribor plus [ 80] základních bodů a prioritou před Capital Notes ve výši [ 200] mil. EUR a Mezzanine Notes ve výši [ 150] mil. EUR od Lone Star a IKB.
(40)
KfW koupila SIP 1 za 1 mld. EUR (13). KfW nese riziko první ztráty ve výši 150 mil. EUR, prostřednictvím ručení nese Německo dalších 600 mil. EUR z rizika (jedná se o neočekávané ztráty (14), zbývajících 250 mil. EUR z rizika nese KfW. KfW je přesvědčena, že celkové očekávané ztráty z portfolia jsou již obsaženy v ceně, takže podle jejího názoru nebudou nutná žádná další předběžná opatření.
(41)
Navíc byly oba rámcové nástroje ve výši [ 2,5] mld. EUR, které byly IKB poskytnuty ze strany KfW, prodlouženy maximálně do […] (původně měly vypršet v dubnu, resp. červenci 2009). Podmínky byly minimálně pozměněny. Zajištění prvního nástroje bylo zredukováno z [ 100] % na [ 100] % a úroková sazba pro druhý nástroj byla snížena z Euribor plus [ 100] základních bodů na Euribor plus [ 100] základních bodů. Podle KfW jsou tyto změny oprávněné, protože IKB navýšila svůj vlastní kapitál.
(42)
Mimo to neobsahuje kupní smlouva žádné zvláštní prodejní podmínky, kromě doložky o osvobození od odpovědnosti, podle níž mají výjimku [určité okolnosti] s finančními dopady do výše […] EUR. To se vztahuje především na […]. I když se zde jedná o […], který by mohl činit až […] EUR, je riziko, […], podle Německa velmi nízké, jelikož IKB zaujímala měsíc před příchodem finanční krize se svými velmi dobrými obchodními výsledky v bankovním ratingu pro Německo druhé místo a banka se při posuzování […] podle dostupných informací neodchýlila od běžné obchodní praxe. Jelikož na jedné straně existuje jen velmi malá pravděpodobnost vzniku […], avšak na druhé straně by […] dopady […] mohly být značné, je těžké toto […] posoudit. Německo se domáhá toho, aby při akvizicích takových […] rizika v obvyklém případě nesl i nadále původní vlastník. Proto KfW toto riziko od počátku z prodeje vyloučila. Jelikož skutečný vznik takového rizika je velmi nepravděpodobný, nestanovila IKB ve svém účetnictví žádné rezervy na případné pohledávky.
2.6 Podpůrná opatření
Tabulka 3
Opatření na podporu IKB během restrukturalizace
č.
Opatření
Nominální hodnota
v mld. EUR
1.
Riziková ochrana (Rhineland: 5,8 mld. EUR; Havenrock: 0,85 mld. EUR; bilancované aktivní položky: 1 mld. EUR.
cca 7,65
(z toho 1,00 od úvěrových svazů)
2.
Dodatečná prevence rizik (350 mil. EUR na ochranu před dodatečnými ztrátami - Havenrock)
0,35
(z toho 0,20 od úvěrových svazů)
3.
Navýšení kapitálu a nevratná půjčka (krytí odpisů aktivních položek s vlivem na bilanci)
2,30
(z toho 0,30 od úvěrových svazů)
4.
Likviditní nástroj
[ 2,5]
5.
Prodej akcií IKB
[…]
5.1
Přednostní úvěr na refinancování SIP 2
0,78
5.2
Převod SIP 1 na KfW
1,00
5.3
Doložka o osvobození od odpovědnosti […]
(…)
Celkem
[ 15]
2.7 Plán restrukturalizace
(43)
Německo zaslalo několik přepracovaných znění plánu restrukturalizace IKB. V podkladech ze srpna 2007 byla popsána opatření k překonání bankovní krize a zamezení budoucích problémů. Bezprostředně po poskytnutí prvního opatření pověřila IKB společnost PriceWaterhouseCoopers (PWC) analýzou tehdejší situace. Na základě této studie oznámila IKB dne 3. září 2007 odchod z oblasti mezinárodních strukturovaných investic.
(44)
Mezitím IKB plán aktualizovala a byla prodána firmě Lone Star. Lone Star předložila koncepci sanace IKB, který byl od 16. července do 25. září 2008 zkoumán auditorskou společností KPMG. Koncepce sanace obsahuje přehled relevantních stěžejních trhů IKB, objasňuje příčiny krize, analyzuje problémy a navrhuje opatření k jejich odstranění. Cílem této koncepce je na jedné straně krátkodobá stabilizace finanční situace banky zajištěním potřebné likvidity a na druhé straně obnovení dlouhodobé výnosnosti odstraněním rizikových položek a zaměřením na hlavní obor činnosti. Dlouhodobě koncepce sanace stanoví, že IKB se bude soustředit na obchod s firemními zákazníky ze středně velkých podniků a strukturované financování omezí na míru nezbytně nutnou pro obchody s firemními zákazníky.
(45)
Koncepce sanace potvrzuje výstup z investic do portfolia, pro který se IKB rozhodla bezprostředně po krizi.
(46)
Během pohovorů s Komisí akceptovala IKB mimo to jako kompenzační opatření i výstup z financování nemovitostí. To znamená, že IKB nebude od konce roku 2008 realizovat žádné nové financování nemovitostí a stávající aktivní položky rychle uzavře (úvěrové linky nelze okamžitě zrušit), přičemž na konci období restrukturalizace, tzn. k 30. září 2011, musí být uzavřeno minimálně 60 % a IKB musí do té doby prodat své dceřiné společnosti IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG a IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH (15). Zbývající portfolio ve výši [ 3 mld.] mld. EUR bude zlikvidováno se splatností zbývajících aktivních položek. Kompletní prodej umožní snížení objemu úvěrových obchodů v oblasti financování nemovitostí o 4,9 mld. EUR.
(47)
Mimo to Německo nabídlo jako kompenzační opatření, že se IKB rozloučí s několika svými dceřinými společnostmi:
-
IKB International S.A., Luxemburg bude aktivně ukončena k 30. září 2011 (16): tato společnost byla s bilančním součtem kolem [ 10] mld. EUR důležitou platformou kapitálového trhu. Od 31. března 2009 nebudou uzavírány žádné nové obchody. Všechny obchody, které jsou důležité pro první nebo druhý pilíř, jsou realizovány v centrále IKB v Düsseldorfu (17).
-
IKB Capital Corporaton New York s bilančním součtem [ 2] mld. EUR vyvíjela v USA činnost v oblasti strukturovaného financování. Bude aktivně ukončena do 30. září 2011. Od 31. prosince 2008 nebudou uzavírány žádné nové obchody.
-
Dále se IKB AG vzdá svého pracoviště v Amsterdamu; tamní pobočka s úvěrovým objemem [ 500] mil. EUR se specializovala na financování MSP a obchod s nemovitostmi. Bude aktivně ukončena do 30. března 2010. Od 31. prosince 2008 nebudou uzavírány žádné nové obchody.
-
50 % podíl ve společnosti Movesta Lease and Finance GmbH se stávajícím bilančním součtem [ 500] mil. EUR bude do 30. září 2011 prodán.
-
Dále se IKB zbaví určitých nestrategických aktivních položek v hodnotě 1,7 mld. EUR (bilanční hodnota k 31. březnu 2007). Budou aktivně ukončeny k 30. září 2011.
(48)
Vzhledem k napjaté situaci na trhu však Německo vyjednalo ekonomickou klauzuli, která IKB v případě nepředvídaných okolností, především při přetrvávající krizi na kapitálovém trhu nebo nemožnosti prodeje určitých aktivních položek umožňuje opatření změnit nebo nahradit, popř. prodloužit lhůtu, pokud to bude dostatečně odůvodněno a Komise proti tomu nebude mít námitek.
(49)
Mimo to se Německo zavázalo zajistit, aby celkový bilanční součet IKB činil k 30. září 2011 maximálně 33,5 mld. (18) EUR; to by odpovídalo snížení bilance o 47,2 % oproti 63,5 mld. EUR vykázaným v opravené bilanci z března 2007. Německo navrhuje následující průběh realizace kompenzačních opatření a výstupu z obchodní činnosti v oblasti investic do portfolia.
Tabulka 4
Redukční opatření
(v mld. EUR)
č.
Opatření
Aktiva 31. března 2007
Aktiva 30. září 2011
Zbývající aktivní položky v hlavním oboru činnosti
[ 35,0]
[ 35,0]
Opatření na obnovu výnosnosti
Výstup z investic do portfolia
18,30
0,00
Kompenzační opatření
1.
Financování nemovitostí
4,90
[ 3,0]
2.
IKB International S.A., Luxemburg
[ 10,0]
0,00
3.
IKB Capital Corporation, New York
[ 2,0]
0,00
4.
Amsterdam AG
[ 0,5]
0,00
5.
Prodej nestrategických aktivních položek
1,70
0,00
6.
Prodej 50 % podílu ve společnosti Movesta
[ 0,5]
0,00
Mezisoučet: neuzavřená kompenzační opatření (mezisoučet: realizovaná kompenzační opatření)
[ 15,0]
(0)
[ 3,0]
([ 12,0])
Opětovné vybudování určitých obchodních aktivit, které byly dříve realizovány v Lucembursku)
-
[ 2,0]
Celková bilance bez růstu
63,50
(…)
Maximální bilanční suma
33,50
33,50
Zbývající marže pro nové obchody
-
(…)
(50)
Dále poukazuje koncepce sanace na to, že IKB, jejíž hodnocení ratingovou agenturou Fitch kleslo z A + na BBB-, má za současných podmínek na trhu potíže s financováním. Maximální potřeba likvidity do konce období restrukturalizace je odhadována na [ 10 mld.] EUR. Tento deficit má být vyrovnán navýšením kapitálu, prodloužením likviditních úvěrových linek KfW a refinancováním na bázi pohledávky. Část deficitu likvidity bude pokryta zmenšením objemu nových obchodů.
(51)
Dále obsahuje plán sanace hypotézy pro budoucí vývoj banky s uvedením scénářů pro dobrý případ, základní případ a špatný případ. Na základě těchto hypotéz by mohla IKB v základním případě dosáhnout na konci restrukturalizační fáze v září 2011 výnosu z vlastního kapitálu ve výši […] %. Zisk před zdaněním by činil […] mil. EUR s […] pracovníky na plný úvazek. Ukazatel kapitálové přiměřenosti Tier 1 ratio by se zvýšil na […] % a poměr mezi náklady a výnosy (cost income ratio) by klesl na […] %.
(52)
Dále zaslalo Německo údaje k nákladům na restrukturalizaci, které jsou rozčleněny následovně: náklady v souvislosti se ztrátami z investic do portfolia ve výši [ 6] mld. EUR (Rhineland: 5,8 mld. EUR, Havenrock: 1,2 mld. EUR) a z bilančních investic do portfolia ([…] mld. EUR) (19), skutečné náklady na restrukturalizaci (včetně rizikové ochrany, náklady na výstup z portfolia a správní náklady ve výši cca [ 0,25] mld. EUR), kapitálové ztráty ve výši cca [ 1] mld. EUR, náklady vzniklé v důsledku redukce oborů činnosti, ke které již částečně došlo a částečně vzhledem k prodloužení stávajících smluv z [ 1] mld. EUR ještě dojde, jakož i […] ve výši […] mld. EUR (20). Proto odhaduje Německo náklady na restrukturalizaci IKB celkem na cca [ 15] mld. EUR.
3. FORMÁLNÍ VYŠETŘOVACÍ ŘÍZENÍ
(53)
V rozhodnutí o zahájení řízení vyslovila Komise pochybnosti, zda opatření KfW ve prospěch IKB odpovídají zásadě tržně jednajícího investora, jelikož riziko KfW spojené s těmito opatřeními nebylo omezeno, zatímco úvěrové svazy svou spoluúčast na rizikové ochraně omezily a ostatní akcionáři IKB se vůbec nepodíleli.
(54)
Mimo to měla Komise tenkrát pochybnosti, zda lze opatření podle čl. 87 odst. 3 Smlouvy o ES považovat za slučitelná se společným trhem. Podle názoru Komise nelze tato opatření považovat za nápravu vážné poruchy v hospodářství některého členského státu slučitelnou se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES. Kromě toho dle názoru Komise nebyl důvod nahlížet na tato opatření jako na podporu na záchranu, jelikož se nejednalo o přechodná opatření. Tenkrát nebyly kompletně splněny předpoklady uvedené v pokynech Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (dále jen „pokyny“) (21).
4. STANOVISKA NĚMECKA V NÁVAZNOSTI NA ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(55)
Německo trvá i nadále na svém původním názoru, že se u opatření nejedná o státní podporu, jelikož splňují zásadu tržně jednajícího investora. Bylo zasaženo na základě uvážení tržně jednajícího investora, neboť pro KfW by byla insolvence IKB spojena s vyššími náklady než opatření na podporu během restrukturalizace IKB. Stran toho zdůrazňuje Německo, že otázka přiměřeného kapitálového výnosu není relevantní. Mimo to musí být ověření, zda byla dodržena zásada tržně jednajícího invesotra, provedeno ex ante.
(56)
Při hodnocení prvního opatření by dle názoru Německa měly být zohledněny pouze původně odhadované ztráty, tzn. ztráty ve výši 3,5 mld. EUR v nejhorším případě a ve výši [ 2,5] mld. v průměrném případě. Německo tvrdí, že tržně jednající investor by vzal za základ přímé náklady na insolvenci IKB, tzn. v tomto případě 1,5 mld. EUR, které by vyplynuly ze zachování účetní hodnoty IKB ve výši cca 620 mil. EUR (22) (podle německých účetních předpisů) a odpisu úvěrů ve výši cca 850 mil. EUR, které IKB poskytla v oblasti podpor KfW třetím subjektům (23). Navíc by insolvence IKB vedla k tomu, že by musely být odepsány další úvěry z oblasti podpor v minimální výši 1,1 mld. EUR, takže by vzrostly náklady na refinancování. Poškozena by však byla nakonec i pověst KfW.
(57)
Dále Německo uvádí, že i kdyby bylo na podpůrná opatření nahlíženo jako na státní podporu, musela by být tato podpora snížena o ztráty, které by KfW utrpěla v případě insolvence.
(58)
Ohledně druhého opatření poukazuje Německo na to, že se jedná pouze o doplnění prvního opatření a že toto opatření bylo z většiny financováno úvěrovými svazy. Vzhledem k rozsudku Alitalia je nutno vycházet z toho, „že doplnění kapitálu z veřejných prostředků vyhovuje zásadě soukromého investora a nepředstavuje státní podporu, pokud zároveň následuje významné doplnění kapitálu soukromým investorem za srovnatelných podmínek“ (24).
(59)
U třetího opatření Německo charakter podpory nepopírá.
(60)
I v případě prodeje IKB se dle názoru Německa nejedná o státní podporu, jelikož KfW jednala jako tržně jednající prodávající. Kupní cena je výsledkem jednání s různými potenciálními kupci, a proto odpovídá tržním podmínkám. Dodatečná opatření jsou nutná k prodeji banky a byla realizována za tržních podmínek.
(61)
To se vztahuje za prvé na SIP 1, které bylo prodáno KfW za cenu o [ 10] % nižší, než je účetní hodnota dle IFRS. Tato cena je skutečně lepší, než prodejní cena vyjednaná firmou Lone Star za SIP 2 ([srážka 10] %), přitom je však nutno uvážit, že SIP 2 na rozdíl od SIP 1 zahrnovalo především […]. Proto se Německo domáhá, aby KfW mohla portfolio prodat anebo bez ztrát držet až do splatnosti. Kromě toho potřebovala KfW pro prodej SIP od svého vlastníka, Spolkové republiky Německo, pomoc, protože […]; to bylo překlenuto státní zárukou, aby se zamezilo povinnosti KfW vázat vlastní kapitál ve výši […] mil. EUR ([…]). Za druhé je účast KfW na SIP 2 odůvodněna i tržně, jelikož vzhledem k prioritě úvěru skýtala jen malé riziko a úhrada (Euribor plus [ 80] základních bodů), pro kterou Německo sdělilo tržní benchmarky, byla vysoká. Skutečnost, že KfW musela za […] převzít riziko odpovědnosti (rezervu) ve výši […] EUR, není u případů s nízkou pravděpodobností vzniku rizika, avšak vysokou hodnotou sporu neobvyklá a byla v posledním kole jednání všemi zúčastněními stranami stanovena jako podmínka.
(62)
Pro případ, že by Komise zastávala názor, že opatření obsahují prvky podpory, uvádí Německo, že na tyto podpory by mělo být v každém případě nahlíženo jako na podpory restrukturalizace slučitelné se společným trhem. Banka se vzdala sektoru, který vedl k jejím obtížím, a bude se do budoucna soustředit na hlavní obor činnosti.
(63)
Dále se Německo zavázalo k realizaci všech opatření uvedených ve 46. bodě odůvodnění.
(64)
Německo kromě toho tvrdí, že banka přispívá k restrukturalizaci vysokým podílem vlastních zdrojů [minimálně 10] mld. EUR). Německo své údaje v tomto bodu několikrát pozměnilo a vlastní podíl naposledy vypočetlo jako součet všech příspěvků na restrukturalizaci, na které nebyla poskytnuta žádná podpora, omezení nových obchodů a výnosů z prodejů po odečtení ztrát. Čisté výnosy z prodejů byly odhadovány na [ 5] mld. EUR; jako jejich základ byly stanoveny aktivní položky prodávané v období restrukturalizace po odečtení […], zbývajícího obchodu v Lucembursku a některých investic do portfolia v Lucembursku. Konkrétně stanovilo Německo odhadem […] mld. EUR pro obchod s nemovitostmi, […] mld. EUR pro lucemburskou dceřinou společnost, […] mld. EUR pro dceřinou společnost v New Yorku, […] mil. EUR pro Amsterdam, […] mld. EUR pro Movestu a […] mld. EUR pro ostatní nestrategická aktiva.
5. PRÁVNÍ ZHODNOCENÍ PODPORY
5.1 Existence podpory
(65)
Komise nejprve zkoumá, zda opatření představují státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. Podle tohoto odstavce se pod pojmem státní podpora rozumí podpory poskytované v jakékoliv formě státem nebo ze státních prostředků, které mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy.
a) Riziková ochrana a navýšení kapitálu (opatření 1 až 3)
(66)
Komise trvá na svém názoru, který zastávala v rozhodnutí o zahájení řízení, že ani jedno z těchto tří finančních opatření by nebylo realizováno tržně jednajícím investorem, a všechna tato opatření tudíž představují státní podpory. Jelikož IKB působí v přeshraničním a mezinárodním měřítku, je nesporné, že zvýhodnění poskytnutím státních prostředků by narušilo hospodářskou soutěž v bankovním sektoru a mělo dopad na obchod uvnitř Společenství (25).
(67)
Komise bere na vědomí argument Německa, že zmíněná opatření IKB nepřinesla žádný užitek, jelikož KfW jednala výhradně ze své funkce vlastníka, a tudíž jako soukromý investor; Německo však nepopírá, že se v případě KfW jedná o státní úvěrovou banku s veřejným pověřením a že za počínání KfW nese odpovědnost stát. Tím, že Německo přiznává, že Spolkové ministerstvo financí se nejen účastnilo schůzí představenstva, které se podílelo na všech rozhodnutích z víkendu 27. až 29. července 2007, ale dokonce jim i v době rozhodnutí předsedalo, v podstatě potvrzuje, že rozhodnutí KfW lze přičíst státu (26).
(68)
Proto se Komise při svém zkoumání zaměřila na otázku, zda IKB získala intervencí KfW výhodu, kterou by jí za stejných okolností tržně jednající investor neposkytl. Komise připouští, že podle předběžných odhadů by riziková ochrana pro IKB v nejhorším případě pokryla ztráty v celkové výši 2,5 mld. EUR. Stejně jako ve srovnatelných případech (27) vychází Komise i v tomto případě z toho, že v takto nepřehledné situaci by soukromý investor s ohledem na očekávané ztráty vycházel z tohoto nejhoršího případu, a nikoliv z průměrného případu. Kromě toho je nutno zdůraznit, že KfW nevyloučila, že by její odpovědnost mohla potenciálně vzrůst až na 8,1 mld. EUR.
(69)
Není pravda, že by opatření pro KfW a Německo vyšlo levněji než likvidace IKB (28), a to ani v případě, že by se vycházelo z posouzení situace ex ante v době vydání rozhodnutí (29). Komise nemůže akceptovat všechny Německem uplatňované likvidační náklady. I když účetní hodnota IKB skutečně činila 620 mil. EUR, poukazovala Komise již v rozhodnutí o zahájení řízení na to, že kurz akcie IKB už před intervencí KfW značně klesl, takže hodnota podílu KfW v IKB v době intervence s největší pravděpodobností neodpovídala této účetní hodnotě. Mimo to zpochybnila Komise v rozhodnutí o zahájení řízení, že by riziko ztráty ve výši cca [ 15] %, ze kterého bylo vycházeno, bylo u úvěrů poskytnutých v rámci rozvoje realistické. Německo nepředložilo dostatečně přesvědčivé důkazy pro zdůvodnění věrohodnosti odhadu provedeného KfW.
(70)
I pro uplatňované hrozící nepřímé ztráty v důsledku všeobecné bankovní krize, které se, jak je objasněno v rozhodnutí o zahájení řízení, zdají být čistě hypotetické, chybí dle názoru Komise dostatečné odůvodnění. Komise rovněž trvá na tom, že strukturované financování v rámci rozvoje patří k veřejnému pověření KfW a není součástí funkcí KfW jako běžné úvěrové banky. Proto nelze ztráty z této obchodní činnosti považovat za náklady, které by zohlednil i tržně jednající investor (30).
(71)
Rozhodujícím argumentem je pro Komisi i nadále skutečnost, že odhadované ztráty v rámci rizikové ochrany nebyly de facto omezeny na 2,5 mld. EUR, ale mohly neomezeně narůstat. I kdyby bylo možné tvrdit, že tato neomezená odpovědnost BaFin byla požadována jako nezbytný předpoklad pro vzdání se moratoria, neexistují žádné pochybnosti o tom, že tržně jednající investor by tuto okolnost při svém zvažování rovněž zohlednil. To je zřejmé při pohledu na soukromý podíl na rizikové ochraně.
(72)
Ohledně chování KfW a úvěrových svazů Komise připomíná, že v případě veřejného podílníka činného souběžně se soukromými investory musí probíhat poskytování kapitálu přiměřeně a za stejných podmínek (31) a na základě stejných obchodních úvah (32). Z těchto úvah vychází i Německem uváděný rozsudek soudu prvního stupně k případu Alitalia, v němž jsou požadovány srovnatelné okolnosti.
(73)
V této souvislosti Komise konstatuje, že úvěrové svazy svůj podíl na krytí ztrát prvního opatření omezily na 1 mld. EUR (cca 30 %), zatímco KfW se horní hranice vzdala, a tím na sebe vzala mnohem vyšší riziko než úvěrové svazy. I kdyby byly potenciální přímé ztráty na základě vlastnické role KfW a úvěrů odečteny (viz 56. bod odůvodnění), dohromady údajně […] mld. EUR a vycházelo se z nejpříznivějších odhadů, zůstal by podíl KfW na rizikové ochraně stejně velký, jako celkový podíl zúčastněných úvěrových svazů. Proto je nutno konstatovat, že KfW nevykonávala podobnou činnost jako bankovní pool.
(74)
Dále nelze považovat za pádný argument, že by byla v německém bankovním sektoru vyvolána všeobecná krize s katastrofálními následky pro KfW. Všechny ostatní banky by byly touto krizí postiženy podobně. Podíl úvěrových svazů na rizikové ochraně omezený na 1 mld. EUR (cca 30 %) však nelze srovnávat s 95 % tržním podílem jejich členských bank v Německu (33). Komise proto nevidí žádný komerční důvod pro neúměrně vysoké nasazení KfW. KfW možná do jisté míry jednala v zájmu svých dceřiných společností, zašla však přitom nepochybně dál než soukromý investor. Soukromý vlastník by se angažoval mnohem méně a naléhal by na dodatečnou podporu ze strany úvěrových svazů nebo státu. Proto se KfW alespoň v určitém rozsahu nechovala jako tržně jednající investor.
(75)
Totéž platí pro druhé opatření, v jehož případě se podle údajů Německa jedná pouze o opatření na podporu první rizikové ochrany. I když může podíl KfW a úvěrových svazů vypadat v absolutním vyjádření vyváženě (z relativního hlediska by však měl být podíl úvěrových svazů podstatně vyšší), je nutno na toto i na první opatření pohlížet z hlediska celkové restrukturalizace, takže KfW, protože nejednala jako tržní investor, už nemůže podle stálé jurisdikce uplatňovat argument tržně jednajícího investora (34).
(76)
To platí o to více pro třetí opatření, k němuž dal stát KfW jednoznačný pokyn a podpořil i další opatření ve výši 2,3 mld. EUR částkou 1,2 mld. EUR. Tím byla KfW vystavena mnohem většímu nebezpečí než úvěrové svazy, i kdyby bylo v případě insolvence IKB využito bezpečnostního mechanismu, který by zátěže rozložil na celý bankovní sektor.
(77)
V jiných případech Komise zastávala názor, že je složité stanovit částku podpory, pokud je poskytována prostřednictvím rizikové ochrany (35). V souladu s pokyny a jurisdikcí může být prvek podpory u záruky pro podnik v obtížích stejně vysoký jako částka, která je touto zárukou potenciálně pokryta, případ od případu však i nižší (36). Ale i když byl prvek podpory ex ante odhadován na méně než 8,1 mld. EUR (Rhineland, Havenrock a 1 mld. EUR bilanční aktivní položky), je realistický odhad ztrát 6,8 mld. EUR mezitím mnohem vyšší než odhady pro nejhorší případ (viz tabulka 3, bez třetího opatření). Komise proto došla k závěru, že výše podpory poskytnuté v rámci rizikové ochrany a prostřednictvím doplnění kapitálu činí 8,8 mld. EUR (viz tabulka 3 č. 1 až č. 3).
b) Likviditní nástroj
(78)
Dodatečně k doplnění kapitálu a opatřením ke kompenzaci ztrát podpořila KfW i pokračování obchodní činnosti IKB dvěma rámcovými nástroji po [ 1] mld. EUR. Tato opatření byla realizována v průběhu restrukturalizace a nelze je oddělit od prvního a druhého opatření, takže KfW nemůže ani v tomto případě uplatňovat argument tržně jednajícího investora (37). Komisi není jasné, proč by soukromý investor - především bez záruky rizikové podpory - podstupoval tak vysoké riziko. Pokud by se KfW přesto řídila určitými tržními benchmarky, muselo by se to odrazit ve vyčíslení prvku podpory.
(79)
Komise konstatuje, že pro první rámcový nástroj, který již byl využit, byla stanovena pevná úroková sazba Euribor plus [ 50] až [ 50] základních bodů a pro druhou likviditní úvěrovou linku úroková sazba Euribor plus [ 100] základních bodů, a že každý nástroj […] byl zajištěn více než 100 % ([…] %). Zajištění bylo realizováno pomocí plnohodnotných aktivních položek IKB, které nepocházejí z investic do portfolia a v běžném případě by neměly selhat. Zajištění je strukturováno tak, aby jistina de facto nikdy neklesla pod 100 %. Pro poskytnutí likvidity tudíž opravdu existuje vysoké zajištění a relativně nízké riziko selhání. KfW se tedy nespolehla pouze na finanční sílu IKB, ale vlastnila i plnohodnotné jistiny.
(80)
Rizikové marže, z nichž bylo vycházeno, by však měly být v souladu se sdělením Komise o revizi metody stanovování referenčních a diskontních sazeb (38) (dále jen: sdělení o referenčních a diskontních sazbách). Jelikož rating podniku proběhl na základě rizikové ochrany a panuje shoda, že se jedná o podnik v obtížích (viz bod 0), musí Komise vycházet z marží pro podniky v obtížích. V případě vysokého zajištění činí tato marže 400 základních bodů (39). Komise tak vychází z toho, že užitek likviditní úvěrové linky ve výši [ 1] mld. EUR odpovídá při desetiměsíčním období (leden až říjen 2008) průměrně [ 300] základním bodům. Druhá, zatím nevyužitá likviditní úvěrová linka z července 2008 by znamenala u příslušného devítiměsíčního období (únor až říjen 2008) výhodu [ 200] základních bodů. Podpora související s těmito nástroji by tudíž pro první likviditní úvěrovou linku činila […] mil. EUR a pro druhou […] mil. EUR, z čehož vyplývá celková částka podpory ve výši […] mil. EUR.
(81)
Ohledně likviditních úvěrových linek [jedné zemské banky] a [druhé zemské banky] nevidí Komise důvod k domněnce, že tyto linky nebyly poskytnuty se zřetelem na tržní úvahy a mohly IKB přinést výhodu. Okolnosti, za kterých byly tyto likviditní úvěrové linky poskytnuty, především skutečnost, že mezibankovní obchod patří ke každodenní a běžné obchodní činnosti banky, souběžná rozsáhlá účast soukromých ekonomických subjektů a okolnost, že [první zemská banka] a [druhá zemská banka] tyto úvěrové linky nezřídily na pokyn státu, přivádějí Komisi k závěru, že neexistují indikátory, že by za výše uvedené obchodní činnosti odpovídal stát (40). Proto neobsahují tyto nástroje dle názoru Komise žádnou státní podporu.
c) Prodej IKB
(82)
Komise dále zkoumala, zda prodej IKB firmě Lone Star obsahoval státní podporu. Bylo by tomu tak v případě, pokud by byla IKB prodána firmě Lone Star pod tržní cenou. Německo sdělilo Komisi k tomuto tématu mnoho informací (viz oddíl 2.5), které však neobsahují žádné podklady, že by cena zaplacená firmou Lone Star neodpovídala nejvyšší nabídce, která by byla dosažena v otevřeném, transparentním, nediskriminačním a nepodmíněném prodejním řízení. Jelikož to je podle zásad Komise pro privatizaci (41) rozhodujícím kritériem, lze z toho vyvodit, že prodej neobsahuje podporu ve prospěch Lone Star.
(83)
Dále Komise zkoumala, zda prodej obsahuje dodatečné podpory ve prospěch IKB, což by bylo v případě, kdyby byla likvidace pro KfW levnější, než prodej IKB, tzn., že bylo zkoumáno, zda se jedná o prodejní řízení obvyklé na trhu. V této věci konstatuje Komise, že prodejem se nedosáhne pouze prodejní ceny, nýbrž je s ním spojeno i dodatečné doplnění kapitálu KfW, které je nutno považovat za součást prodeje. K tomu patří zachování obou likviditních úvěrových linek ve výši [ 2,5] mld. EUR, přednostní úvěr KfW pro refinancování SIP 2, převod SIP 1 do KfW před prodejem IKB a naplánování rizika odpovědnosti […]. KfW tato opatření učinila jednoznačně za účelem umožnění prodeje IKB a odprodeje co nejvíce aktivních položek v co nejkratší lhůtě. I když KfW dosáhla na první pohled pozitivní prodejní ceny, provázela prodej opatření, která nakonec vedla k záporné prodejní ceně.
(84)
Nelze však nechat bez povšimnutí, že tato opatření proběhla v rámci restrukturalizace IKB, a tudíž v souvislosti s prvními třemi podpůrnými opatřeními. Proto je Komise nemůže posuzovat odděleně od prvních třech opatření a považuje i zde argument tržně jednajícího investora přednesený KfW za neopodstatněný (42).
(85)
Nehledě na to se zdá, že kritérium tržního prodejního chování v tomto případě tak jako tak nebylo splněno. Nakonec je rozhodující, zda došlo k záporné ceně, protože Německo nemohlo uplatnit žádné hodnověrné dodatečné realizační náklady, které by tržně jednající prodávající zohlednil. Komise tak nemůže zohlednit především odhadované ztráty z rizika selhání za úvěry poskytnuté v rámci podpory rozvoje. Podle názoru Komise patří strukturované financování v rámci podpory rozvoje k veřejnému pověření KfW a není součástí funkcí KfW jako běžné úvěrové banky. Proto by nemělo být považováno za nákladovou položku, která by byla důležitá i pro tržně jednajícího investora, jelikož ten by na sebe nevzal žádné závazky ze státních podpůrných opatření (43).
(86)
Proto Komise zkoumala, zda podpůrná opatření vedla de facto k negativní ceně. Jelikož se v případě podpůrných opatření nejedná o dotace, ale především o úvěry a záruky, musí být stejně jako u běžného právního zhodnocení podpory stanovena jejich ekonomická výhoda pro IKB.
(87)
Za prvé, KfW poskytuje IKB i nadále likvidní prostředky. Jak již bylo objasněno dříve v 77. bodu odůvodnění, je složité vyčíslit poskytnutou výhodu, jelikož soukromí investoři by případně byli rovněž ochotni poskytnout za určitých podmínek likvidní prostředky, pokud by byla zajištěna riziková ochrana. Po prodeji IKB firmě Lone Star bude riziková ochrana rozpuštěna. Převzetí IKB firmou Lone Star a schválení restrukturalizační podpory a sanačního plánu Komisí ukazuje, že obnovení výnosnosti je považováno za reálné. Zatímco IKB bude ve fázi restrukturalizace oficiálně považována za podnik v obtížích, je opodstatněné označovat podnik pro účely výpočtu prvku podpory za „slabý“ (ratingová kategorie B) ve smyslu sdělení o referenčních a diskontních sazbách (44). Podle tohoto sdělení by marže půjčky činila 220 základních bodů, což by znamenalo, že druhá likviditní úvěrová linka by byla [ 100] základních bodů a první [ 125] základních bodů pod referenční sazbou. Přepočteno na […] let (říjen 2008 až duben […]) by vyšla další podpora ve výši [asi 90] mil. EUR.
(88)
Za druhé, KfW získala SIP 1 za 1 mld. EUR. Komise konstatuje, že cena vyjednaná KfW je o [ 10] % pod účetní cenou IFRS, a že IKB mohla předtím některé části portfolia prodat nad účetní hodnotou IFRS. Při současné situaci na trhu by snad žádný soukromý investor nebyl schopen či ochoten takové portfolio koupit (alespoň ne jako celek). Skutečnost, že Lone Star neměla o koupi zájem a KfW nebyla s to tuto koupi bez státní pomoci realizovat, hovoří sama za sebe. Nutnost dalších odpisů za portfolio nelze vyloučit. V nejhorším případě by se to dotklo druhořadé tranše ve výši [ 200] mil. EUR. Jelikož neexistují žádné další benchmarky, vychází Komise z toho, že KfW nese se SIP 1 dodatečné riziko až do výše [ 200] mil. EUR.
(89)
Za třetí, pro SIP 2 poskytla KfW přednostní úvěr ve výši 775 mil. EUR, který bude hrazen s referenční sazbou Euribor plus [ 90] základních bodů za prioritu (tzn. úvěr bude uspokojen na prvním místě z přijatých tržeb). Úvěr však bude schválen účelově založené společnosti, která není doposud známa jako dlužník. Úroková sazba poskytnutá takové účelově založené společnosti by podle sdělení o referenčních a diskontních sazbách měla činit minimálně Euribor plus 400 základních bodů (45). Jelikož se však jedná o přednostní úvěr, který má druhořadé postavení za účastí IKB, a tudíž je v zásadě ve prospěch IKB, akceptuje Komise v tomto případě i marži půjčky ve výši 220 základních bodů. Prvek podpory ve spojení s poskytnutím přednostní tranše 775 mld. EUR tak lze odhadem stanovit na [ 30] mil. EUR ([ 100] základních bodů na […] let, tzn. od října 2008 do […]).
(90)
Za čtvrté, důvodem pro převzetí rizika za […] bylo, že v případě převzetí rizika společně s IKB nebylo toto riziko možné přiměřeně vyčíslit. Jelikož existuje nízké riziko odpovědnosti a z poskytnutých informací vyplývá, že vznik tohoto rizika je spíše nepravděpodobný, nebylo by přiměřené nahlížet na toto riziko jako na součást prodeje. Nízké riziko potvrzuje skutečnost, že auditoři nevyžadovali od IKB žádné rezervy. Co se týče případných náhrad škod vzniklých v souvislosti s […], trvá samozřejmě jisté zbytkové riziko. Jelikož nebyl předložen žádný kvantitativní odhad rizika, vychází Komise z toho, že pro současná opatření bude nutno stanovit odhad […] EUR, což odpovídá riziku […] %.
(91)
Celkem zahrnují opatření učiněná KfW v rámci prodeje IKB podpory ve výši 390 mil. EUR; tato částka přesahuje prodejní cenu [ 100] mil. EUR o [ 250] mil. EUR, takže vzniká záporná prodejní cena. Proto je nutno konstatovat, že prodej IKB obsahoval podporu ve prospěch IKB.
d) Přehled státních podpor
(92)
Jak je zřejmé z tabulky 5, činí podpory poskytnuté v rámci všech opatření celkem 9,155 mld. EUR.
Tabulka 5
Opatření podpory ve prospěch IKB během její restrukturalizace
č.
Opatření
V mil. EUR
Částka podpory
v mil. EUR
1.
První riziková ochrana (Rhineland 5,8 mld. EUR, Havenrock: 0,85 mld. EUR; bilancované aktivní položky: 1 mld. EUR)
6 650
2.
Druhá riziková ochrana (350 mil. EUR na dodatečné pokrytí ztrát - Havenrock)
200
3.
Navýšení kapitálu a nevratný úvěr (pro pokrytí odpisů bilancovaných aktivních položek)
2 000
4.
Likviditní nástroj pro IKB (před prodejem)
(…)
5.
Prodej IKB
5a.
Cena akcií IKB
(…)
5b.
Likviditní nástroj pro IKB (po prodeji)
(…)
5c.
Přednostní úvěr na refinancování SIP 2
(…)
5d.
Převod SIP 1 do KfW
(…)
5e.
Osvobození od odpovědnosti […]
(…)
Prodej IKB (netto)
[ 250]
Celkem
[ 10 000]
5.2 Slučitelnost opatření se společným trhem podle čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES: podpory k nápravě vážné poruchy v hospodářství některého členského státu
(93)
Komise trvá na svém názoru uvedeném v rozhodnutí o zahájení řízení, že čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES v tomto případě nelze použít. Podle čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES smí být podpory poskytovány k nápravě vážné poruchy v hospodářství některého členského státu. Komise poukazuje na to, že soud prvního stupně zdůraznil, že čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES musí být aplikován restriktivně.
(94)
Vyšetřování potvrdilo poznatek Komise, že problémy IKB vznikly v důsledku podnikově specifických událostí. Mimoto se Německu nepodařilo Komisi předloženými informacemi přesvědčit, že by systémové dopady vyplývající z insolvence IKB dosahovaly rozměrů, které by představovaly „vážnou poruchu v hospodářství“ Německa ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. b) (46). Tento případ se zakládá na specifických problémech IKB, takže jsou nutná cílená opravná opatření, která lze realizovat podle pravidel pro podniky v obtížích. Zmiňovaná opatření nelze tedy podle čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES klasifikovat jako slučitelná se společným trhem.
5.3 Slučitelnost se společným trhem podle čl. 87 odst. 3 písm. c) - podpora na restrukturalizaci
(95)
Výsledky vyšetřování připouští závěr, že opatření lze považovat za podporu na restrukturalizaci slučitelnou se společným trhem, jelikož splňují všechny předpoklady stanovené v pokynech. Proto lze upustit od šetření, zda by se v případě opatření mohlo zároveň jednat o podpory na záchranu, což již Komise v rozhodnutí o zahájení řízení na základě nezvratného charakteru rizikové ochrany vyloučila.
a) Podniky v obtížích
(96)
Podle názoru Komise byla IKB podnikem v obtížích ve smyslu bodu 9 pokynů a s největší pravděpodobností by bez intervence KfW nebyla schopna déle čelit krizi likvidity. Hrozící ztráty by vedly k uzavření banky, čímž jsou splněny podmínky v bodu 10 písm. c) pokynů. Německo proti tomuto názoru, který Komise zastávala již v rozhodnutí o zahájení řízení, nemělo námitek.
b) Obnovení dlouhodobé životaschopnosti
(97)
Toto šetření potvrdilo, že díky restrukturalizaci bude obnovena dlouhodobá životaschopnost IKB. Dle názoru Komise má prodej IKB firmě Lone Star rozhodující význam pro řešení vzniklých obtíží a pozitivní ekonomický vývoj banky.
(98)
Dále šetření potvrdilo, že IKB svou činnost zaměřila jiným směrem. Zbavila se ztrátových obchodních oblastí a přestala investovat do portfolia. Banka se mimo to do budoucna soustředí na svůj hlavní obor činnosti, zákazníky z okruhu středně velkých podniků. Zbývající obchody v segmentu strukturovaného financování zůstanou zachovány za účelem uspokojení potřeb v oblasti obchodů s firemními zákazníky, banka se však vzdá [ 20] % segmentu, jakož i kompletní obchodní oblasti financování do nemovitostí. Mimo to učinila IKB opatření na zlepšení rizikového managementu a výrazně zredukovala své rizikové položky. IKB tím zrealizovala interní opatření nutná pro změnu kurzu.
(99)
Mimo to bere Komise na vědomí, že restrukturalizační plán IKB usiluje o trvalé obnovení dlouhodobé životaschopnosti IKB. Z tohoto plánu, který se opírá o solidní prognózy vývoje trhu, vyplývá, že zvolený obchodní model by se mohl osvědčit. Ukazatel kapitálové přiměřenosti Tier-1 ratio […] % a poměr mezi náklady a výnosy (cost income ratio) […] %, kterých má být dosaženo do roku 2011, ukazují, že se jedná o solidní obchodní plán. Relativně nízký výnos vlastního kapitálu ve výši […] % (2012) je nutno vidět v souvislosti s relativně vysokým ukazatelem kapitálové přiměřenosti Tier-1 ratio IKB, který představuje nezbytný záchranný polštář. Komise bere na vědomí značná opatření na úsporu nákladů, která mají být realizována do roku 2011. Komise zkoumala i hypotézy, ze kterých vychází restrukturalizační plán, a nemá pochyby o jejich reálnosti.
(100)
Z restrukturalizačního plánu vyplývá, že i v nejhorším případě bude pozitivní ekonomický vývoj IKB s pozitivním výnosem vlastního kapitálu možný. I v tomto případě bude banka schopna dosáhnout Tier-1 ratio ve výši […] %, a tudíž stát na solidních základech.
c) Omezení podpory na nezbytné minimum - vlastní podíl
(101)
Pochybnosti Komise, že podpora je omezena na nezbytné minimum, se podařilo odstranit. Komise došla nyní k závěru, že podpora je omezena na nezbytné minimum a že banka se na restrukturalizaci podle cílů stanovených v pokynech podílí z velké části vlastními prostředky, tzn., že přes 50 % restrukturalizačních nákladů je financováno z vlastních prostředků.
(102)
Náklady na restrukturalizaci zahrnují několik ztrátových položek (ztráty z portfolií, ztráty na základě vyšších nákladů na financování, ztráty na základě omezení oblastí obchodní činnosti a ztráty v souvislosti s prodejem aktivních položek), jakož i náklady na zřízení rizikové ochrany, náklady na restrukturalizaci personálu, správní náklady, jakož i honoráře pro poradce a právníky. Komise nezpochybňuje, že tyto náklady činí [ 15] mld. EUR, jak Německo uvádí v 52. bodu odůvodnění. Komise rovněž uznává, že se v případě refinancování SIP 1 a přednostního úvěru pro SIP 2 jedná o restrukturalizační náklady, jelikož tyto nástroje jsou potřebné pro obnovu dlouhodobé životaschopnosti. Celkové náklady lze proto odhadnout na cca [ 17] mld. EUR.
(103)
Restrukturalizace IKB může být v souladu s bodem 43 pokynů financována podporami, vlastními prostředky příjemců podpory, prodejem aktiv, prostředky podílníků a cizím financováním za tržních podmínek.
(104)
K restrukturalizaci portfolia přispívá značně podnik sám, jakož i bývalí a noví soukromí podílníci; patří sem především účast úvěrových svazů, vlastní prostředky IKB (47) a kapitálový příspěvek Lone Star. Obchodní ztráty a krizí podmíněné omezení obchodní činnosti však nelze uznat jako vlastní přínos, neboť dle bodu 43 pokynů se musí jednat o konkrétní, tzn. skutečný přínos. Vlastní přínos z této kategorie činí cca […] mld. EUR ([ 20] %).
(105)
Při zohlednění výnosů z prodejů realizovaných jako kompenzační opatření se tato částka výrazně zvýší a činí minimálně 50 %. To se týká aktivních položek s nominální hodnotou [ 15] mld. EUR (viz tabulka 4). Komise však tuto částku nemůže jako celek uznat za vlastní podíl. Za prvé bude část obchodu IKB Luxemburg obnovena v Düsseldorfu ([…] mld. EUR), takže se jedná pouze o částečný prodej. Za druhé není část finančních prostředků získávána aktivními prodeji, nýbrž ke lhůtě splatnosti dotčených aktiv. Za třetí není jasné, za jakou hodnotu budou aktivní položky realizovány. […]. Německo však předneslo dostatečné argumenty k přesvědčení Komise, že aktivní realizací aktivních položek lze v dohledné době získat minimálně [ 5] mld. EUR (48). Toto bude Komise sledovat, aby zajistila, že bude poskytnut dostatečně vysoký vlastní podíl a že je podpora skutečně omezena na nezbytné minimum.
(106)
Prodej aktivních položek má dvojí efekt. Na jedné straně bude snížen objem rizikově vážených aktiv, takže bude uvolněn kapitál a zvýšen stupeň kapitalizace. Na druhé straně bude z prodeje čerpána likvidita, kterou lze použít k financování restrukturalizace anebo k posílení základu likvidity (49). Jak již bylo objasněno v předešlém bodu, jedná se u těchto prostředků částečně o očekávané přílivy kapitálu, část již byla realizována a další část má následovat v nejbližší době. I při vyloučení očekávaných přílivů kapitálu, kterých lze dosáhnout teprve v roce 2011, a při opatrné domněnce, že nebude docíleno všech výnosů v očekávaném rozsahu, došla Komise k závěru, že je splněn předpoklad vlastního podílu v minimální výši 50 % platný pro restrukturalizaci nepochybnou z hlediska práva hospodářské soutěže.
(107)
K tomuto závěru došla Komise s přihlédnutím k následujícím aspektům.
Tabulka 6
Vlastní podíl
(v mld. EUR)
Opatření
Původ prostředků
Hodnota
Riziková ochrana
Úvěrové svazy
1,50
Kapitálové rezervy a hybridní kapitál podniku
IKB
[ 1,5]
Doplnění kapitálu SIP II
Lone Star
[ 0,25]
Mezisoučet
[ 3,25]
Prodej investic do portfolia
Trh
(…)
Ukončení obchodu s nemovitostmi
Trh
[…]
Ukončení IKB Int. Luxembourg
Trh
[…]
Ukončení IKB CC New York
Trh
[…]
Ukončení IKB Amsterdam
Trh
[…]
Prodej podílů ve společnosti Movesta
Trh
[…]
Prodej nestrategických aktivních položek
Trh
[…]
Mezisoučet: Prodeje jako kompenzační opatření
[ 5,0] (minimálně […])
d) Zamezení nepřiměřeného narušování hospodářské soutěže - kompenzační opatření
(108)
Komise je po provedeném šetření přesvědčena o tom, že byla učiněna dostatečná opatření k maximálnímu oslabení možných negativných dopadů podpory na konkurenty.
(109)
Komise konstatuje, že IKB se vzdá jednoho celého obchodního segmentu a zredukuje svůj nejvýnosnější segment, jímž je strukturované financování, o [20-30] %.
(110)
Komise nemůže akceptovat, že největší část krácení (tzn. ukončení investic do portfolia ve výši 18,3 mld. EUR) je uplatňována jako kompenzační opatření, jelikož tato jsou nutná k obnovení dlouhodobé životaschopnosti. Taková opatření nelze dle bodu 40 pokynů uznat jako kompenzační.
(111)
Nehledě na to odpovídají další krácení v rozsahu [ 10] mld. EUR cca [25] % bilančního součtu po odečtení investic do portfolia (tzn. [ 10] mld. EUR ze 45,2 mld. EUR) (50). I když výstup z investic do portfolia nelze akceptovat jako kompenzační opatření, má vliv na velikost banky a její obchodní činnost. Na základě opatření navržených Německem bude bilanční součet IKB snížen o 47,2 % (tzn. 18,3 mld. EUR investic do portfolia a [ 10] mld. EUR pro kompenzační opatření po odečtení […] mld. EUR růstové marže oproti 63,5 mld. EUR celkového bilančního součtu).
(112)
Komise kromě toho poukazuje na to, že snížení celkového bilančního součtu na 33,5 mld. EUR plánované do konce restrukturalizačního období (30. září 2011) zajišťuje, že rušení a prodejům nebude zabráněno obnovou obchodu v jiných částech banky nebo jednoduše jejich přesunutím.
(113)
Mimo to se už na obchodní činnosti IKB nepodílejí bývalí vlastníci ani vedoucí pracovníci banky, což je důležitý signál ohledně potírání morálního hazardu. Navíc byla banka prodána v rámci otevřeného a nediskriminačního řízení, které dalo možnost k získání banky konkurentům z bankovního sektoru, což samo o sobě představuje určitou kompenzaci za narušení hospodářské soutěže vzniklé v důsledku poskytnuté podpory.
(114)
Celkově jsou kompenzační opatření úměrná účinkům narušení vzniklým v důsledku podpory poskytnuté ze strany IKB a zajišťují maximálně možné oslabení negativních dopadů na obchodní podmínky.
(115)
Komisi je nutno průběžně informovat o průběhu realizace těchto kompenzačních opatření.
6. ZÁVĚR
(116)
Komise konstatuje, že zmiňovaná opatření podpory byla realizována za porušení čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES. Komise však došla k závěru, že se v případě sporných opatření jedná o restrukturalizační podporu, kterou lze dle čl. 87 odst. 3 písm. c Smlouvy o ES považovat za slučitelnou se společným trhem, pokud jsou splněny příslušné předpoklady,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Podpory, které Německo poskytlo na základě jím předložených dohod a dokumentů ve prospěch IKB Deutsche Industriebank AG (dále jen: IKB), jsou s výhradou podmínek a závazků uvedených v článku 2 slučitelné se společným trhem.
Článek 2
1. Německo zajistí, aby byl restrukturalizační plán pro IKB, který zaslalo Komisi 25. září 2008, do 30. září 2011 kompletně realizován.
2. Německo zajistí, aby byly následující aktivní položky IKB prodány třetí straně nezávislé na IKB a KfW, resp. zlikvidovány:
a)
Kompletní obchodní segment financování nemovitostí, který zahrnuje financování do tuzemských i zahraničních nemovitostí, bude do 31. prosince 2008 pozastaven a aktivně ukončen (51), přičemž […] % musí být prodáno do 30. září 2010, dalších […] % do 30. září 2011 a zbytek během příslušných lhůt splatnosti. Ukončení se týká i společnosti IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG a IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH. (52)
b)
Dceřiná společnost IKB International S.A. Luxembourg bude aktivně ukončena do 30. září 2011. Od 31. března 2009 nebudou uzavírány žádné nové obchody. IKB převezme z obchodních oblastí této dceřiné společnosti obchody důležité pro oblast firemních zákazníků a strukturovaného financování.
c)
IKB Capital Corporation New York bude aktivně ukončena do 30. září 2011, přičemž […] % úvěrového portfolia musí být prodáno k 30. září 2010. Od 31. prosince 2008 nebudou uzavírány žádné nové obchody.
d)
Obchodní činnosti IKB AG v Amsterdamu budou aktivně ukončeny do […]. Od 31. prosince 2008 nebudou uzavírány žádné nové obchody.
e)
50 % podíl ve společnosti Movesta Lease and Finance GmbH bude prodán do 30. září 2011.
f)
Další nestrategické aktivní položky původně vykázané v bilanci budou aktivně ukončeny s nominální hodnotou 1,7 mld. EUR (účetní hodnota k 31. březnu 2007) do 30. září 2011.
3. Německo zajistí, aby celkový bilanční součet IKB činil k 30. září 2011 maximálně 33,5 mld. EUR (53).
4. V případě nepředvídaných okolností, především při přetrvávající krizi na kapitálovém trhu nebo nemožnosti prodeje určitých aktivních položek lze opatření uvedená v odstavcích 2 a 3 změnit nebo nahradit, popřípadě prodloužit lhůtu, pokud to bude minimálně dva měsíce před uplynutím příslušné lhůty dostatečně zdůvodněno a Komise během dvou měsíců nevznese námitky.
5. Za účelem dohledu nad plněním podmínek a závazků stanovených v odstavcích 1, 2 a 3 bude Německo zasílat do roku 2012 každoročně nejpozději k 31. červenci zprávy o průběhu realizace restrukturalizačního plánu a těchto podmínek a závazků.
Článek 3
Toto rozhodnutí je adresováno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 21. října 2008.
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 21 ottobre 2008
relativa all’aiuto di Stato C 10/08 (ex NN 7/08) concesso dalla Repubblica federale di Germania per la ristrutturazione di IKB Deutsche Industriebank AG
[notificata con il numero C(2008) 6022]
(Il testo in lingua tedesca è il solo facente fede)
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2009/775/CE)
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ euroOPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l’articolo 88, paragrafo 2, primo comma,
visto l’accordo sullo Spazio economico europeo, in particolare l’articolo 62, paragrafo 1, lettera a),
dopo aver invitato gli interessati a presentare osservazioni conformemente alle disposizioni suddette (1),
considerando quanto segue:
1. PROCEDIMENTO
(1)
Il procedimento è stato avviato sulla scorta di informazioni trasmesse dalla Germania il 3 agosto 2007. Dopo svariati scambi di ulteriori informazioni, con lettera 15 gennaio 2008 la Commissione ha informato le autorità tedesche in merito alla propria decisione di avviare la procedura di cui all’articolo 88, paragrafo 2 del trattato relativamente ai provvedimenti comunicati.
(2)
Con lettera 27 febbraio 2008 la Commissione ha informato le autorità tedesche della propria decisione di avviare il procedimento di cui all’articolo 88, paragrafo 2 del trattato CE in ordine a detti provvedimenti.
(3)
La decisione della Commissione di avviare un procedimento di indagine formale («decisione di avvio») è stata pubblicata nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (2). La Commissione ha invitato gli interessati a presentare le proprie osservazioni, senza ottenere però alcuna reazione da parte di terzi.
(4)
Dopo l’avvio del procedimento formale, in data 27 marzo 2008 le autorità tedesche hanno trasmesso le proprie osservazioni sulle considerazioni esposte dalla Commissione, e in aggiunta alle informazioni comunicate in data 15 e 25 gennaio, 5 e 25 febbraio, 3, 6, 11, 14, 20 e 27 marzo 2008, hanno inoltrato ulteriori informazioni in data 3 e 25 aprile, 7 e 30 maggio, 9 e 27 giugno, 25 luglio, 4, 22 e 26 agosto, 2, 3, 4, 5, 16, 18, 19 e 25 settembre, nonché 14 ottobre 2008. Unitamente a tali informazioni le autorità tedesche hanno comunicato 68 contratti e documenti diversi, che costituiscono la base delle misure adottate. Inoltre, con le autorità tedesche, con l’organismo beneficiario e con la Kreditanstalt für Wiederaufbau (Istituto di credito per la ricostruzione; di seguito «KfW») è stata organizzata una serie di incontri e di conferenze telefoniche.
2. DESCRIZIONE DELLE MISURE
2.1. Beneficiario
(5)
L’organismo beneficiario è IKB Deutsche Industriebank AG (di seguito «IKB»). IKB è una banca privata tedesca di medie dimensioni, con sede a Düsseldorf, quotata sull’indice SDAX. L’azionista principale è l’ente statale KfW, che prime della crisi deteneva il 38 % delle azioni. La Stiftung Industrieforschung (Fondazione per la ricerca industriale), che non esercita attivamente una propria attività economica, deteneva a sua volta il 12 %; il rimanente 50 % delle azioni era in libera trattazione. Dopo l’aumento di capitale programmato, la quota azionaria della KfW dovrebbe salire al 91 %.
(6)
L’azionista principale di IKB, la KfW, è una banca di sviluppo controllata dal governo federale tedesco (80 %) e dai Länder (20 %). Con uno stato patrimoniale complessivo pari a 360 miliardi di euro (al 31 dicembre 2006) la KfW è una delle dieci massime banche tedesche. In quanto istituto finanziario di diritto pubblico, essa dà impulso all’economia, allo sviluppo sociale e all’ecologia non solo in Germania, dove ha sede, ma in Europa e nel mondo. Tra i suoi compiti figurano il sostegno alle piccole e medie imprese, la promozione del finanziamento e dell’ammodernamento di edifici residenziali, nonché la formazione - iniziale e continua -, il finanziamento di progetti infrastrutturali dei comuni, il finanziamento di nuovi progetti e della conquista di mercati stranieri, il sostegno a paesi in via di sviluppo o in fase di transizione, nonché il finanziamento di interventi a tutela dell’ambiente e dell’equilibrio climatico. In massima parte la KfW raccoglie i finanziamenti necessari sul mercato dei capitali. La missione di sviluppo affidata alla banca dai pubblici poteri è sancita da un’apposita legge (3). Nell’espletare il proprio mandato pubblico, alla KfW incombe una responsabilità istituzionale.
(7)
Prima della ristrutturazione, l’attività commerciale di IKB era ripartita nei quattro settori seguenti.
1.
Clientela industriale
L’attività centrale di IKB è l’erogazione di finanziamenti a lungo termine per imprese medie con un volume di affari pari o superiore a 7,5 milioni di euro. L’erogazione di crediti, di finanziamenti per aumenti di capitale e le attività di leasing a favore di medie imprese, da sempre costituiscono il perno dei servizi alla clientela industriale, con una preponderanza di operazioni nazionali. Mentre sul mercato dei servizi alle imprese la sua aliquota non supera l’1 %, IKB si attesta sul 10 % nel segmento di mercato per crediti a lunga scadenza alla PMI. Il suo punto di forza sono le relazioni di lungo periodo con la clientela. Nel contesto estremamente concorrenziale, tuttavia, i margini sono esigui. L’attività creditizia […] (4) è poco remunerativa, motivo per cui IKB deve assolutamente sviluppare altre attività più redditizie con i clienti di questa categoria (ad esempio finanziamenti strutturati o prodotti immobiliari) e valorizzare a tal fine le relazioni consolidate da lungo tempo con la clientela.
2.
Finanziamenti strutturati
Questo settore comprende in particolare le attività seguenti: finanziamento di investimenti diretti, finanziamento di progetti e di esportazioni, finanziamento di acquisizioni e di infrastrutture, ristrutturazione dell’assetto finanziario e gestione dei crediti, affidamento consortile per clienti della fascia media. Le filiali di IKB sulle primarie piazze finanziarie di Londra, Lussemburgo, Madrid, Milano, New York e Parigi hanno un’ottima collocazione per trattare finanziamenti di acquisizioni nazionali e internazionali. IKB assiste i propri clienti per ottimizzare il finanziamento complessivo delle loro imprese e per gestirne i crediti. Nel quadro delle sue operazioni di credito consortile, IKB si associa anche a facilitazioni creditizie attivate da altri istituti di credito. In fatto di finanziamenti strutturati il terreno di operazione è prevalentemente la Germania, ma IKB assiste anche imprese tedesche all’interno dell’Europa occidentale.
Grazie alle sue attività sul mercato dei finanziamenti strutturati, IKB ha realizzato ingenti profitti. Nel piano originario di ristrutturazione, che ancora non comportava le misure di compensazione concordate successivamente, per questo settore veniva indicato un rendimento del capitale proprio pari al [ 10] %.
3.
Finanziamenti immobiliari
Circa il [ 10] % delle attività di mercato di IKB si concentra su finanziamenti immobiliari. Al centro di queste operazioni figura il finanziamento di immobili per uffici, per attività commerciali e produttive, per siti logistici e direzionali, nonché di pacchetti globali in aree dalle quali ci si può attendere un durevole potenziale di locazione e vendibilità. Anche in questo caso IKB offre i suoi servizi a medie imprese, grandi imprese, investitori privati e istituzionali, promotori di progetti, società di sviluppo territoriale e società fondiarie. I progetti devono avere un fabbisogno finanziario di almeno di 5 milioni di euro. Attraverso i suoi pacchetti globali per investimenti immobiliari, IKB elabora anche proposte e soluzioni integrate per costruzioni nuove o interventi di bonifica e riconversione. I servizi di finanziamento immobiliare vengono offerti non solo in Germania, ma anche in altri paesi europei, principalmente in Belgio, Francia, Italia, Lussemburgo, Paesi Bassi, Spagna e nel Regno Unito.
Il piano originario di ristrutturazione, nel quale le misure di compensazione concordate successivamente non figuravano ancora, per questo segmento di attività indicava un rendimento del capitale proprio attorno al [ 5] %.
4.
Investimenti di portafoglio
Dall’inizio del nuovo secolo IKB investe in misura crescente in portafogli di crediti delle origini più svariate. Questo allargamento si proponeva di diversificare i profili di rischio sia a livello geografico sia per settori economici, aumentando contestualmente gli utili generati dalle provvigioni. Scorporando dal bilancio i rischi inerenti al credito attraverso apposite società fuori bilancio, era possibile liberare capitale che permettesse a IKB di investire in altri segmenti d’attività, come i fidi i portafogli azionari. Dalle considerazioni esposte più oltre ai considerando 10 e seguenti si potrà capire come gli ampi investimenti di portafoglio di IKB abbiano determinato le difficoltà in cui la banca è venuta a trovarsi. Ecco perché nel frattempo IKB è già uscita da questo tipo di attività.
(8)
Durante l’esercizio 2006/2007 nei vari settori di attività sono stati conseguiti i risultati seguenti.
Tabella 1
I segmenti in cifre
(Mio EUR)
Utili operativi
Volume creditizio
Clientela industriale
92,8
16 065
Finanziamenti strutturati
90,6
4 889
Immobili
23,2
7 870
Finanziamento azionario
11,3
18 260
Sede/Consolidamento
- 103
4 114
Totale
114,5
51 198
(9)
Prima della crisi IKB registrava un bilancio totale pari a 49,1 miliardi di euro (al 31 dicembre 2006), salito a 63,5 miliardi di euro (al 31 marzo 2007) previa correzione e tenendo conto di tutte le attività della banca extra bilancio.
2.2. Ragioni delle difficoltà in cui versa IKB
(10)
Le difficoltà in cui versa IKB si ricollegano al perdurare della crisi dei subprime negli Stati Uniti, la quale ha esposto IKB e in particolare di una sua società veicolo, Rhineland Funding Capital Corporation (di seguito «Rhineland»), a elevati rischi (5). La crisi ha generato sofferenze di liquidità, per superare le quali Rhineland ha dovuto ricorrere a linee di credito presso banche commerciali (ove i CP normalmente utilizzati non fossero integralmente sottoscritti).
(11)
IKB ha aperto a Rhineland varie facilitazioni di liquidità, per un ammontare pari a circa 8,1 miliardi di euro. Rhineland ha investito in portafogli di crediti strutturati tra i quali rientrano anche rischi legati ai subprime sul mercato immobiliare statunitense, e ha rifinanziato i propri investimenti emettendo titoli a breve scadenza garantiti da prestiti (appunto i CP). In aggiunta alle facilitazioni di liquidità concesse direttamente a Rhineland, IKB ha allestito una copertura antirischi indiretta degli attivi di Rhineland attraverso la cosiddetta struttura Havenrock. L’esposizione di rischio complessiva della struttura Havenrock per IKB ha raggiunto 1,2 miliardi di euro. Sia le facilitazioni di liquidità dirette concesse a Rhineland sia la struttura Havenrock costituivano provvedimenti extra bilancio. Né va tralasciato che attraverso titoli di debito subordinati IKB deteneva altresì investimenti diretti in bilancio (in parte riconducibili al segmento subprime) nel veicolo d’investimento strutturato Rhinebridge e in altre forme di portafogli di investimenti (ad esempio nelle «Collateralised Debt Obligations» - CDO). Nell’estate 2007 parti dei portafogli strutturati di Rhineland e di Rhinebridge, che in origine erano molto quotati, come pure le CDO, sono stati sensibilmente declassati dalle competenti agenzie di rating.
(12)
Causa il perdurare della crisi del subprime sul mercato ipotecario statunitense e quale diretta conseguenza del declassamento - ad opera delle agenzie di rating - dei titoli legati ai prestiti subprime, vari effetti trattati su questo settore del mercato hanno perduto valore. Questo stato di cose ha colpito in particolare la società veicolo Rhineland, la quale ha rischiato di non essere più in grado di rifinanziare il suo portafoglio di investimenti sul mercato dei CD. Di fronte al prosciugarsi di quest’ultimo mercato era probabile che Rhineland avrebbe attivato le facilitazioni di liquidità mobilizzate da IKB a concorrenza di 8,1 miliardi di euro, facilitazioni che però non erano provvigionate nel bilancio di IKB. Per di più, gli altri investimenti a bilancio, come Rhinebridge, erano esposti a notevoli fluttuazioni del valore congruo, che si era reso necessario adottare a norma dei principi contabili internazionali (International Financial Reporting Standards - IFRS).
(13)
Il fattore scatenante per le difficoltà di IKB sono investimenti di portafoglio per un ammontare pari a 18,3 miliardi di euro. Questo volume di investimenti, certificato nel bilancio rettificativo 2006/2007, originariamente era tenuto in massima parte extra bilancio in Rhineland, e solo un’esigua percentuale era attestata nel bilancio IKB. Gli attivi extra bilancio in Rhineland erano contabilizzati per 11,5 miliardi di euro (al 31 marzo 2007 e anche durante la crisi). Attraverso vendite e correttivi di quotazione si è registrato un graduale calo e nell’agosto 2008 il valore contabilizzato era di 6,3 miliardi di euro. Nel bilancio rettificativo 2006/2007 gli investimenti di portafoglio iscritti a bilancio ammontavano a 6,8 miliardi di euro.
2.3. Misure adottate
a) Prima misura: copertura dei rischi
(14)
Il 27 luglio 2007 una banca tedesca, che aveva messo a disposizione di IKB una linea di credito, aveva notificato all’organo di vigilanza federale, la Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht (di seguito «BaFin») che avrebbe chiuso tale linea. A sua volta BaFin comunicò a KfW, al ministero federale delle finanze e ad altri soggetti interessati che avrebbe chiuso IKB (6), ove le parti non si fossero assunti i rischi derivanti dalla posizione di IKB in Rhineland. Risultò inoltre che le posizioni subprime di IKB non si limitavano a Rhineland, ma comprendevano anche Rhinebridge e altri investimenti di portafoglio sul mercato subprime.
(15)
Il 29 luglio 2007 BaFin, ministero federale delle finanze, KfW e le tre grandi associazioni bancarie tedesche (7) hanno concordato che KfW avrebbe concordato con BaFin un intervento per proteggere IKB contro ogni rischio. Le associazioni bancarie hanno espresso la loro disponibilità ad accollarsi il 30 % dei rischi relativi a tale copertura. Queste modalità furono confermate per iscritto il 16 agosto 2007, in un’intesa tra KfW e le tre associazioni bancarie.
(16)
KfW annunciò le disposizioni seguenti per garantire la solvibilità di IKB:
-
da lunedì 30 luglio 2007, allestimento di una copertura contro i rischi per tutti i diritti (tasse) e gli obblighi di IKB nel quadro delle facilitazioni di liquidità a concorrenza di 8,1 miliardi di euro messi a disposizione di Rhineland (importo ridottosi nel frattempo a circa 6,3 miliardi di euro in seguito a fluttuazioni dei cambi). L’assunzione formale degli obblighi relativi alle facilitazioni di liquidità messe a disposizione di Rhineland, alla data del 29 luglio 2007, resta d’applicazione fino allo scadere ovvero alla vendita dei portafogli di crediti strutturati (8). Portafogli del genere hanno perlopiù una durata superiore a 5 anni;
-
protezione di IKB contro perdite a concorrenza di 1 miliardo di euro, sulla base della posizione in Rhinebridge e in altri investimenti subprime iscritti a bilancio per un ammontare complessivo di 6,8 miliardi di euro.
(17)
Inizialmente le autorità tedesche avevano preventivato possibili perdite nel quadro della copertura contro i rischi che KfW e le associazioni bancarie avevano allestito a favore di IKB per un totale di 3,5 miliardi di euro [Rhineland e Havenrock: 2,5 miliardi di euro, Rhinebridge e altri investimenti subprime: 1 miliardo di euro (9)].
(18)
Nell’intesa originaria del 29 luglio 2007 KfW e le associazioni bancarie hanno concordato di ripartire le perdite previste per la protezione contro i rischi come segue:
-
in linea di principio KfW si accolla il 70 % delle perdite previste, tuttavia senza limitazione dei rischi per quel che riguarda Rhineland; eventuali perdite che dovessero eccedere la partecipazione al 30 % delle associazioni bancarie (cfr. oltre) verrebbero pertanto coperte al 100 % da KfW;
-
le associazioni bancarie si accollano il 30 % delle perdite previste fino a un massimo di 1 miliardo di euro.
(19)
Entro il limite massimo della garanzia, pari a 1 miliardo, vale la ripartizione dei rischi tra KfW e associazioni bancarie (cfr. il precedente considerando 18, quale che sia il fronte (Rhineland, Rhinebridge o investimenti diretti) su cui si registrano le perdite, e le parti intervengono a pari grado secondo la ripartizione dei rischi stabilita.
(20)
In aggiunta alla loro partecipazione alla copertura dei rischi, le tre associazioni bancarie si sono dichiarate disposte a esercitare la propria influenza sui loro membri affinché riaprano a favore di IKB le linee di credito chiuse allo scoppio della crisi.
(21)
Nell’intesa del 16 agosto 2007 viene poi precisato che KfW, nella sua qualità di capo-cordata, provvederà a negoziare una congrua remunerazione delle garanzie e prenderà disposizioni affinché tutti i costi delle tre associazioni bancarie e suoi vengano rimborsati. Mentre per il rimborso è stato trovato un accordo e sono state prese le opportune disposizioni, l’aspetto della remunerazione è stato lasciato cadere, giacché essa avrebbe potuto essere interpretata come […], che avrebbe necessitato di un’autorizzazione da parte […].
(22)
La percentuale di rischio dei 30 % assunta dalle associazioni bancarie è stata ripartita al loro interno come segue:
-
50 % Bundesverband deutscher Banken (BdB);
-
16,7 % Bundesverband der deutschen Volksbanken und Raiffeisenbanken (BVR);
-
33,3 % Deutscher Sparkassen- und Giroverband (DSGV).
(23)
BdB si accollò una quota del 50 %, giacché in caso di insolvenza di IKB gli averi di ogni singolo cliente privato o commerciale sarebbero stati garantiti dal fondo di garanzia dei depositi delle banche private a concorrenza del 30 % del patrimonio di vigilanza di IKB (circa 662 milioni di euro per cliente al 26 settembre 2007) (10).
b) Seconda misura copertura aggiuntiva contro i rischi
(24)
Di fronte a un ulteriore deteriorarsi della situazione sui mercati finanziari, la copertura contro i rischi per le perdite di IKB nel quadro della struttura Havenrock è stata utilizzata per intero, risultando persino insufficiente. Si sono rese necessarie ulteriori misure a copertura delle perdite, per permettere a IKB di proseguire l’attività. Il 30 novembre 2007 KfW e le associazioni bancarie, unitamente alle linee di credito aperte dalla struttura Havenrock, hanno garantito i rischi aggiuntivi di IKB per un ammontare stimato a 350 milioni di euro (440 milioni di dollari). KfW ha garantito 150 milioni di euro, di cui 54,3 milioni sotto forma di prestito convertibile, poi scambiati il 14 febbraio 2008 (con effetto 28 febbraio 2008) in azioni, per far salire al 43 % la propria quota in IKB. BdB si è assunto altri 150 milioni di euro, BVR e DSGV altri 50 milioni ciascuno.
c) Terza misura: apporto di capitale e fido concesso da KfW
(25)
Nel febbraio 2008 il governo federale diede istruzioni a KfW affinché mettesse a disposizione di IKB altri 2,3 miliardi di euro.
(26)
1,05 miliardi di euro vennero concessi in forma di prestito, con una contestuale rinuncia di credito, subordinata però a una clausola di ritorno in bonis, a norma della quale IKB si impegna a effettuare rimborsi qualora nei prossimi anni riesca a generare nuovamente utili. Tali misure erano necessarie per iniettare capitale nella banca ed evitare in tal modo che la soglia minima dei fondi propri di IKB scendesse al di sotto di quella prevista dalla legislazione.
(27)
In aggiunta BaFin ha preteso da KfW una garanzia di aumento di capitale per un ammontare in definitiva illimitato. KfW ha dato la propria disponibilità a garantire un finanziamento aggiuntivo, sotto forma di apporto di capitali, per 1,25 miliardi di euro. Le disposizioni per questo aumento di capitale sono state definite nell’agosto 2008, ma in attesa dell’approvazione della Commissione esso non è ancora stato realizzato. Una volta intervenuto, l’aumento porterebbe la partecipazione di KfW in IKB al 90,8 % circa.
(28)
La terza misura di KfW ha potuto avvalersi del sostegno del governo federale, che ha mobilizzato 1,2 miliardi di euro a favore di KfW, e delle associazioni bancarie per 300 milioni di euro.
d) Messa a disposizione di liquidità
(29)
Dal gennaio 2008 KfW ha poi messo a disposizione di IKB linee di liquidità per un valore complessivo pari a [ 2,5] miliardi di euro. Tali risorse sono ripartite su due facilitazioni quadro per un ammontare rispettivo di […] miliardi di euro, laddove la prima, del 24 gennaio 2008, è stata allestita a un tasso da [ 50] a [ 50] punti base, con garanzia al [ 100] %. La seconda facilitazione, del 18 luglio 2008, è stata fissata a [ 100] punti base di Euribor maggiorato, con una garanzia al [ 100] %. La garanzia particolarmente elevata per queste linee di credito serve ad accertarsi che il credito risulti coperto persino ove si verifichino gli scenari più pessimistici.
(30)
Anche altre banche hanno concesso linee di liquidità a IKB. [Una grande banca statunitense] e [altra grande banca statunitense] hanno messo a disposizione di IKB facilitazioni di liquidità per [ 0,75] miliardi di euro su base mensile, a un tasso da [ 100] a [ 100] punti base Euribor maggiorato, con una garanzia da [ 100] % a [ 100] %. IKB può inoltre ricorrere a una linea di liquidità a concorrenza di [ 250] milioni di euro messa a disposizione per un anno da [una banca regionale tedesca] a un tasso da [ 90] fino a [ 100] punti base Euribor maggiorato, contro garanzie da [ 100] % a [ 100] %. Un’altra linea di liquidità a concorrenza di [ 500] milioni di euro era disponibile presso [altra banca regionale tedesca] a [ 50] punti base Euribor maggiorato, con una garanzia corrispondente.
2.4. Aumento delle perdite nel corso della ristrutturazione
(31)
Le perdite previste, che la protezione contro i rischi per attivi extra bilancio in Rhineland doveva coprire, sono salite dai 2,5 miliardi preventivati inizialmente (scenario più pessimistico) a 7,0 miliardi di euro (11). Nel quadro della copertura contro i rischi allestita per Rhineland nel luglio 2007, KfW ha coperto tutti i rischi inerenti agli attivi extra bilancio, ovvero ha trasferito tali rischi nel proprio bilancio, senza ripercussione sulla garanzia massima per 1 miliardo di euro sottoscritta dalle associazioni bancarie in ordine a perdite su altre posizioni.
(32)
La prima misura copriva inoltre perdite fino a 1 miliardo di euro relative a investimenti di portafoglio in bilancio per un ammontare pari a 6,8 miliardi di euro. Gli investimenti a bilancio nella primavera 2008 sono scesi a 6,31 miliardi di euro, in seguito a correzioni dei cambi. Sempre nella primavera 2008 IKB ha cercato di vendere entrambi i portafogli in un’asta pubblica. A causa del perdurare della crisi sul mercato dei capitali la vendita non ebbe luogo, in quanto le offerte restavano molto al di sotto dei prezzi di cessione preventivati. A quel punto IKB dovette ulteriormente rivedere al ribasso i valori contabili di questi portafogli. Fino all’agosto 2008 IKB ha subito perdite patrimoniali per [ 750] milioni di euro. Fu però possibile vendere sul mercato attivi per un valore nominale di 990 milioni di euro, portando in tal modo il valore nominale del portafoglio residuo (agosto 2008) a [ 5] miliardi di euro.
(33)
Per introdurre una cesura netta, in previsione di una possibile vendita di IKB nel mese di agosto KfW ha onorato la garanzia rimanente per i portafogli a bilancio di IKB, mobilizzando in anticipo i 360 milioni di euro rimanenti. Ufficialmente le perdite non erano state ancora registrate, ma gli attivi corrispondenti erano già diventati indisponibili. In tal modo la garanzia a concorrenza di 1 miliardo di euro è stata integralmente escussa e può pertanto ritenersi onorata.
(34)
In sede di trattative con i candidati all’acquisto i rimanenti investimenti di portafoglio sono stati ripartiti in due portafogli strutturati (SIP 1 e SIP 2). Il SIP 1 comprende sostanzialmente [determinati titoli] per un valore nominale di […] miliardi di euro e un valore contabile pari a [ 1] miliardi di euro (12). Nel SIP 2 sono raggruppati i [titoli rimanenti] di IKB per un valore nominale di […] miliardi di euro e un valore contabile pari a [ 1] miliardo di euro.
(35)
La tabella 2 fotografa l’andamento degli investimenti in portafoglio fino al termine dell’agosto 2008. Complessivamente le perdite realizzate e preventivate sono stimate a circa 10,28 miliardi di euro.
Tabella 2
Investimenti di portafoglio nel periodo marzo 2007-agosto 2008
(Mrd EUR)
Valore nominale rettificato 3/2007
Correzione cambi
Vendita
(val. nom. attivi)
Perdite sulla vendita
(val. nom. prezzo di vendita)
Perdite realizzate
(val. nom. attivi)
Valore nominale 8/2008
(IKB o KfW)
Ammortamenti
Valore contabile 8/2008
(IFRS)
Perdite complessive
(realizzate + preventivate)
Rhineland
11,5
3,7
[ 1]
-
[ 0,5]
[ 5] (KfW)
[ 3]
[ 2]
[ 3,5]
Havenrock
(1,2)
-
-
-
1,2
0
0
0
1,2
Totale in bilancio
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,75]
[ 5] (IKB)
[ 1,5]
[ 2]
[ 2,0]
-
SIP 1
Inesistente
-
[…] (IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
SIP 2
Inesistente
[…] (IKB)
[…]
[ 1]
[…]
-
Altro
6,81
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 0,5]
0
0
0
[ 0,5]
Totale (1-3)
18,3
0,5
[ 2]
[ 0,5]
[ 1,7]
[ 7,5]
[ 4,5]
[ 3,0]
[ 6,0]
2.5. La vendita
(36)
La vendita delle azioni IKB di KfW è iniziata nel gennaio 2008 e si è conclusa il 21 agosto 2008, con la decisione di cedere IKB al gruppo statunitense Lone Star Funds VI Financial Holdings, L.P. Dallas (di seguito «Lone Star»).
(37)
La vendita è avvenuta nel quadro di una licitazione aperta e trasparente, senza discriminazioni. Dopo la pubblicazione di un bando all’inizio del gennaio 2008, nella prima fase hanno manifestato il proprio interesse [ 40] candidati (tra cui figuravano banche e investitori finanziari tedeschi e internazionali). Dopo aver sottoscritto un accordo di riservatezza, [ 20] candidati hanno ricevuto un memorandum informativo (a fine gennaio). [ 5] candidati hanno presentato una prima offerta (a fine febbraio). [ 5] candidati hanno ottenuto accesso al «data room». Complessivamente sono pervenute [ 5] offerte concrete (a metà maggio).
(38)
A fine maggio 2008 KfW ha invitato tre di questi [ 5] offerenti ([investitori finanziari e strategici di paesi diversi]) a presentare un’offerta vincolante. Tra [ 5] candidati che hanno presentato un’offerta valida, sulla base di un raffronto economico delle offerte la gara è stata aggiudicata a Lone Star che aveva offerto il prezzo netto più elevato.
(39)
Le clausole della vendita di IKB sostanzialmente comportano un prezzo di […] milioni di euroO (per il 90,8 % delle azioni) nonché l’impegno di Lone Star a investire nella banca [ 400] milioni di euro. Nel formulare la propria offerta, Lone Star partì dal presupposto che si sarebbe rinunciato alla clausola di ritorno in bonis. In cambio Lone Star si è impegnato a finanziare con i [ 400] milioni di euro di cui sopra il SIP 2. Attualmente IKB valuta se vendere il SIP 2 a una società veicolo. KfW ha dichiarato la propria disponibilità a partecipare al rifinanziamento del SIP 2 con un credito di 775 milioni di euro remunerato a [ 80] punti base Euribor maggiorato, con priorità di rimborso sulle capital notes e sulle mezzanine notes di Lone Star e di IKB, per un ammontare rispettivo di [ 200] milioni di euro e [ 150] milioni di euro.
(40)
KfW ha acquistato il SIP 1 per un 1 miliardo di euro (13). KfW copre il primo rischio di perdita a concorrenza di 150 milioni di euro, le autorità tedesche attraverso una garanzia coprono i successivi 600 milioni di euro [il rischio in questo caso si riferisce a perdite imponderabili (14)], i rimanenti 250 milioni di euro sono a carico di KfW. Quest’ultima confida che le perdite complessive che possono insorgere dal portafoglio siano già rispecchiate nel prezzo, e non reputa pertanto necessarie ulteriori misure.
(41)
In aggiunta, le due facilitazioni quadro che KfW ha aperto a IKB a concorrenza di [ 2,5] miliardi di euro verranno prorogate al massimo fino a […] (mentre in origine dovevano arrivare a scadenza rispettivamente nell’aprile e nel luglio 2009). Le condizioni sono state lievemente modificate. La garanzia della prima facilitazione è stata ridotta dal [ 100] % al [ 100] %, mentre il tasso d’interesse per la seconda è sceso da [ 100] punti base Euribor maggiorato a [ 100] punti base. Secondo KfW queste modifiche sono giustificate per l’aumento di capitale deciso da IKB.
(42)
Il contratto di vendita non comporta condizioni particolari di altro tipo, tranne una clausola di indennità, in base alla quale [determinate circostanze] con ripercussioni finanziarie fino a […] euro vengono eccettuate. Ciò si riferisce in particolare a […]. Benché qui si tratti di […], che potrebbe rappresentare fino a […] euro, secondo le autorità tedesche il rischio […] è molto esiguo, in quanto un mese prima dell’inizio della crisi finanziaria IKB registrava ottimi risultati e si attestava al secondo posto nel rating per le banche tedesche; inoltre secondo la valutazione di […], stando alle informazioni disponibili, la banca non si è discostata dalla prassi consueta. Poiché da un lato le probabilità che sopraggiunga […] è molto esigua, dall’altro però le ripercussioni […] potrebbero essere rilevanti, è difficile valutare tale […]. Le autorità tedesche fanno valere che all’atto di acquisizioni rischi siffatti […] di massima restano a carico del proprietario precedente, motivo per cui fin dal principio KfW ha escluso tale rischio dalla vendita. Poiché l’effettivo insorgere di un rischio del genere è assai improbabile, IKB nella sua contabilità non ha previsto accantonamenti per eventuali casi di ricorso.
2.6. Misure di sostegno
Tabella 3
Misure per sostenere IKB durante il processo di ristrutturazione
N.
Misura
Valore nominale
(Mrd EUR)
1.
Copertura contro i rischi (Rhineland: 5,8 miliardi di euro; Havenrock: 0,85 miliardi; attivi in bilancio: 1 miliardo)
7,65
(di cui 1,00 apportato dalle associazioni bancarie)
2.
Copertura aggiuntiva contro i rischi (350 milioni di euro per coprire perdite ulteriori - Havenrock)
0,35
(di cui 0,20 apportati dalle associazioni bancarie)
3.
Aumento di capitale e prestito non rimborsabile (copertura degli ammortamenti di attivi di bilancio convalidati)
2,30
(di cui 0,30 apportati dalle associazioni bancarie)
4.
Facilitazione di liquidità
[ 2,5]
5.
Vendita di azioni IKB
[…]
5.1.
Credito prioritario per il rifinanziamento del SIP 2
0,78
5.2.
Cessione del SIP 1 a KfW
1,00
5.3.
Clausola di indennità […]
[…]
Totale
[ 15]
2.7. Piano di ristrutturazione
(43)
Le autorità tedesche hanno presentato varie versioni rivedute del piano di ristrutturazione per IKB. Nei documenti dell’agosto 2007 venivano descritte misure per superare la crisi nel settore bancario e per evitare problemi futuri. Subito dopo l’adozione della prima misura, IKB incaricò PriceWaterhouseCoopers (PWC) di analizzare la situazione del momento. Sulla scorta di quello studio, il 3 settembre 2007 IKB annunciò di volersi ritirare dal comparto degli investimenti internazionali strutturati.
(44)
Nel frattempo IKB ha attualizzato il piano e la banca è stata venduta a Lone Star. Il gruppo statunitense ha presentato un piano di risanamento per IKB, che la società di audit KPMG ha esaminato dal 16 luglio 2008 al 25 settembre 2008. Il piano passa in rassegna i principali segmenti di mercato su cui IKB opera, illustra le cause della crisi, individua i problemi e propone misure per il loro superamento. Il progetto si prefigge, da un lato di stabilizzare nel breve periodo la situazione finanziaria della banca garantendo le liquidità necessarie, dall’altro di ripristinare nel lungo periodo la redditività riducendo le situazioni di rischio e concentrando le attività sul core business. A termine il piano di risanamento prevede che IKB si concentri sui servizi alle medie imprese e che i finanziamenti strutturati vengano mantenuti solo nella misura necessaria a questa clientela.
(45)
Il piano di risanamento conferma l’uscita dagli investimenti di portafoglio, per la quale IKB aveva già optato subito dopo la crisi.
(46)
Nel corso delle discussioni con la Commissione, IKB ha inoltre accettato - quale misura compensatoria - di abbandonare i finanziamenti immobiliari. Ciò significa che dalla fine del 2008 IKB non interverrà più in operazioni di finanziamento immobiliare e che le attività in corso verranno terminate celermente (non è possibile chiudere linee di credito dall’oggi al domani); al termine della fase di ristrutturazione, ovvero al 30 settembre 2011, almeno il 60 % degli attivi dovrà essere liquidato e IKB dovrà aver venduto le sue controllate IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG e IKB Projektentwicklungsverwaltungsgesellschaft mbH (15). Il portafoglio rimane pari a [ 3] miliardi di euro verrà liquidato allo scadere delle attività residue. Una volta completata, la vendita permetterà di ridurre il volume dei crediti nel segmento immobiliaristico di 4,9 miliardi di euro.
(47)
Le autorità tedesche hanno inoltre proposto, quale misura compensatoria, che IKB dismetta alcune sue succursali.
-
La liquidazione di IKB International SA, con sede a Lussemburgo, verrà perseguita attivamente entro il 30 settembre 2011 (16): con uno stato patrimoniale di circa [ 10] miliardi di euro questa società costituiva una piattaforma di rilievo sul mercato dei capitali. Dal 31 marzo 2009 non vengono più avviate nuove transazioni. Tutte le transazioni rilevanti ai fini del primo e del secondo pilastro vengono trattate nella sede centrale di IKB, a Düsseldorf (17).
-
La IKB Capital Corporation, a New York, con uno stato patrimoniale di [ 2] miliardi di euro, operava sul mercato statunitense dei finanziamenti strutturati. La sua liquidazione viene perseguita attivamente entro il 30 settembre 2011. Dal 31 dicembre 2008 non vengono più avviate nuove transazioni.
-
IKB AG lascerà inoltre la sua sede di Amsterdam; quella succursale, con un volume di impegni pari a [ 500] milioni di euro era specializzata nel finanziamento e nelle operazioni immobiliari per PMI. La sua liquidazione viene perseguita attivamente entro il 30 marzo 2010. Dal 31 dicembre 2008 non vengono più avviate nuove transazioni.
-
La partecipazione al 50 % in Movesta Lease and Finance GmbH, che attualmente presenta uno stato patrimoniale di [ 500] milioni di euro, verrà venduta entro il 30 settembre 2011.
-
In aggiunta IKB cederà alcune attività non strategiche per un valore di 1,7 miliardi di euro (valore di bilancio al 31 marzo 2007). La cessione viene perseguita attivamente entro il 30 settembre 2011.
(48)
Data tuttavia la congiuntura poco favorevole, le autorità tedesche hanno negoziato una clausola commerciale che conferisce a IKB la facoltà, ove intervengano fattori imprevedibili e soprattutto se dovesse persistere la crisi sul mercato dei capitali o se la vendita di determinate attività dovesse rivelarsi impossibile, di modificare o di sostituire una misura, ovvero di prorogarne i termini, qualora ciò risulti sufficientemente giustificato e la Commissione non sollevi obiezioni.
(49)
Le autorità tedesche si sono inoltre impegnate a garantire che lo stato patrimoniale complessivo di IKB non superi, al 30 settembre 2011, 33,5 miliardi di euro (18); ciò equivarrebbe a una riduzione del 47,2 % rispetto ai 63,5 miliardi di euro attestati nel bilancio rettificativo del marzo 2007. L’attuazione delle misure compensatorie e la dismissione degli investimenti in titoli è stata preventivata come segue dalle autorità tedesche.
Tabella 4
Misure di riduzione
(Mrd EUR)
N.
Misura
Attivi al 31.3.2007
Attivi al 30.9.2011
Attivi rimanenti nell’attività principale
[ 35,0]
[ 35,0]
Misure per ripristinare la redditività
Dismissione degli investimenti di portafoglio
18,30
0,00
Misure compensatorie
1.
Finanziamento di immobili
4,90
[ 3,0]
2.
IKB International SA, Lussemburgo
[ 10,0]
0,00
3.
IKB Capital Corporation, New York
[ 2,0]
0,00
4.
Amsterdam AG
[ 0,5]
0,00
5.
Cessione di attività non strategiche
1,70
0,00
6.
Cessione della partecipazione al 50 % in Movesta
[ 0,5]
0,00
Totale parziale: misure compensatorie in corso (totale parziale: misure compensatorie attuate)
[ 15,0]
(0)
[ 3,0]
[ 12,0]
Nuovo avvio di determinate attività trattate precedentemente a Lussemburgo
-
[ 2,0]
Totale di bilancio senza crescita
63,50
[…]
Volume di bilancio massimo
33,50
33,50
Margine residuo per nuove attività
-
[…]
(50)
Il piano di risanamento non tralascia poi di sottolineare che IKB, il cui rating Fitch è sceso da A + a BBB -, nelle condizioni di mercato attuali ha difficoltà a reperire finanziamenti. Il fabbisogno massimo di liquidità fino al termine del processo di ristrutturazione è stimato a [ 10] miliardi di euro. Per compensare questo disavanzo si propone un aumento di capitale, la proroga delle linee di liquidità aperte da KfW nonché un rifinanziamento garantito da cartolarizzazioni. Una parte del disavanzo di liquidità verrà coperto da tagli alle nuove attività.
(51)
Il piano di risanamento comporta poi misure per lo sviluppo futuro della banca in base a uno scenario ottimistico, a uno scenario normale e a uno pessimistico. In base a queste ipotesi e nella situazione normale, al termine del processo di ristrutturazione nel settembre 2011 IKB potrebbe raggiungere un rendimento dei fondi propri pari al […] %. Gli utili al netto d’imposta ammonterebbero a […] milioni di euro, con […] addetti a tempo pieno. L’indice di solvibilità Tier 1 salirebbe al […] % e il rapporto oneri operativi/margine finanziario (cost income ratio) scenderebbe al […] %.
(52)
Le autorità tedesche hanno inoltre trasmesso informazioni sui costi della ristrutturazione che si articolano come segue: perdite sugli investimenti di portafoglio extra bilancio pari a [ 6] miliardi di euro (Rhineland: 5,8 miliardi; Havenrock: 1,2 miliardi) e sugli investimenti di portafoglio a bilancio ([…] miliardi di euro) (19); costi di ristrutturazione veri e propri (compresa la protezione contro i rischi, spese di uscita e di gestione dei portafogli per circa [ 0,25] miliardi di euro; perdite sul capitale per [ 1] miliardi di euro; costi pari a […] miliardi di euro per la riduzione di comparti d’attività, in parte già avvenuta e in parte solo differita dalla proroga di contratti in corso per [ 1] miliardi di euro (20). Le autorità tedesche preventivano i costi per la ristrutturazione di IKB complessivamente a [ 15] miliardi di euro.
3. ESAME FORMALE DEL CASO
(53)
Nella decisione di avvio la Commissione espresse dubbi sulla conformità delle misure offerte da KfW a favore di IKB con la normale condotta di un investitore operante in un’economia di mercato, giacché i rischi connessi con tali misure per KfW non avevano limiti, mentre le associazioni bancarie limitavano la propria partecipazione alla copertura contro i rischi e i rimanenti azionari di IKB addirittura non partecipavano in alcun modo.
(54)
Inoltre, all’epoca la Commissione esprimeva dubbi sulla possibile compatibilità delle misure con l’articolo 87, paragrafo 3 del trattato CE non meno che con il mercato comune. A giudizio della Commissione le misure non potevano assimilarsi ad aiuti compatibili con il mercato comune per porre rimedio a un grave turbamento dell’economia di uno Stato membro. Essa non ravvisava gli estremi per ritenere che si trattasse di misure di salvataggio, in quanto il loro carattere non era transitorio. All’epoca non tutti i requisiti stabiliti dagli orientamenti comunitari in materia di aiuti di Stato per il salvataggio o la ristrutturazione di imprese in difficoltà (di seguito «orientamenti») (21) erano soddisfatti.
4. OSSERVAZIONI DELLA GERMANIA IN SEGUITO ALLA DECISIONE DI AVVIO
(55)
Le autorità tedesche mantengono la loro impostazione iniziale, secondo cui le misure non costituiscono aiuti di Stato, essendo conformi al principio dell’investitore privato. L’intervento sarebbe dettato da mere considerazioni di interesse economico, in quanto per KfW l’insolvenza di IKB avrebbe determinato costi superiori a quelli delle misure di sostegno al processo di ristrutturazione della banca. Al riguardo, le autorità tedesche sottolineano che la questione del rendimento dei fondi investiti è irrilevante, e che comunque l’esame del rispetto delle normali condizioni di mercato va condotto ex ante.
(56)
Nel valutare la prima misura, secondo le autorità tedesche va tenuto conto solo delle perdite inizialmente preventivate, pari a 3,5 miliardi di euro nello scenario più pessimistico e a [ 2,5] miliardi di euro nello scenario intermedio. La Germania fa valere che un investitore sul mercato comparerebbe i costi diretti generati dall’insolvenza di IKB, nella fattispecie 1,5 miliardi di euro per mantenere il valore contabile sui 620 milioni di euro della banca (in base alla legislazione contabile tedesca) (22). Con il costo di ammortamento di crediti per 850 milioni di euro, distribuiti da IKB a terzi per promuovere lo sviluppo di KfW (23). In aggiunta, un’insolvenza di IKB avrebbe reso necessario ammortizzare un ulteriore volume di crediti di sviluppo, per un ammontare pari ad almeno 1,1 miliardi di euro, cosicché i costi di rifinanziamento sarebbero saliti ancora, per non parlare del danno di immagine che ne sarebbe in definitiva derivato per KfW.
(57)
Le autorità tedesche sostengono poi che, quand’anche le misure di sostegno venissero assimilate ad aiuti di Stato, dall’aiuto andrebbero detratte le perdite che KfW avrebbe subito in caso di insolvenza.
(58)
Con riferimento alla seconda misura, la Germania fa rilevare che si tratta semplicemente di un’integrazione della prima misura, che in massima parte è stata finanziata dalle associazioni bancarie. Alla luce della giurisprudenza Alitalia occorre partire dal presupposto «che un apporto di capitali su fondi pubblici soddisfa il criterio dell’investitore privato e non implica un aiuto statale nel caso in cui, tra l’altro, tale apporto avvenga in concomitanza con un significativo apporto di capitale da parte di un investitore privato effettuato in condizioni comparabili» (24).
(59)
Le autorità tedesche non contestano che la terza misura si configuri come aiuto.
(60)
A giudizio della Germania neppure la vendita di IKB è assimilabile a un aiuto di Stato, giacché KfW ha operato come un venditore sul mercato. Il prezzo di acquisto è il risultato di trattative con vari acquirenti potenziali, e di conseguenza corrisponde alla situazione di mercato. Le misure aggiuntive, indispensabili per la cessione della banca, erano conformi alle condizioni di mercato.
(61)
Ciò vale in particolare per il SIP 1, venduto a KfW a un prezzo inferiore del [ 10] % al valore contabile IFRS. In realtà, questo prezzo è migliore di quello spuntato con la Lone Star per la vendita del SIP 2, del quale peraltro va ricordato che, contrariamente al SIP 1, si componeva soprattutto di […]. Ecco perché le autorità tedesche sostengono che KfW poteva vendere il portafogli o mantenerlo senza perdite fino alla sua scadenza. Inoltre KfW aveva bisogno, per vendere il SIP 1, del sostegno del proprio azionista di riferimento, la Repubblica federale tedesca, in quanto […]; la vendita è stata facilitata dalla garanzia dello Stato, per evitare che KfW si trovasse costretta a vincolare all’incirca […] milioni di euro ([…]) di fondi propri. In secondo luogo, la partecipazione di KfW al SIP 2 trova anch’essa una giustificazione di mercato, in quanto il carattere prioritario del credito comportava un rischio minore e la retribuzione ([ 80] punti base Euribor maggiorato), per la quale la Germania ha notificato indici di riferimento, era elevata. Il fatto che KfW abbia dovuto farsi carico di una garanzia finanziaria (accantonamenti) a concorrenza di […] euro, con un rischio esiguo ma per importi ingenti non è anomalo e nell’ultima tornata di negoziati fu posto come condizione da tutti i partecipanti.
(62)
Casomai la Commissione dovesse ritenere che le misure comportano elementi di aiuto, le autorità tedesche sostengono che questi ultimi andrebbero assimilati ad aiuti alla ristrutturazione, compatibili con il mercato comune. Il settore d’attività in cui la banca ha registrato difficoltà è stato abbandonato e d’ora in poi IKB si concentrerà sulla propria attività essenziale.
(63)
La Germania si è inoltre impegnata a disporre tutte le misure elencate al considerando 46.
(64)
Le autorità tedesche fanno poi valere che la banca contribuisce in misura ingente (almeno [ 10] miliardi di euro) alla propria ristrutturazione. Le indicazioni fornite al riguardo sono state modificate più volte, e l’ultima versione somma tutti i contributi alla ristrutturazione per i quali non sono stati concessi aiuti, il taglio delle attività nuove e il prodotto delle cessioni, previa detrazione delle perdite. Il prodotto netto delle cessioni è stato stimato a [ 5] miliardi di euro, per tutti gli attivi venduti nell’arco del processo di ristrutturazione, meno […], le attività residue a Lussemburgo e alcuni investimenti di portafoglio sempre a Lussemburgo. In dettaglio, le autorità tedesche hanno preventivato […] miliardi di euro per il comparto immobiliare, […] miliardi di euro per la succursale di Lussemburgo, […] miliardi di euro per la succursale di New York, […] miliardi di euro per Amsterdam, […] miliardi di euro per Movesta e […] miliardi di euro per posizioni patrimoniali non strategiche.
5. VALUTAZIONE DI EVENTUALI COMPONENTI DI AIUTO
5.1. Sussistenza di un aiuto
(65)
La Commissione valuta dapprima se le misure costituiscano forme di aiuti di Stato ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 1 del trattato CE. A norma di tale disposizione costituiscono aiuti concessi dagli Stati, ovvero mediante risorse statali, sotto qualsiasi forma, quelli che, favorendo alcune imprese o determinate produzioni, falsino o minaccino di falsare la concorrenza, nella misura in cui incidano sugli scambi fra Stati membri.
a) Copertura contro i rischi e aumento di capitale (misure 1-3)
(66)
La Commissione non si discosta dalla posizione espressa nella decisione di apertura e persiste nel ritenere che nessuna di queste tre misure finanziarie sarebbe stata adottata da un investitore sul mercato, e che pertanto esse costituiscono aiuti di Stato. Dato che IKB opera a livello transnazionale e internazionale, è pacifico che un’agevolazione consistente nel mettere a sua disposizione risorse statali rischia di perturbare la concorrenza nel settore bancario e di avere ripercussioni sugli scambi fra paesi membri (25).
(67)
La Commissione prende atto dell’argomentazione esposta dalle autorità tedesche, secondo cui le misure in parola non avrebbero procurato vantaggi di sorta a IKB, in quanto KfW ha agito esclusivamente in quanto proprietario e quindi come un finanziatore privato; la Germania non contesta tuttavia che KfW è un istituto di credito statale, che opera con un mandato pubblico e in base a istruzioni riconducibili alle autorità statali. Nel riconoscere che il ministero federale delle finanze ha partecipato non solo alle riunioni del consiglio d’amministrazione e quindi a tutte le decisioni prese da questo nel fine settimana del 27-29 luglio 2007, ma che in quella occasione ha addirittura esercitato la presidenza, in definitiva la Germania conferma che le decisioni di KfW sono attribuibili alle autorità statali (26).
(68)
Per questo motivo nella sua indagine la Commissione si è concentrata su un aspetto, vale a dire se IKB abbia ottenuto un vantaggio che, nelle stesse circostanze, gli sarebbe stato offerto anche da un finanziatore operante in condizioni di mercato. La Commissione riconosce che la protezione contro i rischi per IKB, in base a stime preventive e nell’ipotesi meno favorevole, avrebbe coperto perdite per un totale di 2,5 miliardi di euro. Come in casi analoghi (27), la Commissione parte anche qui dal presupposto che in una situazione talmente imprevedibile anche un investitore privato si sarebbe basato sull’ipotesi più pessimistica, non già su quella intermedia, per valutare le perdite. Va inoltre sottolineato che KfW non ha escluso che la sua responsabilità finanziaria avrebbe potuto salire fino a 8,1 miliardi di euro.
(69)
Non risponde al vero che il costo della misura, per KfW e la Germania, sarebbe risultato più conveniente della liquidazione di IKB (28), neppure se ci si basasse sulla valutazione preventiva della situazione condotta nel momento in cui la decisione è stata presa (29). La Commissione non può accettare la totalità delle spese di liquidazione addotte dalle autorità tedesche. Anche se il valore contabile di IKB di fatto era pari a 620 milioni di euro, già nella decisione di avvio la Commissione ha specificato che il valore della partecipazione di KfW in IKB al momento dell’intervento molto probabilmente non corrispondeva a quel valore contabile. Sempre in detta decisione la Commissione aveva poi messo in dubbio che il rischio di insolvenza preventivato, pari al [ 15] % circa, per i crediti accesi nel quadro delle attività di sviluppo, fosse realistico. Le autorità tedesche non hanno presentato prove sufficientemente inoppugnabili per avvalorare la plausibilità della stima compiuta da KfW.
(70)
Né potevano ritenersi più fondate le perdite indirette paventate per effetto della crisi, che nella decisione di apertura venivano ritenute meramente ipotetiche. La Commissione persiste anche nel ritenere che i finanziamenti strutturati nel quadro dell’attività di sviluppo rientrino nel mandato pubblico di KfW e non facciano parte delle normali funzioni di un istituto di credito. Pertanto le perdite in questo comparto non possono essere computate come costi di cui anche un finanziatore operante in condizioni di mercato avrebbe tenuto conto (30).
(71)
La Commissione continua a ritenere determinante che le perdite stimate - nell’ambito della copertura contro i rischi - non fossero limitate a 2,5 miliardi di euro ma di fatto non comportassero limiti superiori. Quand’anche si potesse far valere che questa garanzia illimitata di BaFin costituiva un presupposto indispensabile per la rinuncia alla moratoria, è comunque fuor di dubbio che un finanziatore privato avrebbe a sua volta tenuto conto di questa circostanza nella propria analisi dei rischi. Ciò risulta evidente ove si consideri la partecipazione privata alla copertura dei rischi.
(72)
Per quel che riguarda la condotta di KfW e delle associazioni bancarie, la Commissione ricorda che, ove un azionista pubblico operi in concomitanza con investitori privati, l’apporto di capitale deve essere proporzionale e avvenire alle medesime condizioni (31) e secondo la stessa logica commerciale (32). Identiche considerazioni sono sottese anche alla sentenza Alitalia del Tribunale di primo grado, citata dalle autorità tedesche, nella quale i giudici si pronunciano nel medesimo senso.
(73)
In questo contesto la Commissione ribadisce che le associazioni bancarie hanno limitato la loro partecipazione alla copertura dei rischi di perdite, in ordine alla prima misura, a 1 miliardo di euro (pari circa al 30 %), mentre KfW ha rinunciato a un limite massimo sottoscrivendo in tal modo un rischio molto più elevato di quello delle associazioni di categoria. Quand’anche si volessero detrarre le potenziali perdite dirette inerenti alla quota di proprietà di KfW e ai crediti, che insieme assommano a circa […] miliardi di euro (cfr. il considerando 56) e prendere in conto le ipotesi più pessimistiche, la partecipazione di KfW alla copertura dei rischi resta comunque a un livello identico a quello complessivo delle associazioni bancarie. Non si può quindi non rilevare che KfW non ha agito su basi analoghe a quelle del pool di banche.
(74)
Non tiene poi la motivazione che si sarebbe innescata una crisi generale nel settore bancario tedesco, con conseguenze catastrofiche per KfW. Tutte le banche tedesche sarebbero state colpite in pari misura da una crisi. Ma la partecipazione limitata a 1 miliardo (pari circa al 30 %) delle associazioni bancarie alla copertura contro i rischi non è assolutamente proporzionata alla quota di mercato delle banche affiliate in Germania, che supera il 95 % (33). Per questi motivi la Commissione non è in grado di ravvisare ragioni commerciali per l’impegno sproporzionato di KfW. È peraltro possibile che KfW abbia agito entro certi limiti nell’interesse delle sue controllate, ma è fuor di dubbio che il suo intervento trascenda quello di un finanziatore privato. Quest’ultimo si sarebbe impegnato in misura molto minore e avrebbe spinto per accrescere il sostegno da parte delle associazioni bancarie o dello Stato. Per questi motivi, almeno in parte, KfW non ha operato come un normale finanziatore sul mercato.
(75)
Lo stesso vale per la seconda misura la quale, stando alle indicazioni delle autorità tedesche, si limita a offrire un sostegno alla prima copertura dei rischi. Quand’anche la partecipazione di KfW e quella delle associazioni bancarie potessero sembrare equilibrate in cifre assolute (in termini relativi la partecipazione delle associazioni del credito dovrebbe tuttavia essere molto più elevata), questa misura, contestualmente alla prima, va esaminata sullo sfondo della ristrutturazione complessiva, ed emerge allora chiaramente che KfW, secondo giurisprudenza costante, non può più accampare di aver agito come un finanziatore privato (34).
(76)
Ciò vale a maggior ragione per la terza misura, decisa su inequivocabile istruzione del governo federale, che ha sostenuto un ulteriore intervento di 2,3 miliardi di euro con 1,2 miliardi di euro. KfW risulta ora molto più esposta delle associazioni bancarie, anche se in caso di insolvenza di IKB sarebbe scattato un meccanismo che ripartiva gli oneri sull’intero settore bancario.
(77)
In altri casi la Commissione ha ritenuto che fosse difficile individuare la componente di aiuto, qualora quest’ultimo venga concesso attraverso una copertura contro i rischi (35). In conformità degli orientamenti e della giurisprudenza, l’elemento di aiuto di una fideiussione per un’impresa che versi in difficoltà può essere di entità pari all’ammontare coperto dalla garanzia, ma a seconda dei casi, anche inferiorę (36). Seppure l’elemento di aiuto era stato preventivato a priori inferiore a 8,1 miliardi di euro (Rhineland, Havenrock e 1 miliardo di attivi a bilancio), nel frattempo la stima realistica delle perdite, pari a 6,8 miliardi di euro, supera di gran lunga l’ipotesi più pessimistica (cfr. la tabella 3, senza la terza misura). La Commissione giunge pertanto al risultato che l’ammontare dell’aiuto, concesso nel quadro della copertura contro i rischi e tramite apporti di capitali, ammonta a 8,8 miliardi di euro (cfr. la tabella 3, nn. 1-3).
b) Facilitazione di liquidità
(78)
In aggiunta all’apporto di capitale e alle misure di compensazione delle perdite, KfW ha sostenuto anche la continuazione delle attività di IKB con due facilitazioni quadro, entrambe per un ammontare di [ 1] miliardo di euro. Queste misure sono state adottate nel quadro della ristrutturazione e non possono essere disgiunte dalla prima e dalla seconda misura, cosicché anche in questo caso KfW non può più accampare di aver agito come un investitore privato (37). La Commissione non riesce a immaginare che un finanziatore privato, soprattutto senza la garanzia di una copertura contro i rischi - avrebbe accettato di correre un rischio così elevato. Se KfW si fosse comunque attenuta a indici di mercato specifici, ciò dovrebbe trovare riscontro nella quantificazione degli elementi di aiuto.
(79)
La Commissione rileva che per la prima facilitazione quadro, già utilizzata, è stato stabilito un tasso d’interesse fisso da [ 50] a [ 50] punti base Euribor maggiorato, mentre per la seconda linea di liquidità il tasso era stato stabilito a [ 100] punti base Euribor maggiorato, senza contare che ciascuna delle facilitazioni era integralmente garantita al […] %. L’avallo era costituito da attivi non connessi a investimenti di portafoglio e che, di massima, non dovrebbero estinguersi. In ogni caso la garanzia è strutturata in modo da non poter mai scendere, di fatto, sotto il 100 %. La mobilizzazione di liquidità è quindi coperta da una garanzia effettiva elevata, con scarso rischio controparte. Ne consegue che KfW non si fidò esclusivamente della potenza finanziaria di IKB, ma possedeva anche garanzie soddisfacenti.
(80)
Tuttavia, i margini di rischio applicati dovrebbero essere conformi alla comunicazione della Commissione relativa alla revisione del metodo di fissazione dei tassi di riferimento e di attualizzazione (di seguito «comunicazione sui tassi di riferimento e di attualizzazione») (38). Dato che il rating dell’impresa è stato valutato sulla scorta della copertura contro i rischi e nessuno contesta che si trattasse di un’impresa in difficoltà (si veda il considerando 96), la Commissione deve applicare i margini per imprese in difficoltà. In caso di fideiussione per un ammontare elevato, il margine è di 400 punti base (39). La Commissione parte quindi dal presupposto che il vantaggio della prima linea di liquidità, per un ammontare di [ 1] miliardi di euro, su un periodo di dieci mesi (gennaio-ottobre 2008), mediamente corrisponde a [ 300] punti base. La seconda linea di liquidità del luglio 2008, non ancora utilizzata, offriva un vantaggio che sull’arco di nove mesi (febbraio-ottobre 2008), corrispondeva a [ 200] punti base. L’aiuto connesso con queste facilitazioni equivarrebbe quindi a […] milioni di euro per la prima linea di liquidità e a […] milioni di euro per la seconda, pari a un importo complessivo di aiuto di […] milioni di euro.
(81)
Quanto alle linee di liquidità messe a disposizione da [una banca regionale] e da [altra banca regionale] la Commissione non ha ragioni di ritenere che esse non fossero conformi alle consuete prassi di mercato e avrebbero potuto procurare a IKB un potenziale vantaggio. Inoltre, le condizioni in cui queste linee di liquidità sono state concesse, in particolare il fatto che le transazioni interbancarie rientrano tra le attività quotidiane e correnti di una banca, la contestuale e ampia partecipazione di operatori privati, oltre alla circostanza che [una banca] e [l’altra banca] non hanno allestito dette linee di credito su istruzione delle autorità statali, non permettono di ravvisare indizi che riconducano dette transazioni all’intervento dello Stato (40). Ne consegue che, a giudizio della Commissione, tali facilitazioni non comportano aiuti di Stato.
c) La vendita di IKB
(82)
La Commissione ha poi esaminato se la cessione di IKB a Lone Star comportasse un aiuto di stato. Ciò si verificherebbe se la banca fosse stata venduta al gruppo americano al di sotto del prezzo di mercato. Al riguardo le autorità tedesche hanno trasmesso numerose informazioni alla Commissione (cfr. la sezione 2.5), dalle quali tuttavia non emergono elementi che dimostrino che il prezzo pagato da Lone Star non corrisponda all’offerta massima che si sarebbe potuta ottenere con una procedura di vendita aperta, trasparente e scevra da discriminazioni o condizioni. Poiché, secondo i principi della Commissione in materia di privatizzazioni (41), è questo il criterio decisivo, se ne può trarre la conclusione che la vendita non comporta aiuti a favore di Lone Star.
(83)
La Commissione ha verificato altresì se la vendita comporti ulteriori aiuti a vantaggio di IKB, il che avverrebbe se la liquidazione fosse risultata più conveniente per KfW, in termini di costo, della vendita di IKB; in altre parole si è esaminato se si sia trattato di una prassi conforme alle consuetudini di mercato. Al riguardo la Commissione rileva che la vendita non mira solo a spuntare un prezzo congruo, ma che a essa sono collegati anche conferimenti aggiuntivi di KfW, che vanno considerati parte della vendita. Rientrano in quest’ottica il mantenimento di entrambe le linee di liquidità per un importo di [ 2,5] miliardi di euro, il credito prioritario acceso da KfW per rifinanziare il SIP 2, il trasferimento del SIP 1 a KfW - avvenuto prima della vendita di IKB - e l’assunzione del rischio di garanzia […]. È palese che KfW ha disposto queste misure per rendere possibile la vendita di IKB e liquidare un massimo di attività, nel minor tempo possibile. Seppure a prima vista KfW ha ottenuto un prezzo di vendita positivo, la vendita è stata accompagnata da misure che in definitiva hanno portato a un prezzo di vendita negativo.
(84)
Non va però perso di vista che queste misure sono avvenute nel quadro della ristrutturazione di IKB e si ricollegano quindi alle tre misure originarie di sostegno. Ecco perché la Commissione non è in grado di considerarle separatamente né può ritenere fondata la tesi di un’operazione conforme alle scelte di un investitore privato operante in condizioni di mercato (42).
(85)
A prescindere da queste considerazioni, il criterio di una cessione conforme alle consuetudini di mercato non pare comunque soddisfatto nel caso di specie. Il punto decisivo è in definitiva stabilire se il prezzo negativo sia dovuto al fatto che le autorità tedesche non hanno potuto far valere ulteriori costi di liquidazione di cui un operatore privato avrebbe tenuto conto. Per questo la Commissione non è in grado di prendere in considerazione segnatamente le perdite connesse con rischio controparte per i crediti concessi nel quadro delle attività di sviluppo. Agli occhi della Commissione i finanziamenti strutturati nel quadro delle attività di sviluppo rientrano nel mandato pubblico di KfW, non già tra le normali funzioni di un istituto di credito. Questi finanziamenti non vanno pertanto computati tra i costi di cui anche un operatore privato dovrebbe tener conto, giacché quest’ultimo non avrebbe mai contratto obblighi connessi con provvedimenti statali o di sostegno (43).
(86)
Per queste ragioni la Commissione ha verificato se le misure di sostegno abbiano di fatto condotto a un prezzo negativo. Dato che esse non si configurano come sovvenzioni, ma sostanzialmente come crediti e garanzie, come nella valutazione di un normale caso di aiuto occorre determinare il vantaggio economico che le misure hanno potuto offrire a IKB.
(87)
In primo luogo, KfW continua a mettere liquidità a disposizione di IKB. Come già illustrato in precedenza al considerando 77, è difficile quantificare il reale vantaggio, giacché anche investitori privati avrebbero potuto eventualmente essere disponibili a determinate condizioni a mobilizzare liquidità, fintantoché fosse garantita una copertura contro i rischi. Dopo la vendita di IKB a Lone Star, la copertura è cessata. L’acquisizione di IKB da parte di Lone Star e l’approvazione degli aiuti alla ristrutturazione e del piano di risanamento ad opera della Commissione mostrano che un ripristino della redditività è giudicato possibile. Mentre nella fase di ristrutturazione IKB viene ufficialmente considerata un’impresa che versa in difficoltà, al fine di calcolare la componente di aiuto è pertanto giustificato considerare il rating dell’impresa «scarso» (categoria B) ai sensi della comunicazione della Commissione relativa ai tassi di riferimento e di attualizzazione (44). Stando a questa comunicazione, il margine di prestito sarebbe di 200 punti base, il che significherebbe che la seconda linea di liquidità e la prima risulterebbero [ 100] punti base e [ 125] punti base al di sotto del tasso di riferimento. Estrapolando su […] anni (ottobre 2008-aprile […]) si otterrebbe un aiuto aggiuntivo pari a [circa 90] milioni di euro.
(88)
Secondo: KfW acquistò il SIP 1 per 1 miliardo di euro. La Commissione rileva che il prezzo negoziato da KfW è inferiore del [ 10] % al valore contabile IFRS e che in precedenza IKB aveva potuto vendere alcune parti del portafoglio a prezzi superiori a quel valore. Nella congiuntura attuale, è poco probabile che un investitore privato abbia la possibilità o l’intenzione di acquistare un portafoglio del genere (quantomeno nella sua totalità). Il fatto che Lone Star non fosse interessato e che KfW non fosse in grado di procedere a tale acquisizione senza aiuto dello Stato è eloquente. Ulteriori deprezzamenti del portafoglio non possono essere esclusi. Nell’ipotesi peggiore risulterebbe colpita la tranche postergata di [ 200] milioni di euro. In mancanza di altri valori di riferimento, al Commissione parte dal presupposto che con il SIP 1 KfW si sia accollata un rischio aggiuntivo fino a [ 200] milioni di euro.
(89)
Terzo: per il SIP 2 KfW ha messo a disposizione un credito prioritario pari a 775 milioni di euro, rimborsato al tasso di [ 90] punti base Euribor maggiorato per il suo carattere prioritario (vale a dire che il credito viene rimborsato in primo luogo sugli utili). Il credito è tuttavia concesso a una società veicolo, non ancora conosciuta come prestataria. Il tasso di interesse accordato dovrebbe essere pari, ai sensi della comunicazione sui tassi di riferimento e di attualizzazione (45), questo almeno a 400 punti base Euribor maggiorato. Trattandosi tuttavia di un credito prioritario, subordinato a una partecipazione di IKB, e che quindi in definitiva va a beneficio della banca, in questo caso la Commissione accetta un margine di prestito pari a 220 punti base. La componente di aiuto in connessione con la mobilizzazione della tranche prioritaria di 775 milioni di euro può quindi essere valutata a circa [ 30] milioni di euro ([ 100] punti base su […] anni, vale a dire da ottobre 2008 a […]).
(90)
Da ultimo, l’assunzione del rischio per […] era motivata dalla difficoltà di quantificare opportunamente un eventuale rischio accettato congiuntamente a IKB. Dato che il rischio di copertura è esiguo, e stando alle informazioni disponibili alquanto improbabile, non sarebbe stato confacente considerarlo come un elemento della vendita. Prova ne sia che i revisori dei conti non hanno preteso alcun accantonamento da IKB. Quanto a eventuali pagamenti per danni e interessi connessi con […], naturalmente permane un certo rischio residuo. Non essendo stata comunicata alcuna valutazione quantitativa del rischio, la Commissione parte dal presupposto che per le misure attuali vada proposta una stima di […] euro equivalente a un rischio del […] %.
(91)
Complessivamente, le misure adottate da KfW nel quadro della vendita di IKB comportano aiuti pari a 390 milioni di euro; questo importo supera i [ 100] milioni di euro del prezzo di vendita di [ 250] milioni di euro, così che ci troviamo in presenza di un prezzo di vendita negativo. Ne consegue che la vendita di IKB comportava un aiuto a vantaggio della banca stessa.
d. Riepilogo degli aiuti di Stato
(92)
Come si evince dalla tabella 5, gli aiuti erogati nel quadro delle varie misure complessivamente ammontano a 9,155 miliardi di euro.
Tabella 5
Aiuti a favore di IKB nel corso del processo di ristrutturazione
N.
Misura
Mio EUR
aiuto
(Mio EUR)
1.
Prima copertura contro i rischi (Rhineland: 5,8 miliardi di euro; Havenrock: 0,85 miliardi di euro; attivi a bilancio: 1 miliardi di euro)
6 650
2.
Seconda copertura contro i rischi (350 milioni di euro di copertura aggiuntiva delle perdite - Havenrock)
200
3.
Aumento di capitale e credito non rimborsabile (a copertura del deprezzamento degli attivi a bilancio)
2 000
4.
Facilitazione di liquidità per IKB (prima della vendita)
[…]
5.
Vendita di IKB
5.a)
Prezzo delle azioni di IKB
[…]
5.b)
Facilitazione di liquidità per IKB (dopo la vendita)
[…]
5.c)
Credito prioritario per il rifinanziamento del SIP 2
[…]
5.d)
Trasferimento del SIP 1 a KfW
[…]
5.e)
Clausola di indennità […]
[…]
Vendita di IKB (netto)
[ 250]
Totale
[ 10 000]
5.2. Compatibilità delle misure col mercato comune, ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 3, lettera b), del trattato CE - aiuti per rimuovere una grave turbativa nell’economia di uno Stato membro
(93)
La Commissione resta sulla posizione espressa nella decisione di avvio, secondo cui al caso di specie non si applica l’articolo 87, paragrafo 3, lettera b), del trattato CE. In base a detta disposizione possono essere concessi aiuti per rimuovere una grave turbativa dell’economia di uno Stato membro. La Commissione ricorda che il Tribunale di primo grado ha sottolineato che l’articolo 87, paragrafo 3, lettera b), del trattato CE va applicato in modo restrittivo.
(94)
L’indagine ha confermato l’osservazione della Commissione che i problemi di IKB siano da ricondurre a vicende specifiche collegate con l’impresa. Le informazioni fornite dalle autorità tedesche hanno potuto convincere la Commissione del fatto che le conseguenze sistemiche che sarebbero derivate da un’insolvenza di IKB avrebbero raggiunto un’ampiezza tale da provocare una grave turbativa dell’economia della Germania, ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 3, lettera b) (46). Il caso presente è una conseguenza di problemi specifici di IKB, di modo che sono necessarie misure mirate di sostegno, che possono essere adottate conformemente alla disciplina sulle imprese in difficoltà. I provvedimenti presi a favore della banca non possono pertanto essere dichiarati compatibili con il mercato comune ai sensi dell’articolo 87, paragrafo3, lettera b), del trattato CE.
5.3. Compatibilità con il mercato comune ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 3, lettera c) - aiuti alla ristrutturazione
(95)
Dai riscontri è emerso che le misure possono essere considerate alla stregua di aiuti alla ristrutturazione compatibili con il mercato interno in quanto soddisfano tutti i requisiti stabiliti dagli orientamenti. Si può quindi cercare di stabilire se esse abbiano costituito altresì aiuti al salvataggio di un’impresa, ciò che peraltro la Commissione aveva già escluso nella decisione di avvio, per l’irreversibilità della copertura contro i rischi.
a) Imprese in difficoltà
(96)
Secondo la Commissione IKB era un’impresa in difficoltà ai sensi del punto 9 degli orientamenti, e molto probabilmente senza l’intervento di KfW non sarebbe stata in grado a lungo di far fronte alla crisi di tesoreria. Le incombenti perdite avrebbero portato alla chiusura della banca, col che sarebbero state riunite le condizioni di cui al punto 10, lettera c), degli orientamenti. Le autorità tedesche non hanno contestato questa posizione già espressa nella decisione di avvio.
b) Ripristino di una redditività di lungo periodo
(97)
L’indagine ha confermato che la ristrutturazione permetterà di ripristinare la redditività di IKB nel lungo periodo. A giudizio della Commissione la vendita di IKB a Lone Star costituisce uno sviluppo estremamente positivo, sotto il profilo economico, per risolvere le difficoltà insorte.
(98)
È risultato altresì che IKB ha impresso un nuovo orientamento alla propria attività. La banca ha rinunciato a settori che comportano rischi di perdite e non investe più in operazioni di portafoglio. In futuro essa si concentrerà inoltre sulla sua attività essenziale, di servizi alle medie imprese. Le operazioni residue nel segmento dei finanziamenti strutturati vengono mantenute per rispettare le esigenze delle imprese, ma il [ 20] % del comparto e l’intero settore dei finanziamenti immobiliari vengono abbandonati. IKB ha poi adottato misure per migliorare la gestione dei rischi e ridotto notevolmente la propria esposizione. La banca ha dunque preso i provvedimenti necessari al proprio interno per un cambiamento di rotta.
(99)
La Commissione prende atto che IKB mira, attraverso il processo della propria ristrutturazione, a ripristinare una redditività duratura a lunga scadenza. Dal piano di risanamento, fondato su solide previsioni relative all’andamento del mercato, si evince che il modello commerciale scelto dovrebbe dare buoni esiti. L’indice Tier 1 del […] % e il coefficiente-costi utili del […] %, che dovrebbero essere raggiunti nel 2011, permettono di considerare che il risanamento avvenga su basi solide. Il rendimento relativamente basso dei fondi propri al […] % (2012) va visto in connessione con l’indice Tier 1 relativamente elevato di IKB, che costituisce una riserva indispensabile. La Commissione prende atto delle misure da attuare entro il 2011, che comporteranno rilevanti economie di costi. Avendo anche analizzato le ipotesi sottese al piano di ristrutturazione essa non dubita che siano realistiche.
(100)
Dal piano di ristrutturazione emerge che, anche nell’ipotesi più pessimistica, IKB riuscirà a conseguire risultati positivi e a riportare in attivo il rendimento dei fondi propri. Persino in tale evenienza sfavorevole la banca riuscirà a raggiungere un indice Tier 1 del […] % e a operare in tal modo su basi solide.
c) Limitazione dell’aiuto, al minimo necessario - contributo proprio
(101)
I dubbi della Commissione hanno potuto essere dissipati, e attualmente essa è in grado di giungere alla conclusione che l’aiuto non supera il minimo necessario e che, conformemente agli orientamenti, vi è un apporto ingente di risorse proprie alla ristrutturazione: oltre il 50 % dei relativi costi vengono finanziati dalla banca stessa.
(102)
I costi della ristrutturazione comportano perdite per molte voci (perdite sui portafogli, perdite per aumento dei costi di finanziamento, perdite per la riduzione dei segmenti di attività e perdite nell’ambito della cessione di attività), oltre ai costi per allestire la copertura contro i rischi, agli oneri amministrativi e alle spese di riassetto del personale, senza tralasciare gli onorari per consulenti e giuristi. La Commissione non dubita che tali costi ammontino a [ 15] miliardi di euro come sostenuto dalle autorità tedesche (cfr. il considerando 52). Essa riconosce altresì che il rifinanziamento del SIP 1 e il credito prioritario per il SIP 2 sono costi di ristrutturazione, in quanto detti strumenti sono necessari per ripristinare la redditività nel lungo periodo. Complessivamente i costi possono quindi essere preventivati attorno a [ 17] miliardi di euro.
(103)
La ristrutturazione di IKB, conformemente al punto 43 degli orientamenti, può essere finanziata con aiuti, fondi propri dei beneficiari, vendita di valori patrimoniali, apporti degli azionisti e finanziamenti esterni ottenuti a condizioni di mercato.
(104)
Un cospicuo apporto alla ristrutturazione del portafoglio proviene dall’impresa medesima e dagli azionisti privati precedenti e nuovi; qui incidono soprattutto la partecipazione delle associazioni bancarie, le risorse proprie di IKB (47) e i conferimenti di Lone Star. Le perdite subite nelle operazioni e nelle riduzioni delle attività commerciali in seguito alla crisi non possono tuttavia essere riconosciute come contributo proprio giacché, ai sensi del punto 43 degli orientamenti, il contributo deve essere concreto, ovvero effettivo. Il contributo proprio nell’ambito di questa categoria ammonta quindi a […] miliardi di euro ([ 20] %).
(105)
Se si tiene conto dei proventi dalle cessioni effettuate quali misure di compensazione, detto importo aumenta sensibilmente e raggiunge almeno il 50 %. Ciò riguarda attivi con un valore nominale di [ 15] miliardi di euro (cfr. la tabella 4). La Commissione non è tuttavia in grado di ammettere la totalità di tale importo come contributo proprio. Anzitutto, una parte dell’attività di IKB Luxemburg viene ripresa a Düsseldorf ([…] miliardi di euro), cosicché si tratta di una cessione solo parziale. In secondo luogo, una parte dei mezzi finanziari è ricavata non da vendite attive ma dal valore patrimoniale degli attivi corrispondenti alla scadenza. In terzo luogo non è chiaro a quale valore gli attivi possano essere liquidati. […]. Le autorità tedesche hanno tuttavia esposto ragioni sufficienti per convincere la Commissione che, perseguendo fattivamente la liquidazione delle attività, in un futuro prossimo sarà possibile recuperare almeno [ 5] miliardi di euro (48).
(106)
La cessione degli attivi sortisce un effetto duplice. Da un lato si riduce il volume dei valori patrimoniali che comportano elementi di rischio, cosicché si libera capitale e si accresce il livello di capitalizzazione. Dall’altro la cessione genera liquidità la quale può servire a finanziare la ristrutturazione o a rafforzare le condizioni di liquidità (49). Come già illustrato nel considerando precedente, questi mezzi costituiscono in parte entrate di capitale attese, ma una parte è già stata realizzata e una parte ulteriore maturerà in un futuro prossimo. Anche a voler prescindere dagli apporti di capitale attesi che potranno intervenire solo nel 2011, e a supporre prudentemente che non tutti questi proventi potranno essere conformi alle attese, la Commissione giunge alla conclusione che sia soddisfatto il requisito di un contributo proprio pari almeno al 50 % per una ristrutturazione conforme alle norme in materia di concorrenza.
(107)
La Commissione è giunta a tale conclusione tenendo conto degli elementi seguenti.
Tabella 6
Contributo proprio
(Mrd EUR)
Misura
Origine delle risorse
Valore
Copertura dei rischi
Associazioni bancarie
1,50
Riserve di capitale e capitale ibrido dell’impresa
IKB
[ 1,5]
Conferimenti SIP II
Lone Star
[ 0,25]
Totale parziale
[ 3,25]
Cessioni degli investimenti di portafoglio
Mercato
[…]
Liquidazione delle attività immobiliari
Mercato
[…]
Liquidazione di IKB Int. Luxembourg
Mercato
[…]
Liquidazione di IKB CC New York
Mercato
[…]
Liquidazione di IKB Amsterdam
Mercato
[…]
Cessione delle partecipazioni in Movesta
Mercato
[…]
Cessione di attività non strategiche
Mercato
[…]
Totale parziale: cessioni a titolo di compensazione
[ 5,0] (minimo […])
d) Prevenzione di distorsioni eccessive della concorrenza - misure compensatorie
(108)
Al termine dell’inchiesta la Commissione si è convinta che le misure adottate sono sufficienti per attenuare al massimo possibili ripercussioni negative dell’aiuto sui concorrenti.
(109)
La Commissione rileva che IKB si separa di un intero comparto di attività e riduce del [20-30] % il segmento più proficuo dei finanziamenti strutturati.
(110)
La Commissione non può invece accogliere come misure di compensazione la massima parte delle dismissioni (vale a dire la liquidazione degli investimenti di portafoglio per 18,3 miliardi di euro), in quanto queste misure sono funzionali al ripristino della redditività nel lungo periodo. Misure del genere, in conformità del punto 40 degli orientamenti, non possono essere assimilate a misure di compensazione.
(111)
Ciononostante le altre riduzioni, per un ammontare di [ 10] miliardi di euro, corrispondono circa al [25] % del totale di bilancio dopo detrazione degli investimenti di portafoglio (vale a dire [ 10] miliardi di euro su 45,2 miliardi) (50). La dismissione degli investimenti di portafoglio, quantunque non possa essere accolta come misura di compensazione, si ripercuote pur sempre sulle dimensioni della banca e della sua attività. In base alle misure prospettate dalle autorità tedesche il totale di bilancio di IKB scenderà del 47,2 % (pari a 18,3 miliardi di euro per gli investimenti di portafoglio e a [ 10] miliardi di euro per misure di compensazione meno […] miliardi di margine di crescita rispetto allo stato patrimoniale complessivo di 63,5 miliardi di euro).
(112)
La Commissione sottolinea inoltre che la riduzione perseguita del totale di bilancio a 33,5 miliardi di euro, entro la fine del processo di ristrutturazione (30 settembre 2011), garantisce che le chiusure e cessazioni non saranno aggirate dal rilancio di attività in altri settori della banca o mediante un mero trasferimento di attività.
(113)
A ciò va aggiunto che i precedenti proprietari e responsabili della banca non partecipano più alle attività di IKB, col che è stato dato un importante segnale in fatto di lotta contro i rischi morali. La banca è stata poi venduta con una procedura aperta e non discriminante che ha permesso ai candidati del settore bancario di farne l’acquisizione, e questo costituisce di per sé una sorta di compensazione per le distorsioni della concorrenza provocate dall’aiuto.
(114)
Nel complesso le misure di compensazione sono proporzionate alle distorsioni provocate dall’aiuto concesso a IKB e garantiscono che possibili ripercussioni negative sulle condizioni commerciali risulteranno il più possibile attenuate.
(115)
È necessario che la Commissione venga tenuta al corrente dei futuri sviluppi dell’attuazione di queste misure di compensazione.
6. CONCLUSIONE
(116)
La Commissione rileva che le misure di aiuto in causa sono state attuate contravvenendo al disposto dell’articolo 88, paragrafo 3 del trattato CE. Essa giunge nondimeno alla conclusione che dette misure costituiscono un aiuto alla ristrutturazione che si può ritenere compatibile col mercato comune ai sensi dell’articolo 87, paragrafo 3, lettera c), del trattato CE, purché siano soddisfatto i presupposti applicabili,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Gli aiuti concessi dalla Germania a IKB Deutsche Industriebank AG (di seguito «IKB»), sulla base delle intese e dei documenti comunicati, risultano compatibili con il mercato comune fatti salvi gli obblighi e le condizioni di cui all’articolo 2.
Articolo 2
1. Le autorità tedesche garantiscono che il piano di ristrutturazione di IKB trasmesso alla Commissione il 25 settembre 2008, verrà integralmente attuato entro il 30 settembre 2011.
2. Le autorità tedesche garantiscono che gli attivi di IKB saranno ceduti o liquidati a un terzo indipendente da IKB e da KfW:
a)
l’intero comparto dei finanziamenti immobiliari, comprendente le operazioni sia nazionali che internazionali, cesserà al 31 dicembre 2008 e la sua liquidazione verrà attivamente perseguita (51), laddove il […] % andrà ceduto entro il 30 settembre 2010, un altro […] % entro il 30 settembre 2011 e la rimanente attività alle rispettive date di scadenza. La liquidazione riguarda anche IKB Immobilien Management GmbH, IKB Projektentwicklungs GmbH Co. KG, e IKB Projektentwicklungsverwaltung Gmbh (52);
b)
la liquidazione della succursale IKB International SA Luxembourg verrà attivamente perseguita entro il 30 settembre 2011. Dal 31 marzo 2009 non verranno avviate nuove operazioni. IKB riprenderà da questa succursale le attività rilevanti per i settori dei servizi alle imprese e dei finanziamenti strutturati;
c)
la liquidazione di IKB Capital Corporation New York verrà attivamente perseguita entro il 30 settembre 2011, laddove il […] % del portafoglio di crediti andrà ceduto entro il 30 settembre 2010. Dal 31 dicembre 2008 non possono essere avviate nuove operazioni;
d)
le attività di IKB AG ad Amsterdam saranno liquidate entro il […]. Dal 31 dicembre 2008 non possono essere avviate nuove operazioni;
e)
la partecipazione al 50 % in Movesta Lease and Finance GmbH viene ceduta entro il 30 settembre 2011;
f)
la liquidazione di altri attivi non strategici originariamente iscritti a bilancio, con un valore nominale di 1,7 miliardi di euro (valore contabile al 31 marzo 2007), sarà attivamente perseguita entro il 30 settembre 2011.
3. Le autorità tedesche garantiscono che lo stato patrimoniale complessivo di IKB al 30 settembre 2011 non supererà 33,5 miliardi di euro (53).
4. Ove intervengano circostanze imprevedibili, e in particolare qualora perduri la crisi sul mercato dei capitali o risulti impossibile cedere determinate attività, le misure di cui ai paragrafi 2 e 3 potranno essere modificate o sostituite, oppure potranno esserne prorogati i termini, previa debita motivazione almeno due mesi prima della rispettiva scadenza e purché la Commissione entro due mesi non sollevi obbiezioni.
5. Affinché sia possibile controllare il soddisfacimento delle condizioni e degli obblighi di cui ai paragrafi 1, 2 e 3, fino al 2012 le autorità tedesche provvederanno a riferire annualmente, entro il 31 luglio, sullo stato di avanzamento dell’attuazione del piano di risanamento nonché delle condizioni e degli obblighi stabiliti.
Articolo 3
La Repubblica federale di Germania è destinataria della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 21 ottobre 2008.