NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 1872/2006
ze dne 11. prosince 2006
o obchodu s některými výrobky z oceli mezi Společenstvím a Ruskou federací
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na smlouvu o přistoupení Bulharska a Rumunska, a zejména na čl. 4 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na akt o přistoupení Bulharska a Rumunska, a zejména na článek 56 uvedeného aktu,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Čl. 21 odst. 1 Dohody o partnerství a spolupráci mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy a Ruskou federací (1) stanoví, že obchod s některými výrobky z oceli má být předmětem zvláštní dohody o množstevních ujednáních.
(2)
Platnost stávající Dohody mezi Evropským společenstvím a vládou Ruské federace o obchodu s některými výrobky z oceli (2), která byla podepsána dne 3. listopadu 2005, skončí dne 31. prosince 2006.
(3)
Předběžná jednání mezi stranami naznačují, že obě strany mají v úmyslu uzavřít novou dohodu na rok 2007 a následující roky.
(4)
Do podepsání a vstupu nové dohody v platnost by měly být stanoveny množstevní limity pro rok 2007.
(5)
Vzhledem k tomu, že se nezměnily podmínky, které vedly ke stanovení množstevních limitů pro rok 2006, je vhodné stanovit množstevní limity pro rok 2007 na stejné úrovni jako pro rok 2006.
(6)
Je nezbytné poskytnout takové prostředky pro správu tohoto režimu ve Společenství, které by usnadnily provádění nové dohody, a to přijetím co nejpodobnějších ustanovení.
(7)
Je nutné zajistit kontrolu původu daných výrobků a zavedení vhodných metod správní spolupráce.
(8)
Výrobky umístěné ve svobodném pásmu nebo dovezené v režimech uskladňování v celním skladu, dočasného použití nebo aktivního zušlechťovacího styku (podmíněný systém) by neměly být započítávány do limitů stanovených pro tyto výrobky.
(9)
Pro účinné uplatňování tohoto nařízení je nutné zavést požadavek dovozní licence Společenství pro propouštění daných výrobků do volného oběhu ve Společenství.
(10)
Aby bylo zajištěno, že nedojde k překročení těchto množstevních limitů, je nutné zavést správní postup, podle něhož příslušné orgány členských států nevydají dovozní licence, dokud od Komise neobdrží potvrzení o tom, že příslušné množství je v rámci daného množstevního limitu stále ještě k dispozici,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Toto nařízení se použije od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2007 na dovoz výrobků z oceli uvedených v příloze I a pocházejících z Ruské federace do Společenství.
2. Výrobky z oceli se zařazují do skupin výrobků v souladu s přílohou I.
3. Zařazení výrobků vyjmenovaných v příloze I se zakládá na kombinované nomenklatuře (KN) vytvořené nařízením Rady (EHS) č. 2658/87 (3).
4. Původ výrobků uvedených v odstavci 1 se určí v souladu s platnými pravidly Společenství.
Článek 2
1. Dovoz výrobků z oceli vyjmenovaných v příloze I a pocházejících z Ruské federace do Společenství podléhá množstevním limitům stanoveným v příloze V. Propuštění výrobků uvedených v příloze I pocházejících z Ruské federace do volného oběhu ve Společenství je podmíněno předložením osvědčení o původu uvedeného v příloze II a dovozní licence vydané orgány členských států podle článku 4.
2. Aby bylo zaručeno, že množství, na které byly vydány dovozní licence, není v žádném okamžiku vyšší než celkové množstevní limity stanovené pro každou skupinu výrobků, vydají příslušné orgány vyjmenované v příloze IV dovozní licence pouze poté, co obdrží od Komise potvrzení, že v rámci množstevních limitů pro danou skupinu výrobků z oceli je ve vztahu k dané dodavatelské zemi stále k dispozici množství, o něž dovozce nebo dovozci u výše uvedených orgánů zažádali.
3. Povolené dovozy se započítají do příslušného množstevního limitu stanoveného v příloze V. Má se za to, že k odeslání výrobků došlo v den, kdy byly naloženy na dopravní prostředky určené k jejich vývozu.
Článek 3
1. Množstevní limity uvedené v příloze V se nevztahují na výrobky umístěné ve svobodném pásmu nebo ve svobodném skladu a na výrobky dovezené podle ustanovení pro celní sklady, dočasné použití nebo aktivní zušlechťovací styk (podmíněný systém).
2. Pokud jsou výrobky uvedené v odstavci 1 následně propuštěny do volného oběhu, buď v nezměněném stavu nebo po zpracování či opracování, použije se čl. 2 odst. 2 a výrobky takto propuštěné do volného oběhu se započítají do příslušných množstevních limitů uvedených v příloze V.
Článek 4
1. Pro účely použití čl. 2 odst. 2 příslušné orgány členských států vyjmenované v příloze IV před vydáním dovozních licencí oznámí Komisi, na jaká množství u nich byly podány žádosti o dovozní licence podložené originály vývozních licencí. Komise obratem oznámí, zda jsou požadovaná množství k dispozici pro dovoz, a to chronologicky, ve stejném pořadí, v jakém obdrží oznámení členských států (podle zásady „kdo dřív přijde, je dřív na řadě“).
2. Žádosti obsažené v oznámeních zaslaných Komisi jsou platné, pokud v každém případě jasně uvádějí zemi vývozu, kód příslušného výrobku, množství, která se mají dovézt, číslo vývozní licence, kvótový rok a členský stát, v němž mají být výrobky propuštěny do volného oběhu.
3. Je-li to možné, Komise potvrdí orgánům celé množství uvedené v žádostech oznámených pro každou skupinu výrobků.
4. Příslušné orgány Komisi ohlásí jakékoli množství, které nebylo využito během platnosti dovozní licence, a to okamžitě poté, co byly o této skutečnosti informovány. Taková nevyužitá množství se automaticky převádějí do zbylých množství celkového množstevního limitu Společenství pro každou skupinu výrobků.
5. Oznámení uvedená v odstavcích 1 až 4 se sdělují elektronicky v rámci integrované sítě vytvořené pro tento účel, pokud není z naléhavých technických důvodů nutné dočasně použít jiné komunikační prostředky.
6. Dovozní licence nebo rovnocenné doklady se vydávají v souladu s články 12 až 16.
7. Příslušné orgány členských států Komisi oznámí jakýkoli případ zrušení již vydaných dovozních licencí nebo rovnocenných dokladů v důsledku odejmutí nebo zrušení odpovídající vývozní licence příslušnými orgány Ruské federace. Pokud však Komise a příslušné orgány členských států obdržely od příslušných orgánů Ruské federace informaci o odejmutí nebo zrušení vývozní licence teprve poté, co byly výrobky dovezeny do Společenství, je nutné dotyčná množství započítat do příslušného množstevního limitu stanoveného v příloze V.
Článek 5
1. Jestliže má Komise informace o tom, že u výrobků vyjmenovaných v příloze I pocházejících z Ruské federace byla provedena překládka, použita jiná dopravní trasa nebo jiný způsob dovozu do Společenství, kterým se obchází množstevní limity podle článku 2, a že je třeba učinit příslušné úpravy, požádá o zahájení konzultací s cílem dosáhnout dohody o nezbytných úpravách odpovídajících množstevních limitů.
2. Až do ukončení konzultací podle odstavce 1 může Komise požádat Ruskou federaci o přijetí nezbytných preventivních opatření, aby bylo zajištěno, že po konzultacích bude možné dohodnuté množstevní limity uplatnit.
3. Pokud Společenství a Ruská federace nedospějí k uspokojivému řešení a pokud Komise oznámí, že existuje jasný důkaz o obcházení předpisů, odečte Komise od množstevních limitů odpovídající množství výrobků pocházejících z Ruské federace.
Článek 6
1. Vývozní licence (kterou vydají příslušné orgány Ruské federace) se vyžaduje u každé zásilky výrobků z oceli, které podléhají množstevním limitům stanoveným v příloze V, až do výše uvedených limitů.
2. Dovozce předkládá originál vývozní licence za účelem vydání dovozní licence uvedené v článku 12.
Článek 7
1. Vývozní licence pro množstevní limity musí odpovídat vzoru uvedenému v příloze II a musí mimo jiné potvrzovat, že množství dotyčného zboží bylo započteno do množstevních limitů stanovených pro danou skupinu výrobků.
2. Každá vývozní licence se vztahuje pouze na jednu skupinu výrobků vyjmenovaných v příloze I.
Článek 8
Vývozy se započítávají do příslušných množstevních limitů stanovených v příloze V a odeslaných ve smyslu čl. 2 odst. 3.
Článek 9
1. Vývozní licence uvedená v článku 6 může obsahovat řádně označená dodatečná vyhotovení. Vývozní licence a její kopie, jakož i osvědčení o původu a jeho kopie, se vypracovávají v angličtině.
2. Pokud jsou doklady uvedené v odstavci 1 vyplňovány rukou, musí být jednotlivé záznamy zapsány inkoustem a hůlkovým písmem.
3. Vývozní licence nebo rovnocenné doklady mají rozměry 210 × 297 mm. Použitý papír musí být bílý bezdřevý papír klížený pro psaní o hmotnosti nejméně 25 g/m2. Musí mít pozadí s tištěným gilošovaným vzorem, na kterém jsou patrné stopy jakéhokoli padělání mechanickými nebo chemickými prostředky.
4. Podle ustanovení tohoto nařízení přijímají příslušné orgány ve Společenství jako platný dokument pro dovozní účely pouze originál.
5. Všechny vývozní licence nebo rovnocenné doklady se označují standardizovaným pořadovým číslem, ať už vytištěným či nikoli, které umožňuje jejich identifikaci.
6. Toto pořadové číslo se skládá z těchto prvků:
-
dvou písmen označujících zemi vývozu:
RU
=
Ruská federace,
-
dvou písmen označujících členský stát, který je zamýšleným místem určení:
BE
=
Belgie
BG
=
Bulharsko
CZ
=
Česká republika
DK
=
Dánsko
DE
=
Německo
EE
=
Estonsko
EL
=
Řecko
ES
=
Španělsko
FR
=
Francie
IE
=
Irsko
IT
=
Itálie
CY
=
Kypr
LV
=
Lotyšsko
LT
=
Litva
LU
=
Lucembursko
HU
=
Maďarsko
MT
=
Malta
NL
=
Nizozemsko
AT
=
Rakousko
PL
=
Polsko
PT
=
Portugalsko
RO
=
Rumunsko
SI
=
Slovinsko
SK
=
Slovensko
FI
=
Finsko
SE
=
Švédsko
GB
=
Spojené království,
-
jednomístného čísla označujícího kvótový rok, které odpovídá poslednímu číslu příslušného roku, např. „7“ pro rok 2007,
-
dvoumístného čísla, které označuje vydávající úřad ve vyvážející zemi,
-
pětimístného čísla jdoucího postupně od 00 001 do 99 999 přiděleného konkrétnímu členskému státu určení.
Článek 10
Vývozní licenci lze vydat po odeslání výrobků, na které se vztahuje. V takových případech musí být označena poznámkou „issued retrospectively“.
Článek 11
V případě krádeže, ztráty nebo zničení vývozní licence může vývozce požádat příslušný orgán, který doklad vydal, aby mu na základě vývozních dokladů, které vývozce vlastní, vystavil duplikát.
Takto vydaný duplikát licence musí být označen poznámkou „duplicate“. Duplikát je označen datem původní licence.
Článek 12
1. V rozsahu, v němž Komise podle článku 4 potvrdila dostupnost požadovaného množství v rámci dotyčných množstevních limitů, vystaví příslušné orgány členských států dovozní licenci, a to nejdéle do pěti pracovních dnů poté, co dovozce předloží originál příslušné vývozní licence. Originál musí být předložen nejpozději dne 31. března roku následujícího po roce, v němž bylo odesláno zboží, na něž se licence vztahuje. Dovozní licence vydávají příslušné orgány kteréhokoli z členských států, bez ohledu na to, který členský stát je uveden na vývozní licenci, a to v rozsahu, v němž Komise podle článku 4 potvrdila dostupnost požadovaného množství v rámci dotyčného množstevního limitu.
2. Dovozní licence jsou platné čtyři měsíce od data vystavení. Na základě řádně odůvodněné žádosti dovozce mohou příslušné orgány členského státu prodloužit platnost o další období nepřesahující čtyři měsíce.
3. Dovozní licence se vyhotovují ve formě uvedené v příloze III a platí na celém celním území Společenství.
4. Prohlášení nebo žádost podaná dovozcem s cílem získat dovozní licenci musí obsahovat:
a)
celé jméno a adresu vývozce;
b)
celé jméno a adresu dovozce;
c)
přesný popis zboží a kód/y TARIC;
d)
zemi původu zboží;
e)
zemi odeslání;
f)
příslušnou skupinu výrobků a množství daných výrobků;
g)
čistou hmotnost podle položek TARIC;
h)
hodnotu výrobku cif na hranici Společenství podle položek TARIC;
i)
informaci, zda jsou dotyčné výrobky druhé nebo snížené jakosti;
j)
případně data platby a dodání a kopii nákladního listu a kupní smlouvy;
k)
datum a číslo vývozní licence;
l)
jakýkoli interní kód používaný k administrativním účelům;
m)
datum a podpis dovozce.
5. Dovozci nejsou povinni dovézt celé množství, na něž se vztahuje dovozní licence, v jedné zásilce.
Článek 13
Platnost dovozních licencí vydaných orgány členských států je podmíněna platností vývozních licencí a množstvím uvedeným na vývozních licencích vydaných příslušnými orgány Ruské federace, na jejichž základě byly dovozní licence vydány.
Článek 14
Příslušné orgány členských států vydávají dovozní licence či rovnocenné doklady v souladu s čl. 2 odst. 2 bez diskriminace jakémukoli dovozci ve Společenství, bez ohledu na místo, kde je ve Společenství usazen, a aniž je dotčeno splnění ostatních podmínek vyžadovaných podle současných pravidel.
Článek 15
1. Pokud Komise zjistí, že celková množství, na něž se vztahují vývozní licence vydané Ruskou federací pro určitou skupinu výrobků, přesahují množstevní limity stanovené pro danou skupinu výrobků, neprodleně informuje příslušné orgány, které v členských státech vydávají licence, aby se další vydávání dovozních licencí pozastavilo. V tomto případě Komise neprodleně zahájí konzultace.
2. Příslušné orgány členského státu odmítnou vydat dovozní licence pro výrobky pocházející z Ruské federace, na něž se nevztahují vývozní licence vydané v souladu s články 6 až 11.
Článek 16
1. Tiskopisy používané příslušnými orgány členských států pro vydávání dovozních licencí uvedených v článku 12 musí odpovídat vzoru dovozní licence uvedenému v příloze III.
2. Tiskopisy dovozních licencí a výpisy z nich se vystavují ve dvojím vyhotovení, z nichž jedno, označené slovy „vyhotovení pro držitele licence“ a číslem 1, se vydává žadateli a druhé, označené slovy „vyhotovení pro vydávající orgán“ a číslem 2, si ponechává orgán, jenž licenci vydává. Pro správní účely mohou příslušné orgány pořizovat další stejnopisy vyhotovení 2.
3. Tiskopisy se tisknou na bílý bezdřevý papír klížený pro psaní o hmotnosti 55 až 65 g/m2. Velikost tiskopisů je 210 × 297 mm; vzdálenost mezi řádky činí 4,24 mm (šestinu palce); tuto úpravu je nutno přesně respektovat. Obě strany vyhotovení č. 1, což je vlastní licence, musí mít navíc pozadí s červeně tištěným gilošovaným vzorem, na kterém jsou patrné stopy jakéhokoli padělání mechanickými nebo chemickými prostředky.
4. Odpovědnost za vytištění tiskopisů nesou členské státy. Tiskopisy mohou být také vytištěny v tiskárnách pověřených členským státem, v němž jsou usazeny. V tom případě musí být na každém tiskopise uveden odkaz na pověření členským státem. Na každém tiskopise musí být uveden název a adresa tiskárny nebo značka umožňující její identifikaci.
5. Dovozní licence nebo výpisy z nich se při svém vydání opatří číslem vydání určeným příslušnými orgány členského státu. Číslo dovozní licence se elektronicky, prostřednictvím integrované sítě vytvořené podle článku 4, oznámí Komisi.
6. Licence a výpisy se vyplňují v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků vydávajícího členského státu.
7. V kolonce 10 příslušné orgány uvedou příslušnou skupinu výrobků z oceli.
8. Označení vydávajících subjektů a orgánů provádějících odpočet se provádí otiskem razítka. Razítko vydávajícího orgánu však může být nahrazeno reliéfním tiskem kombinovaným s písmeny nebo číslicemi perforovanými nebo vytištěnými na licenci. Vydávající orgány vyznačí přidělená množství takovým způsobem, který znemožňuje vkládání číslic nebo znaků.
9. Rubová strana vyhotovení č. 1 a č. 2 obsahuje kolonku, do níž mohou celní orgány při plnění dovozních náležitostí nebo příslušné správní orgány při vydávání výpisu zapsat množství. V případě nedostatku místa na licenci nebo na výpisu z ní pro vyznačení dováženého množství mohou příslušné orgány připojit jednu nebo více stejných doplňkových stránek s kolonkami stejnými jako na rubu vyhotovení č. 1 a č. 2 licence nebo výpisu z ní. Orgány provádějící odpočet umístí své razítko tak, aby jedna polovina byla na licenci nebo na výpisu z ní a druhá na doplňkové stránce. Je-li připojeno více doplňkových stránek než jedna, pak se umístí další razítko podobným způsobem přes každou novou a předchozí stranu.
10. Vydané dovozní licence a výpisy z nich, jednotlivé údaje a připojené poznámky orgánů jednoho členského státu mají v každém jiném členském státě stejné právní účinky jako doklady vydané a jednotlivé údaje a připojené poznámky učiněné orgány těchto členských států.
11. Příslušné orgány dotyčných členských států mohou, je-li to nevyhnutelné, vyžadovat, aby byl obsah licencí či výpisů přeložen do úředního jazyka nebo jednoho z úředních jazyků daného členského státu.
Článek 17
Pokud jde o propouštění výrobků z oceli, na které se vztahuje toto nařízení, do volného oběhu v Bulharsku a Rumunsku od 1. ledna 2007, vyžaduje se dovozní licence i v případě, že výrobky z oceli byly odeslány před tímto datem. Pokud jsou výrobky z oceli odeslány do Bulharska nebo Rumunska před 1. lednem 2007, vydá se dovozní povolení automaticky bez množstevního omezení na základě předložení nákladního listu nebo jiného dokladu o přepravě považovaného za rovnocenný orgány Společenství vydávajícími licence, z něhož je zřejmé datum odeslání, a po schválení úřadem Komise odpovědným za správu licencí (SIGL). Pokud jsou výrobky z oceli odeslány do Bulharska nebo Rumunska dne 1. ledna nebo po tomto dni, podléhají zvláštním pravidlům pro množstevní omezení, jak jsou vymezena v tomto nařízení.
Článek 18
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Článek 17 však odchylně vstupuje v platnost dnem vstupu v platnost smlouvy o přistoupení Bulharska a Rumunska k Evropské unii.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. prosince 2006.
REGOLAMENTO (CE) N. 1872/2006 DEL CONSIGLIO
dell'11 dicembre 2006
sul commercio di determinati prodotti di acciaio tra la Comunità e la Federazione russa
IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l’articolo 133,
visto il trattato di adesione della Bulgaria e della Romania, in particolare l'articolo 4, paragrafo 3,
visto l'atto di adesione della Bulgaria e della Romania, in particolare l'articolo 56,
vista la proposta della Commissione,
considerando quanto segue:
(1)
L’articolo 21, paragrafo 1, dell’accordo di partenariato e di cooperazione tra le Comunità europee e i loro Stati membri, da una parte, e la Federazione russa, dall’altra (1) stabilisce che gli scambi di determinati prodotti di acciaio siano disciplinati da un accordo specifico sul regime quantitativo.
(2)
L’accordo bilaterale tra la Comunità europea e il governo della Federazione russa sul commercio di determinati prodotti di acciaio (2), firmato il 3 novembre 2005, scadrà il 31 dicembre 2006.
(3)
Dai colloqui preliminari è emerso che entrambe le parti intendono concludere un nuovo accordo per il 2007 e gli anni successivi.
(4)
In attesa della firma e dell’entrata in vigore del nuovo accordo, occorre stabilire i limiti quantitativi per il 2007.
(5)
Poiché le condizioni in base alle quali sono stati fissati i limiti quantitativi per il 2006 sono rimaste immutate, è opportuno fissare i limiti quantitativi per il 2007 allo stesso livello del 2006.
(6)
Vanno adottate disposizioni per quanto possibile simili onde poter gestire questo regime all’interno della Comunità in modo tale da agevolare l’applicazione del nuovo accordo.
(7)
Occorre garantire il controllo dell’origine dei prodotti in questione e l’instaurazione di metodi appropriati di cooperazione amministrativa.
(8)
I prodotti introdotti in una zona franca o importati in regime di deposito doganale, d’importazione temporanea o di perfezionamento attivo (sistema di sospensione) non vanno imputati sui limiti fissati per i prodotti in questione.
(9)
L’effettiva attuazione del presente regolamento richiede l’introduzione di un obbligo di ottenere una licenza d’importazione della Comunità per l’immissione in libera pratica nella Comunità dei prodotti in questione.
(10)
Per evitare che si superino detti limiti quantitativi, occorre definire una procedura di gestione che vieti alle autorità competenti degli Stati membri di rilasciare licenze d’importazione prima di aver ottenuto dalla Commissione la conferma che sono ancora disponibili quantitativi adeguati nell’ambito del limite quantitativo in questione,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1. Il presente regolamento si applica dal 1o gennaio 2007 al 31 dicembre 2007 alle importazioni nella Comunità dei prodotti di acciaio elencati all’allegato I e originari della Federazione russa.
2. I prodotti di acciaio sono suddivisi in gruppi di prodotti come indicato all’allegato I.
3. La classificazione dei prodotti di cui all’allegato I si basa sulla nomenclatura combinata (NC) di cui al regolamento (CEE) n. 2658/87 del Consiglio (3).
4. L’origine dei prodotti di cui al paragrafo 1 viene determinata conformemente alle norme vigenti nella Comunità.
Articolo 2
1. L’importazione nella Comunità dei prodotti di acciaio di cui all’allegato I originari della Federazione russa è soggetta ai limiti quantitativi indicati all’allegato V. L’immissione in libera pratica nella Comunità dei prodotti di cui all’allegato I originari della Federazione russa è subordinata alla presentazione di un certificato di origine, che figura all’allegato II, e di una licenza d’importazione rilasciati dalle autorità degli Stati membri conformemente alle disposizioni dell’articolo 4.
2. Al fine di garantire che i quantitativi per i quali vengono rilasciate licenze d’importazione non superino in nessun momento i limiti quantitativi complessivi per ciascun gruppo di prodotti, le autorità competenti di cui all’allegato IV rilasciano licenze d’importazione solo previa conferma, da parte della Commissione, che vi sono ancora quantità disponibili entro i limiti quantitativi per i gruppi di prodotti di acciaio corrispondenti al paese fornitore, per i quali l’importatore o gli importatori hanno presentato domanda alle suddette autorità.
3. Le importazioni autorizzate vengono imputate sul limite quantitativo corrispondente di cui all’allegato V. I prodotti si considerano spediti alla data in cui sono stati caricati sul mezzo di trasporto utilizzato per l'esportazione.
Articolo 3
1. I limiti quantitativi di cui all’allegato V non si applicano ai prodotti introdotti in una zona franca o in un deposito franco oppure importati in regime di deposito doganale, d’importazione temporanea o di perfezionamento attivo (sistema di sospensione).
2. Se i prodotti di cui al paragrafo 1 vengono successivamente immessi in libera pratica, tali e quali oppure previa lavorazione o trasformazione, si applica l’articolo 2, paragrafo 2 e i prodotti immessi in libera pratica vengono imputati sul limite quantitativo corrispondente fissato all’allegato V.
Articolo 4
1. Ai fini dell’applicazione dell’articolo 2, paragrafo 2, prima di rilasciare le licenze d’importazione le autorità competenti degli Stati membri di cui all’allegato IV notificano alla Commissione i quantitativi delle domande di licenze d’importazione, corredate dalle licenze d’esportazione originali, da esse ricevute. In risposta, la Commissione conferma se i quantitativi richiesti sono disponibili per l’importazione nell’ordine cronologico in cui sono state ricevute le notifiche degli Stati membri (secondo il criterio «chi arriva primo ha la precedenza»).
2. Le richieste incluse nelle notifiche trasmesse alla Commissione sono valide se indicano chiaramente in ogni caso il paese esportatore, il codice dei prodotti, i quantitativi da importare, il numero della licenza d’esportazione, l’anno contingentale e lo Stato membro in cui i prodotti sono destinati ad essere immessi in libera pratica.
3. Per quanto possibile, la Commissione conferma alle autorità l’intero quantitativo indicato nella richiesta notificata per ciascun gruppo di prodotti.
4. Le autorità competenti avvisano la Commissione subito dopo essere state informate di qualsiasi quantitativo non utilizzato nel periodo di validità della licenza d’importazione. Detti quantitativi non utilizzati sono automaticamente trasferiti nei quantitativi restanti del limite quantitativo comunitario globale per ciascun gruppo di prodotti.
5. Le notifiche di cui ai paragrafi da 1 a 4 sono comunicate per via elettronica nell’ambito della rete integrata appositamente creata, a meno che cause tecniche di forza maggiore non rendano necessario il ricorso momentaneo ad altri mezzi di comunicazione.
6. Le licenze d’importazione o i documenti equivalenti sono rilasciati conformemente agli articoli da 12 a 16.
7. Le autorità competenti degli Stati membri notificano alla Commissione qualsiasi annullamento di licenze d’importazione o di documenti equivalenti già rilasciati, nei casi in cui le corrispondenti licenze d’esportazione siano state revocate o annullate dalle autorità competenti della Federazione russa. Tuttavia, se la Commissione o le autorità competenti di uno Stato membro sono state informate dalle autorità competenti della Federazione russa della revoca o dell’annullamento di una licenza d’esportazione dopo che i relativi prodotti sono stati importati nella Comunità, i quantitativi in questione sono imputati sul limite quantitativo corrispondente di cui all’allegato V.
Articolo 5
1. Quando la Commissione ha indicazioni del fatto che alcuni prodotti elencati all’allegato I originari della Federazione russa sono stati trasbordati, deviati o importati in altro modo nella Comunità eludendo i limiti quantitativi di cui all’articolo 2 e che occorre procedere ai necessari adeguamenti, essa chiede l’avvio di consultazioni al fine di pervenire ad un accordo su un adeguamento equivalente dei limiti quantitativi corrispondenti.
2. In attesa dei risultati delle consultazioni di cui al paragrafo 1, la Commissione può chiedere alla Federazione russa di prendere a titolo precauzionale le misure necessarie per garantire che gli adeguamenti dei limiti quantitativi concordati a seguito delle consultazioni possano essere operati.
3. Se la Comunità e la Federazione russa non trovano una soluzione soddisfacente e se la Commissione riscontra un’elusione debitamente comprovata, essa detrae dai limiti quantitativi un volume equivalente di prodotti originari della Federazione russa.
Articolo 6
1. Una licenza d’esportazione (emessa dalle autorità competenti della Federazione russa) è necessaria per tutte le spedizioni di prodotti di acciaio soggetti ai limiti quantitativi di cui all’allegato V fino a concorrenza dei suddetti limiti.
2. L’originale della licenza d’esportazione deve essere presentato dall’importatore per il rilascio della licenza d’importazione di cui all’articolo 12.
Articolo 7
1. La licenza d’esportazione per i limiti quantitativi è conforme al modello che figura all’allegato II e attesta, tra l’altro, che il quantitativo dei prodotti in questione è stato imputato sul limite quantitativo fissato per il gruppo di prodotti corrispondente.
2. Ciascuna licenza d’esportazione riguarda solo uno dei gruppi di prodotti elencati all’allegato I.
Articolo 8
Le esportazioni vengono imputate sui limiti quantitativi fissati all’allegato V e spedite a norma dell’articolo 2, paragrafo 3.
Articolo 9
1. La licenza d’esportazione di cui all’articolo 6 può comprendere copie supplementari debitamente indicate come tali. La licenza d’esportazione e le relative copie, nonché il certificato d’origine e le relative copie, sono redatti in inglese.
2. Se i documenti di cui al paragrafo 1 sono compilati a mano, le informazioni devono figurarvi a inchiostro e in stampatello.
3. Le licenze d’esportazione o i documenti equivalenti devono misurare 210 x 297 mm. Si deve utilizzare una carta bianca per scrittura, incollata, non contenente pasta meccanica, di peso non inferiore a 25 g/m2. Ciascuna parte viene stampata su fondo arabescato, in modo da far risaltare qualsiasi falsificazione eseguita con mezzi meccanici o chimici.
4. Le autorità competenti della Comunità accettano soltanto l’originale quale documento valido ai fini dell’importazione secondo le disposizioni del presente regolamento.
5. Ogni licenza d’esportazione o documento equivalente deve recare un numero di serie standard, stampato o meno, destinato a contraddistinguerlo.
6. Detto numero di serie è composto dai seguenti elementi:
-
due lettere che identificano il paese esportatore:
RU
=
Federazione russa
-
due lettere che indicano lo Stato membro di destinazione:
BE
=
Belgio
BG
=
Bulgaria
CZ
=
Repubblica ceca
DK
=
Danimarca
DE
=
Germania
EE
=
Estonia
EL
=
Grecia
ES
=
Spagna
FR
=
Francia
IE
=
Irlanda
IT
=
Italia
CY
=
Cipro
LV
=
Lettonia
LT
=
Lituania
LU
=
Lussemburgo
HU
=
Ungheria
MT
=
Malta
NL
=
Paesi Bassi
AT
=
Austria
PL
=
Polonia
PT
=
Portogallo
RO
=
Romania
SI
=
Slovenia
SK
=
Slovacchia
FI
=
Finlandia
SE
=
Svezia
GB
=
Regno Unito,
-
un numero di una cifra che indica l’anno contingentale, corrispondente all’ultima cifra dell’anno in questione, ad esempio «7» per il 2007,
-
un numero di due cifre che indica l’ufficio di rilascio nel paese esportatore,
-
un numero di cinque cifre, da 00 001 a 99 999, assegnato allo specifico Stato membro di destinazione.
Articolo 10
La licenza d’esportazione può essere rilasciata dopo la spedizione dei prodotti a cui si riferisce. In tal caso, essa dovrà recare la dicitura «issued retrospectively».
Articolo 11
In caso di furto, perdita o distruzione di una licenza d’esportazione, l’esportatore può rivolgersi all’autorità competente che ha rilasciato il documento per ottenere un duplicato sulla base dei documenti d’esportazione in suo possesso.
I duplicati delle licenze rilasciati in questo modo devono recare la dicitura «duplicate» la data della licenza originale.
Articolo 12
1. Nella misura in cui la Commissione ha confermato, a norma dell’articolo 4, che il quantitativo richiesto è disponibile entro il limite quantitativo in questione, le autorità competenti degli Stati membri rilasciano una licenza d’importazione entro cinque giorni lavorativi dalla data in cui l’importatore ha presentato l’originale della licenza d’esportazione corrispondente. Ciò deve avvenire al più tardi il 31 marzo dell’anno successivo a quello in cui sono state spedite le merci oggetto della licenza. Le licenze d’importazione vengono rilasciate dalle autorità competenti di uno Stato membro indipendentemente dallo Stato membro indicato sulla licenza d’esportazione a condizione che la Commissione abbia confermato, a norma dell’articolo 4, che il quantitativo richiesto è disponibile entro il limite quantitativo corrispondente.
2. Le licenze d’importazione valgono per quattro mesi dalla data del rilascio. Su richiesta debitamente motivata dell’importatore, le autorità competenti di uno Stato membro possono prorogarne la validità di un ulteriore periodo non superiore a quattro mesi.
3. Le licenze d’importazione devono essere redatte utilizzando il modulo che figura all’allegato III e sono valide in tutto il territorio doganale della Comunità.
4. La dichiarazione dell’importatore o la sua richiesta di licenza d’importazione deve contenere:
a)
il nome e l’indirizzo completo dell’esportatore;
b)
il nome e l’indirizzo completo dell’importatore;
c)
la denominazione esatta delle merci e il o i codici TARIC;
d)
il paese di origine delle merci;
e)
il paese di provenienza;
f)
il gruppo di prodotti e il quantitativo dei prodotti in questione;
g)
il peso netto per ogni voce TARIC;
h)
il valore CIF dei prodotti alla frontiera comunitaria per ogni voce TARIC;
i)
se si tratta di prodotti di seconda scelta o declassati;
j)
se del caso, la data di pagamento e di consegna e una copia della polizza di carico e del contratto d’acquisto;
k)
la data e il numero della licenza d’esportazione;
l)
qualsiasi codice interno utilizzato a fini amministrativi;
m)
la data e la firma dell’importatore.
5. Gli importatori non sono obbligati a importare in un’unica spedizione il quantitativo totale coperto da una licenza.
Articolo 13
La validità delle licenze d’importazione rilasciate dalle autorità degli Stati membri è subordinata alla validità delle licenze d’esportazione e ai quantitativi indicati nelle licenze d’esportazione rilasciate dalle autorità competenti della Federazione russa in base alle quali sono state rilasciate le licenze d’importazione.
Articolo 14
Le licenze d’importazione o i documenti equivalenti vengono rilasciati dalle autorità competenti degli Stati membri in conformità dell’articolo 2, paragrafo 2, e senza discriminazioni, a qualsiasi importatore della Comunità, indipendentemente dal luogo in cui è stabilito nella Comunità, fatta salva l’osservanza delle altre condizioni imposte dalle norme vigenti.
Articolo 15
1. Se la Commissione constata che i quantitativi totali oggetto delle licenze d’esportazione rilasciate dalla Federazione russa per un determinato gruppo di prodotti superano il limite quantitativo fissato per detto gruppo di prodotti, le autorità competenti degli Stati membri vengono informate senza indugio affinché sospendano il rilascio delle licenze d’importazione. In tal caso, si avviano immediatamente consultazioni con la Commissione.
2. Le autorità competenti di uno Stato membro rifiutano di rilasciare licenze d’importazione per i prodotti originari della Federazione russa non coperti da licenze d’esportazione rilasciate conformemente alle disposizioni degli articoli da 6 a 11.
Articolo 16
1. I moduli utilizzati dalle autorità competenti degli Stati membri per il rilascio delle licenze d’importazione di cui all’articolo 12 devono essere conformi al modello di licenza d’importazione che figura all’allegato III.
2. I moduli delle licenze d’importazione e i loro estratti sono compilati in duplice copia; la prima, denominata «esemplare per il destinatario» e recante il n. 1, è rilasciata al richiedente; la seconda, denominata «esemplare per l’autorità competente» e recante il n. 2, viene conservata dall’autorità che ha rilasciato la licenza. Le autorità competenti possono aggiungere copie supplementari all’esemplare n. 2 per scopi amministrativi.
3. I moduli sono stampati su carta bianca non contenente pasta meccanica, per scrittura, di peso compreso tra 55 e 65 g/m2. Il loro formato è di 210 × 297 mm; l’interlinea dattilografica è di 4,24 mm (un sesto di pollice); la disposizione dei moduli deve essere rigorosamente rispettata. Le due facce dell’esemplare n. 1, che costituisce la licenza propriamente detta, recano inoltre un fondo arabescato stampato in rosso che ne rivela qualsiasi falsificazione eseguita con mezzi meccanici o chimici.
4. Gli Stati membri provvedono alla stampa dei moduli. Questi possono essere stampati anche da tipografie autorizzate dallo Stato membro nel quale sono stabilite. In tal caso, ogni modulo deve recare il riferimento a detto riconoscimento dello Stato membro. Su ogni modulo figurano il nome e l’indirizzo della tipografia o un segno che ne consenta l’identificazione.
5. Al momento del rilascio, le licenze d’importazione o i loro estratti recano un numero assegnato dalle autorità competenti dello Stato membro. Il numero della licenza d’importazione viene comunicato per via elettronica alla Commissione attraverso la rete integrata di cui all’articolo 4.
6. Le licenze e gli estratti sono redatti nella lingua ufficiale o in una delle lingue ufficiali dello Stato membro nel quale sono stati rilasciati.
7. Nella casella 10, le autorità competenti indicano il gruppo di prodotti di acciaio corrispondente.
8. Le sigle degli organismi di rilascio e delle autorità che procedono all’imputazione vengono applicate mediante timbro. Tuttavia, il timbro degli organismi emittenti può essere sostituito da un timbro a secco combinato con lettere e cifre ottenute mediante perforazione o impronta sulla licenza. I quantitativi assegnati sono indicati dall’organismo di rilascio mediante un qualsiasi mezzo non falsificabile, in modo da rendere impossibile l’aggiunta di cifre o indicazioni.
9. Sul retro degli esemplari n. 1 e 2 figura un riquadro dove i quantitativi possono essere indicati dalle autorità doganali, una volta espletate le formalità d’importazione, o dalle autorità amministrative competenti all’atto del rilascio degli estratti. Se lo spazio riservato alle imputazioni sulle licenze o sui loro estratti risulta insufficiente, le autorità competenti possono allegare una o più pagine aggiuntive recanti le caselle previste sul retro degli esemplari n. 1 e 2 delle licenze o degli estratti. Le autorità che procedono all’imputazione devono apporre il timbro in modo che si trovi per metà sulla licenza o sull’estratto e per metà sulla pagina aggiuntiva. Se vi è più di una pagina aggiuntiva, deve essere apposto in modo analogo un altro timbro su ciascuna pagina e su quella precedente.
10. Le licenze d’importazione e gli estratti rilasciati, nonché le indicazioni e i visti apposti dalle autorità di uno Stato membro, hanno, in ciascuno degli altri Stati membri, gli stessi effetti giuridici dei documenti rilasciati, nonché delle indicazioni e dei visti apposti dalle autorità di detti Stati membri.
11. In caso di assoluta necessità, le autorità competenti degli Stati membri interessati possono richiedere la traduzione del contenuto delle licenze o degli estratti nella loro lingua ufficiale o in una delle loro lingue ufficiali.
Articolo 17
Per quanto riguarda l'immissione in libera pratica in Bulgaria e in Romania, dal 1o gennaio 2007, dei prodotti di acciaio contemplati dal presente regolamento, è richiesta una licenza di importazione, anche se detti prodotti sono stati spediti prima di tale data. Se i prodotti di acciaio sono stati spediti verso la Bulgaria o la Romania anteriormente al 1o gennaio 2007, la licenza di importazione è concessa automaticamente, senza limitazioni quantitative, su presentazione della polizza di carico o di altro documento di trasporto ritenuto equivalente dagli uffici comunitari competenti per le licenze comprovante la data di spedizione, e previa approvazione dell'ufficio della Commissione competente per la gestione delle licenze (SIGL). Se i prodotti di acciaio sono spediti verso la Bulgaria e la Romania il 1o gennaio o dopo tale data, sono soggetti alle specifiche norme in materia di limiti quantitativi definite nel presente regolamento.
Articolo 18
Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea. In via derogativa, l'articolo 17 entra in vigore alla data di entrata in vigore del trattato di adesione della Bulgaria e della Romania all'Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, addì 11 dicembre 2006.