Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2235/2002/ES
ze dne 3. prosince 2002,
kterým se přijímá program Společenství ke zlepšení fungování systémů zdanění na vnitřním trhu (Program Fiscalis 2003-2007)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Pro fungování systémů zdanění na vnitřním trhu je podstatné účinné, jednotné a výkonné uplatňování práva Společenství, zejména pro ochranu národních finančních zájmů a finančních zájmů Společenství prostřednictvím boje proti daňovým únikům a vyhýbání se daňovým povinnostem, zabránění narušování hospodářské soutěže a snižování zátěže správních orgánů a daňových poplatníků. K dosažení tohoto cíle účinného, jednotného a výkonného uplatňování je zapotřebí spolupráce Společenství v partnerství s členskými státy.
(2) Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 888/98/ES ze dne 30. března 1998 o zřízení programu činnosti Společenství ke zdokonalení systémů nepřímého zdanění na vnitřním trhu (Program Fiscalis) [4] významně přispělo k dosažení uvedených celkových cílů pro období 1998 až 2002. Proto se považuje za žádoucí pokračovat v programu Fiscalis po další pětileté období.
(3) Pro fungování systémů zdanění na vnitřním trhu je důležitá účinná, výkonná a rozsáhlá spolupráce mezi současnými a budoucími členskými státy a mezi nimi a Komisí.
(4) Zkušenosti získané Společenstvím z programu Fiscalis ukázaly, že výměny, semináře a mnohostranná kontrolní cvičení by mohly dosáhnout cílů programu zapojením úředníků z různých vnitrostátních správních orgánů do společných profesních činností. Takové činnosti by proto měly pokračovat i nadále, ale měly by být rozšířeny tak, aby zahrnuly daně z příjmu, z majetku a z pojistného.
(5) Zřízení a fungování infrastruktury pro komunikaci a pro výměnu informací má rozhodující úlohu při posilování systémů zdanění ve Společenství. Zejména systém výměny informací o DPH (VIES), uvedený v nařízení Rady (EHS) č. 218/92 ze dne 27. ledna 1992 o administrativní spolupráci v oblasti nepřímých daní (DPH) [5], ukázal význam informačních technologií pro ochranu příjmů při současné minimalizaci administrativní zátěže.
(6) K zajištění jednotného uplatňování práva Společenství je nezbytné, aby úředníci daňové správy měli vysokou společnou úroveň znalosti práva Společenství a jeho provádění v současných i budoucích členských státech. Takové úrovně lze dosáhnout pouze účinnou počáteční a následnou odbornou přípravou poskytovanou současnými i budoucími členskými státy. Ke koordinaci a podpoře takové přípravy je užitečná doplňková činnost Společenství.
(7) Zkušenosti získané z programu Fiscalis ukazují, že koordinovaný rozvoj a zavádění společného programu odborné přípravy by mohly dosáhnout cílů tohoto programu, zejména dosažením vyšší společné úrovně znalosti práva Společenství.
(8) Pro usnadnění spolupráce se ukázala jako zásadní dostatečná úroveň jazykových znalostí na straně daňových úředníků. Zúčastněné země by proto měly svým úředníkům poskytovat nezbytnou jazykovou přípravu.
(9) Přestože hlavní odpovědnost za dosažení těchto cílů spočívá především na zúčastněných zemích, je zapotřebí doplňkových činností Společenství pro koordinaci takových aktivit a rovněž pro poskytování infrastruktury a nezbytných podnětů. Jelikož cíle opatření stanovené tímto rozhodnutím nemohou být všechny uspokojivě dosaženy zúčastněnými zeměmi a je proto možné jich s ohledem na rozsah a účinek celé akce lépe dosáhnout na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity podle článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku toto rozhodnutí nepřekračuje to, co je nezbytně nutné pro dosažení těchto cílů.
(10) Toto rozhodnutí stanoví pro celou dobu trvání programu finanční rámec, který představuje přednostní rámec ve smyslu bodu 33 interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí ze dne 6. května 1999 o rozpočtové kázni a zdokonalení rozpočtového procesu [6] pro rozpočtový orgán během ročního rozpočtového procesu.
(11) Opatření nezbytná pro provedení tohoto rozhodnutí by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [7],
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA 1
OBLAST PŮSOBNOSTI A CÍLE
Článek 1
Program Fiscalis
1. Ke zlepšení fungování systémů zdanění na vnitřním trhu se zřizuje pro období od 1. ledna 2003 do 31. prosince 2007 víceletý akční program Společenství (Fiscalis 2003-2007), dále jen "program".
2. Činnosti programu sestávají:
a) ze systémů komunikace a výměny informací;
b) z mnohostranných kontrol zahrnujících členské státy a ty kandidátské země, které mají dvoustranné či mnohostranné dohody mezi sebou nebo s členskými státy, které takovou činnost umožňují;
c) ze seminářů;
d) z výměn;
e) z činností odborné přípravy;
f) ze všech ostatních pracovních setkání, pracovních pobytů nebo podobných činností souvisejících s cíli programu podle článku 3, které se stanoví případ od případu postupem podle čl. 14 odst. 2.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se:
a) "daněmi" rozumějí tyto daně uplatňované ve zúčastněných zemích:
i) daň z přidané hodnoty;
ii) spotřební daně z alkoholu, tabákových výrobků a minerálních olejů;
iii) daně z příjmu a z majetku, definované v čl. 1 odst. 2 směrnice Rady 77/799/EHS ze dne 19. prosince 1977 o vzájemné pomoci mezi příslušnými orgány členských států v oblasti přímých daní [8];
iv) daně z pojistného definované v článku 3 směrnice Rady 76/308/EHS ze dne 15. března 1976 o vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z některých dávek, cel, daní a jiných opatření [9];
b) "správou" rozumějí veřejné orgány ve zúčastněných zemích, které jsou odpovědné za správu daní;
c) "zúčastněnými zeměmi" rozumějí členské státy a země uvedené v článku 4, které se účinně podílejí na programu;
d) "úředníkem" rozumí úředník správy;
e) "výměnou" rozumí pracovní pobyt úředníka správy v jiné zúčastněné zemi organizovaný v rámci programu;
f) "mnohostrannou kontrolou" rozumí koordinovaná kontrola daňové povinnosti jedné nebo více souvisejících osob podléhajících dani, která je organizována několika zúčastněnými zeměmi, jež mají společný nebo doplňující se zájem.
Článek 3
Cíle
1. Celkovým cílem programu je zlepšit řádné fungování systémů zdanění na vnitřním trhu zvýšením spolupráce mezi zúčastněnými zeměmi, jejich správami a úředníky.
2. Specifickými cíli programu jsou:
a) v oblasti daně z přidané hodnoty a spotřebních daní:
i) umožnit úředníkům dosáhnout vysoké společné úrovně znalosti práva Společenství a jeho provádění v členských státech;
ii) zajistit výkonnou, účinnou a rozsáhlou spolupráci mezi členskými státy;
iii) zajistit pokračující zlepšování správních postupů ke zohlednění potřeb správ a daňových poplatníků, a to prostřednictvím rozvoje a šíření správné správní praxe;
b) v oblasti přímých daní:
poskytovat podporu výměně informací v oblasti vzájemné pomoci a zvýšit povědomí o právu Společenství platném v oblasti přímých daní;
c) v oblasti daní z pojistného:
zlepšit spolupráci mezi členskými státy zajištěním lepšího používání stávajících pravidel;
d) pro kandidátské země:
vyjít vstříc zvláštním potřebám kandidátských zemí, aby přijaly opatření nezbytná pro přistoupení v oblasti daňového práva a správních struktur.
3. Akční plán programu se stanoví každoročně postupem podle čl. 14 odst. 2.
Článek 4
Účast kandidátských zemí
Program je otevřen pro účast:
a) přidružených zemí střední a východní Evropy v souladu s podmínkami stanovenými v evropských dohodách, jejich dodatkových protokolech a v rozhodnutích příslušných Rad přidružení;
b) Kypru, Malty a Turecka na základě dvoustranných dohod uzavřených v této věci s těmito zeměmi.
KAPITOLA II
ČINNOSTI PROGRAMU
Článek 5
Systémy komunikace a výměny informací
1. Komise a zúčastněné země zajistí, aby následující systémy komunikace a výměny informací byly provozuschopné v takovém rozsahu, v jakém je jejich provoz v rámci práva Společenství nezbytný:
a) společná komunikační síť/společné systémové rozhraní (Common Communication Network/Common Systems Interface - CCN/CSI) v rozsahu nutném pro podporu provozu jiných systémů uvedených v tomto odstavci;
b) systém výměny informací o DPH (VIES) a jeho systémy předávání zpráv;
c) systém ověřování pohybu produktů podléhajících spotřebním daním;
d) systém včasného varování v oblasti spotřebních daní;
e) systém tabulek o spotřebních daních;
f) všechny ostatní nové systémy komunikace a výměny informací určené postupem podle čl. 14 odst. 2, pokud jejich zřízení požadují právní předpisy Společenství.
2. Prvky Společenství, které tvoří systémy komunikace a výměny informací, jsou technické vybavení, programové vybavení a síťová připojení, jež jsou společné všem zúčastněným zemím, aby bylo zajištěno vzájemné propojení a interoperabilita systémů, ať již jsou instalovány v prostorách Komise (nebo určeného subdodavatele) nebo v prostorách zúčastněných zemí (nebo určeného subdodavatele). Komise uzavře jménem Společenství nezbytné smlouvy k zajištění provozuschopnosti těchto prvků.
3. Prvky, které nejsou prvky Společenství a které tvoří systémy komunikace a výměny informací, zahrnují vnitrostátní databáze tvořící součást těchto systémů, síťová propojení mezi prvky Společenství a prvky, které nejsou prvky Společenství, a takové technické a programové vybavení, jež každá ze zúčastněných zemí pokládá za vhodné pro plný provoz uvedených systémů v rámci své správy. Zúčastněné země zajistí provozuschopnost prvků, které nejsou prvky Společenství, a interoperabilitu těchto prvků s prvky Společenství.
4. Komise ve spolupráci se zúčastněnými zeměmi koordinuje tyto aspekty zavádění a fungování prvků Společenství a prvků, které nejsou prvky Společenství, jež tvoří systémy či infrastruktury uvedené v odstavci 1.
Článek 6
Mnohostranné kontroly
Zúčastněné země vyberou z jimi organizovaných mnohostranných kontrol ty, jejichž náklady má nést Společenství v souladu s článkem 11. Takové kontroly zahrnují ve všech případech kontrolu daňové povinnosti týkající se daně z přidané hodnoty a/nebo spotřební daně.
Zúčastněné země zašlou Komisi výroční zprávy a hodnocení, týkající se takových kontrol.
Článek 7
Semináře
Komise a zúčastněné země společně organizují semináře, kterých se účastní úředníci správ, zástupci Komise a případně i další odborníci.
Článek 8
Výměny úředníků
1. Komise a zúčastněné země organizují výměny úředníků. Délka výměn nesmí překročit jeden měsíc. Každá výměna je zaměřena na konkrétní profesionální činnost a je dotčenými úředníky a správami náležitě připravena a následně zhodnocena. Hostitelská správa může, pokud pro to uvede důvody, omezit počet účastníků výměny, pokud by počet přijatých žádostí bránil její přípravě a řádnému provádění.
2. Zúčastněné země podniknou nezbytné kroky, aby umožnily úředníkům na výměně aktivně se účastnit činností hostitelské správy. Za tímto účelem jsou tito úředníci zmocněni vykonávat úkoly týkající se povinností jim svěřených hostitelskou správou v souladu s jejím právním systémem.
3. Během výměny podléhá úředník na výměně při výkonu svých povinností stejným předpisům o občanskoprávní odpovědnosti jako úředníci hostitelské správy. Na úředníky na výměně se vztahují stejná pravidla o služebním tajemství jako na vnitrostátní úředníky.
4. Zúčastněné země mohou omezit tyto výměny na úředníky odpovědné za daň z přidané hodnoty a/nebo spotřební daně.
Článek 9
Činnosti odborné přípravy
1. Za účelem podpory strukturované spolupráce mezi vnitrostátními subjekty pro odbornou přípravu a úředníky odpovědnými za odbornou přípravu v oblasti daní v rámci správy zúčastněné země ve spolupráci s Komisí:
a) rozpracují stávající programy odborné přípravy a případně navrhnou nové programy k zajištění společného základu odborné přípravy úředníků, aby mohli získávat nezbytné společné profesní dovednosti a znalosti;
b) případně otevřou přípravné kurzy v oblasti daní, zajišťované každou zúčastněnou zemí pro její vlastní úředníky, i úředníkům ze všech zúčastněných zemí;
c) vyvinou nezbytné společné nástroje pro odbornou přípravu v oblasti daní.
2. Zúčastněné země rovněž zajistí, aby jejich úředníci procházeli počáteční a následnou odbornou přípravou v souladu se společnými programy odborné přípravy, která je nezbytná k získání společných profesních dovedností a znalostí, a dále jazykovou přípravou, která je pro tyto úředníky nezbytná k dosažení dostatečné úrovně jazykových znalostí.
KAPITOLA III
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 10
Finanční rámec
Finanční rámec pro provádění programu v období od 1. ledna 2003 do 31. prosince 2007 se stanoví na 44 milionů EUR. Roční položky schválí rozpočtový orgán v mezích finančního výhledu.
Článek 11
Výdaje
1. Na výdajích pro provádění programu se podílí Společenství a zúčastněné země v souladu s odstavci 2, 3, 4 a 5.
2. Společenství nese tyto náklady:
a) náklady na vývoj, pořízení, instalaci, údržbu a každodenní provoz prvků Společenství, které tvoří systémy komunikace a výměny informací uvedené v článku 5;
b) náklady na cestovné a stravné v souvislosti s mnohostrannými kontrolami, semináři, výměnami a činnostmi odborné přípravy;
c) náklady týkající se organizace seminářů a vývoje nástrojů pro odbornou přípravu;
d) náklady na hodnotící studie o dopadu programu, které při zaručení důvěrnosti údajů provádějí třetí strany;
e) náklady na ostatní činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. f).
3. Komise v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června o finančním nařízení pro souhrnný rozpočet Evropských společenství [10] stanoví pravidla týkající se plateb výdajů a sdělí je zúčastněným zemím.
4. Komise přijme postupem podle čl. 14 odst. 2 všechna nezbytná opatření pro rozpočtové řízení programu.
5. Zúčastněné země nesou tyto náklady:
a) náklady na vývoj, pořízení, instalaci, údržbu a každodenní provoz prvků, které nejsou prvky Společenství a tvoří systémy komunikace a výměny informací uvedené v článku 5;
b) náklady týkající se počáteční a následné odborné přípravy včetně jazykové přípravy svých úředníků.
Článek 12
Finanční kontrola
Rozhodnutí Společenství o financování a všechny dohody či smlouvy vycházející z tohoto rozhodnutí podléhají finanční kontrole v souladu s právními předpisy Společenství o finanční a rozpočtové kontrole.
KAPITOLA IV
JINÁ USTANOVENÍ
Článek 13
Provádění
Opatření nezbytná k provedení čl. 1 odst. 2 písm. f), čl. 3 odst. 3, čl. 5 odst. 1 písm. f) a čl. 11 odst. 4 se přijmou postupem podle čl. 14 odst. 2.
Článek 14
1. Komisi je nápomocen výbor označovaný jako "Výbor Fiscalis".
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 uvedeného rozhodnutí.
Období uvedené v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES se stanoví na tři měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 15
Průběžná kontrola a hodnocení
1. Komise každoročně předloží výboru uvedenému v čl. 14 odst. 1 průběžnou kontrolní zprávu uvádějící pokrok ve všech činnostech programu, pokud jde o provádění a výsledky ročního akčního plánu. Tato zpráva se rovněž předloží Evropskému parlamentu.
Správy zašlou Komisi všechny informace nezbytné pro co nejúčinnější vypracování průběžných kontrolních zpráv.
2. Hodnocení v polovině období a závěrečné hodnocení programu spadají pod odpovědnost Komise, která použije průběžné kontrolní zprávy a zprávy vypracované zúčastněnými zeměmi. Účinnost a výkonnost programu se hodnotí s ohledem na cíle stanovené v článku 3. Hodnocení se provede s použitím zpráv uvedených v odstavci 3 takto:
- hodnocení v polovině období přezkoumá počáteční výsledky a dopad činností programu. Rovněž posoudí využití finančních prostředků a pokrok při průběžné kontrole a provádění,
- závěrečné hodnocení posoudí účinnost a výkonnost činností programu.
3. Zúčastněné země zašlou Komisi:
a) do 31. března 2005 hodnotící zprávu za polovinu období o účinnosti a výkonnosti programu;
b) do 31. března 2008 závěrečnou hodnotící zprávu o účinnosti a výkonnosti programu.
4. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě:
a) do 30. června 2005 hodnotící zprávu za polovinu období o účinnosti a výkonnosti programu a sdělení o potřebnosti pokračování programu, případně doplněné vhodným návrhem;
b) do 30. června 2008 závěrečnou hodnotící zprávu o účinnosti a výkonnosti programu.
Zprávy uvedené v písmenech a) a b) se rovněž zašlou pro informaci Hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů.
5. Hodnotící zprávy uvedené v odstavci 4 budou převážně založeny na zprávách uvedených v odstavci 3 a na průběžných kontrolních zprávách uvedených v odstavci 1.
Článek 16
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. ledna 2003.
Článek 17
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 3. prosince 2002.
Decisione n. 2235/2002/CE del Parlamento europeo e del Consiglio
del 3 dicembre 2002
recante adozione di un programma comunitario inteso a migliorare il funzionamento dei sistemi di imposizione nel mercato interno (Programma Fiscalis 2003-2007)
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l'articolo 95,
vista la proposta della Commissione(1),
visto il parere del Comitato economico e sociale(2),
deliberando secondo la procedura di cui all'articolo 251 del trattato(3),
considerando quanto segue:
(1) Nel mercato interno l'applicazione effettiva, uniforme ed efficiente del diritto comunitario è essenziale per il funzionamento dei sistemi di imposizione, in particolare per proteggere gli interessi finanziari nazionali e comunitari mediante la lotta contro l'elusione e l'evasione fiscale, la prevenzione di distorsioni della concorrenza e la riduzione degli oneri imposti alle amministrazioni e ai contribuenti. Assicurare tale applicazione effettiva, uniforme ed efficiente del diritto comunitario spetta alla Comunità, in collaborazione con gli Stati membri.
(2) La decisione n. 888/98/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 30 marzo 1998, recante adozione di un programma d'azione comunitario inteso a migliorare i sistemi di imposizione indiretta nel mercato interno (programma Fiscalis)(4) ha contribuito in modo significativo al conseguimento dei suddetti obiettivi globali per il periodo dal 1998 al 2002. Si ritiene pertanto opportuno proseguire la realizzazione del programma Fiscalis per un altro quinquennio.
(3) Una cooperazione ampia, efficiente ed effettiva tra gli Stati membri attuali e futuri e tra gli stessi e la Commissione è importante ai fini del funzionamento dei sistemi di imposizione nel mercato interno.
(4) L'esperienza acquisita dalla Comunità nell'ambito del programma Fiscalis ha dimostrato che gli scambi, i seminari e le operazioni di controllo multilaterali hanno consentito di raggiungere gli obiettivi del programma, riunendo funzionari di diverse amministrazioni nazionali nel quadro di attività professionali. Dette attività dovrebbero quindi essere proseguite, ma anche estese alle imposte sul reddito, sul patrimonio e sui premi assicurativi.
(5) La creazione e il funzionamento di un'infrastruttura di comunicazione e di scambio di informazioni sono essenziali per il rafforzamento dei sistemi di imposizione nella Comunità. In particolare il sistema di scambio di informazioni sull'IVA (VIES), di cui al regolamento (CEE) n. 218/92 del Consiglio, del 27 gennaio 1992, concernente la cooperazione amministrativa nel settore delle imposte indirette (IVA)(5), ha dimostrato l'utilità dell'informatica per preservare le entrate e nel contempo limitare al massimo gli oneri amministrativi.
(6) Ai fini dell'applicazione uniforme del diritto comunitario, è essenziale un elevato livello comune di comprensione del diritto comunitario stesso, e della sua applicazione negli Stati membri attuali e futuri, da parte dei funzionari delle amministrazioni fiscali. Tale livello può essere raggiunto soltanto tramite un'efficace formazione iniziale e permanente fornita dagli Stati membri attuali e futuri. Per coordinare e incoraggiare questa formazione è utile un'azione comunitaria supplementare.
(7) L'esperienza acquisita nell'ambito del programma Fiscalis indica che l'elaborazione e l'attuazione coordinate di un programma comune di formazione hanno consentito di raggiungere gli obiettivi del programma, in particolare un livello comune più elevato di comprensione del diritto comunitario.
(8) L'acquisizione di un livello sufficiente di conoscenze linguistiche da parte dei funzionari delle amministrazioni fiscali è risultata essenziale ai fini di una migliore cooperazione. È quindi opportuno che gli Stati partecipanti offrano la necessaria formazione linguistica ai propri funzionari.
(9) Sebbene la responsabilità principale nel raggiungimento di questi obiettivi spetti agli Stati partecipanti, è necessaria un'azione comunitaria supplementare per coordinare tali attività nonché per fornire un'infrastruttura e l'impulso necessario. Poiché gli scopi delle misure previste dalla presente decisione non possono essere sufficientemente realizzati dagli Stati membri e possono dunque, a motivo delle dimensioni e degli effetti dell'azione in questione, essere realizzati meglio a livello comunitario, la Comunità può intervenire, in base al principio di sussidiarietà sancito dall'articolo 5 del trattato. La presente decisione si limita a quanto è necessario per conseguire tali scopi in ottemperanza al principio di proporzionalità enunciato nello stesso articolo.
(10) La presente decisione fissa, per l'intera durata del programma, una dotazione finanziaria che costituisce il riferimento privilegiato, ai sensi del punto 33 dell'accordo interistituzionale del 6 maggio 1999 tra il Parlamento europeo, il Consiglio e la Commissione sulla disciplina di bilancio e il miglioramento della procedura di bilancio(6), per l'autorità di bilancio durante la procedura di bilancio annuale.
(11) Le misure necessarie per l'attuazione della presente decisione sono adottate secondo la decisione 1999/468/CE del Consiglio, del 28 giugno 1999, recante modalità per l'esercizio delle competenze di esecuzione conferite alla Commissione(7),
HANNO ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
CAPO I
CAMPO D'APPLICAZIONE E OBIETTIVI
Articolo 1
Programma Fiscalis
1. Un programma d'azione comunitario pluriennale (Fiscalis 2003-2007), denominato in appresso "programma", è istituito per il periodo 1o gennaio 2003 - 31 dicembre 2007, allo scopo di migliorare il funzionamento dei sistemi di imposizione nel mercato interno.
2. Il programma comprende le seguenti attività:
a) sistemi di comunicazione e di scambio di informazioni;
b) controlli multilaterali da parte degli Stati membri e dei paesi candidati che hanno concluso tra loro o con Stati membri accordi bilaterali o multilaterali che consentono tale attività;
c) seminari;
d) scambi;
e) attività di formazione;
f) altre riunioni di lavoro, visite e simili attività nel contesto degli obiettivi del programma definiti all'articolo 3, decise caso per caso secondo la procedura di cui all'articolo 14, paragrafo 2.
Articolo 2
Definizioni
Ai fini della presente decisione si intende per:
a) "imposizione", le seguenti imposte applicate nei paesi partecipanti:
i) imposta sul valore aggiunto;
ii) accise su alcole, tabacchi lavorati e oli minerali;
iii) imposte sul reddito e sul patrimonio come definite all'articolo 1, paragrafo 2, della direttiva 77/799/CEE del Consiglio, del 19 dicembre 1977, relativa alla reciproca assistenza fra le autorità competenti degli Stati membri nel settore delle imposte dirette(8);
iv) imposte sui premi assicurativi come definite all'articolo 3 della direttiva 76/308/CEE del Consiglio, del 15 marzo 1976, sull'assistenza reciproca in materia di recupero dei crediti risultanti da taluni contributi, dazi, imposte ed altre misure(9);
b) "amministrazione", le autorità pubbliche dei paesi partecipanti competenti per l'imposizione;
c) "paesi partecipanti", gli Stati membri e i paesi di cui all'articolo 4 che partecipano effettivamente al programma;
d) "funzionario", un funzionario dell'amministrazione;
e) "scambio", un soggiorno di lavoro, organizzato nell'ambito del programma, effettuato da un funzionario di un'amministrazione in un altro paese partecipante;
f) "controllo multilaterale", un controllo coordinato dell'obbligazione tributaria di uno o più soggetti passivi collegati, organizzato da più paesi partecipanti, sulla base di un interesse comune o complementare.
Articolo 3
Obiettivi
1. L'obiettivo globale del programma è quello di migliorare il funzionamento dei sistemi di imposizione nel mercato interno accrescendo la cooperazione tra i paesi partecipanti, le loro amministrazioni e i loro funzionari.
2. Gli obiettivi specifici del programma sono i seguenti:
a) per l'imposta sul valore aggiunto e per le accise:
i) consentire ai funzionari di raggiungere un elevato livello comune di comprensione del diritto comunitario e della sua applicazione negli Stati membri;
ii) assicurare una cooperazione ampia, efficiente ed effettiva tra gli Stati membri;
iii) garantire il costante miglioramento delle procedure amministrative per tener conto delle esigenze delle amministrazioni e dei contribuenti attraverso lo sviluppo e la diffusione di buone pratiche amministrative;
b) per l'imposizione diretta:
fornire sostegno allo scambio di informazioni nel settore dell'assistenza reciproca e far conoscere il diritto comunitario applicabile nel settore dell'imposizione diretta;
c) per le imposte sui premi assicurativi:
migliorare la cooperazione tra Stati membri garantendo un'applicazione migliore delle norme vigenti;
d) per i paesi candidati:
tener conto delle speciali esigenze dei paesi candidati cosicché essi prendano le misure necessarie per l'adesione in materia di legislazione fiscale e capacità amministrativa.
3. Il piano d'azione del programma è stabilito annualmente secondo la procedura di cui all'articolo 14, paragrafo 2.
Articolo 4
Partecipazione dei paesi candidati
Il programma è aperto alla partecipazione:
a) dei paesi associati dell'Europa centrale e orientale, secondo quanto stabilito negli accordi europei, nei loro protocolli aggiuntivi e nelle decisioni dei rispettivi consigli di associazione;
b) di Cipro, di Malta e della Turchia, sulla base degli accordi bilaterali in materia conclusi con detti paesi.
CAPO II
ATTIVITÀ DEL PROGRAMMA
Articolo 5
Sistemi di comunicazione e di scambio di informazioni
1. La Commissione e i paesi partecipanti assicurano il funzionamento dei seguenti sistemi di comunicazione e di scambio di informazioni nella misura in cui il loro funzionamento sia necessario secondo la legislazione comunitaria:
a) Common Communications Network/Common Systems Interface (CCN/CSI) nella misura necessaria per sostenere il funzionamento degli altri sistemi elencati nel presente paragrafo;
b) il sistema di scambio di informazioni sull'IVA (VIES) e i relativi sistemi di comunicazione;
c) il sistema di verifica del movimento delle accise;
d) il sistema di informazione preventiva per le accise;
e) il sistema di tabelle sulle accise;
f) qualsiasi altro nuovo sistema di comunicazione e di scambio di informazioni designato secondo la procedura di cui all'articolo 14, paragrafo 2, quando la legislazione comunitaria ne richieda l'introduzione.
2. Gli elementi comunitari dei sistemi di comunicazione e di scambio d'informazioni comprendono l'attrezzatura, i programmi per elaboratori e i collegamenti di rete, i quali sono comuni a tutti i paesi partecipanti ai fini dell'interconnessione e dell'interoperabilità dei sistemi, siano essi installati in locali della Commissione (o di un subappaltatore designato), o in locali degli Stati partecipanti (o di un subappaltatore designato). La Commissione conclude i contratti necessari per assicurare il carattere operativo di tali elementi per conto della Comunità.
3. Gli elementi non comunitari dei sistemi di comunicazione e di scambio di informazioni comprendono le basi di dati nazionali che fanno parte di questi sistemi, i collegamenti di rete tra gli elementi comunitari e non comunitari e i programmi per elaboratori e l'attrezzatura che ciascun paese partecipante ritenga necessari per un impiego ottimale di detti sistemi da parte della propria amministrazione. I paesi partecipanti provvedono a mantenere in funzione gli elementi non comunitari e ne assicurano l'interoperabilità con gli elementi comunitari.
4. La Commissione coordina, in collaborazione con i paesi partecipanti, gli aspetti dell'elaborazione e del funzionamento degli elementi comunitari e non comunitari dei sistemi e dell'infrastruttura di cui al paragrafo 1.
Articolo 6
Controlli multilaterali
I paesi partecipanti scelgono, tra i controlli multilaterali da essi organizzati, quelli per cui la Comunità si assume le spese ai sensi dell'articolo 11. Detti controlli comprendono in ogni caso il controllo dell'obbligazione tributaria per quanto riguarda l'imposta sul valore aggiunto e/o le accise.
I paesi partecipanti trasmettono alla Commissione relazioni e valutazioni annuali in merito a detti controlli.
Articolo 7
Seminari
La Commissione e i paesi partecipanti organizzano in collaborazione tra loro seminari ai quali partecipano funzionari delle amministrazioni, rappresentanti della Commissione e, ove opportuno, altri esperti.
Articolo 8
Scambi di funzionari
1. La Commissione e i paesi partecipanti organizzano scambi di funzionari. La durata di detti scambi non può essere superiore a un mese. Ogni scambio è dedicato ad una specifica attività professionale e viene sufficientemente preparato e successivamente valutato dai funzionari e dalle amministrazioni interessati. L'amministrazione ospitante può limitare il numero dei partecipanti allo scambio se il volume delle domande di iscrizione ne impedisce la preparazione e l'adeguato funzionamento, a condizione che fornisca le motivazioni di tale limitazione.
2. I paesi partecipanti adottano i provvedimenti necessari affinché i funzionari partecipanti agli scambi siano attivamente coinvolti nelle attività dell'amministrazione ospitante. A tal fine i funzionari in questione sono autorizzati a svolgere le mansioni inerenti alle funzioni loro assegnate dall'amministrazione ospitante, secondo il suo ordinamento giuridico.
3. Durante lo scambio, la responsabilità civile dei funzionari nell'esercizio delle loro funzioni è assimilata a quella dei funzionari dell'amministrazione ospitante. I funzionari che partecipano allo scambio sono tenuti al segreto d'ufficio secondo le regole vigenti per i funzionari del paese ospitante.
4. I paesi partecipanti possono limitare l'ambito di questi scambi a funzionari competenti per l'imposta sul valore aggiunto e/o le accise.
Articolo 9
Attività di formazione
1. Per favorire una cooperazione strutturata tra gli organismi nazionali di formazione e i funzionari responsabili della formazione in materia di imposizione all'interno delle amministrazioni, i paesi partecipanti, in cooperazione con la Commissione:
a) sviluppano i programmi di formazione esistenti e, se necessario, approntano nuovi programmi atti a fornire una formazione di base comune ai funzionari, che consenta loro di acquisire le competenze e le conoscenze professionali comuni necessarie;
b) consentono, ove sia opportuno, ai funzionari di tutti i paesi partecipanti di partecipare ai corsi di formazione in materia di imposizione previsti da ciascun paese partecipante per i propri funzionari;
c) sviluppano gli strumenti comuni necessari per la formazione in materia di imposizione.
2. I paesi partecipanti assicurano che i propri funzionari ricevano la formazione iniziale e permanente necessaria per acquisire le competenze e le conoscenze professionali comuni, in conformità ai programmi comuni di formazione, nonché la formazione linguistica necessaria per permettere ai funzionari di raggiungere un livello di conoscenze linguistiche sufficiente.
CAPO III
DISPOSIZIONI FINANZIARIE
Articolo 10
Dotazione finanziaria
La dotazione finanziaria per l'attuazione del presente programma è fissata per il periodo 1o gennaio 2003-31 dicembre 2007 a 44 milioni di EUR. Gli stanziamenti annuali sono autorizzati dall'autorità di bilancio entro i limiti delle prospettive finanziarie.
Articolo 11
Spese
1. Le spese necessarie per l'attuazione del programma sono ripartite fra la Comunità e i paesi partecipanti conformemente ai paragrafi 2, 3, 4 e 5.
2. La Comunità si assume le spese relative a quanto segue:
a) elaborazione, acquisto, installazione, manutenzione e normale funzionamento degli elementi comunitari dei sistemi di comunicazione e di scambio di informazioni di cui all'articolo 5;
b) viaggio e soggiorno per controlli multilaterali, seminari, scambi di funzionari e attività di formazione;
c) organizzazione di seminari e sviluppo di strumenti di formazione;
d) studi di valutazione effettuati da terzi sull'impatto del programma, garantendo la riservatezza dei dati;
e) altre attività di cui all'articolo 1, paragrafo 2, lettera f).
3. La Commissione stabilisce, conformemente alle disposizioni del regolamento (CE, Euratom) n. 1605/2002 del Consiglio, del 25 giugno 2002, che stabilisce il regolamento finanziario applicabile al bilancio generale delle Comunità europee(10), le regole relative al pagamento delle spese e le comunica ai paesi partecipanti.
4. La Commissione adotta le misure necessarie per la gestione finanziaria del programma conformemente alla procedura di cui all'articolo 14, paragrafo 2.
5. I paesi partecipanti si assumono le spese seguenti:
a) le spese di elaborazione, acquisto, installazione, manutenzione e normale funzionamento degli elementi non comunitari dei sistemi di comunicazione e di scambio di informazioni di cui all'articolo 5;
b) le spese relative alla formazione iniziale e permanente dei propri funzionari, compresa la loro formazione linguistica.
Articolo 12
Controllo finanziario
Le decisioni di finanziamento comunitario e gli accordi o contratti derivanti dalla presente decisione sono soggetti al controllo finanziario ai sensi della legislazione comunitaria sul controllo di bilancio.
CAPO IV
ALTRE DISPOSIZIONI
Articolo 13
Attuazione
Le misure necessarie per l'attuazione dell'articolo 1, paragrafo 2, lettera f), dell'articolo 3, paragrafo 3, dell'articolo 5, paragrafo 1, lettera f) e dell'articolo 11, paragrafo 4, sono adottate conformemente alla procedura di gestione di cui all'articolo 14, paragrafo 2.
Articolo 14
Comitato
1. La Commissione è assistita da un comitato, denominato "comitato Fiscalis".
2. Nei casi in cui è fatto riferimento al presente paragrafo, si applicano gli articoli 4 e 7 della decisione 1999/468/CE, tenendo conto delle disposizioni dell'articolo 8 della stessa.
Il periodo di cui all'articolo 4, paragrafo 3, della decisione 1999/468/CE è fissato a tre mesi.
3. Il comitato adotta il proprio regolamento interno.
Articolo 15
Verifica e valutazione
1. La Commissione presenta ogni anno al comitato di cui all'articolo 14, paragrafo 1, una relazione di verifica che indica per l'intero programma lo stato di avanzamento delle attività in termini di attuazione e di risultato, relativamente al piano d'azione annuale. Detta relazione è presentata anche al Parlamento europeo.
Le amministrazioni trasmettono alla Commissione tutti i dati necessari affinché le relazioni di verifica possano essere elaborate quanto più efficacemente possibile.
2. Il programma è oggetto di una valutazione intermedia e di una valutazione finale, effettuate sotto la responsabilità della Commissione sulla base delle relazioni di verifica e delle relazioni redatte dai paesi partecipanti. L'efficacia e l'efficienza del programma sono valutate rispetto agli obiettivi indicati nell'articolo 3. Le valutazioni sono realizzate sulla base delle relazioni di cui al paragrafo 3 nel modo seguente:
- la valutazione intermedia esamina i primi risultati ed effetti delle attività del programma. Valuta inoltre l'impiego degli stanziamenti, lo svolgimento dell'attività di verifica e dell'attuazione,
- la valutazione finale è intesa a valutare l'efficacia e l'efficienza delle attività del programma.
3. I paesi partecipanti presentano alla Commissione:
a) entro il 31 marzo 2005, una relazione di valutazione intermedia sull'efficacia e l'efficienza del programma;
b) entro il 31 marzo 2008, una relazione di valutazione finale sull'efficacia e l'efficienza del programma.
4. La Commissione presenta al Parlamento europeo e al Consiglio:
a) entro il 30 giugno 2005, una relazione di valutazione intermedia sull'efficacia e l'efficienza del programma nonché una comunicazione circa l'opportunità di proseguire la realizzazione del programma, corredata, se necessario, di una proposta adeguata;
b) entro il 30 giugno 2008, una relazione finale di valutazione sull'efficacia e l'efficienza del programma.
Le relazioni di cui alle lettere a) e b) sono trasmesse, a titolo d'informazione, anche al Comitato economico e sociale e al Comitato delle regioni.
5. Le relazioni di valutazione di cui al paragrafo 4 sono principalmente effettuate sulla base delle relazioni di cui al paragrafo 3 e delle relazioni di verifica di cui al paragrafo 1.
Articolo 16
Entrata in vigore
La presente decisione entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
Essa si applica a decorrere dal 1o gennaio 2003.
Articolo 17
Destinatari
Gli Stati membri sono destinatari della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, addì 3 dicembre 2002.