NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 498/2007
ze dne 26. březena 2007,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 o Evropském rybářském fondu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 ze dne 27. července 2006 o Evropském rybářském fondu (1) a zejména na jeho článek 102,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1198/2006 (dále jen „základní nařízení“) nahrazuje nařízení Rady (ES) č. 1263/1999 (2) a (ES) č. 2792/1999 (3) a zohledňuje nový vývoj v rybářství, rybolovných oblastech a vnitrozemském rybolovu. Je proto vhodné stanovit prováděcí pravidla k základnímu nařízení.
(2)
Je třeba stanovit prováděcí pravidla pro předložení operačních programů. S cílem usnadnit vypracování operačních programů, jejich posouzení a schválení Komisí, je třeba stanovit společná pravidla pro strukturu a obsah těchto programů založená zejména na požadavcích článku 20 základního nařízení.
(3)
Pokud jde o podporu opatřením k přizpůsobení rybářského loďstva Společenství, měly by členské státy ve svých operačních programech uvést metody výpočtu prémií.
(4)
Pokud jde o možnost uvedenou v čl. 25 odst. 4 základního nařízení dosáhnout snížení výkonu motoru u skupiny plavidel, je třeba určit podmínky pro tuto možnost.
(5)
Měly by se definovat některé termíny vztahující se k akvakultuře a zpracování produktů rybolovu a akvakultury a jejich uvádění na trh, aby bylo zajištěno, že jsou tyto termíny chápány jednotně.
(6)
Pokud jde o podporu produktivním investicím do akvakultury a investicím do zpracování produktů a jejich uvádění na trh, měly by členské státy ve svých operačních programech popsat, jak zajistí, aby byly upřednostněny mikropodniky a malé podniky.
(7)
Pokud jde o podporu opatřením v oblasti zdraví zvířat, měla by být stanovena pravidla vedoucí k zajištění souladu se směrnicí Rady 2006/88/ES ze dne 24. října 2006 o veterinárních požadavcích na živočichy pocházející z akvakultury a produkty z nich získané a o prevenci a tlumení některých chorob vodních živočichů (4).
(8)
Pokud jde o podporu opatřením společného zájmu, měly by být definovány způsobilé výdaje.
(9)
Pokud jde o rybolovné oblasti uvedené v článku 43 základního nařízení, měly by být stanoveny podmínky pro jejich výběr.
(10)
Partnerství soukromého a veřejného sektoru podporované podle článku 45 základního nařízení by mělo být v souladu s některými prováděcími pravidly.
(11)
Pokud jde o podporu udržitelnému rozvoji v rybolovných oblastech, postupy pro výběr skupin by měly být transparentní, aby zajišťovaly, že na podporu budou vybrány vhodné a vysoce kvalitní strategie místního rozvoje.
(12)
Měla by být stanovena pravidla společná několika opatřením. Zejména by za účelem zajištění lepšího cílení investičních operací měl být k dispozici soubor společných pravidel definujících způsobilé výdaje.
(13)
S cílem zajistit co největší rozšíření informací o možnostech financování mezi všechny dotčené strany a rovněž v zájmu transparentnosti by měl být s ohledem na zásadu proporcionality stanoven minimální obsah informačních opatření, jež jsou potřebná k informování případných příjemců o možnostech financování, které Společenství spolu s členskými státy nabízí prostřednictvím Evropského rybářského fondu (ERF), včetně povinnosti zveřejnit kroky, jež musí případný příjemce učinit při podávání žádosti o financování, a použitá výběrová kritéria.
(14)
V zájmu větší transparentnosti, pokud jde o využívání pomoci z ERF, by měl být každoročně členskými státy elektronicky nebo jinak zveřejněn seznam příjemců, názvy operací a částka z veřejných zdrojů přidělená na tyto operace. Cílem zveřejnění těchto informací veřejnosti je zvýšení transparentnosti akce Společenství v oblasti rozvoje odvětví rybolovu, rybolovných oblastí a vnitrozemského rybolovu, zlepšení řádného finančního řízení použitých veřejných prostředků a zejména posílení kontroly použitých veřejných peněžních prostředků a zabránění narušení hospodářské soutěže mezi příjemci opatření ERF. Vzhledem k převažujícímu významu uskutečňovaných cílů je oprávněné, s ohledem na zásadu proporcionality a požadavek na ochranu osobních údajů, zajistit obecné zveřejnění příslušných informací, pokud to nepřekračuje rámec toho, co je nutné v demokratické společnosti a pro předcházení nesrovnalostem.
(15)
Za účelem lepšího provádění informačních opatření a lepší výměny informací o informačních a propagačních strategiích a jejich výsledcích mezi členskými státy a Komisí, je třeba jmenovat kontaktní osoby odpovědné za informační a propagační opatření.
(16)
Na základě zkušeností z programového období 2000-2006 je nezbytné podrobně stanovit podmínky, které by měly splňovat nástroje finančního inženýrství, aby mohly být financovány v rámci operačního programu.
(17)
S ohledem na článek 59 základního nařízení a vzhledem k získaným zkušenostem je nutné stanovit povinnosti, které by řídící orgány měly mít vůči příjemcům ve fázi před výběrem a schválením operací, které mají být financovány, a to i s aspekty, jež by měla zahrnovat ověření výdajů vykázaných příjemcem, včetně správních ověření žádostí o úhradu a ověření jednotlivých operací přímo na místě, a s ohledem na podmínky, které je třeba dodržet při ověřováních prováděných na místě na základě vzorku.
(18)
Je rovněž nezbytné podrobně stanovit informace, které by měly být zahrnuty do účetních záznamů operací, a rovněž informace, které by se měly uchovávat jakožto údaje o provádění, jež by měly řídící orgány zaznamenat, uložit a předložit Komisi na její žádost.
(19)
V zájmu zajištění řádné kontroly výdajů v rámci operačních programů je nezbytné stanovit kritéria, jimž by měla odpovídat auditní stopa, aby bylo možné ji pokládat za dostatečnou.
(20)
Audit operací se provádí v rámci odpovědnosti auditního orgánu. K zajištění odpovídajícího rozsahu a účinnosti těchto auditů a jejich provádění podle stejných norem ve všech členských státech, je nezbytné stanovit podmínky, které by měly audity splňovat.
(21)
Podle dosavadních zkušeností je nezbytné podrobně stanovit základ pro výběr vzorků operací, u nichž má být proveden audit, které by měl auditní orgán dodržet při vytváření nebo schvalování metody pro výběr vzorků, včetně určitých technických kritérií, která je třeba použít pro namátkové statistické výběry vzorků, a faktorů, které je třeba vzít v úvahu pro doplňkový výběr vzorků.
(22)
V zájmu zjednodušení a sladění norem pro přípravu a předložení auditní strategie, výroční kontrolní zprávy a prohlášení o uzavření, za něž je auditní orgán odpovědný podle článku 61 základního nařízení, je nezbytné stanovit prováděcí pravidla k jejich obsahu a blíže určit povahu a kvalitu informací, ze kterých vycházejí.
(23)
Za účelem zajištění co nejúčinnějšího používání článku 87 základního nařízení, pokud jde o dostupnost dokumentů a práva Účetního dvora a Komise na přístup ke všem podkladům týkajícím se výdajů a auditů, by měly řídící orgány zajistit, aby byly informace o totožnosti a sídle subjektů, které dané podklady vlastní, snadno dostupné, a tyto podklady by měly být okamžitě poskytnuty omezenému počtu osob a subjektů. Ze stejného důvodu je nezbytné stanovit, které nosiče dat mohou být pokládány za běžné pro účely uchovávání těchto dokumentů. Proto by měly vnitrostátní orgány stanovit postupy nezbytné podle potřeby k zajištění souladu uložených dokumentů s originály, je-li to třeba, a jejich spolehlivosti pro účely auditu.
(24)
V zájmu harmonizace norem pro certifikaci výdajů a pro přípravu žádostí o platby by měl být stanoven obsah těchto certifikačních výkazů a žádostí a měla by být blíže vymezena povaha a kvalita informací, ze kterých vycházejí. Je třeba stanovit podrobné postupy, podle kterých se v souladu s čl. 60 písm. f) základního nařízení vedou účetní záznamy o částkách, jež mají být získány zpět, a částkách odejmutých z důvodu zrušení celého příspěvku na operaci nebo jeho části, a podle kterých jsou podávány příslušné informace Komisi.
(25)
Podle článku 71 základního nařízení se požaduje, aby členské státy před podáním první žádosti o průběžnou platbu nebo nejpozději do dvanácti měsíců od schválení operačního programu předložily Komisi popis řídících a kontrolních systémů, zprávu uvádějící výsledky posouzení zavedených systémů a stanovisko k jejich souladu s ustanoveními o řídících a kontrolních systémech uvedeného nařízení. Vzhledem k tomu, že tyto doklady patří mezi klíčové prvky, na něž se Komise v souvislosti se sdíleným řízením rozpočtu Společenství spoléhá a ujišťuje se tak, že členské státy využívají dotčenou finanční pomoc v souladu s platnými pravidly a zásadami nezbytnými k ochraně finančních zájmů Společenství, je nezbytné podrobně stanovit, jaké informace by takové doklady měly obsahovat, a základ pro posouzení a stanovisko.
(26)
Článek 57 základního nařízení stanoví, že opatření pro audit musí být úměrná celkové výši veřejných výdajů na daný operační program. Jsou-li veřejné výdaje na operační program omezené, je vhodné, aby měly členské státy možnost se více spolehnout na vnitrostátní subjekty a pravidla pro výkon některých funkcí spojených s kontrolními a auditními opatřeními a aby Komise proto určila, která ověření, které audity operací a které povinnosti mohou být vykonávány a provedeny vnitrostátními subjekty v souladu s vnitrostátními pravidly. Za těchto okolností by měla Komise rovněž rozlišovat mezi prostředky, pomocí kterých musejí členské státy vykonávat certifikaci výdajů a ověřování řídícího a kontrolního systému, a stanovit podmínky, za kterých může omezit svůj vlastní audit a spoléhat se na ujištění vnitrostátních orgánů.
(27)
Mezi řídící a kontrolní povinnosti členských států náleží podávání zpráv o nesrovnalostech a monitorování těchto nesrovnalostí. Podrobná pravidla k provedení tohoto požadavku byla uvedena v nařízení Komise (ES) č. 1681/94 ze dne 11. července 1994 o nesrovnalostech a navrácení neoprávněně vyplacených částek v souvislosti s financováním strukturálních politik a organizaci informačního systému v této oblasti (5). Z důvodu jasnosti a zjednodušení je vhodné zahrnout tato pravidla do tohoto nařízení.
(28)
Je třeba učinit opatření, aby mohla Komise proplatit soudní náklady, pokud žádá, aby členský stát zahájil soudní řízení za účelem navrácení neoprávněně vyplacených částek následkem nesrovnalosti nebo aby v tomto řízení pokračoval, a aby mohly být členskému státu poskytnuty informace umožňující mu rozhodnout o rozdělení nákladů na ztrátu částek, které nelze získat zpět, podle čl. 70 odst. 2 základního nařízení. Měl by být rovněž zajištěn pravidelný kontakt Komise a členských států týkající se nesrovnalostí, využívání informací poskytovaných za účelem provádění hodnocení rizik a shrnujících zpráv a poskytování informací příslušným výborům.
(29)
V zájmu omezení administrativní zátěže způsobené systémem podávání zpráv při zachování nezbytné úrovně informovanosti by členské státy neměly mít povinnost podávat zprávy o nesrovnalostech, které se týkají částek nižších než je určitá stanovená výše, nevyžádá-li si tuto zprávu výslovně Komise, aniž jsou dotčeny povinnosti vyplývající přímo z čl. 60 písm. f) základního nařízení.
(30)
Používání elektronických prostředků k výměně informací a údajů finančního rázu vede ke zjednodušení, vyšší výkonnosti a transparentnosti a k časovým úsporám. Za účelem plného využití těchto výhod a při zachování bezpečnosti výměn by měl být vytvořen společný počítačový systém a seznam dokumentů společného zájmu Komise a členských států. Je proto nutné přesně stanovit formát každého dokumentu a uvést podrobný popis informací, které by tyto dokumenty měly obsahovat. Ze stejných důvodů je nezbytné stanovit, jak bude tento počítačový systém fungovat, pokud jde o určení strany odpovědné za ukládání dokumentů do tohoto systému a jejich aktualizace.
(31)
V souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 1999/93/ES ze dne 13. prosince 1999 o zásadách Společenství pro elektronické podpisy (6), s přihlédnutím k úrovni bezpečnosti a důvěrnosti vyžadované pro finanční řízení fondů z ERF, k úrovni znalostí a k analýze nákladů a přínosů, je nezbytné požadovat používání elektronického podpisu.
(32)
Za účelem zajištění rychlého vývoje a řádného fungování společného počítačového systému by měly být náklady na jeho vývoj financovány ze souhrnného rozpočtu Evropských společenství podle čl. 46 odst. 1 základního nařízení a náklady na rozhraní s celostátními, regionálními a místními počítačovými systémy by měly být způsobilé na finanční příspěvek z ERF podle článku 46 uvedeného nařízení.
(33)
Na základě směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (7) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (8) je nezbytné zajistit, v souvislosti s informačními a propagačními opatřeními a s audity podle tohoto nařízení, aby Komise a členské státy předcházely jakémukoli neoprávněnému zveřejnění osobních údajů nebo možnosti přístupu k nim, a určit, k jakému účelu Komise a členské státy mohou tyto údaje zpracovávat.
(34)
Nařízení Komise (ES) č. 2722/2000 ze dne 13. prosince 2000, kterým se stanoví podmínky, za nichž může finanční nástroj pro orientaci rybolovu (FNOR) přispívat k eradikaci patologických rizik v akvakultuře (9), nařízení Komise (ES) č. 908/2000 ze dne 2. května 2000 o pravidlech pro výpočet podpor, které členské státy poskytují organizacím producentů v odvětví rybolovu a akvakultury (10) a nařízení Komise (ES) č. 366/2001 ze dne 22. února 2001 o prováděcích pravidlech k opatřením podle nařízení Rady (ES) č. 2792/1999 (11) by měla být zrušena.
(35)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro Evropský rybářský fond,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1198/2006 (dále jen „základní nařízení“), pokud jde o:
a)
strukturu a předání operačních programů;
b)
opatření v odvětví rybolovu;
c)
hodnocení operačních programů;
d)
informace a propagaci;
e)
nástroje finančního inženýrství;
f)
řízení, monitorování a kontrolu;
g)
nesrovnalosti;
h)
elektronickou výměnu údajů;
i)
osobní údaje.
Článek 2
Zvláštní ujednání pro některé operační programy
V případě operačních programů, jejichž celkové způsobilé veřejné výdaje nejsou vyšší než 90 milionů EUR v cenách roku 2004, se stanoví zvláštní ujednání v čl. 28 odst. 2, článcích 51, 52 a 53.
KAPITOLA II
STRUKTURA A PŘEDÁNÍ OPERAČNÍCH PROGRAMŮ
Článek 3
Struktura a předání operačních programů
1. Obsah operačního programu uvedený v článku 20 základního nařízení se stanoví v souladu s částí A přílohy I tohoto nařízení a finanční plán se stanoví s souladu s částí B uvedené přílohy.
Hodnocení ex ante podle článku 48 základního nařízení tvoří přílohu k operačnímu programu.
2. Členské státy umožní Komisi přístup k elektronické verzi operačního programu, kterou při každé revizi programu aktualizují. Žádosti o revize programu podle článku 18 základního nařízení předají členské státy Komisi elektronickou cestou v souladu s článkem 65 tohoto nařízení. Členské státy předloží Komisi žádosti o revizi operačního programu, která se týká příspěvku z Evropského rybářského fondu (ERF) ve stávajícím roce, nejpozději do 30. září uvedeného roku.
KAPITOLA III
PRIORITNÍ OSY
ODDÍL 1
Prioritní osa 1: Opatření k přizpůsobení rybářského loďstva Společenství
Článek 4
Veřejná podpora v případě trvalého zastavení rybolovných činností
1. Po trvalém zastavení rybolovných činností je dotčené rybářské plavidlo natrvalo vyškrtnuto z rejstříku rybářského loďstva Společenství a případně je tomuto plavidlu trvale zrušena licence k rybolovu na něj vázaná.
2. Operační program určí metody pro výpočet prémií poskytnutých podle článku 23 základního nařízení.
3. Je-li trvalého zastavení rybolovných činností dosaženo přeřazením plavidla jak je uvedeno v čl. 23 odst. 1 písm. b) základního nařízení, upraví členský stát v souladu s tím výši prémie s ohledem na kritéria jako jsou tržní hodnota licence pro plavidlo a zbytková hodnota plavidla.
4. Dojde-li ke ztrátě rybářského plavidla v době mezi datem rozhodnutí o poskytnutí prémie a skutečným datem trvalého ukončení rybolovných činností, provede řídící orgán finanční opravu ve výši náhrady vyplacené pojišťovnou.
Článek 5
Veřejná podpora pro dočasné zastavení rybolovných činností
1. Operační program určí metody pro výpočet prémií poskytnutých podle článku 24 základního nařízení.
2. Pro účely čl. 24 odst. 2 základního nařízení se „finančním příspěvkem Společenství přiděleným odvětví“ rozumí příspěvek ERF na operační program dotčeného členského státu.
Článek 6
Investice do rybářských plavidel a selektivnost
1. Pro účely článku 25 základního nařízení je řídící orgán odpovědný za posouzení souladu s odstavci 2 až 5 tohoto článku a za to, že poskytne Komisi na její žádost všechny příslušné doklady.
2. Celkové způsobilé výdaje, na něž se vztahuje podpora na rybářské plavidlo během celého programového období podle článku 25 základního nařízení, kromě čl. 25 odst. 6 písm. e), nejsou vyšší než celková částka stanovená na základě objektivních kritérií jako jsou např. kritéria uvedená v čl. 23 odst. 3 uvedeného nařízení a zahrnutá v operačním programu.
3. 20% snížení výkonu motoru může být dosaženo u skupiny plavidel, jak je stanoveno v čl. 25 odst. 4 základního nařízení, při dodržení všech těchto podmínek:
a)
všechna plavidla náležející do stejné skupiny se určují jednotlivě;
b)
všechna plavidla náležející do stejné skupiny působí ve stejných správních oblastech;
c)
všechna plavidla náležející do stejné skupiny používají stejná hlavní lovná zařízení podle seznamu v dodatku III (oddíl C) nařízení Komise (ES) č. 1639/2001 (12);
d)
všech plavidel náležejících do stejné skupiny je nanejvýš padesát.
4. Výstupy z rybolovné kapacity rybářského loďstva s veřejnou podporou se neberou v úvahu při výpočtu 20 % snížení výkonu, kterého může být dosaženo u skupiny plavidel, jak je stanoveno v čl. 25 odst. 4 základního nařízení.
5. Finanční podpora poskytnutá podle čl. 25 odst. 6 písm. e) základního nařízení se poskytuje pouze na zařízení a modernizační práce sloužící k ochraně úlovků a lovného zařízení před volně žijícími predátory v rámci směrnic Rady 79/409/EHS (13) a 92/43/EHS (14).
Článek 7
Drobný pobřežní rybolov
1. Je-li podíl soukromé finanční účasti snížen v souladu s čl. 26 odst. 2 základního nařízení, zvýší se podle toho podíl veřejného příspěvku. Příspěvek z ERF se vypočítá v souladu s podíly stanovenými v článku 53 základního nařízení v závislosti na výsledném veřejném příspěvku.
2. Operační program určí metody výpočtu prémií ve prospěch drobného pobřežního rybolovu poskytnutých podle čl. 26 odst. 3 a čl. 26 odst. 4 základního nařízení.
3. Pro účely čl. 26 odst. 4 písm. b) základního nařízení se „produkty rybolovu“ rozumí produkty pocházející z úlovků rybářských plavidel působících v drobném pobřežním rybolovu.
Článek 8
Socioekonomická vyrovnávací opatření na správu rybářského loďstva Společenství
1. Operační program určí metody výpočtu socioekonomických vyrovnání za správu rybářského loďstva Společenství poskytnutých podle článku 27 základního nařízení.
2. Podpora stanovená v čl. 27 odst. 1 písm. d) základního nařízení na předčasný odchod do důchodu je způsobilá na vyrovnání z ERF, i když je vyplacena příjemcům po 31. prosinci 2015, pokud je za tímto účelem složena na vázaném účtu před tímto datem.
ODDÍL 2
Prioritní osa 2: Akvakultura, vnitrozemský rybolov, zpracovávání produktů rybolovu a akvakultury a jejich uvádění na trh
Článek 9
Rozsah intervenčních opatření v akvakultuře
Podpora podle čl. 28 odst. 6 základního nařízení se může vztahovat na náklady na posouzení stanovené ve směrnici Rady 85/337/EHS (15).
Článek 10
Opatření ve prospěch produktivních investic do akvakultury
1. Pro účely čl. 29 odst. 1 písm. a), b) a c) základního nařízení se použijí tyto definice:
a)
„nové druhy“: druhy, jejichž produkce je v akvakultuře členského státu nízká nebo neexistuje a jejichž tržní vyhlídky jsou dobré;
b)
„druhy s dobrými tržními vyhlídkami“: druhy, u kterých se v střednědobém výhledu ukazuje, že tržní poptávka bude pravděpodobně převyšovat nabídku;
c)
„běžné postupy v odvětví akvakultury“: činnosti v akvakultuře, které jsou prováděny v souladu se závaznými právními předpisy vztahujícími se na zdravotní a veterinární oblast nebo oblast životního prostředí;
d)
„tradiční akvakultura“: zavedené postupy, kterou souvisí se společenským a kulturním dědictvím dané oblasti.
2. Podpora stanovená v článku 29 základního nařízení se může vztahovat na obslužná plavidla používaná v akvakultuře. Rybářská plavidla vymezená v čl. 3 písm. c) nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 (16) nelze pokládat za obslužná plavidla používaná v akvakultuře, i když jsou používána výlučně v akvakultuře.
3. Aniž je dotčen čl. 35 odst. 6 základního nařízení, podpora podle článku 29 uvedeného nařízení se může vztahovat na investice související s maloobchodním prodejem v hospodářství, pokud takový prodej tvoří nedílnou součást akvakulturního hospodářství.
4. Využívají-li členské státy možnost stanovenou v čl. 29 odst. 1 písm. a) základního nařízení, zavedou mechanismus, kterým se řídícímu orgánu zpřístupní výsledky výhledových tržních analýz o živočišných druzích chovaných v akvakultuře.
5. V případě opatření stanovených v článku 29 základního nařízení členské státy určí ve svých operačních programech jakým způsobem má být podpora přednostně poskytována mikropodnikům a malým podnikům.
Článek 11
Opatření na ochranu vodního prostředí
1. Je-li příjemcům udělena podpora na účely uvedené v článku 30 základního nařízení, členské státy zkontrolují, zda tito příjemci dodržují závazky týkající se vodního prostředí alespoň po dobu tří let od data schválení operace a na konci provádění operace.
2. Podpora poskytnutá podle čl. 30 odst. 2 písm. b) základního nařízení se týká pouze nákladů na účast Společenství v systému řízení podniků a auditu z hlediska ochrany životního prostředí (EMAS), které vznikly před schválením režimu pro jednotlivé podniky.
3. Pro účely čl. 30 odst. 2 písm. c) základního nařízení se termínem „ekologická akvakultura“ rozumí činnosti v akvakultuře produkující hospodářské vodní druhy v souladu s metodami ekologické produkce ve smyslu článku 2 nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 (17), které nesou označení v tomto smyslu. Dokud Společenství nepřijme prováděcí pravidla týkající se produkce, včetně pravidel o přechodu použitelná na ekologickou akvakulturu, použijí se vnitrostátní pravidla nebo, pokud nejsou k dispozici, soukromé normy použitelné na ekologickou akvakulturu, které byly přijaty nebo uznány členskými státy.
4. Podpora stanovená v čl. 30 odst. 2 písm. d) základního nařízení může být poskytnuta pouze na konkrétní omezení nebo požadavky pro oblasti NATURA 2000 stanovená příslušnými vnitrostátními opatřeními pro provádění směrnic 79/409/EHS a 92/43/EHS.
5. Pro účely čl. 30 odst. 3 základního nařízení se termínem „běžná správná praxe v oblasti akvakultury“ rozumí shoda se závaznými právními předpisy vztahujícími se na zdravotní a veterinární oblast nebo oblast životního prostředí a použití protokolů o produkci, které zabraňují plýtvání zdroji a znečištění, ke kterému nemusí docházet.
Článek 12
Opatření v oblasti zdraví zvířat
1. Podpora stanovená v článku 32 základního nařízení se může vztahovat na:
a)
exotické choroby v akvakultuře uvedené v článku 3 rozhodnutí Rady 90/424/EHS (18), tlumící opatření použitá na základě oddílu 3 kapitoly V směrnice 2006/88/ES;
b)
neexotické choroby v akvakultuře uvedené v příloze rozhodnutí 90/424/EHS, eradikační programy vypracované a schválené na základě čl. 44 odst. 2 směrnice 2006/88/ES.
2. Řídící orgán operačního programu rozhodne, zda přispěje na financování tlumících opatření uvedených v odst. 1 písm. a) nebo eradikačního programu uvedeného v odst. 1 písm. b), a přijme prováděcí ustanovení pro svoji finanční účast před předložením opatření nebo program v souladu s ustanoveními rozhodnutí 90/424/EHS.
3. Neschválí-li Komise v souladu s článkem 24 rozhodnutí 90/424/EHS tlumící opatření nebo eradikační program uvedené v odstavci 1 tohoto článku, musí být vyčleněný příspěvek neprodleně vrácen do rozpočtu operačního programu.
4. Je-li hodnota způsobilých nákladů na akce schválené Komisí v souladu v článkem 24 rozhodnutí 90/424/EHS nižší než částka vyčleněná řídícím orgánem, může členský stát znovu použít takto uvolněný rozdíl na svůj operační program.
5. Podpora stanovená v článku 32 základního nařízení se nevztahuje na dohledové činnosti, které mají prokázat nepřítomnost choroby za účelem získání úředního statusu oblasti prosté nákazy nebo fixní náklady, jako jsou náklady úředních veterinárních útvarů.
Článek 13
Vnitrozemský rybolov
1. Pro účely článku 33 základního nařízení se „plavidly operujícími výlučně ve vnitrozemských vodách“ rozumí plavidla zapojená do obchodního rybolovu ve vnitrozemských vodách a neregistrovaná v rejstříku rybářského loďstva Společenství.
2. U investic stanovených podle čl. 33 odst. 2 druhého pododstavce a článku 25 základního nařízení může být plavidlům o délce menší než 12 metrů, nepoužívajícím vlečná zařízení a působícím ve vnitrozemském rybolovu poskytnuta podpora ve stejné výši jako podpora pro plavidla působící v drobném pobřežním rybolovu uvedená v článku 26 uvedeného nařízení.
3. Členské státy ve svých operačních programech určí, jakým způsobem zajistí, aby investice podporované podle článku 33 základního nařízení neohrozily rovnováhu mezi velikostí loďstva a odpovídajícími dostupnými zásobami ryb.
Článek 14
Investice do zpracovávání a uvádění na trh
1. Investice k odstraňování dioxinu a jiných látek škodlivých pro lidské zdraví z rybího masa nebo rybího oleje mohou být podporovány ERF podle článku 34 základního nařízení, i když jsou konečné produkty určeny k použití a zpracování k jiným účelům než k lidské spotřebě.
2. V případě opatření stanovených v článku 35 základního nařízení členské státy určí ve svých operačních programech, jakým způsobem bude podpora přednostně poskytována mikropodnikům a malým podnikům.
ODDÍL 3
Prioritní osa 3: Opatření společného zájmu
Článek 15
Společné činnosti
1. Podpora stanovená v článku 37 základního nařízení se nevztahuje na náklady související s průzkumným rybolovem.
2. Podpora stanovená v čl. 37 prvním pododstavci písm. n) základního nařízení může být poskytnuta na:
a)
vytvoření organizací producentů s cílem usnadnit založení a administrativní chod organizace producentů uznané podle nařízení Rady (ES) č. 104/2000 (19) po 1. lednu 2007;
b)
provádění plánů organizací producentů, které získaly zvláštní uznání podle článku 12 nařízení (ES) č. 104/2000 s cílem usnadnit provádění jejich plánů na zlepšení jakosti produktů,
nebo
c)
restrukturalizaci organizací producentů s cílem zvýšit jejich efektivitu v souladu s tržními požadavky.
3. Podpora uvedená v odst. 2 písm. b) tohoto článku se snižuje během tří let po datu udělení zvláštního uznání podle článku 12 nařízení (ES) č. 104/2000.
Článek 16
Opatření na ochranu a rozvoj vodních živočichů a rostlin
1. Podpora stanovená v čl. 38 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) základního nařízení se týká opatření na výstavbu a umístění umělých útesů a dalších zařízení vytvořených z dlouhotrvajících prvků.
Podpora se může vztahovat na přípravné práce k umístění, včetně studií, součástí, signalizace, přepravy a montáže zařízení a vědeckého monitorování.
2. Podpora uvedená v čl. 38 odst. 2 základního nařízení se nevztahuje na zařízení pro shromažďování ryb.
3. Podpora stanovená v čl. 38 odst. 2 prvním pododstavci písm. c) základního nařízení se může vztahovat na výdaje na nezbytná opatření na zachování stanovišť náležejících do evropské ekologické sítě NATURA 2000. Podpora se může vztahovat na přípravu plánů řízení, strategií a režimů, infrastruktury včetně odpisů a vybavení pro rezervace, odborné přípravy a vzdělávání zaměstnanců pracujících v rezervacích i příslušných studií.
4. Podpora stanovená v čl. 38 odst. 2 prvním pododstavci písm. c) základního nařízení se nevztahuje na vyrovnání za zřeknutí se práv, ztrátu příjmu a platy zaměstnanců.
5. Pro účely druhého pododstavce čl. 38 odst. 2 základního nařízení se „přímým vysazováním ryb“ rozumí vypouštění živých vodních organismů, ať jde o živočichy pocházejí z líhní nebo živočichy odlovené na jiném místě.
Článek 17
Místa vykládky
Je-li poskytována podpora na investice na restrukturalizaci míst vykládek a na zlepšení podmínek vykládek ryb prováděných rybáři, kteří působí v pobřežním rybolovu ve stávajících místech vykládky, jak je stanoveno ve druhém pododstavci čl. 39 odst. 1 základního nařízení, členské státy zajistí slučitelnost s příslušnými hygienickými pravidly a dodržení kontrolních opatření v těchto místech vykládky.
Článek 18
Rozvoj nových trhů a propagační kampaně
1. Podpora stanovená na propagační opatření podle čl. 40 odst. 3 písm. a), d), e) a g) základního nařízení se může vztahovat zejména na:
a)
náklady reklamních agentur a jiných poskytovatelů služeb účastnících se přípravy a provádění propagačních kampaní;
b)
nákup nebo pronájmy reklamních ploch, tvorby sloganů nebo štítků po dobu propagačních kampaní;
c)
náklady na vydání materiálů a externí pracovníky potřebné pro kampaně;
d)
pořádání veletrhů a výstav a účast na nich.
2. Pokud jde o produkty chráněné podle nařízení Rady (ES) č. 510/2006 (20), může být podpora na jejich propagaci podle článku 7 uvedeného nařízení poskytnuta pouze od data, ke kterému byl název zapsán do rejstříku.
Článek 19
Pilotní projekty
1. Na průzkumný rybolov se neposkytuje žádná podpora podle článku 41 základního nařízení.
2. Je-li poskytnuta podpora na pilotní projekt podle článku 41 základního nařízení, zajistí řídící orgán, aby pilotní projekt zahrnoval odpovídající následné vědecké hodnocení a aby bylo provedeno odpovídající kvalitativní posouzení technických zpráv uvedených v čl. 41 odst. 3 uvedeného nařízení.
3. Pilotní projekty nejsou přímo obchodní povahy. Jakýkoli zisk vytvořený během provádění pilotního projektu se odečte z veřejné podpory poskytnuté na tuto operaci.
4. Překročí-li celkové náklady na pilotní projekt 1 milion EUR, vyžádá si řídící orgán před schválením projektu posouzení provedené nezávislým vědeckým orgánem.
Článek 20
Přestavba za účelem přeřazení rybářských plavidel na jinou činnost
Podpora stanovená v článku 42 základního nařízení může být poskytnuta na přestavbu rybářského plavidla po jeho přeřazení na jinou činnost, pouze pokud je toto plavidlo natrvalo vyškrtnuto z rejstříku rybářského loďstva a případně je natrvalo zrušena licence k rybolovu vázaná na plavidlo.
ODDÍL 4
Prioritní osa 4: Udržitelný rozvoj rybolovných oblastí
Článek 21
Cíle a opatření
Podpora podle článku 43 základního nařízení se poskytuje na:
a)
provádění strategií místního rozvoje podle čl. 45 odst. 2 základního nařízení a článku 24 tohoto nařízení za účelem dosažení cílů uvedených v čl. 43 odst. 2 písm. a), b) a c) základního nařízení a prostřednictvím způsobilých opatření stanovených v čl. 44 odst. 1 písm. a) až g) a písm. i) a j) a čl. 44 odst. 2 a 3 uvedeného nařízení;
b)
rozvíjení meziregionální a nadnárodní spolupráce mezi skupinami v rybolovných oblastech podle čl. 44 odst. 1 písm. h) základního nařízení hlavně formou budování kontaktů a šíření zásad osvědčených postupů za účelem dosažení cíle uvedeného v čl. 43 odst. 2 písm. d) uvedeného nařízení.
Článek 22
Zeměpisné použití prioritní osy 4
1. Operační program upřesní postupy a kritéria pro výběr rybolovných oblastí. Členské státy rozhodnou jakým způsobem budou uplatňovat čl. 43 odst. 3 a 4 základního nařízení.
2. Vybrané rybolovné oblasti se nemusí nutně shodovat s vnitrostátními správními oblastmi nebo pásmy ustavenými pro účely způsobilosti v rámci cílů strukturálních fondů.
Článek 23
Postupy a kritéria pro výběr skupin
1. Složení skupiny podle čl. 45 odst. 1 základního nařízení je takové, aby byla schopna vypracovat a provádět strategii rozvoje v dotčené oblasti.
Důležitost a účinnost partnerství se posuzuje na základě jejího složení i z hlediska transparentnosti a jasnosti přidělování úkolů a povinností.
Schopnost partnerů plnit jim přidělené úkoly a účinnost a rozhodování jsou zaručeny.
Partnerství zahrnuje, a to i na rozhodovací úrovni, zástupce odvětví rybolovu a zástupce dalších příslušných místních socioekonomických odvětví.
2. Správní kapacita „skupiny“ se považuje za odpovídající pokud skupina:
a)
buď vybere z partnerství jednoho partnera jako správního vedoucího, který zaručí uspokojivé fungování partnerství,
nebo
b)
se sloučí v právně ustavenou společnou strukturu, jejíž formální stanovy zaručují uspokojivé fungování partnerství.
3. Pokud je skupině svěřena správa veřejných peněžních prostředků, je posouzena její finanční kapacita:
a)
s ohledem na odst. 2 písm. a) z hlediska schopnosti správního vedoucího spravovat peněžní prostředky;
b)
s ohledem na odst. 2 písm. b) z hlediska schopnosti společné struktury spravovat peněžní prostředky.
4. Skupiny pro provádění strategií místního rozvoje se vyberou nejpozději do čtyř let ode dne schválení operačního programu. Delší časové období lze poskytnout, pokud řídící orgán pořádá více než jeden výběrový postup pro skupiny.
5. Operační program upřesní:
a)
postupy a kritéria pro výběr skupin a počet skupin, které hodlá členský stát vybrat. Výběrová kritéria uvedená v článku 45 základního nařízení a v tomto článku se pokládají za minimální a mohou být doplněna zvláštními vnitrostátními kritérii. Postupy musí být transparentní, zajišťovat odpovídající publicitu a případně zajistit konkurenční prostředí mezi skupinami, které předkládají strategie místního rozvoje;
b)
řídící ustanovení a postupy platící pro mobilizaci a oběh finančních toků i pro příjemce. Popisuje především jak jsou skupiny zapojené do řídících, monitorovacích a kontrolních systémů.
Článek 24
Strategie místního rozvoje
Strategie místního rozvoje navržená skupinou v souladu s čl. 45 odst. 2 základního nařízení:
a)
je celistvá a založená na vzájemném působení zúčastněných subjektů, odvětví a operací a jejím cílem je víc než pouhé hromadění operací nebo soubor odvětvových opatření;
b)
odpovídá potřebám rybolovné oblasti, zejména ze socioekonomického hlediska;
c)
je udržitelná;
d)
doplňuje další zásahy v dotčené oblasti.
Článek 25
Provádění strategie místního rozvoje
1. Bez ohledu na čl. 45 odst. 2 základního nařízení vybere skupina činnosti, které budou financovány v rámci strategie místního rozvoje.
2. Je-li skupině svěřena správa veřejných peněžních prostředků, vytvoří oddělený účet na provádění strategie místního rozvoje.
ODDÍL 5
Společná ustanovení pro jednotlivá opatření
Článek 26
Společná ustanovení pro prioritní osy 1 až 4
Na příspěvek z ERF nejsou způsobilé tyto výdaje:
a)
pro účely čl. 28 odst. 3, čl. 34 odst. 3, čl. 37 prvního pododstavce bodu i) a čl. 44 odst. 2 základního nařízení nákup infrastruktury používané pro celoživotní vzdělávání ve výši převyšující 10 % celkových způsobilých výdajů na dotyčnou činnost;
b)
část nákladů na vozidla, která přímo nesouvisí s dotyčnou operací.
KAPITOLA IV
HODNOCENÍ OPERAČNÍCH PROGRAMŮ
Článek 27
Hodnocení v polovině období
Členské státy pošlou hodnocení v polovině období uvedená v článku 49 základního nařízení nejpozději do 30. června 2011. Komise se může rozhodnout zastavit platební lhůtu v souladu s článkem 88 základního nařízení, pokud členský stát tuto povinnost nesplní.
KAPITOLA V
INFORMOVÁNÍ A PROPAGACE
Článek 28
Popis informačních a propagačních opatření v operačním programu a ve výročních a závěrečných prováděcích zprávách
1. Pro účely čl. 20 odst. 1 písm. g) bodu v) základního nařízení obsahuje operační program alespoň tyto části:
a)
obsah informačních a propagačních opatření, která přijmou členské státy nebo řídící orgán, zaměřených na případné příjemce, příjemce a předběžný rozpočet na tato opatření;
b)
obsah informačních a propagačních opatření, která přijmou členské státy nebo řídící orgán, zaměřených na veřejnost a předběžný rozpočet na tato opatření;
c)
správní útvary nebo subjekty odpovědné za provádění informačních a propagačních opatření;
d)
údaj o tom, jak mají být informační a propagační opatření vyhodnocena z hlediska zviditelnění operačních programů a informovanosti o nich a úlohy Společenství.
2. V případě operačních programů uvedených v článku 2 se nepoužijí odst. 1 písm. c) a d) tohoto článku.
3. Výroční zprávy a závěrečná zpráva o provádění operačního programu, které jsou uvedené v článku 67 základního nařízení, obsahují:
a)
uskutečněná informační a propagační opatření;
b)
ustanovení pro informační a propagační opatření uvedená v čl. 31 druhém pododstavci písm. d) tohoto nařízení, případně včetně elektronické adresy, na níž lze tyto údaje nalézt.
Výroční zpráva o provádění za rok 2010 a závěrečná zpráva o provádění, které jsou uvedené v článku 67 základního nařízení, obsahují kapitolu posuzující výsledky informačních a propagačních opatření z hlediska zviditelnění operačního programu a informovanosti o nich a o úloze Společenství, jak je stanoveno v odst. 1 písm. d) tohoto článku.
Článek 29
Informační opatření určená případným příjemcům
1. Pro účely čl. 51 odst. 2 písm. a) základního nařízení zajistí řídící orgán, aby byl operační program obecně šířen spolu s uvedením podrobných údajů o finančním příspěvku z ERF a dán k dispozici všem dotčeným stranám. Řídící orgán kromě toho zajistí, aby informace o možnostech financování, které nabízí společná pomoc ze Společenství a členského státu prostřednictvím operačního programu, byly co možná nejvíce rozšířeny.
2. Řídící orgán poskytne případným příjemcům jasné a podrobné informace přinejmenším o:
a)
podmínkách způsobilosti, které je třeba splnit, aby bylo možné získat finanční prostředky v rámci operačního programu;
b)
popisu postupů hodnocení žádostí o financování a popis daných časových období;
c)
kritériích výběru operací, které mají být financovány;
d)
kontaktech na osoby, které mohou poskytnout informace o operačním programu, a to na celostátní, regionální a místní úrovni.
3. Řídící orgán informuje případné příjemce o zveřejnění stanoveném v čl. 31 druhém pododstavci písm. d).
4. Řídící orgán zapojí do informačních a propagačních opatřeních v souladu s vnitrostátními právními předpisy a postupy nejméně jeden z následujících subjektů, který může šířit informace uvedené v odstavci 2:
a)
celostátní, regionální a místní orgány a rozvojové agentury;
b)
obchodní a profesní sdružení;
c)
hospodářské a sociální partnery;
d)
nevládní organizace;
e)
organizace zastupující podnikatelské kruhy;
f)
informační střediska o Evropské unii a zastoupení Komise v členských státech;
g)
vzdělávací instituce.
Článek 30
Informační opatření určená příjemcům
Řídící orgán informuje příjemce o tom, že přijetí finančních prostředků znamená rovněž souhlas s uvedením v seznamu příjemců zveřejněném v souladu s čl. 31 druhým pododstavcem písm. d).
Článek 31
Odpovědnost řídícího orgánu týkající se informačních a propagačních opatření určených veřejnosti
Pro účely čl. 51 odst. 2 písm. c) základního nařízení zajistí řídící orgán, aby se informační a propagační opatření určená veřejnosti prováděla se zaměřením na co možná nejširší zastoupení médií a s použitím různých forem a metod komunikace na příslušné územní úrovni.
Řídící orgán odpovídá za organizaci přinejmenším následujících informačních a propagačních opatření:
a)
hlavní informační činnosti propagující spuštění operačního programu;
b)
alespoň jedné hlavní informační činnosti za rok představující úspěchy operačního programu;
c)
vyvěšení vlajky Evropské unie na jeden týden ode dne 9. května před budovou řídícího orgánu;
d)
elektronické nebo jiné zveřejnění seznamu příjemců, názvů operací a částky přidělené operacím z veřejných zdrojů.
Neuvádí se jména účastníků operací podporovaných ERF a zaměřených na zlepšení odborných dovedností a vzdělávání a příjemců podpory na předčasný odchod z odvětví rybolovu, včetně předčasného odchodu do důchodu, jak je uvedeno v čl. 27 odst. 1 písm. d) základního nařízení.
Článek 32
Odpovědnost příjemců vztahující se k informačním a propagačním opatřením určeným veřejnosti
1. Pro účely článku 51 základního nařízení je příjemce odpovědný za informování veřejnosti o pomoci získané z ERF prostřednictvím opatření stanovených v odstavcích 2, 3 a 4 tohoto článku.
2. Převyšují-li celkové způsobilé náklady na operaci spolufinancovanou ERF 500 000 EUR a sestávají-li z financování infrastruktury nebo stavebních prací, umístí příjemce na místo operace během jejího provádění velkoplošný panel. Informace uvedené v článku 33 nejméně 25 % velkoplošného panelu.
Po dokončení operace se velkoplošný panel nahradí stálou vysvětlující tabulkou uvedenou v odstavci 3.
3. Převyšují-li celkové způsobilé náklady na operaci 500 000 EUR a sestávají-li se z nákupu hmotného předmětu nebo financování infrastruktury nebo stavebních prací, umístí příjemce dobře viditelnou a dostatečně velkou stálou vysvětlující tabulku, a to nejpozději do šesti měsíců ode dne dokončení operace.
Na tabulce je kromě informací uvedených v uvedeném článku uveden druh a název operace. Informace uvedené v článku 33 zabírají nejméně 25 % tabulky.
Vysvětlující tabulka se rovněž nainstaluje na sídla skupin financovaných v rámci prioritní osy 4 základního nařízení.
4. Ve vhodných případech příjemce zajistí, aby byli účastníci operace spolufinancované z ERF informováni o tomto financování.
Příjemce za tímto účelem jasně oznámí, že prováděná operace byla vybrána v rámci operačního programu, který je spolufinancován ERF.
Jakýkoli doklad, včetně potvrzení o účasti nebo jakékoli jiné potvrzení týkající se takové operace, musí obsahovat prohlášení o tom, že operační program byl spolufinancován ERF.
Článek 33
Technické vlastnosti informačních a propagačních opatření k operaci
1. Veškerá informační a propagační opatření zaměřená na příjemce, případné příjemce a veřejnost obsahují tyto údaje:
a)
symbol Evropské unie v souladu s grafickými normami stanovenými v příloze II a odkaz na Evropskou unii;
b)
odkaz na ERF: „Evropský rybářský fond“;
c)
prohlášení, které vybere řídící orgán a které zdůrazňuje přínos zásahu Společenství, nejlépe pak ve znění: „Investování do udržitelného rybolovu“.
2. Pokud jde o malé propagační předměty, nepoužijí se odst. 1 písm. b) a c).
KAPITOLA VI
NÁSTROJE FINANČNÍHO INŽENÝRSTVÍ
Článek 34
Obecná ustanovení platná pro všechny nástroje finančního inženýrství
1. Na základě čl. 55 odst. 8 základního nařízení může ERF jako součást operačního programu od 1. ledna 2005 spolufinancovat výdaje na operaci zahrnující příspěvky na podporu nástrojů finančního inženýrství pro podniky, v první řadě malé a střední podniky, včetně mikropodniků, vymezené v doporučení Komise 2003/361/ES (21), např. fondů rizikového kapitálu, záručních fondů, úvěrových fondů včetně prostřednictvím podílových fondů.
Nástroje finančního inženýrství mají podobu činností, jež vytvářejí návratné investice, nebo poskytují záruky na návratné investice, nebo obojí. Vztahují se na ně podmínky stanovené v článcích 35, 36 a 37.
2. Výkaz výdajů, pokud jde o nástroje finančního inženýrství, zahrnuje celkové výdaje vyplacené na zavedení těchto nástrojů, nebo na ně přispívající. Při částečné nebo konečné uzávěrce operačního programu jsou však způsobilé výdaje součtem všech plateb na investice do podniků z každého z nástrojů finančního inženýrství uvedených v odstavci 1, nebo všech poskytnutých záruk včetně částek vyčleněných jako záruky záručním fondem a způsobilých nákladů na řízení. Odpovídající výkaz nákladů se příslušným způsobem opraví.
3. Úrok vytvořený platbami z operačního programu na financování nástrojů finančního inženýrství se použije na financování nástrojů finančního inženýrství malých a středních podniků, včetně mikropodniků.
4. Zdroje vrácené do operace z investic provedené nástroji finančního inženýrství nebo zbylých po vyplacení všech záruk jsou znovu použity příslušnými orgány dotčených členských států ve prospěch malých a středních podniků včetně mikropodniků.
Článek 35
Podmínky platné pro všechny nástroje finančního inženýrství
1. Pokud ERF financuje operace zahrnující nástroje finančního inženýrství, včetně operací uskutečňovaných prostřednictvím podílových fondů, předloží partneři podílející se na spolufinancování, nebo akcionáři, nebo jejich pověřený zástupce obchodní plán.
Členský stát nebo řídící orgán posoudí tento obchodní plán a monitoruje jeho provádění nebo za tyto činnosti odpovídá. V posouzení hospodářské životaschopnosti investičních činností nástrojů finančního inženýrství se přihlédne ke všem zdrojům příjmů dotčených podniků.
2. Obchodní plán stanovený v odstavci 1 upřesní alespoň:
a)
cílové trhy podniků a kritéria a podmínky jejich financování;
b)
provozní rozpočet nástroje finančního inženýrství;
c)
vlastnictví nástroje finančního inženýrství;
d)
partnery nebo akcionáře podílející se na spolufinancování;
e)
stanovy nástroje finančního inženýrství;
f)
ustanovení o odbornosti, způsobilosti a nezávislosti řízení;
g)
odůvodnění a zamýšlené použití příspěvku z ERF;
h)
politiku nástroje finančního inženýrství týkající se vyvázání z investic v podnicích;
i)
pravidla pro zrušení nástroje finančního inženýrství, včetně opětovného využití zdrojů, které se nástroji finančního inženýrství vrátily z investic, nebo zdrojů, které zbývají po vyplacení všech záruk přičtených k příspěvku z operačního programu.
3. Nástroje finančního inženýrství, včetně podílových fondů, jsou zřízeny jako nezávislé právní subjekty řízené dohodami mezi partnery nebo akcionáři podílejícími se na spolufinancování, nebo jako oddělená finanční jednotka v rámci stávající finanční instituce.
Pokud je nástroj finančního inženýrství zřízen v rámci finanční instituce, je ustaven jako oddělený balík peněžních prostředků podléhající zvláštním prováděcím pravidlům v rámci finanční instituce, který zejména zajistí, aby bylo vedeno oddělené účetnictví, jež rozlišuje nové zdroje investované do nástroje finančního inženýrství, včetně zdrojů poskytnutých operačním programem, od zdrojů původně dostupných v dané instituci.
Komise není partnerem podílejícím se na spolufinancování ani akcionářem nástrojů finančního inženýrství.
4. Neprokáže-li se po veřejné soutěži jako nezbytné povolit vyšší procentní sazbu, nesmí náklady na řízení v ročním průměru po dobu trvání pomoci překročit tyto hodnoty:
a)
2 % kapitálu vloženého z operačního programu do podílových fondů nebo kapitálu vloženého z operačního programu nebo podílového fondu do záručních fondů;
b)
3 % kapitálu vloženého z operačního programu nebo podílového fondu do nástroje finančního inženýrství ve všech ostatních případech, s výjimkou nástrojů drobných úvěrů určených pro mikropodniky;
c)
4 % kapitálu vloženého z operačního programu nebo podílového fondu do nástrojů drobných úvěrů určených pro mikropodniky.
5. Podmínky příspěvků z operačních programů na nástroje finančního inženýrství jsou stanoveny v dohodě o financování, kterou je třeba uzavřít mezi řádně zmocněným zástupcem nástroje finančního inženýrství a členským státem, nebo řídícím orgánem.
6. Dohoda o financování uvedená v odstavci 5 obsahuje přinejmenším:
a)
investiční strategii a plánování;
b)
monitorování provádění v souladu s platnými pravidly;
c)
výstupní politiku pro vyvázání příspěvku z operačního programu z nástroje finančního inženýrství;
d)
pravidla pro zrušení nástroje finančního inženýrství, včetně opětovného využití zdrojů, které se nástroji finančního inženýrství vrátily z investic, nebo zdrojů, které zbývají po vyplacení všech záruk přičtených k příspěvku z operačního programu.
7. Řídící orgán přijme předběžná opatření, aby minimalizoval narušení hospodářské soutěže na trzích rizikového kapitálu nebo úvěrů. Prostředky pocházející z investic do kapitálu a do půjček po odečtení poměrného podílu nákladů na řízení a výkonnostních pobídek lze přednostně poskytnout investorům operujícím podle zásady investora v podmínkách tržního hospodářství, a to až do výše odměny stanovené interními předpisy pro nástroje finančního inženýrství, a jsou následně poměrně rozděleny mezi všechny partnery podílející se na spolufinancování nebo akcionáře.
Článek 36
Zvláštní podmínky platné pro podílové fondy
1. Financuje-li ERF nástroje finančního inženýrství realizované prostřednictvím podílových fondů, tj. fondů sloužících k investování do jednotlivých fondů rizikového kapitálu, záručních fondů a úvěrových fondů, členský stát nebo řídící orgán přistoupí k jejich provedení prostřednictvím jedné nebo více těchto forem:
a)
zadáním veřejné zakázky v souladu s platným zákonem o zadávání veřejných zakázek;
b)
v jiných případech, pokud dohoda není veřejnou zakázkou na služby ve smyslu zákona o zadávání veřejných zakázek, poskytnutím grantu, který je k tomuto účelu definován jako přímý finanční příspěvek formou daru:
i)
Evropské investiční bance nebo Evropskému investičnímu fondu,
nebo
ii)
finanční instituci bez vypsání výzvy k předkládání návrhů, jestliže se to zakládá na vnitrostátních právních předpisech slučitelných se Smlouvou.
2. Pokud ERF financuje nástroje finančního inženýrství uskutečňované prostřednictvím podílových fondů, uzavře členský stát nebo řídící orgán s podílovým fondem dohodu o financování, která stanoví podmínky a cíle financování.
Dohoda o financování podle potřeby zohlední závěry hodnocení rozdílů mezi nabídkou takových nástrojů pro malé a střední podniky a poptávkou po takových nástrojích malými a středními podniky.
3. Dohoda o financování uvedená v odstavci 2 stanoví zejména opatření pro:
a)
podmínky pro příspěvky z operačního programu do podílového fondu;
b)
výzvu k vyjádření zájmu určenou finančním zprostředkovatelům;
c)
hodnocení, výběr a akreditaci finančních zprostředkovatelů;
d)
zřízení a monitorování investiční politiky, která obsahuje přinejmenším údaj o cílových podnicích a produktech finančního inženýrství, jež mají být podporovány;
e)
podávání zpráv podílovým fondem členskému státu nebo řídícímu orgánu;
f)
monitorování provádění investic v souladu s platnými pravidly;
g)
požadavky na audit;
h)
výstupní politiku vyvázání pro podílový fond z fondů rizikového kapitálu, záručních fondů nebo úvěrových fondů;
i)
pravidla pro zrušení podílového fondu, včetně opětovného využití zdrojů, které se nástroji finančního inženýrství vrátily z investic, nebo zdrojů, které zbývají po vyplacení všech záruk, přičtených příspěvku z operačního programu.
4. Podmínky pro příspěvky z podílových fondů podporovaných operačním programem do fondů rizikového kapitálu, záručních fondů a úvěrových fondů se stanoví v dohodě o financování, která bude uzavřena mezi fondy rizikového kapitálu, záručním fondem a uvěrovým fondem na jedné straně a podílovým fondem na straně druhé. Dohoda o financování obsahuje alespoň body uvedené v čl. 35 odst. 6.
Článek 37
Zvláštní podmínky platné pro fondy rizikového kapitálu, záruční fondy a úvěrové fondy
Jiné nástroje finančního inženýrství než podílové fondy investují do podniků, zejména do MSP. Takové investice lze provést pouze ve fázích zřizování těchto podniků, v rané fázi jejich existence, včetně počátečního kapitálu, nebo rozšiřování těchto podniků, a to pouze do činností, které správci nástroje finančního inženýrství posoudí jako potenciálně ekonomicky životaschopné.
KAPITOLA VII
ŘÍZENÍ, MONITOROVÁNÍ A KONTROLA
ODDÍL 1
Obecná ustanovení
Článek 38
Zprostředkující subjekty
1. Vykonává-li jeden nebo více úkolů řídícího orgánu nebo certifikačního orgánu zprostředkující subjekt, jsou příslušná ujednání úředně zaznamenána v písemné formě.
2. Ustanovení tohoto nařízení ohledně řídícího orgánu a certifikačního orgánu platí pro zprostředkující subjekt.
Článek 39
Řídící orgán
1. Pro účely výběru a schválení operací podle čl. 59 písm. a) základního nařízení zajišťuje řídící orgán, že příjemci jsou informováni o zvláštních podmínkách týkajících se produktů nebo služeb, které mají být v rámci operace poskytnuty, o finančním plánu, lhůtě pro provedení, údajích finančního rázu a jiných údajích, které je třeba uchovat a sdělit. Před přijetím rozhodnutí o schválení se ujistí, že příjemce je schopen tyto závazky splnit.
2. Ověřování, které provádí řídící orgán podle čl. 59 písm. b) základního nařízení, se týká případně správních, finančních, technických a hmotných aspektů operací.
Ověřování zaručí, že vykázané výdaje jsou skutečné, že produkty nebo služby byly poskytnuty v souladu s rozhodnutím o schválení, že žádosti příjemce o úhradu jsou správné a že výdaje jsou v souladu s pravidly Společenství a vnitrostátními pravidly. Zahrnují postupy pro zamezení dvojímu financování výdajů z jiných režimů Společenství nebo vnitrostátních režimů a za jiná programová období.
Součástí ověřování jsou tyto postupy:
a)
správní ověření každé žádosti o úhradu, kterou podal příjemce;
b)
ověřování jednotlivých operací na místě.
3. Provádí-li se ověřování operačního programu na místě podle odst. 2 písm. b) na základě vzorku, povede řídící orgán záznamy, které popisují a zdůvodňují metodu výběru vzorků a určují, které operace nebo transakce byly vybrány k ověření.
Řídící orgán určí rozsah vzorku, na němž se přiměřeně ujistí, že související transakce jsou legální a řádné, s přihlédnutím k úrovni rizika, kterou řídící orgán stanoví v souvislosti s typem příjemců a daných operací.
Řídící orgán každoročně reviduje metodu výběru vzorků.
4. Řídící orgán vypracuje písemné normy a postupy pro ověřování prováděná podle odstavce 2 a o každém ověření uchovává záznamy, ve kterých je uvedeno, jaká práce byla vykonána, datum a výsledky ověření a opatření přijatá v souvislosti se zjištěnými nesrovnalostmi.
5. Je-li řídící orgán rovněž příjemcem v rámci operačního programu, zajistí ustanovení pro ověřování uvedená v odstavcích 2, 3 a 4 tohoto článku přiměřené oddělení funkcí v souladu s čl. 57 odst. 1 písm. b) základního nařízení.
Článek 40
Údaje o operacích, které musí být sděleny Komisi na základě její žádosti
1. Účetní záznamy operací a údaje o provádění uvedené v čl. 59 písm. c) základního nařízení obsahují alespoň informace stanovené v příloze III tohoto nařízení. Tyto informace se případně rozdělí na základě věku a pohlaví příjemců.
2. Řídící, certifikační a auditní orgány a subjekty uvedené v čl. 61 odst. 3 základního nařízení mají přístup k informacím uvedených v odstavci 1 tohoto článku.
3. Na písemnou žádost Komise jí členský stát do patnácti pracovních dní od obdržení žádosti nebo v jakékoli jiné smluvené lhůtě poskytne příslušné informace uvedené v odstavci 1 za účelem provedení kontroly dokumentace a kontroly na místě. Komise může vyžadovat informace uvedené v odstavci 1 na úrovni operací, opatření, prioritních os nebo operačních programů.
Článek 41
Auditní stopa
Pro účely čl. 59 písm. f) základního nařízení se auditní stopa považuje za dostatečnou, pokud splňuje tato kritéria:
a)
umožňuje, aby souhrnné částky potvrzené Komisi souhlasily s podrobnými účetními záznamy a s podklady, které vede certifikační orgán, řídící orgán, zprostředkující subjekty a příjemci, pokud jde o operace spolufinancované v rámci operačního programu;
b)
umožňuje ověřit vyplacení veřejného příspěvku příjemci;
c)
umožňuje ověřit uplatňování kritérií výběru stanovených monitorovacím výborem pro operační program;
d)
obsahuje pro každou operaci příslušné technické specifikace a finanční plán, dokumenty týkající se schválení grantu, dokumenty vztahující se k postupům zadávání veřejných zakázek, zprávy o pokroku a zprávy o ověření a provedených auditech.
Článek 42
Audity operací
1. Audity uvedené v čl. 61 odst. 1 písm. b) základního nařízení se provádějí každých dvanáct měsíců od 1. července 2008 na vzorku operací vybraných na základě metody vypracované a schválené auditním orgánem v souladu s článkem 43 tohoto nařízení.
Audity se provádějí na místě na základě dokumentace a záznamů, jež vede příjemce.
2. Audity ověří, zda jsou splněny tyto podmínky:
a)
operace splňuje kritéria výběru pro operační program, provádí se v souladu s rozhodnutím o schválení a splňuje všechny příslušné podmínky týkající se její funkčnosti a využití nebo cílů, jichž je třeba dosáhnout;
b)
vykázané výdaje souhlasí s účetními záznamy a s podklady vedenými příjemcem;
c)
výdaje vykázané příjemcem jsou v souladu s předpisy Společenství a s vnitrostátními předpisy;
d)
veřejný příspěvek byl příjemci vyplacen v souladu s článkem 80 základního nařízení.
3. Pokud se ukáže, že zjištěné problémy jsou systémové povahy, a proto ohrožují jiné operace v rámci operačního programu, zajistí auditní orgán provedení dalšího přezkoumání, včetně případných doplňkových auditů, které zjistí rozsah daného problému. Odpovědné orgány přijmou nezbytná preventivní a nápravná opatření.
4. Pro účely vykazování v tabulkách přílohy VI části A bodu 9 a přílohy VII části A bodu 9 se mezi částky auditovaných výdajů počítají pouze výdaje spadající do působnosti auditu podle odstavce 1.
Článek 43
Výběr vzorků
1. Výběr vzorku operací, u nichž se má každých 12 měsíců provádět audit, se zakládá především na metodě namátkového statistického výběru vzorků, jak je stanovena v odstavcích 2, 3 a 4. Další operace lze vybrat jakožto doplňkové vzorky, jak je stanoveno v odstavcích 5 a 6.
2. Metoda použitá k výběru vzorků a k vyvození závěrů z výsledků zohledňuje mezinárodně uznávané auditorské standardy a je zdokumentována. Vzhledem k výši výdajů, množství a druhu operací a jiným příslušným faktorům určí auditní orgán příslušnou metodu statistického výběru vzorků, jíž má být použito. Technické parametry vzorku se stanoví v souladu s přílohou IV.
3. Vzorek, u něhož se má každých 12 měsíců provádět audit, se vybere z operací, u nichž byly výdaje vykazovány Komisi pro operační program během roku, který předcházel roku, v němž je Komisi sdělena výroční kontrolní zpráva stanovená v čl. 61 odst. 1 písm. e) bodě i) základního nařízení. V prvním období dvanácti měsíců se může auditní orgán rozhodnout, že seskupí operace, jejichž výdaje byly Komisi vykázány v roce 2007 a 2008, a vytvoří tak základ pro výběr operací, u nichž má být proveden audit.
4. Auditní orgán vyvodí závěry na základě výsledků auditů výdajů vykázaných Komisi v průběhu období uvedeného v odstavci 3 a sdělí je Komisi ve výroční kontrolní zprávě. U operačních programů, jejichž vypočtená četnost chyb se nachází nad tolerančním prahem, analyzuje auditní orgán její význam a provede nezbytná opatření, včetně vhodných doporučení, která uvede ve výroční kontrolní zprávě.
5. Auditní orgán pravidelně přezkoumá rozsah působnosti zajištěné namátkovými vzorky a přihlédne zejména k tomu, že audit musí poskytovat dostatečné záruky pro prohlášení, která je třeba vydat při částečném nebo konečném uzavření operačního programu. Na základě svého odborného posouzení rozhodne, zda je nezbytné provést audit doplňkového vzorku dalších operací, aby byly zohledněny zjištěné specifické rizikové faktory, a zajistit pro program dostatečný rozsah různých druhů operací, příjemců, zprostředkujících subjektů a prioritních os.
6. Auditní orgán vyvodí na základě výsledků auditů doplňkového vzorku závěry a sdělí je Komisi ve výroční kontrolní zprávě. Zjistí-li se velké množství nesrovnalostí nebo zjistí-li se systémové nedostatky, provede auditní orgán analýzu jejich závažnosti a přijme nezbytná opatření, včetně doporučení, jež sdělí ve výroční kontrolní zprávě. Výsledky auditů doplňkových vzorků se posuzují odděleně od výsledků auditu namátkových vzorků. Zejména nesrovnalosti zjištěné na doplňkovém vzorku se neberou v úvahu při výpočtu četnosti chyb namátkového vzorku.
Článek 44
Dokumenty předkládané auditním orgánem
1. V souladu se vzorem uvedeným v příloze V tohoto nařízení se vypracuje auditní strategie uvedená v čl. 61 odst. 1 písm. c) základního nařízení. Tato strategie se každoročně, nebo je-li to nutné, v průběhu roku aktualizuje a reviduje.
2. Výroční kontrolní zpráva a stanovisko uvedené v čl. 61 odst. 1 písm. e) bodě i) základního nařízení se zakládají na auditech systémů a auditech operací provedených podle čl. 61 odst. 1 písm. a) a b) uvedeného nařízení v souladu s auditní strategií pro operační program a jsou vypracovány podle vzorů uvedených v příloze VI tohoto nařízení.
3. Prohlášení o uzavření uvedené v čl. 61 odst. 1 písm. f) základního nařízení se zakládá na všech auditech provedených auditním orgánem nebo v rámci jeho odpovědnosti v souladu s auditní strategií. Prohlášení o uzavření a závěrečná kontrolní zpráva se vypracují podle vzoru uvedeného v příloze VII tohoto nařízení.
4. Dojde-li k omezení rozsahu přezkumu nebo neumožňuje-li zjištěná výše neoprávněných výdajů provést stanovisko bez výhrad v rámci výročního stanoviska uvedeného v čl. 61 odst. 1 písm. e) základního nařízení nebo v prohlášení o uzavření uvedeném v čl. 61 odst. 1 písm. f) uvedeného nařízení, uvede auditní orgán důvody a odhadne rozsah problému a jeho finanční dopad.
5. V případě částečného uzavření operačního programu vypracuje auditní orgán podle vzoru uvedeného v příloze VIII tohoto nařízení prohlášení o legálnosti a řádnosti transakcí uvedených ve výkazu výdajů v souladu s článkem 85 základního nařízení a předloží jej se stanoviskem uvedeným v čl. 61 odst. 1 písm. e) bodě iii) základního nařízení.
Článek 45
Dostupnost dokladů
1. Pro účely článku 87 základního nařízení zajistí řídící orgán, aby byly dostupné záznamy o totožnosti a sídle subjektů, které vlastní podklady týkající se výdajů a auditů, mezi které patří všechny dokumenty nezbytné pro auditní stopu.
2. Řídící orgán zajistí, aby dokumenty uvedené v odstavci 1 tohoto článku byly dostupné ke kontrole a aby byly výtahy nebo kopie těchto dokumentů předány osobám a subjektům, které na to mají právo, včetně alespoň pověřených zaměstnanců řídícího orgánu, certifikačního orgánu, zprostředkujících subjektů, auditního orgánu a subjektů uvedených v čl. 61 odst. 3 základního nařízení a pověřených úředníků Společenství a jejich pověřených zástupců.
3. Řídící orgán uchovává informace nezbytné pro účely hodnocení a podávání zpráv, včetně informací uvedených v článku 40 v souvislosti s operacemi uvedenými v čl. 87 odst. 2 základního nařízení po celou dobu uvedenou v odst. 1 písm. a) uvedeného článku.
4. Za obecně přijímané nosiče dat uvedené v článku 87 základního nařízení se pokládají přinejmenším:
a)
fotokopie originálů;
b)
mikrofiše originálů;
c)
elektronické verze originálů;
d)
doklady existující pouze v elektronické verzi.
5. Vnitrostátní orgány stanoví postup potvrzování souladu dokladů uchovávaných na obecně přijímaných nosičích dat s originály dokladů a zaručí, že uchovávané verze splňují podmínky vnitrostátních právních předpisů a jsou spolehlivé pro účely auditu.
6. Pokud doklady existují pouze v elektronické podobě, musí používané počítačové systémy splňovat uznávané bezpečnostní normy, které zaručují, že uchovávané doklady splňují podmínky vnitrostátních právních předpisů a jsou spolehlivé pro účely auditu.
Článek 46
Doklady předložené certifikačním orgánem
1. Potvrzené výkazy výdajů a žádosti o platby uvedené v čl. 60 písm. a) základního nařízení se vypracují ve formátu uvedeném v příloze IX tohoto nařízení a předají se Komisi.
2. Od roku 2008 předloží certifikační orgány každý rok do 31. března Komisi výkaz v souladu se vzorem uvedeným v příloze X, který u každé prioritní osy operačního programu uvede:
a)
částky vyňaté z výkazu výdajů předloženého v průběhu předchozího roku po zrušení všech nebo části veřejných příspěvků na operaci;
b)
částky získané zpět, jež byly odečteny z těchto výkazů výdajů;
c)
výkaz částek, které měly být získány zpět do 31. prosince předchozího roku a které jsou klasifikovány podle roku, v němž byly vydány příkazy k inkasu.
3. S cílem dospět k částečnému uzavření operačního programu předloží certifikační orgán Komisi výkaz výdajů uvedený v článku 85 základního nařízení ve formátu uvedeném v příloze XI tohoto nařízení.
Článek 47
Popis řídících a kontrolních systémů
Popis řídících a kontrolních systémů operačního programu uvedený v čl. 71 odst. 1 základního nařízení obsahuje informace o bodech uvedených v článku 57 uvedeného nařízení a informace stanovené v článcích 48 a 49 tohoto nařízení.
Tyto informace se předloží v souladu se vzorem uvedeným v části A přílohy XII tohoto nařízení.
Článek 48
Informace o řídícím orgánu, certifikačním orgánu a zprostředkujících subjektech
Pokud jde o řídící orgán, certifikační orgán a všechny zprostředkující orgány, poskytne členský stát Komisi tyto informace:
a)
popis úkolů, jež jim byly svěřeny;
b)
organizační schéma každého z nich, popis rozdělení úkolů v rámci jeho útvarů nebo mezi jeho útvary a orientační počet přidělených míst;
c)
postupy pro výběr a schvalování operací;
d)
postupy, podle kterých se přijímají, ověřují a potvrzují žádosti příjemců o úhradu, a zejména pravidla a postupy stanovené pro účely ověřování v článku 39 a postupy, jimiž se schvalují a provádějí platby příjemcům a zanášejí se do účetního systému;
e)
postupy, jimiž se vypracovávají a certifikují výkazy výdajů a předkládají se Komisi;
f)
odkaz na písemné postupy zřízené pro účely písmen c), d) a e);
g)
pravidla způsobilosti stanovená členským státem a platná pro daný operační program;
h)
systém uchovávání podrobných účetních záznamů operací a údajů o provádění uvedených v čl. 40 odst. 1 v rámci operačního programu.
Článek 49
Informace o auditním orgánu a subjektech uvedených v čl. 61 odst. 3 základního nařízení
Pokud jde o auditní orgán a subjekty uvedené v čl. 61 odst. 3 základního nařízení, poskytne členský stát Komisi tyto informace:
a)
popis jejich úkolů a jejich vzájemných vztahů;
b)
organizační schéma auditního orgánu a každého subjektu podílejícího se na provádění auditů operačních programů, které popisuje, jak je zajištěna jejich nezávislost, orientační počet přidělených míst a kvalifikace nebo zkušenosti, které jsou pro tato místa nezbytné;
c)
postupy pro monitorování toho, jak jsou prováděna doporučení a nápravná opatření plynoucí z auditních zpráv;
d)
případně postupy dohledu auditního orgánu na práci subjektů podílejících se na provádění auditů týkajících se daného operačního programu;
e)
postupy pro přípravu výroční kontrolní zprávy a prohlášení o uzavření.
Článek 50
Hodnocení řídících a kontrolních systémů
1. Zpráva uvedená v čl. 71 odst. 2 základního nařízení se zakládá na přezkoumání popisu systémů, příslušných dokladů týkajících se systémů, systému pro uchovávání účetních záznamů a údajů o provádění operací a na pohovorech se zaměstnanci hlavních subjektů, které auditní orgán nebo jiný subjekt odpovídající za zprávu pokládá za důležité za účelem doplnění, vysvětlení nebo ověření informací.
2. Stanovisko k souladu systémů uvedené v čl. 71 odst. 2 základního nařízení se vypracuje podle vzoru uvedeného v části B přílohy XII tohoto nařízení.
3. Je-li dotčený řídící a kontrolní systém v podstatě shodný se stávajícím systémem pomoci schválené podle nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (22), lze přihlédnout k výsledkům auditů provedených auditory na úrovni členských států a Společenství v rámci tohoto systému pro účely vypracování zprávy a stanoviska podle čl. 71 odst. 2 základního nařízení.
ODDÍL 2
Odchylky týkající se kontroly operačních programů uvedených v článku 2
Článek 51
Obecné odchylky
1. U operačních programů uvedených v článku 2 tohoto nařízení se po auditních orgánech nepožaduje, aby Komisi předložily auditní strategii jak je uvedeno v čl. 61 odst. 1 písm. c) základního nařízení.
2. U operačních programů uvedených v článku 2 tohoto nařízení, u nichž je stanovisko k souladu systému uvedeného v čl. 71 odst. 2 základního nařízení bez výhrad nebo u nichž byly výhrady staženy po přijetí nápravných opatření, může Komise usoudit:
a)
že se může v zásadě spoléhat na stanovisko podle čl. 61 odst. 1 písm. e) bodu ii) základního nařízení, pokud jde o účinné fungování systémů;
b)
že bude provádět své vlastní audity na místě pouze v případě, že existují důkazy o možných nedostatcích systému ovlivňujících výdaje potvrzené Komisi v roce, pro který bylo vydáno stanovisko podle čl. 61 odst. 1 písm. e) bodu ii) základního nařízení, jež neobsahuje žádné výhrady k takovým nedostatkům.
3. Pokud Komise dojde k závěru uvedenému v odstavci 2 tohoto článku, uvědomí odpovídajícím způsobem dotyčný členský stát.
Pokud existují důkazy o možných nedostatcích, může požádat dotčený členský stát, aby provedl audity v souladu s čl. 72 odst. 3 základního nařízení, nebo provést vlastní audity podle čl. 72 odst. 2 uvedeného nařízení.
Článek 52
Ustavení subjektů a zavedení postupů podle vnitrostátního práva
1. U operačních programů uvedených v článku 2 může členský stát kromě obecných odchylek uvedených v článku 51 využít možnosti v souladu s vnitrostátními pravidly ustavit subjekty a zavést postupy pro výkon:
a)
funkcí řídícího orgánu v souvislosti s ověřováním spolufinancovaných produktů a služeb a výdajů prohlášených podle čl. 59 písm. b) základního nařízení;
b)
funkcí certifikačního orgánu podle článku 60 základního nařízení;
c)
funkcí auditního orgánu podle článku 61 základního nařízení.
2. Využije-li členský stát možnosti uvedené v odstavci 1 tohoto článku, nevyžaduje se, aby určil certifikační orgán a auditní orgán jak je uvedeno v čl. 58 odst. 1 písm. b) a c) základního nařízení.
3. Využije-li členský stát možnosti uvedené v odstavci 1 tohoto článku, použijí se obdobně ustanovení článku 71 základního nařízení.
Článek 53
Zvláštní ustanovení pro subjekty a postupy podle vnitrostátního práva
1. Tento článek se použije na operační programy, u nichž členský stát využil možnosti stanovené v čl. 52 odst. 1.
2. Ověřování uvedená v čl. 39 odst. 2 provádí vnitrostátní subjekty uvedené v čl. 52 odst. 1.
3. Audity operací uvedené v čl. 61 odst. 1 písm. b) základního nařízení se provádějí v souladu s vnitrostátními postupy. Nepoužijí se články 42 a 43 tohoto nařízení.
4. Ustanovení čl. 44 odst. 2 až 5 se použijí obdobně pro přípravu dokladů vydaných vnitrostátními subjekty uvedenými v čl. 52 odst. 1.
Výroční kontrolní zpráva a výroční stanovisko se případně vypracovává podle vzorů uvedených v příloze VI.
5. Povinnosti stanovené v čl. 46 odst. 2 provádí vnitrostátní subjekt uvedený v čl. 52 odst. 1.
Výkaz výdajů se vypracovává podle vzorů uvedených v přílohách IX a XI.
6. Informace, které mají být součástí popisu řídících a kontrolních systémů, uvedené v článcích 47, 48, a 49, obsahují případně údaje o vnitrostátních subjektech uvedených v čl. 52 odst. 1.
KAPITOLA VIII
NESROVNALOSTI
Článek 54
Definice
Pro účely této kapitoly se rozumí:
a)
„hospodářským subjektem“ jakákoli fyzická či právnická osoba a ostatní subjekty, které se podílejí na provádění pomoci z ERF, s výjimkou členských států při výkonu veřejných pravomocí;
b)
„prvotním odhalením ve správním nebo soudním řízení“ první písemné posouzení příslušného správního nebo soudního orgánu, ve kterém se na základě konkrétních skutečností dospívá k závěru, že došlo k nesrovnalosti, aniž je tím dotčena možnost, že takový závěr může být podle průběhu správního nebo soudního řízení následně revidován či stažen;
c)
„podezřením na podvod“ nesrovnalost, která zavdává podnět k zahájení správního nebo soudního řízení na vnitrostátní úrovni s cílem určit, zda došlo k úmyslnému jednání a zejména zda došlo k podvodu podle čl. 1 odst. 1 písm. a) Úmluvy o ochraně finančních zájmů Evropských společenství, vypracované na základě článku K.3 Smlouvy o Evropské unii (23);
d)
„úpadkem“ konkursní řízení ve smyslu čl. 2 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 1346/2000 (24).
Článek 55
Počáteční hlášení - odchylky
1. Aniž jsou dotčeny povinnosti podle článku 70 základního nařízení, nahlásí členské státy do dvou měsíců následujících po konci každého čtvrtletí Komisi veškeré nesrovnalosti, které se staly předmětem prvotního odhalení ve správním nebo soudním řízení.
V tomto hlášení členské státy uvedou v každém případě podrobné údaje o:
a)
ERF, cíli, operačním programu, prioritní ose a příslušné operaci a čísle společného identifikačního kódu (CCI);
b)
ustanovení, které bylo porušeno;
c)
datu a zdroji první informace, která vedla k podezření, že došlo k nesrovnalosti;
d)
praktikách použitých při vzniku nesrovnalosti;
e)
případně zda tato praktika vzbuzuje podezření na podvod;
f)
způsobu, jakým byla nesrovnalost odhalena;
g)
případně členských státech a třetích zemích, jichž se záležitost týká;
h)
období, během něhož k nesrovnalosti došlo, nebo čase, kdy k nesrovnalosti došlo;
i)
vnitrostátních orgánech nebo subjektech, které vypracovaly úřední zprávu o nesrovnalosti, a o orgánech, které jsou pověřeny se nesrovnalostí zabývat ze správního nebo soudního hlediska;
j)
datu prvotního odhalení nesrovnalosti ve správním nebo soudním řízení;
k)
totožnosti fyzických a právnických osob nebo jiných zúčastněných subjektů, kromě případů, kdy tato informace není důležitá pro účely potírání nesrovnalostí vzhledem k povaze dané nesrovnalosti;
l)
celkovém rozpočtu a příspěvku z veřejných zdrojů schváleném pro operaci a o rozdělení jeho spolufinancování mezi příspěvek Společenství a členských států;
m)
výši příspěvku z veřejných zdrojů, kterého se nesrovnalost týká, a výši příslušného ohroženého příspěvku Společenství;
n)
částkách, které by bývaly byly neoprávněně vyplaceny, pokud by nesrovnalost nebyla zjištěna, v případech, kdy nebyl vyplacen příspěvek z veřejných zdrojů osobám nebo jiným subjektům uvedeným v písmenu k);
o)
případném pozastavení plateb a možnostech získání příspěvku zpět;
p)
povaze neoprávněného výdaje.
2. Odchylně od odstavce 1 není třeba sdělovat následující případy:
a)
případy, kdy k nesrovnalosti došlo pouze kvůli selhání při provádění celé nebo části operace, která je součástí spolufinancovaného operačního programu, z důvodu úpadku příjemce;
b)
případy, na něž příjemce dobrovolně upozornil řídící nebo certifikační orgán dříve, než je některý z těchto orgánů sám zaznamenal, ať již před nebo po vyplacení příspěvku z veřejných zdrojů;
c)
případy zjištěné a opravené řídícím nebo certifikačním orgánem před vyplacením příspěvku z veřejných zdrojů příjemci a před zahrnutím daných výdajů do výkazu výdajů předloženého Komisi.
Musejí však být oznámeny nesrovnalosti, ke kterým došlo před úpadkem, a jakékoli podezření na podvod.
3. Pokud některé z údajů uvedených v odstavci 1, zejména ty, které se týkají praktik použitých při spáchání nesrovnalosti a způsobu, jakým byla nesrovnalost odhalena, nejsou dostupné, doplní je členské státy pokud možno při předložení následující čtvrtletní zprávy o nesrovnalostech Komisi.
4. Pokud vnitrostátní předpisy stanoví utajení vyšetřování, musí být poskytnutí údajů povoleno příslušným soudním orgánem.
5. Nemá-li členský stát žádné nesrovnalosti podle odstavce 1, o nichž by mohl podat hlášení, informuje o této skutečnosti Komisi ve lhůtě stanovené v uvedeném odstavci.
Článek 56
Naléhavé případy
Každý členský stát okamžitě nahlásí Komisi a případně jiným dotčeným členským státům jakékoli nesrovnalosti, jež byly odhaleny, nebo je podezření, že k nim došlo, obává-li se, že:
a)
by mohly mít velmi rychle dopad vně jeho území,
nebo
b)
ukazují, že došlo k použití nových nezákonných praktik.
Článek 57
Podávání hlášení o následných krocích a případy, kdy se nepodaří získat částky zpět
1. Do dvou měsíců od konce každého čtvrtletí členské státy informují Komisi o postupech zavedených v souvislosti se všemi nesrovnalostmi, které již dříve oznámily, a o významných změnách, které z nich vyplývají, přičemž upozorní na všechny předchozí zprávy, které předložily podle článku 55.
Tyto informace musí obsahovat alespoň:
a)
částky, které byly získány zpět nebo u kterých se to předpokládá;
b)
předběžná opatření přijatá členskými státy k zajištění zpětného získání neoprávněně vyplacených částek;
c)
jakékoli soudní a správní postupy zahájené za účelem získání neoprávněně vyplacených částek zpět a uložení sankcí;
d)
důvody pro upuštění od postupů zpětného získávání;
e)
jakékoli upuštění od trestního stíhání.
Členské státy oznámí Komisi správní nebo soudní rozhodnutí nebo jejich hlavní body týkající se ukončení těchto řízení a uvedou zejména, zda lze na základě zjištěných údajů pojmout podezření na podvod či nikoli. V případě uvedeném v písmenu d) členské státy pokud možno informují Komisi před přijetím rozhodnutí.
2. Domnívá-li se členský stát, že částku nelze získat zpět nebo se nepředpokládá, že by to bylo možné, informuje ve zvláštní zprávě Komisi o částce, která nebyla získána zpět, a o faktech důležitých pro dané rozhodnutí o rozdělení nákladů na ztrátu podle čl. 70 odst. 2 základního nařízení.
Tyto informace musejí být dostatečně podrobné, aby Komisi umožnily rozhodnout co nejdříve po konzultaci orgánů dotčených členských států.
Obsahují přinejmenším:
a)
kopii rozhodnutí o přidělení;
b)
datum poslední platby příjemci;
c)
kopii příkazu k inkasu;
d)
v případě úpadku, na nějž se vztahuje ohlašovací povinnost podle čl. 55 odst. 2, kopii dokladu potvrzujícího platební neschopnost příjemce;
e)
stručný popis opatření, která členský stát přijal s cílem získat zpět předmětnou částku, včetně uvedení data u jednotlivých opatření.
3. V případě uvedeném v odstavci 2 může Komise výslovně žádat, aby členský stát nadále pokračoval v řízení o zpětném získání vyplacených částek.
Článek 58
Elektronický přenos
Informace uvedené v článcích 55, 56 a čl. 57 odst. 1 se předávají, pokud je to možné, elektronicky prostřednictvím zabezpečeného spojení, přičemž se použije Komisí za tímto účelem stanovený modul.
Článek 59
Náhrada soudních nákladů
V případech, kdy příslušné orgány členského státu rozhodnou na výslovnou žádost Komise o zahájení soudního řízení nebo o jeho pokračování za účelem získání neoprávněně vyplacených částek zpět, se Komise může zavázat, že členskému státu proplatí po předložení podkladů všechny soudní náklady a náklady vzniklé přímo ze soudního řízení nebo jejich část, i kdyby řízení bylo neúspěšné.
Článek 60
Kontakty s členskými státy
1. Komise udržuje s dotčenými členskými státy příslušné kontakty za účelem doplnění předložených údajů o nesrovnalostech uvedených v článku 55 a o řízeních uvedených v článku 57 a zejména o možnostech zpětného získání částek.
2. Nezávisle na kontaktech uvedených v odstavci 1 Komise uvědomí členské státy, vede-li povaha nesrovnalosti k podezření, že by ke stejným nebo podobným praktikám mohlo dojít v ostatních členských státech.
3. Komise uspořádá na úrovni Společenství informační schůze pro zástupce členských států, kde s nimi přezkoumá informace, které obdržela podle článků 55, 56 a 57 a odstavce 1 tohoto článku. Přezkoumání se zaměří na poučení, které je třeba si vzít z informací týkajících se nesrovnalostí, preventivních opatření a soudních řízení.
4. Na žádost členského státu nebo Komise se členský stát a Komise vzájemně konzultují za účelem odstranění jakýchkoli nedostatků, které poškozují zájmy Společenství a které se objeví v průběhu vymáhání platných ustanovení.
Článek 61
Využití informací
Komise může využít všech informací obecné nebo provozní povahy, které členské státy sdělují podle tohoto nařízení, aby provedla analýzy rizik a na základě obdržených informací vypracovala zprávy a systémy včasného varování pro větší efektivitu při zjišťování rizik.
Článek 62
Informování výborů
Komise pravidelně informuje členské státy v rámci Poradního výboru pro koordinaci v boji proti podvodům ustaveného rozhodnutím Komise 94/140/ES (25) o řádovém rozsahu finančních prostředků, jichž se týkají nesrovnalosti, které byly zjištěny, a o různých kategoriích nesrovnalostí, rozdělených podle typu a počtu. Informován je rovněž výbor uvedený v článku 101 základního nařízení.
Článek 63
Nesrovnalosti menšího rozsahu, které není třeba ohlašovat
1. V případech, kdy se nesrovnalosti týkají částek menších než 10 000 EUR ze souhrnného rozpočtu Evropských společenství, předkládají členské státy Komisi informace stanovené v článcích 55 a 57 pouze tehdy, pokud je Komise výslovně požaduje.
V souladu s čl. 60 písm. f) základního nařízení však členské státy však vedou účetní záznamy o návratných částkách nižších než je tento práh a o částkách navrácených nebo odebraných po zrušení příspěvku na operaci a vrátí získané částky do souhrnného rozpočtu Evropských společenství.
Aniž jsou dotčeny povinnosti vyplývající přímo z čl. 70 odst. 1 písm. b) základního nařízení, členský stát a Společenství sdílí ztrátu vyplývající z částek nižších než stanovená hranice, jež nemohou být získány zpět, v souladu s mírou spolufinancování platnou pro danou operaci. Postup stanovený v čl. 57 odst. 2 tohoto nařízení se nepoužije, nerozhodne-li Komise jinak.
Třetí pododstavec tohoto odstavce se použije rovněž na případy úpadku vyjmuté z oznamovací povinnosti podle čl. 55 odst. 1.
2. Členské státy, které ke dni, kdy došlo k nesrovnalosti, nepřijaly euro jako svou měnu, přepočítají výdaje vynaložené v měně členského státu na eura v souladu s článkem 95 základního nařízení. Nebyly-li výdaje zapsány do účetnictví certifikačního orgánu, použije se aktuální účetní směnný kurs, který Komise zveřejňuje elektronicky.
KAPITOLA IX
ELEKTRONICKÁ VÝMĚNA ÚDAJŮ
Článek 64
Počítačový systém na výměnu údajů
Pro účely článků 65 a 75 základního nařízení se zřizuje počítačový systém na výměnu údajů jakožto nástroj na výměnu všech údajů týkajících se operačního programu.
Výměna údajů mezi jednotlivými členskými státy a Komisí se provádí za použití počítačového systému zřízeného Komisí, který umožňuje zabezpečenou výměnu údajů mezi Komisí a jednotlivými členskými státy.
Členské státy jsou zapojeny do dalšího vývoje počítačového systému na výměnu údajů.
Článek 65
Obsah počítačového systému na výměnu údajů
1. Počítačový systém na výměnu údajů obsahuje informace společného zájmu Komise a členských států a přinejmenším následující údaje nezbytné k finančním transakcím:
a)
finanční plán operačních programů podle vzoru uvedeného v části B přílohy I;
b)
výkazy výdajů a žádosti o platbu podle vzoru uvedeného v příloze IX;
c)
výroční výkaz o částkách, jež byly odejmuty nebo byly získány zpět, a o částkách, jejichž zpětné získání se očekává, podle vzoru uvedeného v příloze X;
d)
roční odhad pravděpodobných žádostí o platbu podle vzoru uvedeného v příloze XIII;
e)
finanční oddíl výročních a závěrečných zpráv o provádění podle vzoru uvedeného v bodě 3.3 přílohy XIV.
2. Kromě odstavce 1 počítačový systém na výměnu údajů obsahuje přinejmenším tyto doklady a údaje společného zájmu, díky nimž lze provádět monitorování:
a)
národní strategický plán uvedený v článku 15 základního nařízení;
b)
operační program včetně všech jeho revizí podle vzoru uvedeného v části A přílohy I;
c)
rozhodnutí Komise o příspěvku z ERF;
d)
výroční a konečné zprávy o provádění podle vzoru uvedeného v příloze XIV;
e)
auditní strategii podle vzoru uvedeného v příloze V;
f)
popis řídícího a kontrolního systému podle vzoru uvedeného v části A přílohy XII;
g)
zprávy a stanoviska o auditech podle vzorů uvedených v přílohách VI, VII, VIII a části B přílohy XII a korespondence mezi Komisí a jednotlivými členskými státy;
h)
výkazy výdajů týkajících se částečného uzavření podle vzoru uvedeného v příloze XI;
i)
výroční výkaz o částkách, jež byly odejmuty nebo byly získány zpět, a o částkách, jejichž zpětné získání se očekává, podle vzoru uvedeného v příloze X.
3. Údaje uvedené v odstavcích 1 a 2 se případně předají ve formátu uvedeném v přílohách.
Článek 66
Provoz počítačového systému na výměnu údajů
1. Komise a orgány jmenované členským státem podle základního nařízení a subjekty pověřené tímto úkolem uloží do počítačového systému na výměnu údajů dokumenty, za něž odpovídají, a jejich aktualizace, a to v požadovaném formátu.
2. Členské státy shromáždí a předloží Komisi žádosti o přístupová práva do počítačového systému na výměnu údajů.
3. Výměny údajů a transakce budou doplněny elektronickým podpisem jak je uvedeno v čl. 2 bodě 1 směrnice 1999/93/ES. Členské státy a Komise uznají právní účinnost elektronických podpisů používaných v počítačovém systému na výměnu údajů a jejich přípustnost jako důkazů v soudním řízení.
4. Náklady na vývoj počítačového systému na výměnu údajů se financují ze souhrnného rozpočtu Evropských společenství podle čl. 46 odst. 1 základního nařízení. Jakékoli náklady na rozhraní mezi běžným počítačovým systémem na výměnu údajů a celostátními, regionálními a místními počítačovými systémy a jakékoli náklady na přizpůsobení celostátních, regionálních a místních systémů požadavkům podle základního nařízení jsou způsobilé podle čl. 46 odst. 2 uvedeného nařízení.
Článek 67
Předávání údajů prostřednictvím počítačového systému na výměnu údajů
1. K počítačovému systému na výměnu údajů mají členské státy a Komise buď přímý přístup, nebo přístup prostřednictvím rozhraní na automatickou synchronizaci a ukládání dat s celostátními, regionálními a místními řídícími počítačovými systémy.
2. Za datum předání dokumentů Komisi se pokládá datum, kdy členský stát vloží dokumenty do počítačového systému na výměnu údajů.
3. V případech vyšší moci a zejména při selhání počítačového systému na výměnu údajů nebo při přerušení trvalého spojení může dotčený členský stát zaslat dokumenty požadované podle základního nařízení Komisi v tištěné podobě v souladu se vzorovými formuláři stanovenými v příloze I a přílohách V až XIV tohoto nařízení. Ihned poté, co zanikne příčina případu vyšší moci, uloží členský stát příslušné dokumenty neprodleně do počítačového systému na výměnu údajů. Odchylně od odstavce 2 se za datum předání dokumentu, pokládá datum zaslání dokumentu v tištěné podobě.
KAPITOLA X
OSOBNÍ ÚDAJE
Článek 68
Ochrana osobních údajů
1. Členské státy a Komise přijmou veškerá nezbytná opatření, aby předešly jakémukoli neoprávněnému zveřejnění informací uvedených v čl. 40 odst. 1, informací shromážděných Komisí v průběhu auditů a informací uvedených v kapitole VIII nebo přístupu k nim.
2. Informace uvedené v čl. 40 odst. 1 tohoto nařízení spolu s informacemi shromážděnými Komisí v průběhu auditů využije Komise výhradně za účelem splnění svých povinností stanovených v článku 72 základního nařízení.
K těmto informacím mají přístup Evropský účetní dvůr a Evropský úřad pro boj proti podvodům.
3. Informace uvedené v kapitole VIII nejsou sděleny jiným osobám než těm, které jsou v členských státech nebo v institucích Společenství oprávněny je znát z titulu své funkce, s výjimkou případů, kdy k tomu členský stát, který informace sdělil, dal souhlas.
4. Jakékoli osobní údaje, jež jsou součástí informací uvedených v čl. 31 druhém pododstavci písm. d), jsou zpracovány pouze za účelem stanoveným v uvedeném článku.
KAPITOLA XI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 69
Zrušení
Zrušují se nařízení (ES) č. 2722/2000, (ES) č. 908/2000 a (ES) č. 366/2001. Odkazy na tato zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Ustanovení zrušených nařízení se nadále použijí pro podporu schválenou podle nařízení (ES) č. 2792/1999.
Článek 70
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 26. března 2007.
REGOLAMENTO (CE) N. 498/2007 della Commissione
del 26 marzo 2007
recante modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 1198/2006 del Consiglio relativo al Fondo europeo per la pesca
LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea,
visto il regolamento (CE) n. 1198/2006 del Consiglio, del 27 luglio 2006, relativo al Fondo europeo per la pesca (1), in particolare l'articolo 102,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (CE) n. 1198/2006 (di seguito «regolamento di base») sostituisce i regolamenti n. 1263/1999 (2) e (CE) n. 2792/1999 (3) del Consiglio per tener conto dei più recenti sviluppi nel settore della pesca, delle zone di pesca e della pesca nelle acque interne. È pertanto opportuno stabilire nuove disposizioni di applicazione del regolamento di base.
(2)
È necessario adottare modalità di applicazione per la presentazione dei programmi operativi. Al fine di agevolare la stesura dei programmi operativi nonché il loro esame e la loro approvazione da parte della Commissione, è necessario stabilire norme comuni circa la struttura e il contenuto dei programmi stessi, in particolare sulla base dei requisiti enunciati all'articolo 20 del regolamento di base.
(3)
Per quanto riguarda il sostegno alle misure per l’adeguamento della flotta da pesca comunitaria, è opportuno che gli Stati membri indichino nei loro programmi operativi i metodi per il calcolo dei premi.
(4)
Occorre specificare le condizioni relative alla possibilità prevista all’articolo 25, paragrafo 4, del regolamento di base per quanto riguarda il conseguimento della riduzione di potenza del motore da parte di un gruppo di navi.
(5)
È opportuno definire alcuni termini utilizzati con speciale riferimento all’acquacoltura e alla trasformazione e commercializzazione dei prodotti della pesca e dell’acquacoltura in modo da garantire una comprensione uniforme degli stessi.
(6)
Per quanto riguarda il sostegno agli investimenti produttivi nell’acquacoltura e agli investimenti nella trasformazione e commercializzazione, è opportuno che gli Stati membri specifichino nei loro programmi operativi i mezzi con cui garantiranno la priorità alle microimprese e alle piccole imprese.
(7)
Con riguardo alle misure veterinarie si devono precisare le condizioni atte ad assicurare il rispetto della direttiva 2006/88/CE del Consiglio, del 24 ottobre 2006, relativa alle condizioni di polizia sanitaria applicabili alle specie animali d’acquacoltura e ai relativi prodotti (4), nonché alla prevenzione di talune malattie degli animali acquatici e alle misure di lotta contro tali malattie.
(8)
Occorre definire le spese ammissibili al sostegno con riguardo alle misure di interesse comune.
(9)
È necessario stabilire le condizioni per la selezione delle zone di pesca di cui all’articolo 43 del regolamento di base.
(10)
Occorre che i partenariati pubblico-privato sovvenzionati a norma dell’articolo 45 del regolamento di base soddisfino determinate condizioni.
(11)
Per quanto riguarda lo sviluppo sostenibile delle zone di pesca, è opportuno rendere trasparenti le procedure per la selezione dei gruppi affinché le strategie di sviluppo locale selezionate ai fini del finanziamento siano appropriate e di grande qualità.
(12)
È necessario definire criteri comuni a più misure. In particolare, affinché le operazioni d’investimento siano più mirate, è opportuno predisporre un insieme di criteri comuni per la determinazione delle spese ammissibili.
(13)
Allo scopo di garantire un’ampia diffusione a tutte le parti interessate delle informazioni relative alle possibilità di finanziamento nonché a fini di trasparenza, occorre definire, tenendo conto del principio di proporzionalità, il contenuto minimo delle misure informative necessarie per rendere note ai potenziali beneficiari le opportunità di finanziamento offerte congiuntamente dalla Comunità e dagli Stati membri tramite il Fondo europeo per la pesca (di seguito «FEP»), incluso l’obbligo di pubblicare le procedure che un potenziale beneficiario deve seguire per presentare una domanda di finanziamento e i criteri di selezione che verranno applicati.
(14)
Per migliorare la trasparenza in relazione all’intervento del FEP è opportuno che l’elenco dei beneficiari, le denominazioni delle operazioni e l’importo del finanziamento pubblico assegnato alle operazioni siano pubblicati ogni anno dagli Stati membri per via elettronica o in altre forme. Rendendo queste informazioni accessibili al pubblico si mira a rafforzare la trasparenza dell'azione comunitaria nel settore dello sviluppo della pesca, delle zone di pesca e della pesca nelle acque interne, a promuovere una solida gestione finanziaria dei fondi pubblici utilizzati, in particolare a migliorare il controllo del denaro pubblico impiegato, e infine a evitare distorsioni della concorrenza fra i beneficiari delle misure del FEP. Considerata l'importanza fondamentale degli obiettivi perseguiti, è giustificato prevedere la pubblicazione generale delle informazioni pertinenti, tenuto conto del principio di proporzionalità e del requisito di protezione dei dati personali, in quanto tale pubblicazione non va oltre quanto è doveroso in una società democratica e necessario per la prevenzione delle irregolarità.
(15)
Al fine di assicurare una migliore attuazione delle misure di informazione e di consentire uno scambio di informazioni più proficuo fra gli Stati membri e la Commissione sulle strategie di informazione e pubblicità e i relativi risultati, occorre designare referenti responsabili delle misure di informazione e pubblicità.
(16)
Sulla base dell’esperienza acquisita nel periodo di programmazione 2000-2006 è necessario precisare le condizioni che gli strumenti di ingegneria finanziaria devono soddisfare per beneficiare del finanziamento nell’ambito di un programma operativo.
(17)
Considerato l’articolo 59 del regolamento di base e alla luce dell'esperienza acquisita è necessario determinare gli obblighi delle autorità di gestione con riguardo ai beneficiari nella fase preliminare alla selezione e all’approvazione delle operazioni da finanziare, con riguardo agli aspetti su cui devono vertere le verifiche delle spese dichiarate dal beneficiario, comprese le verifiche amministrative delle domande di rimborso, e le verifiche sul posto di singole operazioni e con riguardo alle condizioni da rispettare quando le verifiche sul posto sono effettuate sulla base di un campione.
(18)
È inoltre necessario precisare in modo dettagliato le informazioni che devono figurare nei documenti contabili delle operazioni e le informazioni da conservare quali dati relativi all’attuazione che le autorità di gestione devono registrare, conservare e presentare alla Commissione, qualora essa ne faccia richiesta.
(19)
Per consentire una verifica appropriata delle spese effettuate nell’ambito dei programmi operativi è necessario definire i criteri cui una pista di controllo deve attenersi per essere considerata adeguata.
(20)
La verifica delle operazioni è effettuata sotto la responsabilità dell’autorità di audit. Per assicurare che tali verifiche contabili siano di portata e di efficacia adeguate e che siano condotte secondo le stesse norme in tutti gli Stati membri, è necessario stabilire le condizioni che esse devono soddisfare.
(21)
Per quanto riguarda il campionamento delle operazioni da controllare, l’esperienza ha dimostrato che occorre definire le norme che l’autorità di audit deve rispettare nel definire o approvare il metodo di campionamento, compresi alcuni criteri tecnici da applicare nel caso di un campione statistico casuale e i fattori di cui tener conto per un campione supplementare.
(22)
Allo scopo di semplificare e armonizzare le norme relative all’elaborazione e alla presentazione della strategia di audit, della relazione annuale di controllo e delle dichiarazioni di chiusura, di cui l’autorità di audit è responsabile a norma dell’articolo 61 del regolamento di base, è necessario stabilire norme dettagliate sul contenuto di questi documenti e specificare la natura e la qualità delle informazioni su cui essi si fondano.
(23)
Per assicurare un’efficace applicazione dell’articolo 87 del regolamento di base con riguardo alla disponibilità dei documenti e al diritto della Corte dei conti e della Commissione di avere accesso a tutti i documenti giustificativi relativi alle spese e agli audit, l’autorità di gestione deve garantire che le informazioni concernenti l’identità e l'ubicazione degli organismi presso cui sono conservati i documenti giustificativi siano facilmente accessibili e che tali documenti siano forniti tempestivamente a un elenco minimo di persone e organismi. Allo stesso scopo è necessario determinare quali supporti possono essere considerati comunemente accettati al fine di conservare detti documenti. È pertanto opportuno che le autorità nazionali stabiliscano le procedure atte a garantire la conformità dei documenti conservati con gli originali, ove pertinente, e la loro affidabilità a fini di audit.
(24)
Per armonizzare le norme di certificazione delle spese e di redazione delle domande di pagamento occorre precisare il contenuto di tali certificazioni e di tali domande nonché la natura e la qualità delle informazioni su cui esse si basano. A norma dell’articolo 60, lettera f), del regolamento di base, occorre definire le procedure dettagliate per tenere la contabilità degli importi recuperabili e degli importi revocati a seguito della soppressione totale o parziale della partecipazione a un’operazione e per informare di conseguenza la Commissione.
(25)
L’articolo 71 del regolamento di base prevede che, prima della presentazione della prima domanda di pagamento intermedio o al più tardi entro dodici mesi dall’approvazione del programma operativo, gli Stati membri trasmettano alla Commissione una descrizione dei sistemi di gestione e di controllo e una relazione che espone i risultati di una valutazione della creazione dei sistemi ed esprime un parere in merito alla conformità di questi ultimi con le disposizioni di detto regolamento in materia di sistemi di gestione e di controllo. Poiché tali documenti costituiscono alcuni degli elementi principali su cui la Commissione si basa, nell’ambito della gestione concorrente del bilancio comunitario, per accertarsi che il contributo finanziario di cui trattasi sia utilizzato dagli Stati membri conformemente alle norme e ai principi applicabili necessari per proteggere gli interessi finanziari della Comunità, è necessario precisare le informazioni che tali documenti devono contenere e la base per la valutazione e il parere.
(26)
A norma dell’articolo 57 del regolamento di base, le misure di audit devono essere proporzionate all’importo totale della spesa pubblica destinato al programma operativo in questione. Ove la spesa pubblica assegnata al programma operativo sia limitata, è opportuno che gli Stati membri abbiano la possibilità di ricorrere maggiormente agli organismi e alle norme nazionali per lo svolgimento di alcune funzioni correlate alle modalità di controllo e di audit e che la Commissione specifichi pertanto quali sono le verifiche, gli audit delle operazioni e gli obblighi che possono essere eseguiti secondo le norme nazionali e dagli organismi nazionali. In tale contesto occorre inoltre che la Commissione differenzi i mezzi con cui gli Stati membri devono svolgere le funzioni di certificazione delle spese e di verifica dei sistemi di gestione di controllo e stabilisca le condizioni alle quali essa possa limitare i propri audit e basarsi sulle garanzie fornite dagli organismi nazionali.
(27)
Nell'ambito dei loro obblighi in materia di gestione e di controllo spetta agli Stati membri notificare e sorvegliare le irregolarità. Disposizioni dettagliate in merito al rispetto di tale obbligo sono fissate nel regolamento (CE) n. 1681/94 della Commissione, dell’11 luglio 1994, relativo alle irregolarità e al recupero delle somme indebitamente pagate nell'ambito del finanziamento delle politiche strutturali nonché all'organizzazione di un sistema d'informazione in questo settore (5). A fini di chiarezza e semplificazione è necessario inserire tali disposizioni nel presente regolamento.
(28)
Occorre prevedere che la Commissione rimborsi le spese giudiziarie qualora essa chieda a uno Stato membro di avviare o portare avanti azioni giudiziarie al fine di recuperare importi indebitamente versati a seguito di un’irregolarità e che riceva le informazioni che le consentano di decidere in merito all’imputazione della perdita dovuta a importi irrecuperabili ai sensi dell’articolo 70, paragrafo 2, del regolamento di base. Si devono inoltre prevedere contatti periodici fra la Commissione e gli Stati membri concernenti le irregolarità, l’utilizzo delle informazioni fornite per l'effettuazione di analisi dei rischi e la redazione di relazioni nonché la trasmissione di informazioni ai comitati competenti.
(29)
Allo scopo di limitare l’onere amministrativo imposto dal sistema di comunicazione mantenendo al tempo stesso il necessario livello di informazione, non deve sussistere per gli Stati membri l’obbligo di riferire irregolarità relative a importi inferiori a una determinata soglia, fatti salvi gli obblighi derivanti direttamente dall’articolo 60, lettera f), del regolamento di base, tranne qualora la Commissione lo richieda espressamente.
(30)
Il ricorso a mezzi elettronici per lo scambio delle informazioni e dei dati finanziari consente una semplificazione delle procedure, un potenziamento dell’efficienza e della trasparenza e un risparmio di tempo. Per sfruttare pienamente questi vantaggi, senza compromettere la sicurezza degli scambi, è opportuno realizzare un sistema informatico comune e stabilire l’elenco dei documenti di interesse comune per la Commissione e gli Stati membri. Occorre pertanto precisare il formato che ciascun documento deve avere e fornire una descrizione dettagliata delle informazioni che tali documenti devono contenere. Per gli stessi motivi è necessario precisare le modalità di funzionamento di tale sistema informatico con riguardo all’individuazione della parte responsabile del carico dei documenti e degli eventuali aggiornamenti.
(31)
Alla luce della direttiva 1999/93/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 13 dicembre 1999, relativa ad un quadro comunitario per le firme elettroniche (6), e in considerazione del livello di sicurezza e di riservatezza richiesto per la gestione finanziaria dell’intervento del FEP, delle conoscenze più avanzate e dell' analisi dei costi e benefici, è necessario prevedere l’utilizzo della firma elettronica.
(32)
Per assicurare il rapido sviluppo e il funzionamento adeguato del sistema informatico comune, è opportuno che il costo della sua elaborazione sia a carico del bilancio generale delle Comunità europee a norma dell’articolo 46, paragrafo 1, del regolamento di base e che i costi dell’interfaccia con i sistemi informatici nazionali, regionali e locali siano ammissibili a un contributo finanziario del FEP ai sensi dell’articolo 46 di detto regolamento.
(33)
Alla luce della direttiva 95/46/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 24 ottobre 1995, relativa alla tutela delle persone fisiche con riguardo al trattamento dei dati personali, nonché alla libera circolazione di tali dati (7), e del regolamento (CE) n. 45/2001 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 18 dicembre 2000, concernente la tutela delle persone fisiche in relazione al trattamento dei dati personali da parte delle istituzioni e degli organismi comunitari, nonché la libera circolazione di tali dati (8), è necessario prevedere, con riguardo alle misure di informazione e pubblicità e al lavoro di audit di cui al presente regolamento, che la Commissione e gli Stati membri impediscano qualsiasi divulgazione illecita o accesso non autorizzato ai dati personali e precisare a quali fini la Commissione e gli Stati membri possono trattare tali dati.
(34)
È opportuno abrogare il regolamento (CE) n. 2722/2000 della Commissione, del 13 dicembre 2000, che stabilisce le condizioni alle quali lo strumento finanziario di orientamento della pesca (SFOP) può contribuire all'eliminazione dei rischi patologici connessi all'acquacoltura (9), il regolamento (CE) n. 908/2000 della Commissione, del 2 maggio 2000, relativo alle modalità di calcolo degli aiuti concessi dagli Stati membri alle organizzazioni di produttori nel settore della pesca e dell'acquacoltura (10), e il regolamento (CE) n. 366/2001 della Commissione, del 22 febbraio 2001, relativo alle modalità di esecuzione delle azioni definite dal regolamento (CE) n. 2792/1999 del Consiglio (11).
(35)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato del Fondo europeo per la pesca,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
CAPO I
DISPOSIZIONI GENERALI
Articolo 1
Oggetto
Il presente regolamento stabilisce le modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 1198/2006 (di seguito «regolamento di base») per quanto riguarda i seguenti aspetti:
a)
struttura e trasmissione dei programmi operativi;
b)
misure nel settore della pesca;
c)
valutazione dei programmi operativi;
d)
informazione e pubblicità;
e)
strumenti di ingegneria finanziaria;
f)
gestione, sorveglianza e controllo;
g)
irregolarità;
h)
scambio elettronico dei dati;
i)
dati personali.
Articolo 2
Disposizioni specifiche per taluni programmi operativi
Per i programmi operativi la cui spesa pubblica ammissibile totale non supera 90 milioni di EUR a prezzi 2004, disposizioni specifiche sono previste all’articolo 28, paragrafo 2, e agli articoli 51, 52 e 53.
CAPO II
STRUTTURA E TRASMISSIONE DEI PROGRAMMI OPERATIVI
Articolo 3
Struttura e trasmissione dei programmi operativi
1. I contenuti del programma operativo indicati all’articolo 20 del regolamento di base sono stabiliti conformemente all’allegato I, parte A, del presente regolamento e il piano di finanziamento conformemente alla parte B dello stesso allegato.
La valutazione ex ante menzionata all’articolo 48 del regolamento di base è allegata al programma operativo.
2. Gli Stati membri mettono a disposizione della Commissione una versione elettronica dei loro programmi operativi, che viene aggiornata dopo ogni revisione del programma. Gli Stati membri presentano alla Commissione per via elettronica, conformemente all’articolo 65 del presente regolamento, le richieste di revisione dei programmi di cui all’articolo 18 del regolamento di base. Essi presentano alla Commissione le loro richieste di revisione del programma operativo, che incidono sul contributo del Fondo europeo per la pesca (di seguito «FEP») per l’anno in corso, al più tardi entro il 30 settembre dello stesso anno.
CAPO III
ASSI PRIORITARI
SEZIONE 1
Asse prioritario 1: misure per l’adeguamento della flotta da pesca comunitaria
Articolo 4
Aiuti pubblici per l’arresto definitivo delle attività di pesca
1. Dopo l’arresto definitivo delle attività di pesca, la nave interessata è cancellata definitivamente dal registro comunitario della flotta peschereccia e, se del caso, la licenza di pesca ad essa associata è definitivamente annullata.
2. Il programma operativo specifica i metodi di calcolo dei premi concessi a norma dell’articolo 23 del regolamento di base.
3. Qualora l’arresto definitivo delle attività di pesca sia conseguito destinando la nave ad attività diverse dalla pesca ai sensi dell’articolo 23, paragrafo 1, lettera b), del regolamento di base, gli Stati membri adeguano di conseguenza il livello del premio prendendo in considerazione criteri quali il valore di mercato della licenza di pesca associata alla nave e il valore residuo della nave.
4. In caso di perdita della nave nel periodo compreso fra la data della decisione di concessione del premio e la data effettiva dell’arresto definitivo dell'attività di pesca, l’autorità di gestione effettua una rettifica finanziaria per l’importo dell’indennità versata dall’assicurazione.
Articolo 5
Aiuti pubblici per l'arresto temporaneo delle attività di pesca
1. Il programma operativo specifica i metodi di calcolo dei premi concessi a norma dell’articolo 24 del regolamento di base.
2. Ai fini dell’articolo 24, paragrafo 2, del regolamento di base, per «aiuto finanziario comunitario assegnato al settore» si intende il contributo del FEP al programma operativo dello Stato membro interessato.
Articolo 6
Investimenti a bordo dei pescherecci e selettività
1. Ai fini dell’articolo 25 del regolamento di base spetta all’autorità di gestione valutare la conformità degli investimenti ai paragrafi da 2 a 5 del presente articolo; essa fornisce alla Commissione, qualora questa ne faccia richiesta, tutta la documentazione pertinente.
2. Le spese totali ammissibili all'aiuto per peschereccio e per l’intero periodo di programmazione ai sensi dell’articolo 25 del regolamento di base, ad eccezione di quelle previste al paragrafo 6, lettera e), dello stesso articolo, non devono superare l’importo massimo stabilito sulla base di criteri obiettivi, quali quelli elencati all’articolo 23, paragrafo 3, dello stesso regolamento e inseriti nel programma operativo.
3. La riduzione di potenza del motore del 20 % può essere conseguita da un gruppo di navi, secondo quanto disposto all’articolo 25, paragrafo 4, del regolamento di base, alle seguenti condizioni:
a)
tutti le navi appartenenti allo stesso gruppo devono essere identificate individualmente;
b)
tutte le navi appartenenti allo stesso gruppo devono operare nelle stesse zone di gestione;
c)
tutte le navi appartenenti allo stesso gruppo devono usare i medesimi attrezzi da pesca principali elencati nell’appendice III, sezione C, del regolamento (CE) n. 1639/2001 della Commissione (12);
d)
uno stesso gruppo non può comprendere più di cinquanta navi.
4. Le uscite di capacità dalla flotta da pesca con aiuti pubblici non sono imputate alla riduzione di potenza del 20 % che può essere conseguita da un gruppo di navi conformemente all’articolo 25, paragrafo 4, del regolamento di base.
5. Il contributo finanziario di cui all’articolo 25, paragrafo 6, lettera e), del regolamento di base è concesso solo per l’armamento e i lavori di ammodernamento volti a proteggere le catture e gli attrezzi dai predatori selvatici tutelati dalle direttive 79/409/CEE (13) e 92/43/CEE (14) del Consiglio.
Articolo 7
Piccola pesca costiera
1. Qualora il tasso della partecipazione finanziaria privata sia ridotto a norma dell’articolo 26, paragrafo 2, del regolamento di base, il tasso del contributo pubblico viene aumentato di conseguenza. La partecipazione del FEP è calcolata conformemente ai tassi indicati all’articolo 53 del regolamento di base in funzione del conseguente importo del finanziamento pubblico.
2. Il programma operativo specifica i metodi di calcolo dei premi concessi a norma dell’articolo 26, paragrafi 3 e 4, del regolamento di base a favore della piccola pesca costiera.
3. Ai fini dell’articolo 26, paragrafo 4, lettera b), del regolamento di base, per «prodotti della pesca» si intendono i prodotti provenienti dalle catture di navi che praticano la piccola pesca costiera.
Articolo 8
Compensazione socioeconomica per la gestione della flotta da pesca comunitaria
1. Il programma operativo specifica i metodi di calcolo della compensazione socioeconomica per la gestione della flotta da pesca comunitaria concessa a norma dell’articolo 27 del regolamento di base.
2. L’aiuto per il prepensionamento previsto all’articolo 27, paragrafo 1, lettera d), del regolamento di base è ammissibile al contributo del FEP, anche se è versato ai beneficiari dopo il 31 dicembre 2015, a condizione che l’importo corrispondente sia stato depositato a tale scopo su un conto bloccato prima di tale data.
SEZIONE 2
Asse prioritario 2: acquacoltura, pesca nelle acque interne, trasformazione e commercializzazione dei prodotti della pesca e dell'acquacoltura
Articolo 9
Ambito dell'intervento nella produzione dell’acquacoltura
Il sostegno di cui all’articolo 28, paragrafo 6, del regolamento di base può coprire i costi delle valutazioni previste dalla direttiva 85/337/CEE del Consiglio (15).
Articolo 10
Misure per gli investimenti produttivi nel settore dell'acquacoltura
1. Ai fini dell’articolo 29, paragrafo 1, lettere a), b) e c), del regolamento di base, si applicano le seguenti definizioni:
a)
«nuove specie»: specie per le quali la produzione mediante acquacoltura nello Stato membro è scarsa o inesistente e per le quali esistono buone prospettive di mercato;
b)
«specie con buone prospettive di mercato»: specie per le quali, secondo la tendenza prevista a medio termine, la domanda sarà probabilmente superiore all’offerta;
c)
«normali pratiche utilizzate nel settore dell'acquacoltura»: attività di acquacoltura svolte in conformità della normativa vincolante in materia sanitaria, veterinaria o ambientale;
d)
«tradizionali attività dell'acquacoltura»: pratiche consolidate nel tempo, correlate al patrimonio socioculturale di una determinata zona.
2. Gli aiuti di cui all’articolo 29 del regolamento di base possono riguardare le imbarcazioni di servizio utilizzate in acquacoltura. I pescherecci definiti all’articolo 3, lettera c), del regolamento (CE) n. 2371/2002 del Consiglio (16) non sono considerati imbarcazioni di servizio utilizzate in acquacoltura, anche se sono impiegati esclusivamente in acquacoltura.
3. Fatto salvo l’articolo 35, paragrafo 6, del regolamento di base, gli aiuti previsti all’articolo 29 dello stesso regolamento possono riguardare investimenti relativi al commercio al dettaglio svolto nell'azienda quando tale commercio formi parte integrante dell'impresa di acquacoltura.
4. Qualora si avvalgano della possibilità prevista all’articolo 29, paragrafo 1, lettera a), del regolamento di base, gli Stati membri attuano meccanismi che consentano all’autorità di gestione di conoscere i risultati delle analisi di mercato previsionali sulle specie da acquacoltura.
5. Per quanto riguarda le misure di cui all’articolo 29 del regolamento di base, gli Stati membri descrivono nei programmi operativi le modalità che consentiranno di assegnare gli aiuti in via prioritaria alle microimprese e alle piccole imprese.
Articolo 11
Misure idroambientali
1. Ove gli aiuti siano concessi ai beneficiari per gli scopi di cui all’articolo 30 del regolamento di base, gli Stati membri si accertano che i beneficiari stessi rispettino gli impegni idroambientali entro tre anni dalla data di approvazione dell’operazione nonché alla conclusione della stessa.
2. Il contributo previsto all’articolo 30, paragrafo 2, lettera b), del regolamento di base riguarda unicamente i costi di partecipazione al sistema comunitario di ecogestione e audit (EMAS) precedenti l’approvazione del sistema per le singole imprese.
3. Ai fini dell’articolo 30, paragrafo 2, lettera c), del regolamento di base, per «acquacoltura biologica» si intendono le attività di acquacoltura volte alla produzione di specie acquatiche di allevamento secondo il metodo di produzione biologico ai sensi dell’articolo 2 del regolamento (CE) n. 2092/91 del Consiglio (17), recanti indicazioni concernenti tale metodo. Fino a quando non siano adottate disposizioni comunitarie dettagliate in materia di produzione, relativamente all’acquacoltura biologica, ivi incluse disposizioni sulla conversione, si applicano le norme nazionali o, in assenza di queste, le norme private in materia di acquacoltura biologica ammesse o riconosciute dagli Stati membri.
4. Gli aiuti di cui all’articolo 30, paragrafo 2, lettera d), del regolamento di base possono essere concessi solo per determinate restrizioni o requisiti relativi a zone Natura 2000, stabiliti dalle pertinenti misure nazionali in applicazione delle direttive 79/409/CEE e 92/43/CEE.
5. Ai fini dell’articolo 30, paragrafo 3, del regolamento di base, per «buone pratiche in acquacoltura» si intende il rispetto della normativa vincolante in materia sanitaria, veterinaria o ambientale, e l’utilizzo di protocolli di produzione che impediscano lo spreco di risorse e l’inquinamento evitabile.
Articolo 12
Misure veterinarie
1. Il contributo di cui all’articolo 32 del regolamento di base può riguardare:
a)
per le malattie esotiche degli animali d’acquacoltura elencate nell'articolo 3 della decisione 90/424/CEE del Consiglio (18), le misure di lotta applicate a norma del capitolo V, sezione 3, della direttiva 2006/88/CE;
b)
per le malattie non esotiche degli animali d’acquacoltura elencate nell'allegato della decisione 90/424/CEE, i programmi di eradicazione elaborati e approvati a norma dell’articolo 44, paragrafo 2, della direttiva 2006/88/CE.
2. L’autorità di gestione del programma operativo decide se contribuire al finanziamento delle misure di controllo di cui al paragrafo 1, lettera a), o del programma di eradicazione di cui al paragrafo 1, lettera b), e adotta le modalità della sua partecipazione finanziaria prima di presentare le misure o il programma secondo le disposizioni della direttiva 90/424/CEE.
3. Se, a norma dell’articolo 24 della decisione 90/424/CEE, la Commissione non approva le misure di controllo o il programma di eradicazione di cui al paragrafo 1 del presente articolo, il contributo impegnato è immediatamente riversato sul bilancio del programma operativo.
4. Se l’importo delle spese ammissibili dell’azione approvata dalla Commissione in conformità dell’articolo 24 della decisione 90/424/CEE è inferiore alla somma impegnata dall’autorità di gestione, la differenza così generata può essere riutilizzata dallo Stato membro per il programma operativo.
5. Il contributo di cui all’articolo 32 del regolamento di base non copre le attività di sorveglianza volte a dimostrare l’indennità da una malattia per ottenere il riconoscimento della qualifica di ufficialmente indenne da malattia, né costi fissi, quali ad esempio i costi dei servizi veterinari ufficiali.
Articolo 13
Pesca nelle acque interne
1. Ai fini dell’articolo 33 del regolamento di base, per «pescherecci che operano esclusivamente nelle acque interne» si intendono i pescherecci che esercitano attività di pesca commerciale nelle acque interne e che non sono iscritti nel registro comunitario della flotta peschereccia.
2. Con riguardo agli investimenti di cui all’articolo 33, paragrafo 2, secondo comma, e all’articolo 25 del regolamento di base, i pescherecci di lunghezza inferiore a 12 metri che non utilizzano attrezzi trainati e praticano la pesca nelle acque interne possono fruire dell’aiuto con la stessa intensità prevista per i pescherecci che praticano la piccola pesca costiera menzionati all’articolo 26 dello stesso regolamento.
3. Gli Stati membri determinano nei programmi operativi i mezzi per garantire che gli investimenti finanziati a norma dell’articolo 33 del regolamento di base non pregiudichino l’equilibrio fra la dimensione della flotta e le corrispondenti risorse ittiche disponibili.
Articolo 14
Investimenti nei settori della trasformazione e della commercializzazione
1. Gli investimenti finalizzati all’estrazione, da farine od olio di pesce, di diossina o di altre sostanze nocive alla salute dell’uomo possono beneficiare del contributo del FEP a norma dell’articolo 34 del regolamento di base anche qualora i prodotti finali siano destinati a essere utilizzati e trasformati per scopi diversi dal consumo umano.
2. Per quanto riguarda le misure indicate all’articolo 35 del regolamento di base, gli Stati membri descrivono nei programmi operativi le modalità che consentiranno di assegnare gli aiuti in via prioritaria alle microimprese e alle piccole imprese.
SEZIONE 3
Asse prioritario 3: misure di interesse comune
Articolo 15
Azioni collettive
1. Il contributo previsto all’articolo 37 del regolamento di base non copre i costi relativi alla pesca sperimentale.
2. Il contributo di cui all’articolo 37, primo comma, lettera n), del regolamento di base può riguardare:
a)
la creazione di organizzazioni di produttori allo scopo di agevolare la costituzione e il funzionamento amministrativo delle organizzazioni di produttori riconosciute ai sensi del regolamento (CE) n. 104/2000 del Consiglio (19) dopo il 1o gennaio 2007;
b)
l’attuazione dei piani delle organizzazioni di produttori che hanno ricevuto un riconoscimento specifico a norma dell’articolo 12 del regolamento (CE) n. 104/2000 per facilitare l’attuazione dei piani di miglioramento della qualità dei prodotti;
c)
la ristrutturazione delle organizzazioni di produttori, intesa ad accrescerne l'efficienza in linea con le esigenze del mercato.
3. Il contributo di cui al paragrafo 2, lettera b), del presente articolo decresce progressivamente nell’arco dei tre anni successivi alla data del riconoscimento specifico concesso a norma dell’articolo 12 del regolamento (CE) n. 104/2000.
Articolo 16
Misure intese a preservare e sviluppare la fauna e la flora acquatiche
1. Gli aiuti previsti all’articolo 38, paragrafo 2, primo comma, lettera a), del regolamento di base riguardano misure per la costruzione e l’installazione di barriere artificiali o altre strutture costituite da elementi durevoli.
Il finanziamento può riguardare i lavori preliminari all’installazione, compresi gli studi, le componenti, l’opportuna segnalazione, il trasporto e l’assemblaggio delle strutture e il monitoraggio scientifico.
2. L’aiuto di cui all’articolo 38, paragrafo 2, del regolamento di base non riguarda i dispositivi di richiamo dei pesci.
3. Il sostegno di cui all’articolo 38, paragrafo 2, primo comma, lettera c), del regolamento di base può riguardare le spese relative alle misure di preservazione necessarie per i siti facenti parte della rete ecologica europea Natura 2000. Il finanziamento può coprire l’elaborazione di piani, strategie e sistemi di gestione, le infrastrutture, compresi l’ammortamento e l’attrezzatura per le riserve, la formazione destinata al personale delle riserve nonché studi pertinenti.
4. Il sostegno di cui all’articolo 38, paragrafo 2, primo comma, lettera c), del regolamento di base non riguarda le compensazioni per le rinunce a diritti, le perdite di reddito o le retribuzioni dei dipendenti.
5. Ai fini dell’articolo 38, paragrafo 2, secondo comma, del regolamento di base, per «ripopolamento diretto» si intende l'immissione di organismi acquatici vivi, ottenuti da incubatoi o pescati altrove.
Articolo 17
Luoghi di sbarco
Qualora l’aiuto sia concesso per investimenti destinati a ristrutturare i luoghi di sbarco e a migliorare le condizioni relativamente al pesce sbarcato dai pescatori costieri nei luoghi di sbarco esistenti, come previsto all’articolo 39, paragrafo 1, secondo comma, del regolamento di base, gli Stati membri assicurano il rispetto delle norme sanitarie pertinenti e l’applicazione delle misure di controllo in tali luoghi di sbarco.
Articolo 18
Sviluppo di nuovi mercati e campagne rivolte ai consumatori
1. Il contributo previsto per le misure promozionali di cui all’articolo 40, paragrafo 3, lettere a), d), e) e g), del regolamento di base può riguardare in particolare:
a)
i costi per agenzie pubblicitarie e altri fornitori di servizi nell'ambito della preparazione e della realizzazione delle azioni;
b)
l'acquisto o l'affitto di spazi per iniziative affidate ai mass media, la creazione di slogan o di marchi per la durata delle azioni;
c)
le spese per le pubblicazioni e il personale esterno necessari per le azioni;
d)
l’organizzazione e la partecipazione a fiere ed esposizioni.
2. I prodotti tutelati a norma del regolamento (CE) n. 510/2006 del Consiglio (20) possono fruire del contributo a fini promozionali solo a partire dalla data in cui la denominazione è stata registrata conformemente all’articolo 7 di detto regolamento.
Articolo 19
Progetti pilota
1. La pesca sperimentale non beneficia degli aiuti previsti all’articolo 41 del regolamento di base.
2. Qualora l’aiuto sia concesso a un progetto pilota di cui all’articolo 41 del regolamento di base, l’autorità di gestione garantisce che il progetto preveda un adeguato monitoraggio scientifico e che le relazioni tecniche menzionate all’articolo 41, paragrafo 3, del regolamento di base siano sottoposte a un'idonea valutazione qualitativa.
3. I progetti pilota non devono avere immediata natura commerciale. Il profitto eventualmente generato nella fase di attuazione di un progetto pilota è detratto dal finanziamento pubblico concesso all’operazione.
4. Ove il costo totale di un progetto pilota sia superiore a un milione di EUR, l’autorità di gestione, prima di approvarlo, ne chiede la valutazione da parte di un organismo scientifico indipendente.
Articolo 20
Modifica dei pescherecci per destinarli ad altre attività
L’aiuto di cui all’articolo 42 del regolamento di base può essere concesso per la modifica di un peschereccio effettuata dopo la sua destinazione ad altre attività solo se il peschereccio è stato cancellato definitivamente dal registro comunitario della flotta peschereccia e, se del caso, la licenza di pesca ad esso associata è stata definitivamente annullata.
SEZIONE 4
Asse prioritario 4: sviluppo sostenibile delle zone di pesca
Articolo 21
Obiettivi e misure
L’aiuto concesso a norma dell’articolo 43 del regolamento di base riguarda:
a)
l’attuazione delle strategie di sviluppo locale di cui all’articolo 45, paragrafo 2, del regolamento di base e all’articolo 24 del presente regolamento al fine di conseguire gli obiettivi indicati all’articolo 43, paragrafo 2, lettere a), b) e c), del regolamento di base e tramite le misure ammissibili indicate all’articolo 44, paragrafo 1, lettere da a) a g), i) e j), e all’articolo 44, paragrafi 2 e 3, dello stesso regolamento;
b)
l’attuazione della cooperazione interregionale e transnazionale tra gruppi delle zone di pesca, di cui all’articolo 44, paragrafo 1, lettera h), del regolamento di base, soprattutto mediante l'istituzione di reti e la diffusione delle migliori pratiche, al fine di conseguire l’obiettivo indicato all’articolo 43, paragrafo 2, lettera d), dello stesso regolamento.
Articolo 22
Applicazione geografica dell’asse prioritario 4
1. Il programma operativo specifica le procedure e i criteri per la selezione delle zone di pesca. Spetta agli Stati membri decidere le modalità di applicazione dell’articolo 43, paragrafi 3 e 4, del regolamento di base.
2. Le zone di pesca selezionate non devono necessariamente coincidere con le ripartizioni amministrative nazionali o con le zone istituite ai fini degli interventi nell’ambito degli obiettivi dei Fondi strutturali.
Articolo 23
Procedure e criteri per la selezione dei gruppi
1. Un gruppo, quale definito all’articolo 45, paragrafo 1, del regolamento di base, è composto in modo tale da poter elaborare e attuare una strategia di sviluppo nella zona interessata.
La pertinenza e l'efficienza dell'associazione sono valutati in funzione soprattutto della sua composizione nonché della trasparenza e della chiarezza nell'assegnazione dei ruoli e delle responsabilità.
Devono essere garantite le capacità degli associati di svolgere i compiti loro attribuiti e l'efficacia del processo decisionale.
L'associazione comprende, anche a livello decisionale, rappresentanti del settore della pesca e di altri pertinenti settori locali di ambito socioeconomico.
2. La capacità amministrativa del gruppo è considerata adeguata se:
a)
il gruppo sceglie all’interno dell'associazione un componente che funga da dirigente amministrativo e che garantisca il corretto funzionamento dell'associazione stessa;
oppure
b)
gli associati costituiscono una struttura comune con personalità giuridica il cui statuto garantisca il corretto funzionamento dell'associazione.
3. Se al gruppo viene affidata l’amministrazione di fondi pubblici, le sue capacità in materia finanziaria sono valutate:
a)
con riguardo al paragrafo 2, lettera a), in termini di capacità del dirigente amministrativo di gestire i fondi;
b)
con riguardo al paragrafo 2, lettera b), in termini di capacità della struttura comune di gestire i fondi.
4. I gruppi incaricati dell’attuazione delle strategie di sviluppo locale sono selezionati entro quattro anni dalla data di approvazione del programma operativo. Un periodo di tempo più lungo può essere concesso qualora l’autorità di gestione organizzi più di una procedura di selezione dei gruppi.
5. Il programma operativo comprende:
a)
le procedure e i criteri di selezione dei gruppi nonché il numero di gruppi che lo Stato membro intende selezionare; i criteri di selezione esposti all’articolo 45 del regolamento di base e nel presente articolo costituiscono un nucleo minimo che può essere integrato da specifici criteri nazionali; le procedure devono essere trasparenti e devono essere assicurate l'adeguata pubblicità e, se del caso, la concorrenza fra i gruppi che propongono strategie di sviluppo locale;
b)
le modalità di gestione e le procedure per la mobilizzazione e la circolazione dei flussi finanziari fino al beneficiario; esso descrive in particolare come i gruppi sono integrati nei sistemi di gestione, di sorveglianza e di controllo.
Articolo 24
Strategia di sviluppo locale
La strategia di sviluppo locale proposta dal gruppo conformemente all’articolo 45, paragrafo 2, del regolamento di base risponde ai seguenti criteri:
a)
deve essere organica, fondarsi sull’interazione fra operatori, settori e operazioni e trascendere la semplice aggregazione di operazioni o giustapposizione di misure settoriali;
b)
deve essere coerente con le esigenze del settore della pesca, soprattutto sotto il profilo socioeconomico;
c)
deve dimostrare la propria durevolezza;
d)
deve essere complementare rispetto agli altri interventi effettuati nel settore interessato.
Articolo 25
Attuazione della strategia di sviluppo locale
1. Fermo restando l’articolo 45, paragrafo 2, del regolamento di base, il gruppo sceglie le operazioni da finanziare nell’ambito della strategia di sviluppo locale.
2. Il gruppo istituisce, se a esso è affidata l’amministrazione di fondi pubblici, un conto separato per l’attuazione della strategia di sviluppo locale.
SEZIONE V
Disposizioni comuni a più misure
Articolo 26
Disposizioni comuni relative agli assi prioritari da 1 a 4
Non sono ammissibili al contributo del FEP le spese seguenti:
a)
ai fini dell’articolo 28, paragrafo 3, dell’articolo 34, paragrafo 3, dell’articolo 37, primo comma, lettera i), e dell’articolo 44, paragrafo 2, del regolamento di base, l’acquisto di infrastrutture destinate all’apprendimento permanente per un importo superiore al 10 % delle spese totali ammissibili per l’operazione interessata;
b)
la parte del costo di veicoli senza un legame diretto con l’operazione interessata.
CAPO IV
VALUTAZIONE DEI PROGRAMMI OPERATIVI
Articolo 27
Valutazioni intermedie
Gli Stati membri trasmettono le valutazioni intermedie di cui all’articolo 49 del regolamento di base entro il 30 giugno 2011. La Commissione può decidere di interrompere i termini di pagamento conformemente all’articolo 88 del regolamento di base se uno Stato membro non ha adempiuto a tale obbligo.
CAPO V
INFORMAZIONE E PUBBLICITÀ
Articolo 28
Descrizione delle misure di informazione e pubblicità nel programma operativo e nelle relazioni annuali e finali di attuazione
1. Ai fini dell’articolo 20, paragrafo 1, lettera g), punto v), del regolamento di base, il programma operativo comprende almeno i seguenti elementi:
a)
il contenuto delle misure di informazione e pubblicità destinate ai beneficiari potenziali e ai beneficiari effettivi, che devono essere adottate dallo Stato membro o dall’autorità di gestione, con la dotazione di spesa indicativa;
b)
il contenuto delle misure di informazione e pubblicità destinate al pubblico, che devono essere adottate dallo Stato membro o dall’autorità di gestione, con la dotazione di spesa indicativa;
c)
i servizi amministrativi o gli organi responsabili dell’attuazione delle misure di informazione e pubblicità;
d)
le modalità di valutazione delle misure di informazione e pubblicità in termini di visibilità e di sensibilizzazione al programma operativo e al ruolo della Comunità.
2. Ai programmi operativi menzionati all’articolo 2 del presente regolamento non si applicano le lettere c) e d) del paragrafo 1 del presente articolo.
3. Le relazioni annuali e la relazione finale di attuazione del programma operativo di cui all’articolo 67 del regolamento di base comprendono:
a)
le misure di informazione e pubblicità attuate;
b)
le modalità relative alle misure di informazione e pubblicità di cui all’articolo 31, secondo comma, lettera d), del presente regolamento, compreso, se del caso, l’indirizzo elettronico a cui i dati possono essere consultati.
La relazione annuale di attuazione relativa al 2010 e la relazione finale di attuazione di cui all’articolo 67 del regolamento di base contengono un capitolo in cui sono valutati i risultati delle misure di informazione e pubblicità in termini di visibilità e di sensibilizzazione al programma operativo e al ruolo della Comunità, conformemente al paragrafo 1, lettera d), del presente articolo.
Articolo 29
Misure di informazione rivolte ai potenziali beneficiari
1. Ai fini dell’articolo 51, paragrafo 2, lettera a), del regolamento di base, l’autorità di gestione provvede a dare ampia diffusione al programma operativo, compresa la partecipazione finanziaria del FEP, e a renderlo disponibile per tutti i soggetti interessati. L’autorità di gestione assicura inoltre che le informazioni sulle possibilità di finanziamento offerte congiuntamente dalla Comunità e dallo Stato membro tramite il programma operativo siano divulgate il più ampiamente possibile.
2. L’autorità di gestione fornisce ai potenziali beneficiari informazioni chiare ed esaurienti almeno sui seguenti aspetti:
a)
le condizioni di ammissibilità da soddisfare per poter ottenere il finanziamento nell’ambito del programma operativo;
b)
una descrizione delle procedure per l’esame delle domande di finanziamento e dei relativi termini temporali;
c)
i criteri di selezione delle operazioni da finanziare;
d)
i referenti a livello nazionale, regionale o locale che possono fornire informazioni sul programma operativo.
3. L’autorità di gestione informa i potenziali beneficiari circa la pubblicazione di cui all’articolo 31, secondo comma, lettera d).
4. L’autorità di gestione provvede affinché alle misure di informazione e pubblicità partecipi, secondo la normativa e la prassi nazionale, almeno uno dei seguenti soggetti, che possa dare ampia diffusione alle informazioni elencate nel paragrafo 2:
a)
autorità nazionali, regionali e locali e agenzie per lo sviluppo;
b)
associazioni commerciali e professionali;
c)
parti economiche e sociali;
d)
organizzazioni non governative;
e)
organizzazioni che rappresentano il mondo economico;
f)
centri di informazione sull’Unione europea nonché rappresentanti della Commissione negli Stati membri;
g)
istituti di insegnamento.
Articolo 30
Misure di informazione rivolte ai beneficiari
L’autorità di gestione provvede a informare i beneficiari che l’accettazione di un finanziamento implica che i loro nomi siano inclusi nell’elenco dei beneficiari pubblicato in conformità dell’articolo 31, secondo comma, lettera d).
Articolo 31
Responsabilità dell’autorità di gestione in materia di misure di informazione e pubblicità destinate al pubblico
Ai fini dell’articolo 51, paragrafo 2, lettera c), del regolamento di base, l’autorità di gestione provvede affinché le misure di informazione e pubblicità destinate al pubblico siano attuate e ottengano la più amplia diffusione mediatica utilizzando varie forme e metodi di comunicazione al livello territoriale adeguato.
L’autorità di gestione è responsabile dell’organizzazione almeno delle seguenti misure di informazione e pubblicità:
a)
un’azione informativa principale intesa a pubblicizzare il varo del programma operativo;
b)
almeno un’azione informativa principale all’anno per illustrare i risultati conseguiti dal programma operativo;
c)
l’esposizione della bandiera dell'Unione europea per una settimana a partire dal 9 maggio davanti alla sede dell’autorità di gestione;
d)
la pubblicazione, per via elettronica o in altro modo, dell’elenco dei beneficiari, delle denominazioni delle operazioni e dell’importo dei finanziamenti pubblici assegnati alle operazioni.
Non vengono indicati i nomi dei partecipanti alle operazioni finanziate dal FEP intese al miglioramento delle competenze professionali e alla formazione nonché i nomi dei beneficiari che ricevono un aiuto per la fuoriuscita precoce dal settore della pesca, compreso il prepensionamento, conformemente all’articolo 27, paragrafo 1, lettera d), del regolamento di base.
Articolo 32
Responsabilità dei beneficiari in materia di misure di informazione e pubblicità destinate al pubblico
1. Ai fini dell’articolo 51 del regolamento di base, è compito del beneficiario informare il pubblico, mediante le misure indicate ai paragrafi 2, 3 e 4, del presente articolo, sull'assistenza ricevuta dal FEP.
2. Se il costo totale ammissibile di un’operazione cofinanziata dal FEP supera i 500 000 EUR e consiste nel finanziamento di opere di infrastruttura o di costruzione, il beneficiario installa un cartello nel luogo dell’operazione durante la sua attuazione. Le informazioni di cui all’articolo 33 occupano almeno il 25 % del cartello.
Quando l’operazione è completata, il cartello è sostituito dalla targa informativa permanente di cui al paragrafo 3.
3. Se il costo totale ammissibile dell’operazione supera i 500 000 EUR e consiste nell’acquisto di un oggetto fisico, nel finanziamento di opere d'infrastruttura o di costruzione, il beneficiario affigge una targa esplicativa permanente, visibile e di dimensioni significative, entro sei mesi dalla data di completamento dell’operazione.
La targa indica il tipo e la denominazione dell’operazione, oltre a riportare le informazioni di cui all’articolo 33. Le informazioni previste da tale articolo occupano almeno il 25 % della targa.
Una targa informativa è affissa anche nelle sedi dei gruppi finanziati nell'ambito dell’asse prioritario 4 del regolamento di base.
4. All'occorrenza, il beneficiario procura che i partecipanti a un’operazione finanziata dal FEP siano informati del finanziamento.
Il beneficiario annuncia in modo chiaro che l’operazione in corso di realizzazione è stata selezionata nell’ambito di un programma operativo cofinanziato dal FEP.
Qualsiasi documento riguardante tali operazioni, compresi i certificati di frequenza o altri certificati, reca una dichiarazione da cui risulti che il programma operativo è stato cofinanziato dal FEP.
Articolo 33
Caratteristiche tecniche delle misure di informazione e pubblicità relative all’operazione
1. Tutte le misure di informazione e pubblicità rivolte ai beneficiari effettivi, ai beneficiari potenziali e al pubblico recano:
a)
l’emblema dell'Unione europea, conformemente alle norme grafiche di cui all’allegato II, e un riferimento all’Unione europea;
b)
un riferimento al FEP: «Fondo europeo per la pesca»;
c)
una frase, scelta dall’autorità di gestione, che evidenzi il valore specifico dell’intervento comunitario, preferibilmente: «Investiamo per un'attività di pesca sostenibile».
2. Le lettere b) e c) del paragrafo 1 non si applicano agli oggetti promozionali di dimensioni ridotte.
CAPO VI
STRUMENTI DI INGEGNERIA FINANZIARIA
Articolo 34
Disposizioni generali applicabili a tutti gli strumenti di ingegneria finanziaria
1. A norma dell’articolo 55, paragrafo 8, del regolamento di base, nell’ambito di un programma operativo il FEP può cofinanziare spese relative a operazioni che prevedono contributi a sostegno degli strumenti di ingegneria finanziaria per le imprese, principalmente le piccole e medie imprese (PMI), incluse le microimprese, definite nella raccomandazione 2003/361/CE della Commissione (21) a decorrere dal 1o gennaio 2005, come ad esempio fondi di capitale di rischio, fondi di garanzia e fondi per mutui, anche tramite fondi di partecipazione.
Gli strumenti di ingegneria finanziaria assumono la forma di operazioni che consentono investimenti rimborsabili o forniscono garanzie di investimenti rimborsabili o entrambi. Ad essi si applicano gli articoli 35, 36 e 37.
2. La dichiarazione di spesa relativa agli strumenti di ingegneria finanziaria comprende le spese complessivamente sostenute per costituire tali strumenti o contribuire ad essi. Tuttavia, alla chiusura parziale o definitiva del programma operativo, le spese ammissibili sono pari al totale dei pagamenti effettuati per investimenti in imprese da ciascuno degli strumenti di ingegneria finanziaria di cui al paragrafo 1 o di ogni garanzia prestata, compresi gli importi impegnati a titolo di garanzia dai fondi di garanzia e i costi di gestione ammissibili. La dichiarazione di spesa corrispondente è corretta di conseguenza.
3. Gli interessi generati dai pagamenti destinati agli strumenti di ingegneria finanziaria dal programma operativo sono utilizzati per finanziare strumenti di ingegneria finanziaria per le piccole e medie imprese, incluse le microimprese.
4. Le risorse derivanti da investimenti avviati dagli strumenti di ingegneria finanziaria e restituite all'operazione, o ancora disponibili dopo che tutte le garanzie siano state adempiute, sono riutilizzate dalle autorità competenti degli Stati membri interessati a favore delle piccole e medie imprese, incluse le microimprese.
Articolo 35
Condizioni applicabili a tutti gli strumenti di ingegneria finanziaria
1. Quando il FEP finanzia operazioni che riguardano strumenti di ingegneria finanziaria, inclusi quelli organizzati tramite fondi di partecipazione, un piano di attività è presentato dai soci cofinanziatori o dagli azionisti o da un loro rappresentante debitamente autorizzato.
Il piano di attività viene valutato e la sua applicazione sorvegliata dallo Stato membro o dall'autorità di gestione o sotto la loro responsabilità. La valutazione della fattibilità economica degli investimenti degli strumenti di ingegneria finanziaria tiene conto di tutte le fonti di reddito delle imprese interessate.
2. Il piano di attività di cui al paragrafo 1 specifica almeno i seguenti elementi:
a)
il mercato delle imprese in cui intendono operare nonché i criteri e le condizioni per finanziarli;
b)
il bilancio di esercizio dello strumento di ingegneria finanziaria;
c)
la proprietà dello strumento di ingegneria finanziaria;
d)
i soci cofinanziatori o gli azionisti;
e)
lo statuto dello strumento di ingegneria finanziaria;
f)
le disposizioni sulla professionalità, la competenza e l’indipendenza del personale dirigente;
g)
la giustificazione e l’utilizzo previsto del contributo del FEP;
h)
le modalità del disimpegno dello strumento di ingegneria finanziaria dagli investimenti effettuati nelle imprese;
i)
le disposizioni sulla liquidazione dello strumento di ingegneria finanziaria, incluso il reimpiego delle risorse attribuibili al contributo del programma operativo, riconfluite nello strumento di ingegneria finanziaria dagli investimenti effettuati o residuate dopo che tutte le garanzie siano state adempiute.
3. Gli strumenti di ingegneria finanziaria, compresi i fondi di partecipazione, sono costituiti come soggetti giuridici indipendenti e disciplinati da accordi fra i soci cofinanziatori o gli azionisti ovvero come capitale separato in seno a un istituto finanziario preesistente.
Ove rientri nell'ambito di un istituto finanziario, lo strumento di ingegneria finanziaria viene costituito come capitale separato soggetto a specifiche norme attuative in seno all'istituto stesso, che garantiscano, in particolare, una contabilità separata atta a distinguere le nuove risorse investite nello strumento di ingegneria finanziaria, compreso il contributo del programma operativo, da quelle di cui disponeva inizialmente l’istituto finanziario.
La Commissione non può diventare socio cofinanziatore o azionista degli strumenti di ingegneria finanziaria.
4. I costi di gestione non possono superare per la durata dell'intervento, su una media annua, le soglie seguenti, a meno che, in seguito a gara d'appalto, non si riveli necessaria una percentuale più elevata:
a)
il 2 % del contributo del programma operativo ai fondi di partecipazione o del contributo del programma operativo o del fondo di partecipazione ai fondi di garanzia;
b)
il 3 % del contributo del programma operativo o del fondo di partecipazione allo strumento di ingegneria finanziaria in tutti gli altri casi, ad eccezione degli strumenti di microcredito destinati alle microimprese;
c)
il 4 % del contributo del programma operativo o del fondo di partecipazione agli strumenti destinati alle microimprese.
5. Le condizioni relative ai contributi del programma operativo agli strumenti di ingegneria finanziaria sono stabilite in un accordo di finanziamento che è concluso tra il rappresentante autorizzato dello strumento di ingegneria finanziaria e lo Stato membro o l’autorità di gestione.
6. L’accordo di finanziamento di cui al paragrafo 5 comprende almeno:
a)
la strategia e la pianificazione dell’investimento;
b)
la sorveglianza dell’attuazione in conformità alle norme applicabili;
c)
le modalità del disimpegno del contributo del programma operativo dallo strumento di ingegneria finanziaria;
d)
le disposizioni sulla liquidazione dello strumento di ingegneria finanziaria, incluso il reimpiego delle risorse attribuibili al contributo del programma operativo, riconfluite nello strumento di ingegneria finanziaria dagli investimenti effettuati o residuate dopo che siano state adempiute tutte le garanzie.
7. L’autorità di gestione prende i provvedimenti necessari per ridurre al minimo le distorsioni di concorrenza sul mercato dei finanziamenti o dei capitali di rischio. I rendimenti ottenuti dagli investimenti in capitale e dai prestiti, detraendo una quota proporzionale dei costi di gestione e gli incentivi alla prestazione, possono essere destinati in via preferenziale agli investitori che operano secondo il principio dell’investitore in economia di mercato, fino al livello di remunerazione stabilito nello statuto degli strumenti di ingegneria finanziaria, e successivamente vengono ripartiti equamente fra tutti i soci cofinanziatori o gli azionisti.
Articolo 36
Condizioni specifiche applicabili ai fondi di partecipazione
1. Lo Stato membro attua in una delle seguenti forme gli strumenti di ingegneria finanziaria finanziati dal FEP che siano organizzati attraverso fondi di partecipazione, ossia fondi istituiti per investire in più fondi di capitale di rischio, fondi di garanzia e fondi per mutui:
a)
l’aggiudicazione di un appalto pubblico in conformità alla normativa vigente sugli appalti pubblici;
b)
in altri casi, ove l’accordo non costituisca un appalto pubblico di servizi ai sensi della normativa sugli appalti pubblici, la concessione di una sovvenzione, nella forma di un contributo finanziario diretto realizzato mediante donazione:
i)
alla Banca europea per gli investimenti o al Fondo europeo per gli investimenti;
o
ii)
a un istituto finanziario senza bandire un invito a presentare proposte, qualora ciò sia consentito da una legge nazionale compatibile con il trattato.
2. Qualora il FEP finanzi strumenti di ingegneria finanziaria organizzati attraverso fondi di partecipazione, lo Stato membro o l’autorità di gestione conclude un accordo di finanziamento con il fondo di partecipazione che stabilisca le modalità di finanziamento e gli obiettivi.
L’accordo di finanziamento tiene conto, ove necessario, delle conclusioni di una valutazione del divario tra l’offerta di tali strumenti e la domanda degli stessi da parte delle PMI.
3. L’accordo di finanziamento di cui al paragrafo 2 prevede segnatamente:
a)
le condizioni relative ai contributi del programma operativo al fondo di partecipazione;
b)
un invito a manifestare interesse rivolto agli intermediari finanziari;
c)
la valutazione, la selezione e l’accreditamento degli intermediari finanziari;
d)
la definizione e il controllo della politica di investimento, che comprende almeno un’indicazione delle imprese e dei prodotti di ingegneria finanziaria da sostenere;
e)
la trasmissione di informazioni da parte del fondo di partecipazione allo Stato membro o all’autorità di gestione;
f)
la sorveglianza della realizzazione degli investimenti secondo le norme applicabili;
g)
le prescrizioni relative agli audit;
h)
le modalità del disimpegno del fondo di partecipazione dai fondi di capitale di rischio, dai fondi di garanzia o dai fondi per mutui;
i)
le disposizioni di liquidazione dello strumento di ingegneria finanziaria, incluso il reimpiego delle risorse attribuibili al contributo del programma operativo, riconfluite nello strumento di ingegneria finanziaria dagli investimenti effettuati o residuate dopo che siano state adempiute tutte le garanzie.
4. Le condizioni relative al contributo del fondo di partecipazione, con il sostegno del programma operativo, destinato ai fondi di capitale di rischio, ai fondi di garanzia e ai fondi per mutui sono definite in un accordo di finanziamento che va concluso tra il fondo di capitale di rischio, il fondo di garanzia e il fondo per mutui, da un lato, e il fondo di partecipazione dall’altro. L’accordo di finanziamento comprende almeno gli elementi elencati all’articolo 35, paragrafo 6.
Articolo 37
Condizioni specifiche applicabili ai fondi di capitale di rischio, ai fondi di garanzia e ai fondi per mutui
Gli strumenti di ingegneria finanziaria diversi dai fondi di partecipazione investono in imprese, in particolare nelle PMI. Tali investimenti possono essere effettuati solo al momento della creazione dell’impresa, nelle fasi iniziali, inclusa la costituzione del capitale di avviamento, o nella fase di espansione e solo in attività che i gestori dello strumento d’ingegneria finanziaria giudicano potenzialmente redditizie.
CAPO VII
GESTIONE, SORVEGLIANZA E CONTROLLO
SEZIONE 1
Disposizioni generali
Articolo 38
Organismi intermedi
1. Ove uno o più compiti dell’autorità di gestione o dell’autorità di certificazione siano effettuati da un organismo intermedio, le relative convenzioni sono formalmente registrate per iscritto.
2. Le disposizioni del presente regolamento relative all’autorità di gestione e all’autorità di certificazione si applicano agli organismi intermedi.
Articolo 39
Autorità di gestione
1. Ai fini della selezione e dell’approvazione delle operazioni di cui all’articolo 59, lettera a), del regolamento di base, l’autorità di gestione provvede affinché i beneficiari vengano informati circa le condizioni specifiche relative ai prodotti o ai servizi da fornire nel quadro dell’operazione, il piano di finanziamento, il termine per l’esecuzione nonché i dati finanziari o di altro genere che vanno conservati e comunicati. Prima di prendere la decisione in merito all’approvazione, essa si assicura che il beneficiario sia in grado di rispettare tali condizioni.
2. Le verifiche che l’autorità di gestione è tenuta a effettuare a norma dell’articolo 59, lettera b), del regolamento di base riguardano, a seconda del caso, gli aspetti amministrativi, finanziari, tecnici e fisici delle operazioni.
Le verifiche garantiscono che le spese dichiarate siano reali, che i prodotti o i servizi siano stati forniti conformemente alla decisione di approvazione, che le domande di rimborso del beneficiario siano corrette e che le spese siano conformi alle norme comunitarie e nazionali. Esse comprendono procedure intese a evitare un doppio finanziamento delle spese in virtù di altri programmi nazionali o comunitari o altri periodi di programmazione.
Le verifiche comprendono le seguenti procedure:
a)
verifiche amministrative di tutte le domande di rimborso presentate dai beneficiari;
b)
verifiche in loco di singole operazioni.
3. Qualora le verifiche in loco di cui al paragrafo 2, lettera b), relative a un programma operativo, siano effettuate mediante campionamento, l’autorità di gestione conserva una documentazione che descriva e giustifichi il metodo di campionamento e indichi le operazioni o le transazioni selezionate per la verifica.
L’autorità di gestione definisce le dimensioni del campione in modo da ottenere ragionevoli garanzie circa la legittimità e la regolarità delle transazioni sottostanti, tenendo conto del grado di rischio da essa determinato in rapporto al tipo di beneficiari e di operazioni interessati.
L’autorità di gestione riesamina il metodo di campionamento ogni anno.
4. L’autorità di gestione stabilisce per iscritto norme sostanziali e procedurali relative alle verifiche effettuate in conformità del paragrafo 2 e tiene una documentazione relativa a ciascuna verifica, indicante il lavoro svolto, la data e i risultati della verifica e i provvedimenti presi in connessione con le irregolarità riscontrate.
5. Qualora l’autorità di gestione sia altresì soggetto beneficiario nell'ambito di un programma operativo, le disposizioni riguardanti le verifiche di cui ai paragrafi 2, 3 e 4 del presente articolo garantiscono un’adeguata separazione delle funzioni in conformità dell’articolo 57, paragrafo 1, lettera b), del regolamento di base.
Articolo 40
Dati relativi alle operazioni da comunicare su richiesta della Commissione
1. I dati contabili relativi alle operazioni e i dati relativi all'attuazione di cui all’articolo 59, lettera c), del regolamento di base comprendono almeno le informazioni indicate all’allegato III del presente regolamento. All'occorrenza, tali informazioni vengono disaggregate in funzione dell’età e del sesso dei beneficiari.
2. Le autorità di gestione, di certificazione e di audit e gli organismi di cui all’articolo 61, paragrafo 3, del regolamento di base hanno accesso alle informazioni di cui al paragrafo 1 del presente articolo.
3. Lo Stato membro fornisce alla Commissione, su richiesta scritta, le informazioni di cui al paragrafo 1 entro quindici giorni lavorativi dal ricevimento della richiesta stessa, o entro un altro periodo concordato, per consentire lo svolgimento di controlli documentali o in loco. La Commissione può chiedere le informazioni di cui al paragrafo 1 a livello delle operazioni, delle misure, degli assi prioritari o del programma operativo.
Articolo 41
Pista di controllo
Ai fini dell’articolo 59, lettera f), del regolamento di base, una pista di controllo è considerata adeguata se rispetta i seguenti criteri:
a)
consente di confrontare gli importi globali certificati alla Commissione con i documenti contabili dettagliati e i documenti giustificativi conservati dall’autorità di certificazione, dall’autorità di gestione, dagli organismi intermedi e dai beneficiari riguardo alle operazioni cofinanziate nell'ambito del programma operativo;
b)
consente di verificare il pagamento del contributo pubblico al beneficiario;
c)
consente di verificare l’applicazione dei criteri di selezione stabiliti dal comitato di sorveglianza per il programma operativo;
d)
per ogni operazione comprende, se pertinente, le norme tecniche e il piano di finanziamento, i documenti riguardanti l’approvazione della sovvenzione, la documentazione relativa alle procedure di aggiudicazione degli appalti pubblici, le relazioni sullo stato di avanzamento e le relazioni sulle verifiche e sugli audit effettuati.
Articolo 42
Audit delle operazioni
1. Gli audit di cui all’articolo 61, paragrafo 1, lettera b), del regolamento di base sono effettuati ogni dodici mesi a partire dal 1o luglio 2008 su un campione di operazioni selezionate mediante un metodo stabilito o approvato dall’autorità di audit in conformità dell’articolo 43 del presente regolamento.
Gli audit sono effettuati in loco sulla base della documentazione e dei dati conservati dai beneficiari.
2. Nell’ambito degli audit viene verificata l'osservanza dei requisiti seguenti:
a)
l’operazione deve rispondere ai criteri di selezione del programma operativo, è stata attuata conformemente alla decisione di approvazione e soddisfa, se del caso, tutte le condizioni relative alla funzionalità, all’impiego o agli obiettivi da raggiungere;
b)
la spesa dichiarata deve corrispondere ai documenti contabili e ai documenti giustificativi conservati dal beneficiario;
c)
la spesa dichiarata dal beneficiario deve essere conforme alle norme comunitarie e nazionali;
d)
il contributo pubblico deve essere stato pagato al beneficiario in conformità dell’articolo 80 del regolamento di base.
3. Qualora i problemi riscontrati assumano carattere sistematico e pertanto tali da comportare un rischio per altre operazioni nell'ambito del programma operativo, l’autorità di audit provvede affinché vengano effettuati ulteriori esami, compresi eventuali audit supplementari, per definire l’entità di tali problemi. Le autorità responsabili prendono i necessari provvedimenti preventivi e correttivi.
4. Ai fini dei dati da riportare nelle tabelle di cui al punto 9 dell’allegato VI, parte A, e al punto 9 dell’allegato VII, parte A, sono comprese nell'importo delle spese sottoposte ad audit unicamente le spese che rientrano nell’ambito dell’audit ai sensi del paragrafo 1.
Articolo 43
Campionamento
1. Il campionamento delle operazioni da sottoporre ad audit ogni dodici mesi è basato in primo luogo sul metodo di campionamento statistico casuale definito ai paragrafi 2, 3 e 4. Ulteriori operazioni possono essere selezionate come campione supplementare a norma dei paragrafi 5 e 6.
2. Il metodo utilizzato per selezionare il campione e trarre conclusioni dai risultati risponde a standard di controllo riconosciuti a livello internazionale e viene documentato. Sulla base dell’importo della spesa, del numero e del tipo di operazioni e di altri fattori pertinenti l’autorità di audit determina il metodo di campionamento statistico adeguato da applicare. I parametri tecnici del campione sono determinati in conformità dell’allegato IV.
3. Il campione da sottoporre ad audit ogni dodici mesi è selezionato tra le operazioni per le quali siano state dichiarate alla Commissione spese ai sensi del programma operativo nel corso dell’anno precedente l’anno in cui viene presentata alla Commissione stessa la relazione annuale prevista dall'articolo 61, paragrafo 1, lettera e), punto i), del regolamento di base. Ai fini della selezione delle operazioni da sottoporre ad audit nel primo periodo di dodici mesi, l’autorità di audit può decidere di raggruppare le operazioni per le quali sono state dichiarate spese alla Commissione nel 2007 e nel 2008.
4. L’autorità di audit trae le proprie conclusioni sulla base dei risultati degli audit relativi alle spese dichiarate alla Commissione durante il periodo di cui al paragrafo 3 e le comunica alla Commissione nella relazione annuale di controllo. Riguardo ai programmi operativi per i quali il tasso di errore previsto è superiore alla soglia di rilevanza, l’autorità di audit analizza le conseguenze e prende i provvedimenti necessari, comprese adeguate raccomandazioni, che vengono comunicati nella relazione annuale di controllo.
5. L’autorità di audit riesamina regolarmente la copertura assicurata dal campionamento casuale, tenendo conto in particolare della necessità di una sufficiente affidabilità degli audit ai fini delle dichiarazioni da presentare alla chiusura parziale e a quella definitiva di ogni programma operativo. Essa decide in base a una valutazione tecnica se sia necessario sottoporre ad audit un campione supplementare di ulteriori operazioni in considerazione di specifici fattori di rischio individuati e garantire per ogni programma una copertura sufficiente dei diversi tipi di operazioni, di beneficiari, di organismi intermedi e di assi prioritari.
6. L’autorità di audit trae le proprie conclusioni sulla base dei risultati degli audit del campione supplementare e le comunica alla Commissione nella relazione annuale di controllo. Ove il numero delle irregolarità rilevate sia elevato o vengano individuate irregolarità sistematiche, l’autorità di audit analizza le conseguenze e prende i provvedimenti necessari, comprese adeguate raccomandazioni, che vengono comunicati nella relazione annuale di controllo. I risultati degli audit del campione supplementare sono analizzati separatamente da quelli del campionamento casuale. In particolare, le irregolarità rilevate nel campione supplementare non vengono prese in considerazione al momento del calcolo del tasso di errore nel campione su base casuale.
Articolo 44
Documenti presentati dall’autorità di audit
1. La strategia di audit di cui all’articolo 61, paragrafo 1, lettera c), del regolamento di base è redatta conformemente al modello contenuto nell’allegato V del presente regolamento. Essa viene aggiornata e riesaminata su base annuale e, se necessario, nel corso dell’anno.
2. La relazione annuale di controllo e il parere di cui all’articolo 61, paragrafo 1, lettera e), punto i), del regolamento di base sono fondati sugli audit dei sistemi e gli audit delle operazioni condotti a norma dell’articolo 61, paragrafo 1, lettere a) e b), dello stesso regolamento in base alla strategia di audit per il programma operativo e sono redatti secondo i modelli contenuti nell’allegato VI del presente regolamento.
3. La dichiarazione di chiusura di cui all’articolo 61, paragrafo 1, lettera f), del regolamento di base è fondata su tutte le attività di audit effettuate dall’autorità di audit, o sotto la sua responsabilità, nel rispetto della strategia di audit. La dichiarazione di chiusura e la relazione finale di controllo sono redatte conformemente al modello contenuto nell’allegato VII del presente regolamento.
4. Qualora l'ambito del controllo sia circoscritto o qualora il livello delle spese irregolari rilevate non consenta di formulare un parere senza riserve nell’ambito del parere annuale di cui all’articolo 61, paragrafo 1, lettera e), del regolamento di base, o della dichiarazione di chiusura di cui alla lettera f) di tale disposizione, l’autorità di audit indica le relative ragioni e valuta l’entità del problema nonché il suo impatto finanziario.
5. In caso di chiusura parziale di un programma operativo la dichiarazione relativa alla legittimità e alla regolarità delle transazioni che rientrano nella dichiarazione di spesa di cui all’articolo 85 del regolamento di base è redatta dall’autorità di audit secondo il modello contenuto nell’allegato VIII del presente regolamento e viene presentata insieme al parere di cui all’articolo 61, paragrafo 1, lettera e), punto iii), del regolamento di base.
Articolo 45
Disponibilità dei documenti
1. Ai fini dell’articolo 87 del regolamento di base, l’autorità di gestione procura che sia disponibile un registro recante l’identità e l’ubicazione degli organismi che conservano i documenti giustificativi relativi alle spese e agli audit, compresi tutti i documenti necessari per una pista di controllo adeguata.
2. L’autorità di gestione provvede affinché i documenti di cui al paragrafo 1 del presente articolo siano messi a disposizione in caso di ispezione e ne vengano forniti estratti o copie alle persone o agli organismi che vi hanno diritto, in particolare al personale autorizzato dell'autorità di gestione, dell'autorità di certificazione, degli organismi intermedi, dell'autorità di audit e degli organismi di cui all’articolo 61, paragrafo 3, del regolamento di base nonché ai funzionari autorizzati della Comunità e ai loro rappresentanti autorizzati.
3. L’autorità di gestione conserva i dati necessari ai fini della valutazione e della presentazione delle relazioni, in particolare le informazioni di cui all’articolo 40, riguardanti le operazioni indicate all’articolo 87, paragrafo 2, del regolamento di base per l’intero periodo fissato al paragrafo 1, lettera a), di tale articolo.
4. I seguenti sono considerati supporti comunemente accettati a norma dell’articolo 87 del regolamento di base:
a)
fotocopie di documenti originali;
b)
microschede di documenti originali;
c)
versioni elettroniche di documenti originali;
d)
documenti disponibili unicamente in formato elettronico.
5. La procedura relativa alla certificazione della conformità agli originali dei documenti conservati su supporti comunemente accettati è stabilita dalle autorità nazionali e assicura che le versioni conservate rispettino le norme giuridiche nazionali e siano affidabili ai fini di audit.
6. Qualora i documenti esistano unicamente in formato elettronico, i sistemi informatici utilizzati devono essere conformi a standard di sicurezza riconosciuti e atti a garantire che i documenti conservati rispondano alle norme giuridiche nazionali e siano affidabili ai fini di audit.
Articolo 46
Documenti presentati dall’autorità di certificazione
1. Le dichiarazioni certificate delle spese e le domande di pagamento a norma dell’articolo 60, lettera a), del regolamento di base sono redatte secondo il modello contenuto nell’allegato IX del presente regolamento e inviate alla Commissione.
2. Entro il 31 marzo di ogni anno a partire dal 2008 l’autorità di certificazione presenta alla Commissione una dichiarazione secondo il modello contenuto nell’allegato X che indichi, per ogni asse prioritario del programma operativo:
a)
gli importi delle dichiarazioni di spesa presentate nel corso dell’anno precedente revocati a seguito della soppressione totale o parziale del contributo pubblico a determinate operazioni;
b)
gli importi recuperati che sono stati detratti da tali dichiarazioni di spesa;
c)
una dichiarazione relativa agli importi da recuperare entro il 31 dicembre dell’anno precedente, elencati in base all’anno in cui sono stati emessi gli ordini di riscossione.
3. Al fine di procedere alla chiusura parziale di un programma operativo l’autorità di certificazione presenta alla Commissione una dichiarazione di spesa a norma dell’articolo 85 del regolamento di base secondo il modello contenuto nell’allegato XI del presente regolamento.
Articolo 47
Descrizione dei sistemi di gestione e di controllo
La descrizione dei sistemi di gestione e di controllo istituiti per il programma operativo menzionata all’articolo 71, paragrafo 1, del regolamento di base comprende le informazioni sui punti indicati all’articolo 57 dello stesso regolamento e le informazioni di cui agli articoli 48 e 49 del presente regolamento.
Tali informazioni sono presentate sul modello contenuto nell’allegato XII, parte A, del presente regolamento.
Articolo 48
Informazioni riguardanti l’autorità di gestione, l’autorità di certificazione e gli organismi intermedi
Relativamente all’autorità di gestione, all’autorità di certificazione e a ogni organismo intermedio lo Stato membro fornisce alla Commissione le seguenti informazioni:
a)
la descrizione dei compiti ad essi affidati;
b)
l’organigramma di ciascuno di essi, una descrizione della ripartizione dei compiti tra i diversi dipartimenti o all’interno dei dipartimenti stessi e il numero indicativo dei posti assegnati;
c)
le procedure di selezione e di approvazione delle operazioni;
d)
le procedure di ricevimento, verifica e convalida delle domande di rimborso dei beneficiari e segnatamente le norme sostanziali e procedurali stabilite a fini di verifica dall’articolo 39 nonché le procedure di autorizzazione, esecuzione e iscrizione nei conti dei pagamenti ai beneficiari;
e)
le procedure relative alla redazione, alla certificazione e alla presentazione delle dichiarazioni di spesa alla Commissione;
f)
un riferimento alle procedure scritte stabilite per le attività di cui alle lettere c), d) ed e);
g)
le norme di ammissibilità stabilite dallo Stato membro e applicabili al programma operativo;
h)
il modo in cui vengono conservati i documenti contabili dettagliati relativi alle operazioni e i dati relativi all'attuazione di cui all'articolo 40, paragrafo 1, nell’ambito del programma operativo.
Articolo 49
Informazioni riguardanti l’autorità di audit e gli organismi di cui all’articolo 61, paragrafo 3, del regolamento di base
Relativamente all'autorità di audit e agli organismi di cui all'articolo 61, paragrafo 3, del regolamento di base lo Stato membro fornisce alla Commissione le seguenti informazioni:
a)
una descrizione dei loro compiti rispettivi e dei loro rapporti reciproci;
b)
l’organigramma dell’autorità di audit e di ciascuno degli organismi che partecipano allo svolgimento delle attività di audit relative al programma operativo, con una descrizione del modo in cui ne viene garantita l’indipendenza, l’indicazione del numero approssimativo dei posti assegnati nonché delle qualificazioni o delle esperienze richieste;
c)
le procedure per controllare l'attuazione delle raccomandazioni e dei provvedimenti correttivi indicati nelle relazioni di audit;
d)
se del caso, le procedure relative alla soprintendenza, da parte dell’autorità di audit, al lavoro degli organismi che partecipano allo svolgimento delle attività di audit inerenti al programma operativo;
e)
le procedure relative alla redazione della relazione annuale di controllo e delle dichiarazioni di chiusura.
Articolo 50
Valutazione dei sistemi di gestione e di controllo
1. La relazione di cui all’articolo 71, paragrafo 2, del regolamento di base è fondata su un esame della descrizione dei sistemi, dei documenti pertinenti relativi ai sistemi, del modo in cui vengono conservati i documenti contabili e i dati sull’attuazione delle operazioni e su colloqui con il personale degli organismi principali considerati rilevanti dall’autorità di audit o dagli altri organismi responsabili della relazione al fine di completare, chiarire o verificare le informazioni.
2. Il parere sulla conformità dei sistemi di cui all’articolo 71, paragrafo 2, del regolamento di base è redatto secondo il modello contenuto nell’allegato XII, parte B, del presente regolamento.
3. Se il sistema di gestione e di controllo interessato è sostanzialmente analogo al sistema predisposto per gli interventi approvati a norma del regolamento (CE) n. 1083/2006 del Consiglio (22), i risultati degli audit effettuati da ispettori nazionali o comunitari in riferimento a quest'ultimo sistema possono essere presi in considerazione allo scopo di elaborare la relazione e il parere a norma dell’articolo 71, paragrafo 2, del regolamento di base.
SEZIONE 2
Deroghe relative al controllo dei programmi operativi di cui all’articolo 2 del presente regolamento
Articolo 51
Deroghe generali
1. Per i programmi operativi di cui all’articolo 2 del presente regolamento l’autorità di audit non è tenuta a presentare alla Commissione la strategia di audit prevista all’articolo 61, paragrafo 1, lettera c), del regolamento di base.
2. Per quanto riguarda i programmi operativi menzionati all’articolo 2 del presente regolamento, se il parere sulla conformità dei sistemi di cui all’articolo 71, paragrafo 2, del regolamento di base non contiene riserve o se le riserve sono state sciolte in seguito all’applicazione di misure correttive, la Commissione può concludere:
a)
che il parere di cui all’articolo 61, paragrafo 1, lettera e), punto ii), del regolamento di base in merito all’efficace funzionamento del sistema è affidabile;
b)
che effettuerà i propri audit in loco solo se esistono indizi di carenze del sistema aventi incidenza sulle spese certificate alla Commissione in un anno per il quale il parere emesso ai sensi dell’articolo 61, paragrafo 1, lettera e), punto ii), del regolamento di base non contenga alcuna riserva relativamente a siffatte carenze.
3. Qualora la Commissione raggiunga la conclusione di cui al paragrafo 2 del presente articolo essa informa lo Stato membro interessato.
Ove esistano indizi dell'esistenza di carenze, essa può chiedere allo Stato membro interessato di effettuare gli audit conformemente all’articolo 72, paragrafo 3, del regolamento di base o può effettuare i propri audit a norma del paragrafo 2 dello stesso articolo.
Articolo 52
Istituzione di organismi e procedure ai sensi del diritto nazionale
1. Per i programmi operativi di cui all’articolo 2 del presente regolamento gli Stati membri possono avvalersi, oltre che della deroga generale di cui all'articolo 51, della facoltà di istituire, in conformità del diritto nazionale, gli organismi e le procedure per lo svolgimento:
a)
delle funzioni dell’autorità di gestione con riguardo alla verifica dei prodotti e dei servizi cofinanziati e delle spese dichiarate a norma dell’articolo 59, lettera b), del regolamento di base;
b)
delle funzioni dell’autorità di certificazione di cui all’articolo 60 del regolamento di base;
c)
delle funzioni dell’autorità di audit di cui all’articolo 61 del regolamento di base.
2. Qualora si avvalga della facoltà indicata al paragrafo 1 del presente articolo, lo Stato membro non è tenuto a designare un’autorità di certificazione e un’autorità di audit ai sensi dell’articolo 58, paragrafo 1, lettere b) e c), del regolamento di base.
3. Qualora uno Stato membro si avvalga della facoltà indicata al paragrafo 1, le disposizioni di cui all’articolo 71 del regolamento di base si applicano mutatis mutandis.
Articolo 53
Disposizioni specifiche riguardanti gli organismi e le procedure istituiti ai sensi del diritto nazionale
1. Il presente articolo si applica ai programmi operativi per i quali uno Stato membro si avvalga della facoltà di cui all’articolo 52, paragrafo 1.
2. Le verifiche di cui all’articolo 39, paragrafo 2, sono effettuate dagli organismi nazionali di cui all’articolo 52, paragrafo 1.
3. Gli audit delle operazioni di cui all’articolo 61, paragrafo 1, lettera b), del regolamento di base sono effettuati in conformità delle procedure nazionali. Non si applicano gli articoli 42 e 43 del presente regolamento.
4. L’articolo 44, paragrafi da 2 a 5, si applica mutatis mutandis all'elaborazione dei documenti rilasciati dagli organismi nazionali di cui all’articolo 52, paragrafo 1.
La relazione annuale di controllo e il parere annuale sono redatti secondo i modelli contenuti nell’allegato VI del presente regolamento.
5. Gli organismi nazionali di cui all’articolo 52 adempiono agli obblighi fissati all’articolo 46, paragrafo 2.
La dichiarazione di spesa è redatta secondo i modelli contenuti negli allegati IX e XI.
6. Le informazioni da includere nella descrizione dei sistemi di gestione e di controllo di cui agli articoli 47, 48 e 49 comprendono, se del caso, i dati relativi agli organismi nazionali di cui all’articolo 52, paragrafo 1.
CAPO VIII
IRREGOLARITÀ
Articolo 54
Definizioni
Ai fini del presente capo si intende per:
a)
«operatore economico» qualsiasi persona fisica o giuridica o altro soggetto che partecipi alla realizzazione di un intervento del FEP, ad eccezione degli Stati membri nell’esercizio delle loro prerogative di autorità pubbliche;
b)
«primo accertamento amministrativo o giudiziario» la prima valutazione scritta effettuata da un'autorità competente, amministrativa o giudiziaria, che in base a fatti specifici accerta l'esistenza di un'irregolarità, quand'anche tale valutazione possa essere successivamente modificata o revocata in seguito agli sviluppi del procedimento amministrativo o giudiziario;
c)
«frode presunta» un’irregolarità che a livello nazionale determina l’inizio di un procedimento amministrativo o giudiziario volto a stabilire l’esistenza di un comportamento doloso, in particolare di una frode ai sensi dell’articolo 1, paragrafo 1, lettera a), della convenzione elaborata in base all'articolo K.3 del trattato sull'Unione europea relativa alla tutela degli interessi finanziari delle Comunità europee (23);
d)
«fallimento» le procedure di insolvenza ai sensi dell'articolo 2, lettera a), del regolamento (CE) n. 1346/2000 del Consiglio (24).
Articolo 55
Prime comunicazioni - Deroghe
1. Fatti salvi gli obblighi a norma dell’articolo 70 del regolamento di base, entro i due mesi successivi alla fine di ogni trimestre gli Stati membri trasmettono alla Commissione una relazione concernente tutte le irregolarità che sono state oggetto di un primo accertamento amministrativo o giudiziario.
In tale relazione gli Stati membri forniscono informazioni riguardanti quanto segue:
a)
il FEP, l’obiettivo, il programma operativo, l'asse prioritario e l'operazione interessati, nonché il numero del codice comune d’identificazione (CCI);
b)
la disposizione che è stata violata;
c)
la data e la fonte della prima informazione che ha determinato una presunzione d'irregolarità;
d)
le pratiche utilizzate per commettere l’irregolarità;
e)
ove pertinente, se tali pratiche determinano una presunzione di frode;
f)
il modo in cui l’irregolarità è stata scoperta;
g)
se del caso, gli Stati membri e i paesi terzi interessati;
h)
il periodo o il momento in cui è stata commessa l’irregolarità;
i)
le autorità o gli organismi nazionali che hanno redatto il rapporto ufficiale sull'irregolarità e le autorità cui spettano gli ulteriori provvedimenti amministrativi o giudiziari;
j)
la data del primo accertamento amministrativo o giudiziario relativo all’irregolarità;
k)
l’identità delle persone fisiche o giuridiche interessate o di altri soggetti partecipanti, a meno che tale indicazione risulti inutile ai fini della repressione delle irregolarità, tenuto conto del tipo di irregolarità accertata;
l)
il preventivo totale e il contributo pubblico approvato per l’operazione nonché la ripartizione del cofinanziamento tra contributo comunitario e nazionale;
m)
l’importo del contributo pubblico interessato dall’irregolarità e il corrispondente contributo comunitario a rischio;
n)
qualora il contributo pubblico non sia stato versato alle persone o agli altri soggetti di cui alla lettera k), gli importi che sarebbero stati pagati indebitamente se l’irregolarità non fosse stata scoperta;
o)
l’eventuale sospensione dei pagamenti e le possibilità di recupero;
p)
la natura della spesa irregolare.
2. In deroga al paragrafo 1 non vanno comunicati:
a)
i casi in cui l’irregolarità consista unicamente nella mancata esecuzione totale o parziale, dovuta al fallimento del beneficiario, di un’operazione rientrante nel programma operativo;
b)
i casi segnalati spontaneamente dal beneficiario all’autorità di gestione o all’autorità di certificazione prima che siano individuati dall’autorità, sia anteriormente che posteriormente al versamento del contributo pubblico;
c)
i casi che sono individuati e corretti dall'autorità di gestione o dall'autorità di certificazione prima di qualsiasi versamento del contributo pubblico al beneficiario e prima dell’inserimento della spesa interessata in una dichiarazione di spesa presentata alla Commissione.
Vanno tuttavia segnalate le irregolarità precedenti un fallimento e le frodi presunte.
3. Qualora alcune delle informazioni di cui al paragrafo 1, in particolare le informazioni relative alle pratiche utilizzate per commettere l’irregolarità e al modo in cui è stata individuata, non siano disponibili, gli Stati membri forniscono, per quanto possibile, i dati mancanti quando presentano alla Commissione le successive relazioni trimestrali sulle irregolarità.
4. Se le disposizioni nazionali prevedono il segreto istruttorio, la comunicazione delle informazioni è subordinata all'autorizzazione dell'autorità giudiziaria competente.
5. Se non deve segnalare alcuna irregolarità ai sensi del paragrafo 1, lo Stato membro informa la Commissione al riguardo entro il termine stabilito nello stesso paragrafo.
Articolo 56
Casi urgenti
Ogni Stato membro segnala immediatamente alla Commissione e, ove necessario, agli altri Stati membri interessati tutte le irregolarità accertate o presunte qualora tema che tali irregolarità
a)
possano avere rapide ripercussioni al di fuori del suo territorio;
o
b)
rivelino il ricorso a nuove pratiche irregolari.
Articolo 57
Comunicazione dei provvedimenti consequenziali e mancato recupero
1. Entro i due mesi successivi al termine di ogni trimestre gli Stati membri informano la Commissione, in riferimento a ogni precedente comunicazione di cui all’articolo 55, sui procedimenti iniziati in seguito alle irregolarità comunicate, nonché sui cambiamenti significativi derivati da detti interventi.
Tali informazioni riguardano almeno i seguenti elementi:
a)
gli importi recuperati o gli importi di cui si prevede il recupero;
b)
le misure provvisorie prese dagli Stati membri a salvaguardia del recupero degli importi versati indebitamente;
c)
i procedimenti amministrativi o giudiziari iniziati al fine di recuperare gli importi versati indebitamente e di irrogare sanzioni;
d)
i motivi dell'eventuale rinuncia a procedimenti di recupero;
e)
l’eventuale rinuncia a procedimenti penali.
Gli Stati membri comunicano alla Commissione le decisioni amministrative o giudiziarie, o i loro elementi essenziali, riguardanti la conclusione di tali procedimenti, indicando in particolare se i fatti accertati sono tali da determinare una presunzione di frode. Nei casi di cui alla lettera d) gli Stati membri informano la Commissione, per quanto possibile, prima che venga presa una decisione.
2. Qualora ritenga o preveda che non sia possibile recuperare un determinato importo, lo Stato membro comunica alla Commissione in una relazione speciale l’entità dell’importo non recuperato e le circostanze pertinenti per la decisione sull’imputabilità della perdita a norma dell’articolo 70, paragrafo 2, del regolamento di base.
Le informazioni fornite sono sufficientemente dettagliate per consentire alla Commissione di prendere al più presto tale decisione dopo aver consultato le autorità degli Stati membri interessati.
Le informazioni comprendono almeno:
a)
una copia della decisione di concessione;
b)
la data dell’ultimo pagamento al beneficiario;
c)
una copia dell’ordine di recupero;
d)
nei casi di fallimento che vanno comunicati a norma dell’articolo 55, paragrafo 2, una copia del documento che attesta l’insolvenza del beneficiario;
e)
una descrizione sommaria dei provvedimenti presi dallo Stato membro per recuperare l’importo in questione, con indicazione delle relative date.
3. Nel caso di cui al paragrafo 2 la Commissione può richiedere espressamente allo Stato membro di continuare il procedimento di recupero.
Articolo 58
Trasmissione per via elettronica
Le informazioni di cui agli articoli 55 e 56 e all’articolo 57, paragrafo 1, sono presentate, per quanto possibile, per via elettronica, utilizzando il modulo messo a disposizione a tal fine dalla Commissione mediante una connessione protetta.
Articolo 59
Rimborso delle spese giudiziarie
Se le autorità competenti di uno Stato membro, su esplicita richiesta della Commissione, decidono di avviare o proseguire un’azione giudiziaria volta al recupero di importi versati indebitamente, la Commissione può rimborsare integralmente o in parte allo Stato membro, previa presentazione di documenti giustificativi, le spese giudiziarie e le altre spese direttamente connesse col procedimento, anche qualora quest’ultimo risulti infruttuoso.
Articolo 60
Contatti con gli Stati membri
1. La Commissione mantiene con gli Stati membri interessati i contatti necessari per completare le informazioni ricevute sulle irregolarità di cui all’articolo 55, sui procedimenti di cui all’articolo 57 e segnatamente sulla possibilità di recupero.
2. Indipendentemente dai contatti di cui al paragrafo 1, quando la natura dell'irregolarità faccia presumere che pratiche identiche o analoghe possano verificarsi anche altrove all'interno della Comunità, la Commissione ne informa gli Stati membri.
3. La Commissione organizza a livello comunitario riunioni d'informazione destinate ai rappresentanti degli Stati membri per esaminare congiuntamente le informazioni ottenute a norma degli articoli 55, 56 e 57 e del paragrafo 1 del presente articolo. L’esame è incentrato sulle conclusioni da trarre dalle informazioni sulle irregolarità, sulle misure preventive e sulle azioni giudiziarie.
4. Ove, nell'applicazione delle disposizioni vigenti, si palesino lacune pregiudizievoli agli interessi della Comunità, gli Stati membri e la Commissione si consultano, su richiesta di uno di essi o della Commissione stessa, al fine di porre ad esse rimedio.
Articolo 61
Uso delle informazioni
La Commissione può utilizzare le informazioni di carattere generale od operativo comunicate dagli Stati membri in conformità del presente regolamento per effettuare analisi dei rischi e, sulla base delle informazioni ottenute, può redigere relazioni ed elaborare sistemi di allerta rapida intesi a una più efficace individuazione degli eventuali rischi.
Articolo 62
Trasmissione delle informazioni ai comitati
La Commissione informa regolarmente gli Stati membri, nell'ambito del comitato consultivo per il coordinamento nel settore della repressione delle frodi, istituito con la decisione 94/140/CE della Commissione (25), circa l’ordine di grandezza finanziaria delle irregolarità accertate e delle varie categorie di irregolarità, suddivise per tipo e numero. È altresì informato il comitato di cui all’articolo 101 del regolamento di base.
Articolo 63
Irregolarità al di sotto della soglia di segnalazione
1. Ove le irregolarità riguardino importi inferiori a 10 000 EUR a carico del bilancio generale delle Comunità europee, gli Stati membri trasmettono alla Commissione le informazioni di cui agli articoli 55 e 57 soltanto su esplicita richiesta della stessa.
Tuttavia, in conformità dell'articolo 60, lettera f), del regolamento di base, gli Stati membri tengono la contabilità degli importi recuperabili inferiori a tale soglia e degli importi recuperati o revocati a seguito della soppressione della partecipazione a un'operazione e riversano gli importi recuperati al bilancio generale delle Comunità europee.
Fatti salvi gli obblighi derivanti direttamente dall'articolo 70, paragrafo 1, lettera b), del regolamento di base, lo Stato membro e la Comunità condividono le perdite relative agli importi inferiori alla soglia che non possono essere recuperati secondo il tasso di cofinanziamento applicabile all’operazione interessata. Non si applica la procedura di cui all’articolo 57, paragrafo 2, del presente regolamento, salvo decisione contraria della Commissione.
Il terzo comma del presente paragrafo si applica altresì ai casi di fallimento che non rientrano nell’obbligo di segnalazione di cui all’articolo 55, paragrafo 1.
2. Gli Stati membri che non hanno adottato l'euro come valuta alla data di accertamento dell’irregolarità convertono in euro gli importi delle spese sostenute in valuta nazionale, conformemente all’articolo 95 del regolamento di base. Ove le spese non siano state registrate nella contabilità dell’autorità di certificazione, deve essere applicato il tasso di cambio contabile più recente pubblicato dalla Commissione in formato elettronico.
CAPO IX
SCAMBIO ELETTRONICO DI DATI
Articolo 64
Sistema informatico per lo scambio di dati
Ai fini degli articoli 65 e 75 del regolamento di base è istituito un sistema informatico destinato allo scambio di tutti i dati relativi al programma operativo.
Lo scambio dei dati tra gli Stati membri e la Commissione è effettuato attraverso tale sistema informatico realizzato dalla Commissione, che consente uno scambio sicuro di dati tra la Commissione e i singoli Stati membri.
Gli Stati membri partecipano all'ulteriore sviluppo del sistema informatico per lo scambio dei dati.
Articolo 65
Contenuto del sistema informatico per lo scambio di dati
1. Il sistema informatico per lo scambio di dati contiene informazioni di interesse comune per la Commissione e gli Stati membri nonché almeno i seguenti dati necessari per le transazioni finanziarie:
a)
il piano di finanziamento dei programmi operativi secondo il modello contenuto nell’allegato I, parte B;
b)
le dichiarazioni di spesa e le domande di pagamento secondo il modello contenuto nell’allegato IX;
c)
la dichiarazione annuale sugli importi revocati e recuperati e sui recuperi pendenti secondo il modello contenuto nell’allegato X;
d)
le previsioni annuali di probabili domande di pagamento secondo il modello contenuto nell’allegato XIII;
e)
la sezione finanziaria delle relazioni annuali e delle relazioni finali di attuazione secondo il modello contenuto nell’allegato XIV, punto 3.3.
2. Oltre a quanto indicato al paragrafo 1, il sistema informatico per lo scambio di dati contiene almeno i seguenti documenti e dati di interesse comune necessari per la sorveglianza:
a)
il piano strategico nazionale di cui all’articolo 15 del regolamento di base;
b)
il programma operativo, incluse eventuali revisioni, secondo il modello contenuto nell’allegato I, parte A;
c)
la decisione della Commissione riguardante il contributo del FEP;
d)
le relazioni annuali e le relazioni finali di attuazione secondo il modello contenuto nell’allegato XIV;
e)
la strategia di audit secondo il modello contenuto nell’allegato V;
f)
la descrizione del sistema di gestione e di controllo secondo il modello contenuto nell’allegato XII, parte A;
g)
le relazioni e i pareri relativi agli audit secondo i modelli contenuti negli allegati VI, VII, VIII e nell’allegato XII, parte B, del presente regolamento e la corrispondenza tra la Commissione e ciascuno Stato membro;
h)
le dichiarazioni di spesa relative alla chiusura parziale secondo il modello contenuto nell’allegato XI;
i)
la dichiarazione annuale sugli importi revocati e recuperati e sui recuperi pendenti secondo il modello contenuto nell’allegato X.
3. I dati di cui ai paragrafi 1 e 2 sono inviati, se del caso, nel formato indicato negli allegati.
Articolo 66
Funzionamento del sistema informatico per lo scambio di dati
1. La Commissione e le autorità designate dagli Stati membri a norma del regolamento di base, nonché gli organismi ai quali è stato delegato il compito, registrano nel sistema informatico per lo scambio di dati i documenti di cui sono responsabili e tutti i pertinenti aggiornamenti nel formato prescritto.
2. Gli Stati membri centralizzano le richieste relative ai diritti di accesso al sistema informatico per lo scambio di dati e le presentano alla Commissione.
3. Gli scambi di dati e le transazioni recano una firma elettronica ai sensi dell'articolo 2, punto 1), della direttiva 1999/93/CE. Gli Stati membri e la Commissione riconoscono l’efficacia giuridica delle firme elettroniche utilizzate nel sistema informatico per lo scambio di dati e la loro ammissibilità come prova nei procedimenti giudiziari.
4. I costi relativi allo sviluppo del sistema informatico sono finanziati dal bilancio generale delle Comunità europee a norma dell’articolo 46, paragrafo 1, del regolamento di base. Eventuali costi dell'interfaccia tra il sistema informatico comune per lo scambio di dati e i sistemi informatici a livello nazionale, regionale e locale e gli eventuali costi sostenuti per adattare i sistemi nazionali, regionali e locali alle prescrizioni del regolamento di base sono rimborsabili a norma dell’articolo 46, paragrafo 2, di tale regolamento.
Articolo 67
Trasmissione di dati attraverso il sistema informatico per lo scambio di dati
1. Il sistema informatico per lo scambio di dati è accessibile agli Stati membri e alla Commissione in modo diretto oppure mediante un’interfaccia per la sincronizzazione automatica con i sistemi di gestione informatici nazionali regionali e locali e la registrazione dei dati.
2. Si considera come data di trasmissione dei documenti alla Commissione la data in cui lo Stato membro registra i documenti nel sistema informatico per lo scambio di dati.
3. In casi di forza maggiore, segnatamente di difettoso funzionamento del sistema informatico per lo scambio di dati o di interruzione della connessione, gli Stati membri interessati possono trasmettere alla Commissione i documenti prescritti dal regolamento di base su supporto cartaceo, utilizzando i moduli di cui all'allegato I e agli allegati da V a XIV del presente regolamento. Una volta cessata la causa di forza maggiore, gli Stati membri registrano immediatamente i corrispondenti documenti nel sistema informatico per lo scambio di dati. In deroga al paragrafo 2, si considera come data di trasmissione la data dell’invio dei documenti su supporto cartaceo.
CAPO X
DATI PERSONALI
Articolo 68
Tutela dei dati personali
1. Gli Stati membri e la Commissione prendono i provvedimenti necessari per vietare qualsiasi divulgazione illecita e ogni accesso non autorizzato alle informazioni di cui all’articolo 40, paragrafo 1, del presente regolamento, alle informazioni raccolte dalla Commissione nel corso degli audit nonché alle informazioni di cui al capo VIII.
2. Le informazioni di cui all’articolo 40, paragrafo 1, del presente regolamento e le informazioni raccolte dalla Commissione del corso degli audit sono utilizzate dalla Commissione al solo scopo di svolgere le funzioni di cui all'articolo 72 del regolamento di base.
La Corte dei conti europea e l'Ufficio europeo per la lotta antifrode possono accedere a tali informazioni.
3. Le informazioni di cui al capo VIII possono essere inviate unicamente alle persone negli Stati membri o all'interno delle istituzioni comunitarie che devono potervi accedere per l'esercizio delle loro funzioni, a meno che lo Stato membro che ha fornito le informazioni non abbia espressamente acconsentito a una divulgazione più ampia.
4. I dati personali contenuti nelle informazioni di cui all’articolo 31, secondo comma, lettera d), del presente regolamento sono trattati esclusivamente ai fini indicati in tale articolo.
CAPO XI
DISPOSIZIONI FINALI
Articolo 69
Abrogazione
Sono abrogati i regolamenti (CE) n. 2722/2000, (CE) n. 908/2000 e (CE) n. 366/2001. I riferimenti ai regolamenti abrogati si intendono fatti al presente regolamento.
Le disposizioni dei regolamenti abrogati continuano ad applicarsi agli interventi approvati a norma del regolamento (CE) n. 2792/1999.
Articolo 70
Entrata in vigore
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 26 marzo 2007.