Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/18/ES
ze dne 27. března 2003,
kterou se mění směrnice Rady 83/477/EHS o ochraně zaměstnanců před riziky spojenými s expozicí azbestu při práci
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 137 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1] vypracovaný po konzultaci se sociálními partnery a s Poradním výborem pro bezpečnost, hygienu a ochranu zdraví při práci,
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Ve svých závěrech ze dne 7. dubna 1998 o ochraně zaměstnanců před riziky spojenými s expozicí azbestu [4] Rada vyzvala Komisi, aby předložila návrhy změny směrnice 83/477/EHS [5], zejména s ohledem na nutnost přehodnotit a upravit ochranná opatření pro osoby, které jsou nyní riziku nejvíce vystaveny, zejména zaměstnance, kteří azbest odstraňují, a zaměstnance, kteří náhodně přicházejí do styku s azbestem při práci během oprav a údržby.
(2) V těchto závěrech byla Komise rovněž vyzvána, aby předložila návrhy změny směrnice 83/477/EHS s ohledem na podrobné studie o limitních hodnotách expozice chrysotilu a o metodách měření obsahu azbestu ve vzduchu na základě metody přijaté Světovou zdravotnickou organizací (WHO). Podobná opatření by měla být přijata pro náhradní vlákna.
(3) Hospodářský a sociální výbor ve svém stanovisku o azbestu [6] vyzval Komisi, aby přijala nová opatření ke snížení rizik, jimž jsou zaměstnanci vystaveni.
(4) Zákaz uvádění na trh a užívání chrysotilových azbestů zavedený směrnicí Rady 76/769/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků [7] s účinkem ode dne 1. ledna 2005 přispěje k významnému snížení expozice zaměstnanců azbestu.
(5) Všichni zaměstnanci by měli být chráněni před riziky spojenými s expozicí azbestu, a proto by měly být zrušeny odchylky stanovené pro námořní a letecké odvětví.
(6) Za účelem zajištění jednoznačnosti definice vláken je třeba vlákna nově definovat buď pomocí mineralogických termínů, nebo jejich čísla CAS (Chemical Abstract Service).
(7) Aniž jsou dotčeny ostatní předpisy Společenství týkající se uvádění na trh a používání azbestu, mělo by omezení činností, při nichž jsou zaměstnanci vystaveni azbestu, hrát velmi významnou úlohu při prevenci chorob souvisejících s touto expozicí.
(8) Systém oznamování činností zahrnujících expozici azbestu je třeba přizpůsobit novým pracovním situacím.
(9) Je důležité vyloučit činnosti, při nichž jsou zaměstnanci vystaveni azbestovým vláknům při těžbě azbestu nebo při výrobě a zpracování azbestových výrobků nebo při výrobě a zpracování výrobků, které obsahují záměrně přidaná azbestová vlákna, s ohledem na jejich vysokou a obtížně předvídatelnou úroveň expozice.
(10) S přihlédnutím k nejnovějším technickým poznatkům je nezbytné přesněji vymezit metodu odběru vzorků používanou pro měření obsahu azbestu ve vzduchu a metodu počítání vláken.
(11) I když dosud nebylo možné stanovit expoziční práh, pod kterým azbest nepředstavuje riziko rakoviny, je vhodné snížit limitní hodnotu expozice azbestu při práci.
(12) Po zaměstnavatelích by se mělo vyžadovat, aby před zahájením každého projektu odstraňování azbestu zjistili přítomnost nebo předpokládanou přítomnost azbestu v budovách nebo zařízeních a sdělili tuto informaci ostatním osobám, které by mohly být vystaveny azbestu při jeho používání, při údržbě nebo při jiných činnostech v dané budově nebo na budově.
(13) Je třeba zajistit, aby demoliční práce nebo odstraňování azbestu prováděly podniky, které jsou obeznámeny se všemi bezpečnostními opatřeními, které je třeba přijmout pro ochranu zaměstnanců.
(14) Je třeba zajistit zvláštní školení zaměstnanců, kteří jsou vystaveni nebo mohou být vystaveni azbestu, aby se tak významným způsobem přispělo ke snížení rizik spojených s touto expozicí.
(15) Obsah seznamů expozice a zdravotní dokumentace stanovených ve směrnici 83/477/EHS je třeba uvést v soulad s dokumentací uvedenou ve směrnici Rady 90/394/EHS ze dne 28. června 1990 o ochraně zaměstnanců před riziky spojenými s expozicí karcinogenům při práci (šestá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) [8].
(16) Praktická doporučení pro klinické vyšetření zaměstnanců vystavených expozici je třeba aktualizovat na základě nejnovějších lékařských poznatků za účelem včasného rozpoznání patologických změn souvisejících s azbestem.
(17) Jelikož cílů navržené akce, jmenovitě zlepšení ochrany zaměstnanců před riziky spojenými s expozicí azbestu při práci, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto, z důvodů rozsahu a účinků této akce, jich může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku tato směrnice nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedeného cíle.
(18) Změny uvedené v této směrnici představují konkrétní příspěvek k vytvoření sociálního rozměru vnitřního trhu.
(19) Tyto změny se omezují na minimum, aby zbytečně nebránily vzniku a rozvoji malých a středních podniků.
(20) Směrnice 83/477/EHS by proto měla být změněna,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 83/477/EHS se mění takto:
1. V článku 1 se zrušuje odstavec 2.
2. Článek 2 se nahrazuje tímto:
"Článek 2
Pro účely této směrnice se "azbestem" rozumějí tyto vláknité křemičitany:
- aktinolit CAS č. 77536-66-4 [9],
- amosit CAS č. 12172-73-5 [10],
- antofylit CAS č. 77536-67-5 [11],
- chrysotil CAS č. 12001-29-5 [12],
- krokydolit CAS č. 12001-28-4 [13],
- tremolit CAS č. 77536-68-6 [14]."
3. V článku 3:
a) se odstavec 3 nahrazuje tímto:
"3. Pokud je expozice zaměstnance sporadická a její intenzita nízká a je-li z výsledků posouzení rizik podle odstavce 2 zřejmé, že limitní hodnota expozice pro azbest nebude ve vzduchu na pracovišti překročena, nemusí se články 4, 15 a 16 použít, pokud práce zahrnuje:
a) krátké, přerušované činnosti související s údržbou, během nichž se zachází pouze s nedrolivými materiály;
b) odstraňování neporušených materiálů, v nichž jsou azbestová vlákna pevně vázána v matrici, při kterém nedochází k rozrušení takových materiálů;
c) zapouzdření nebo zatěsnění materiálů obsahujících azbest, které jsou v dobrém stavu;
d) sledování a kontrolu vzduchu a odběr vzorků s cílem zjistit, zda určitý materiál neobsahuje azbest.";
b) vkládá se nový odstavec, který zní:
"3a. Členské státy po konzultaci se sociálními partnery v souladu s vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi stanoví praktické pokyny pro určení sporadické expozice a expozice nízké intenzity, jak je stanoveno v odstavci 3."
4. Článek 4 se mění takto:
a) bod 2 se nahrazuje tímto:
"2. Oznámení podá zaměstnavatel příslušnému orgánu členského státu před započetím prací v souladu s vnitrostátními právními a správními předpisy.
Toto oznámení musí zahrnovat alespoň stručný popis:
a) umístění staveniště;
b) typů a množství používaného nebo přemísťovaného azbestu;
c) prováděných činností a použitých postupů;
d) počtu zaměstnanců, kteří se prací účastní;
e) data započetí prací a doby jejich trvání;
f) opatření přijatých za účelem omezení expozice zaměstnanců azbestu.";
b) bod 4 se nahrazuje tímto:
"4. Pokaždé, když by změna pracovních podmínek mohla vést k významnému zvýšení expozice azbestovému prachu nebo prachu z materiálů obsahujících azbest, musí být podáno nové oznámení."
5. článku 5 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
"Aniž je dotčeno použití jiných předpisů Společenství o uvádění na trh a používání azbestu, činnosti, při nichž jsou pracovníci vystaveni působení azbestových vláken při těžbě azbestu nebo při výrobě a zpracování azbestových výrobků nebo při výrobě a zpracování výrobků, které obsahují záměrně přidaný azbest, se zakazují, s výjimkou zpracování a zneškodňování materiálů vzniklých v důsledku demolice a odstraňování azbestu."
6. Článek 6 se nahrazuje tímto:
"Článek 6
U všech činností uvedených v čl. 3 odst. 1 musí být expozice zaměstnanců azbestovému prachu na pracovišti nebo prachu z materiálů, které azbest obsahují, snížena na minimum a v každém případě pod limitní hodnotu stanovenou v článku 8, zejména pomocí těchto opatření:
1. počet zaměstnanců, kteří jsou vystaveni nebo kteří by mohli být vystaveni azbestovému prachu nebo prachu z materiálů, které azbest obsahují, musí být omezen na nejnižší možný počet;
2. pracovní postupy musí být řešeny tak, aby při nich nevznikal azbestový prach, nebo pokud je to nemožné, aby se předešlo uvolňování azbestového prachu do vzduchu;
3. všechny prostory a vybavení využívané při zpracování azbestu musí být možné pravidelně a účinně čistit a udržovat;
4. azbest nebo materiál uvolňující azbestový prach nebo materiál azbest obsahující musí být skladovány a přepravovány ve vhodně utěsněném obalu;
5. odpad musí být sbírán a odstraňován z pracoviště co nejrychleji a ve vhodně utěsněných obalech opatřených štítkem upozorňujícím, že obsahují azbest. Toto opatření se nevztahuje na těžební činnosti. S tímto odpadem se dále nakládá v souladu se směrnicí Rady 91/689/EHS ze dne 12. prosince 1991 o nebezpečných odpadech [15]."
7. Článek 7 se nahrazuje tímto:
"Článek 7
1. V závislosti na výsledcích počátečního posouzení rizik a s cílem zajistit dodržování limitní hodnoty stanovené v článku 8 se měření koncentrace azbestových vláken ve vzduchu na pracovišti provádí pravidelně.
2. Odběr vzorků musí být reprezentativní pro osobní expozici zaměstnance azbestovému prachu nebo prachu z materiálů, které azbest obsahují.
3. Odběr vzorků se provádí po projednání se zaměstnanci nebo jejich zástupci v podniku.
4. Odběr vzorků provádějí osoby s požadovanou kvalifikací. Odebrané vzorky se následně analyzují v souladu s odstavcem 6 v laboratořích vybavených pro počítání vláken.
5. Doba odběru vzorků musí být taková, aby bylo možné měřením nebo časově váženými výpočty stanovit reprezentativní expozici pro osmihodinové referenční období (jedna směna).
6. Počítání vláken se provádí pokud možno pomocí PCM (mikroskop s fázovým kontrastem) v souladu s metodou doporučenou WHO (Světovou zdravotnickou organizací) v roce 1997 [*] Stanovení koncentrace vláken rozptýlených ve vzduchu. Doporučená metoda: pomocí optického mikroskopu s fázovým kontrastem (metoda membránového filtru), WHO, Ženeva 1997 (ISBN 92 4 154496 1). nebo jakoukoliv jinou metodou se srovnatelnými výsledky.
Pro účely měření azbestu ve vzduchu uvedeného v předchozím pododstavci se vezmou v úvahu pouze vlákna o délce větší než pět mikrometrů, se šířkou menší než tři mikrometry a s poměrem délka/šířka větším než 3:1."
8. Článek 8 se nahrazuje tímto:
"Článek 8
Zaměstnavatelé zajistí, aby žádný zaměstnanec nebyl vystaven koncentraci azbestu ve vzduchu vyšší než 0,1 vlákna na cm3 vypočtené jako časově vážený průměr (TWA) za referenční období osmi hodin."
9. V článku 9 se zrušuje odstavec 1.
10. Článek 10 se mění takto:
a) v odstavci 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
"Pokud je překročena limitní hodnota stanovená v článku 8, musí být zjištěny příčiny překročení a co nejrychleji přijata opatření k nápravě situace.";
b) odstavec 3 se nahrazuje tímto:
"3. Pokud expozici není možné snížit jinými prostředky a dodržení limitní hodnoty vyžaduje použití osobního ochranného dýchacího přístroje, nesmí být jeho použití trvalé a musí být omezeno na nezbytně nutné minimum pro každého zaměstnance. Pro dobu výkonu práce, při které je nutné používat takovýto přístroj, je třeba stanovit přestávky podle fyzických a klimatologických podmínek a v případě potřeby po projednání se zaměstnanci nebo jejich zástupci v souladu s vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi."
11. Vkládá se nový článek, který zní:
"Článek 10a
Před započetím demoličních nebo údržbářských prací zaměstnavatelé přijmou, v případě potřeby na základě informací získaných od vlastníků objektu, veškerá opatření nezbytná ke zjištění materiálů, o nichž lze předpokládat, že obsahují azbest.
Pokud existuje sebemenší pochybnost o přítomnosti azbestu v materiálu nebo konstrukci, dodrží se použitelná ustanovení této směrnice."
12. V článku 11 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
"1. V případě určitých činností, jako je demolice, odstraňování, rekonstrukce a údržba, u nichž lze předpokládat překročení limitní hodnoty stanovené v článku 8 navzdory použití technických preventivních opatření pro omezení koncentrací obsahu azbestu ve vzduchu, stanoví zaměstnavatel opatření, která mají zajistit ochranu zaměstnanců během těchto prací, a to zejména tato:
a) zaměstnanci obdrží vhodný dýchací přístroj a další osobní ochranné prostředky, které musí nosit, a
b) umístí se výstražné tabule, na kterých se uvede, že lze předpokládat překročení limitní hodnoty stanovené v článku 8, a
c) zabrání se rozšíření azbestového prachu nebo prachu z materiálů obsahujících azbest mimo objekt nebo pracovní prostor."
13. V čl. 12 odst. 2 se dva první pododstavce nahrazují tímto:
"2. Plán uvedený v odstavci 1 musí stanovit nezbytná opatření pro zajištění bezpečnosti a zdraví zaměstnanců na pracovišti.
Tento plán musí zejména stanovit, že:
- azbest nebo materiály obsahující azbest se odstraní před použitím demoličních technik, s výjimkou případu, kdy by toto odstranění zaměstnance vystavilo většímu riziku, než kdyby azbest nebo materiály obsahující azbest byly ponechány na místě,
- se v případě potřeby poskytnou osobní ochranné prostředky uvedené v čl. 11 odst. 1 písm. a),
- po dokončení demoličních prací nebo odstranění azbestu je třeba překontrolovat, zda na pracovišti neexistují rizika související s expozicí azbestu, v souladu s vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi."
14. Vkládají se nové články, které znějí:
"Článek 12a
1. Zaměstnavatelé zajistí vhodné školení pro všechny zaměstnance, kteří jsou vystaveni nebo by mohli být vystaveni prachu obsahujícímu azbest. Toto školení musí být zajištěno v pravidelných odstupech a musí být pro zaměstnance bezplatné.
2. Obsah školení musí být zaměstnancům snadno srozumitelný. Musí jim umožnit, aby získali znalosti a dovednosti, které jsou nezbytné pro prevenci a bezpečnost, a to zejména pokud jde o:
a) vlastnosti azbestu a jeho účinky na zdraví, včetně synergického účinku kouření;
b) typy výrobků nebo materiálů, které by mohly azbest obsahovat;
c) operace, které by mohly způsobit expozici azbestu, a význam preventivních kontrol s cílem minimalizovat expozici;
d) bezpečné pracovní postupy, kontroly a ochranná vybavení;
e) vhodnou úlohu, volbu, výběr, omezení a správné použití dýchacího přístroje;
f) nouzové postupy;
g) dekontaminační postupy;
h) zneškodňování odpadu;
i) požadavky na lékařský dohled.
3. Praktické pokyny pro školení zaměstnanců odstraňujících azbest se vypracují na úrovni Společenství.
Článek 12b
Před prováděním demoličních prací a odstraňováním azbestu musí podniky doložit svou způsobilost v této oblasti. Tyto důkazy se stanoví v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo zvyklostmi."
15. V čl. 14 odst. 2 se písmeno b) nahrazuje tímto:
"b) jestliže výsledky překračují limitní hodnotu stanovenou v článku 8, byli dotyční zaměstnanci a jejich zástupci v podniku nebo závodě co možná nejrychleji informováni o této skutečnosti a o jejích důvodech a aby se zaměstnanci nebo jejich zástupci v podniku nebo závodě byla projednána opatření, která mají být přijata, nebo v případě nouze, aby byli informováni o opatřeních, která byla přijata."
16. V článku 15 se bod 3 nahrazuje tímto:
"3. Zaměstnancům musí být poskytnuty informace a doporučení, pokud jde o jakékoli posouzení jejich zdravotního stavu, které mohou podstoupit po ukončení expozice.
Lékař nebo orgán odpovědný za lékařský dohled nad zaměstnanci může uvést, že lékařský dohled musí pokračovat i po ukončení expozice po dobu, kterou považuje za nezbytnou pro zachování zdraví dotyčné osoby.
Tento pokračující dohled se provádí v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo zvyklostmi."
17. V článku 16 se bod 2 nahrazuje tímto:
"2. Seznam uvedený v bodě 1 a zdravotní dokumentace uvedené v čl. 15 bodě 1 se uchovávají alespoň 40 let po ukončení expozice v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo zvyklostmi."
18. V článku 16 se doplňuje nový bod, který zní:
"3. Dokumenty uvedené v bodě 2 jsou zpřístupněny příslušnému orgánu v případě, že podnik ukončí svou činnost, v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo zvyklostmi."
19. Vkládá se nový článek, který zní:
"Článek 16a
Členské státy stanoví vhodné sankce pro případ porušení vnitrostátních právních předpisů přijatých v souladu s touto směrnicí. Tyto sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující."
20. Příloha I se zrušuje.
21. V příloze II se bod 3 nahrazuje tímto:
"3. Zdravotní vyšetření zaměstnanců se provádí v souladu se zásadami a postupy pracovního lékařství. Mělo by zahrnovat alespoň tato opatření:
- vedení lékařských a pracovních záznamů každého zaměstnance,
- osobní rozhovor,
- celkové klinické vyšetření, a zejména vyšetření hrudníku,
- vyšetření dýchacích funkcí (respirační objem a tempo).
O dalších vyšetřeních, jako jsou cytologická vyšetření sputa nebo rentgen hrudníku nebo počítačová tomografie, musí rozhodnout lékař nebo orgán příslušný pro lékařský dohled na základě nejnovějších poznatků, které má pracovní lékařství k dispozici."
Článek 2
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 15. dubna 2003. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 27. března 2003.
Direttiva 2003/18/CE del Parlamento europeo e del Consiglio
del 27 marzo 2003
che modifica la direttiva 83/477/CEE del Consiglio sulla protezione dei lavoratori contro i rischi connessi con un'esposizione all'amianto durante il lavoro
(Testo rilevante ai fini del SEE)
IL PARLAMENTO EUROPEO E IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l'articolo 137, paragrafo 2,
vista la proposta della Commissione(1), elaborata a seguito della consultazione delle parti sociali e del comitato consultivo per la sicurezza, l'igiene e la tutela della salute sul luogo di lavoro,
visto il parere del Comitato economico e sociale europeo(2),
previa consultazione del Comitato delle regioni,
deliberando secondo la procedura di cui all'articolo 251 del trattato(3),
considerando quanto segue:
(1) Nelle conclusioni del 7 aprile 1998 sulla protezione dei lavoratori contro i rischi derivanti da un'esposizione all'amianto(4) il Consiglio ha invitato la Commissione a presentare proposte di modifica della direttiva 83/477/CEE(5), tenuto conto in particolare dell'interesse di ridefinire e adattare le misure di protezione in funzione delle persone che sono ormai le più esposte, in particolare i lavoratori addetti alla rimozione dell'amianto e quelli occasionalmente esposti all'amianto durante i lavori di manutenzione.
(2) Alla luce delle suddette conclusioni, la Commissione era stata inoltre invitata a presentare proposte di modifica della direttiva 83/477/CEE tenendo conto degli studi approfonditi sui limiti di esposizione al crisotilo e sui metodi di misurazione del tenore di amianto nell'aria effettuati in base al metodo adottato dall'Organizzazione mondiale della sanità (OMS). Provvedimenti analoghi dovrebbero essere adottati per quanto riguarda le fibre di sostituzione.
(3) Nel parere sull'amianto(6) il Comitato economico e sociale ha chiesto alla Commissione di adottare nuove misure per la riduzione dei rischi ai quali sono esposti i lavoratori.
(4) Il divieto di immissione sul mercato e di utilizzazione di amianto crisotilo introdotto con la direttiva 76/769/CEE del Consiglio, del 27 luglio 1976, concernente il ravvicinamento delle disposizioni legislative, regolamentari ed amministrative degli Stati membri relative alle restrizioni in materia di immissione sul mercato e di uso di talune sostanze e preparati pericolosi(7), con effetto decorrente dal 1o gennaio 2005, contribuirà a una sostanziale riduzione dell'esposizione dei lavoratori all'amianto.
(5) Tutti i lavoratori dovrebbero essere tutelati contro i rischi derivanti dall'esposizione all'amianto e dovrebbero essere pertanto soppresse le eccezioni previste per i settori marittimo e aereo.
(6) Al fine di garantire la chiarezza della definizione delle fibre, occorre ridefinirle sia in termini mineralogici sia rispetto al loro numero CAS (Chemical Abstract Service).
(7) Fatte salve altre disposizioni comunitarie in materia di commercializzazione e di utilizzazione dell'amianto, una limitazione delle attività che comportano un'esposizione all'amianto dovrebbe svolgere un ruolo molto importante nella prevenzione delle malattie derivanti da tale esposizione.
(8) Il sistema di notifica delle attività comportanti un'esposizione all'amianto dovrebbe essere adattato alle nuove situazioni di lavoro.
(9) È importante escludere le attività che espongono i lavoratori alle fibre di amianto durante l'estrazione dell'amianto, la fabbricazione e la lavorazione di prodotti a base di amianto o la fabbricazione e la lavorazione di prodotti contenenti fibre d'amianto aggiunte deliberatamente, tenuto conto che il livello d'esposizione delle stesse è elevato e difficile da prevenire.
(10) Tenuto conto delle conoscenze tecniche più recenti, occorre meglio definire la metodologia di prelievo dei campioni per la misurazione del tenore di amianto nell'aria, nonché il metodo di conteggio delle fibre.
(11) Anche se non è stato ancora possibile determinare il livello di esposizione al di sotto del quale l'amianto non comporta rischi di cancro, è opportuno ridurre i valori limite di esposizione professionale all'amianto.
(12) È opportuno che i datori di lavoro siano tenuti a individuare, prima della realizzazione del progetto di rimozione dell'amianto, la presenza o l'eventuale presenza di amianto negli edifici o negli impianti e a darne comunicazione alle altre persone che possono essere esposte all'amianto per via dell'utilizzo degli edifici, di lavori di manutenzione o altre attività all'interno o all'esterno di essi.
(13) È indispensabile accertarsi che i lavori di demolizione o di rimozione dell'amianto vengano effettuati da imprese che conoscono tutte le precauzioni da adottare per tutelare i lavoratori.
(14) Una formazione specifica dei lavoratori esposti o che possono essere esposti all'amianto contribuirà in modo significativo a ridurre i rischi derivanti da tale esposizione.
(15) Il contenuto dei registri e delle cartelle cliniche previsti dalla direttiva 83/477/CEE dovrebbe essere allineato con gli elenchi e le cartelle cliniche che figurano nella direttiva 90/394/CEE del Consiglio, del 28 giugno 1990, sulla protezione dei lavoratori contro i rischi derivanti da un'esposizione ad agenti cancerogeni durante il lavoro (sesta direttiva particolare ai sensi dell'articolo 16, paragrafo 1, della direttiva 89/391/CEE)(8).
(16) È opportuno aggiornare le raccomandazioni pratiche per la sorveglianza clinica dei lavoratori esposti, alla luce delle conoscenze mediche più recenti, a fini di un'individuazione precoce delle patologie dovute all'amianto.
(17) Dato che l'obiettivo dell'azione prevista, vale a dire il miglioramento della protezione dei lavoratori contro i rischi connessi con un'esposizione all'amianto durante il lavoro, non può essere sufficientemente realizzato dagli Stati membri e può dunque, a motivo delle dimensioni e degli effetti dell'azione in questione, essere realizzato meglio a livello comunitario, la Comunità può adottare misure conformemente al principio di sussidiarietà di cui all'articolo 5 del trattato. Secondo il principio di proporzionalità di cui a detto articolo, la presente direttiva non va al di là di quanto necessario per il raggiungimento di tale obiettivo.
(18) Le modifiche che figurano nella presente direttiva costituiscono un elemento concreto della realizzazione della dimensione sociale del mercato interno.
(19) Tali modifiche sono limitate al minimo per non ostacolare inutilmente la creazione e lo sviluppo delle piccole e medie imprese.
(20) È opportuno pertanto modificare di conseguenza la direttiva 83/477/CEE,
HANNO ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
La direttiva 83/477/CEE è modificata come segue:
1) all'articolo 1, il paragrafo 2 è abrogato;
2) l'articolo 2 è sostituito dal seguente:
"Articolo 2
Ai fini della presente direttiva, il termine 'amianto' indica i seguenti silicati fibrosi:
- l'actinolite d'amianto, n. 77536-66-4 del CAS(9),
- la grunerite d'amianto (amosite) n. 12172-73-5 del CAS(10),
- l'antofillite d'amianto, n. 77536-67-5 del CAS(11),
- il crisotilo, n. 12001-29-5 del CAS(12),
- la crocidolite, n. 12001-28-4 del CAS(13),
- la tremolite d'amianto, n. 77536-68-6 del CAS(14).";
3) all'articolo 3:
a) il paragrafo 3 è sostituito dal seguente:
"3. Purché si tratti di esposizioni sporadiche dei lavoratori e siano di debole intensità e risulti chiaramente dai risultati della valutazione dei rischi di cui al paragrafo 2 che il valore limite di esposizione all'amianto non sia superato nell'aria dell'ambiente di lavoro, gli articoli 4, 15 e 16 possono non essere applicati quando il lavoro prevede:
a) brevi attività non continuative di manutenzione durante le quali il lavoro viene effettuato solo su materiali non friabili;
b) la rimozione senza deterioramento di materiali non degradati in cui le fibre di amianto sono fermamente legate ad una matrice;
c) l'incapsulamento e il condizionamento di guaine a materiali contenenti amianto che si trovano in buono stato;
d) la sorveglianza e il controllo dell'aria e il prelievo di campioni ai fini dell'individuazione della presenza di amianto in un determinato materiale.";
b) È inserito il paragrafo seguente:
"3 bis. Gli Stati membri stabiliscono, previa consultazione delle parti sociali e in conformità con la legislazione e le prassi nazionali, orientamenti pratici per la determinazione delle esposizioni sporadiche e di debole intensità di cui al paragrafo 3.";
4) l'articolo 4 è modificato come segue:
a) il punto 2) è sostituito dal seguente:
"2) La notifica dev'essere presentata dal datore di lavoro all'autorità responsabile degli Stati membri, prima dell'inizio dei lavori, ai sensi delle disposizioni legislative, regolamentari e amministrative nazionali.
Tale notifica deve comprendere almeno una descrizione sintetica:
a) dell'ubicazione del cantiere;
b) del tipo e dei quantitativi di amianto utilizzati o maneggiati;
c) delle attività e dei procedimenti applicati;
d) del numero dei lavoratori interessati;
e) della data di inizio dei lavori e della relativa durata;
f) delle misure adottate per limitare l'esposizione dei lavoratori all'amianto";
b) il punto 4) è sostituito dal seguente:
"4) Occorre procedere a una nuova notifica ogniqualvolta una modifica delle condizioni di lavoro può comportare un aumento significativo dell'esposizione alla polvere prodotta dall'amianto o da materiali contenenti amianto.";
5) all'articolo 5, è aggiunto il comma seguente:"Fatta salva l'applicazione di altre disposizioni comunitarie in materia di commercializzazione e di utilizzazione dell'amianto, le attività che espongono i lavoratori alle fibre di amianto durante l'estrazione dell'amianto, la fabbricazione e la lavorazione di prodotti a base di amianto o la fabbricazione o la lavorazione di prodotti contenenti amianto aggiunto deliberatamente, sono vietate, ad eccezione del trattamento e della messa in discarica dei prodotti risultanti dalla demolizione e dalla rimozione dell'amianto.";
6) l'articolo 6 è sostituito dal seguente:
"Articolo 6
Per tutte le attività di cui all'articolo 3, paragrafo 1, l'esposizione dei lavoratori alla polvere prodotta dall'amianto o da materiali contenenti amianto nel luogo di lavoro deve essere ridotta al minimo e in ogni caso al di sotto del valore limite fissato nell'articolo 8, in particolare attraverso le seguenti misure:
1) il numero di lavoratori esposti o che possono essere esposti alla polvere prodotta dall'amianto o da materiali contenenti amianto deve essere limitato al numero più basso possibile;
2) i processi lavorativi devono essere concepiti in modo da evitare di produrre polvere di amianto o, se ciò non è possibile, da evitare emissioni di polvere di amianto nell'aria;
3) tutti i locali e le attrezzature per il trattamento dell'amianto devono poter essere regolarmente sottoposti ad un'efficace pulizia e manutenzione;
4) l'amianto o i materiali che rilasciano polvere di amianto o che contengono amianto devono essere stoccati e trasportati in appositi imballaggi chiusi;
5) i residui devono essere raccolti e rimossi dal luogo di lavoro il più presto possibile in appropriati imballaggi chiusi su cui sarà apposta un'etichettatura indicante che contengono amianto. Questa misura non si applica alle attività estrattive. Detti residui devono essere successivamente trattati ai sensi della direttiva 91/689/CEE del Consiglio, del 12 dicembre 1991, relativa ai rifiuti pericolosi(15).";
7) l'articolo 7 è sostituito dal seguente:
"Articolo 7
1. Per garantire il rispetto del valore limite fissato nell'articolo 8 e in funzione dei risultati della valutazione iniziale dei rischi, la misurazione della concentrazione di fibre di amianto nell'aria del luogo di lavoro dev'essere effettuata regolarmente.
2. Il campionamento deve essere rappresentativo dell'esposizione personale del lavoratore alla polvere prodotta dall'amianto o da materiali contenenti amianto.
3. I campionamenti sono effettuati previa consultazione dei lavoratori e/o dei loro rappresentanti nell'impresa.
4. Il prelievo dei campioni dev'essere effettuato da personale in possesso delle qualifiche richieste. I campioni prelevati sono successivamente analizzati a norma del paragrafo 6 in laboratori attrezzati per il conteggio delle fibre.
5. La durata dei campionamenti dev'essere tale da consentire di stabilire un'esposizione rappresentativa per un periodo di riferimento di otto ore (un turno) tramite misurazioni o calcoli ponderati nel tempo.
6. Il conteggio delle fibre è effettuato di preferenza tramite PCM (microscopio a contrasto di fase), applicando il metodo raccomandato dall'OMS (Organizzazione mondiale della sanità) nel 1997(16) o qualsiasi altro metodo che offra risultati equivalenti.
Ai fini della misurazione dell'amianto nell'aria di cui al primo comma si prendono in considerazione unicamente le fibre che abbiano una lunghezza superiore a cinque micrometri e una larghezza inferiore a tre micrometri e il cui rapporto lunghezza/larghezza sia superiore a 3:1.";
8) l'articolo 8 è sostituito dal seguente:
"Articolo 8
I datori di lavoro provvedono affinché nessun lavoratore sia esposto a una concentrazione di amianto in sospensione nell'aria superiore a 0,1 fibre per cm3, misurata in rapporto a una media ponderata nel tempo di riferimento di 8 ore (TWA).";
9) all'articolo 9, il paragrafo 1 è abrogato;
10) l'articolo 10 è modificato come segue:
a) al paragrafo 1, il primo comma è sostituito dal seguente:"Quando il valore limite fissato all'articolo 8 viene superato, devono essere individuate le cause di questo superamento e adottate il più presto possibile le misure appropriate per ovviare alla situazione.";
b) il paragrafo 3 è sostituito dal seguente:
"3. Quando l'esposizione non può essere ridotta con altri mezzi e il valore limite impone l'uso di un dispositivo di protezione individuale delle vie respiratorie, tale uso non può essere permanente e la sua durata per ogni lavoratore deve essere limitata al minimo strettamente necessario. Se del caso di concerto con i lavoratori e/o i loro rappresentanti, in conformità con la legislazione e le prassi nazionali, sono previsti, in funzione dell'impegno fisico e delle condizioni climatiche, i periodi di riposo necessari nel corso di attività che richiedono un dispositivo di protezione individuale delle vie respiratorie.";
11) è inserito l'articolo seguente:
"Articolo 10 bis
Prima di intraprendere lavori di demolizione o di manutenzione, i datori di lavoro adottano, eventualmente chiedendo informazioni ai proprietari dei locali, ogni misura necessaria volta a individuare la presenza di materiali a potenziale contenuto di amianto.
Se vi è il minimo dubbio sulla presenza di amianto in un materiale o in una costruzione, occorre applicare le disposizioni previste dalla presente direttiva.";
12) all'articolo 11, il paragrafo 1 è sostituito dal seguente:
"1. Per talune attività, quali lavori di demolizione, di rimozione dell'amianto, di riparazione e di manutenzione per le quali è prevedibile il superamento del valore limite fissato dall'articolo 8 nonostante l'adozione di misure tecniche preventive per limitare il tenore di amianto nell'aria, il datore di lavoro stabilisce le misure destinate a garantire la protezione dei lavoratori durante tali attività, in particolare le seguenti:
a) i lavoratori ricevono un apposito dispositivo di protezione delle vie respiratorie e altri dispositivi di protezione individuale che essi devono indossare;
b) sono affissi cartelli per segnalare che si prevede il superamento del valore limite fissato nell'articolo 8; e
c) è evitata la dispersione della polvere prodotta dall'amianto o dai materiali contenenti amianto al di fuori dei locali/luoghi dei lavori.";
13) all'articolo 12, paragrafo 2, i primi due comma sono sostituiti dal testo seguente:
"2. Il piano di cui al paragrafo 1 deve prevedere le misure necessarie per garantire la sicurezza e la salute dei lavoratori sul luogo di lavoro.
Il piano deve in particolare prevedere che:
- l'amianto e/o i materiali contenenti amianto siano rimossi prima dell'applicazione delle tecniche di demolizione, a meno che tale rimozione non possa costituire per i lavoratori un rischio maggiore di quello rappresentato dal fatto che l'amianto e/o i materiali contenenti amianto vengano lasciati sul posto,
- vengano forniti, se necessario, i dispositivi di protezione individuale di cui all'articolo 11, paragrafo 1, lettera a),
- al termine dei lavori di demolizione o di rimozione dell'amianto occorre accertarsi dell'assenza di rischi dovuti all'esposizione all'amianto sul luogo di lavoro, conformemente alla legislazione e alle prassi nazionali.";
14) sono inseriti gli articoli seguenti:
"Articolo 12 bis
1. I datori di lavoro devono prevedere un'idonea formazione per tutti i lavoratori esposti o potenzialmente esposti a polveri contenenti amianto. Tale formazione deve avvenire senza alcun onere a carico dei lavoratori e ad intervalli regolari.
2. Il contenuto della formazione deve essere facilmente comprensibile per i lavoratori e deve consentire loro di acquisire le conoscenze e le competenze necessarie in materia di prevenzione e sicurezza, in particolare per quanto riguarda:
a) le proprietà dell'amianto e i suoi effetti sulla salute, incluso l'effetto sinergico dovuto al fumare;
b) i tipi di prodotti o materiali che possono contenere amianto;
c) le operazioni che possono comportare un'esposizione all'amianto e l'importanza dei controlli preventivi per ridurre al minimo tale esposizione;
d) le procedure di lavoro sicure, i controlli e le attrezzature di protezione;
e) la funzione, la scelta, la selezione, i limiti e la corretta utilizzazione dei dispositivi di protezione delle vie respiratorie;
f) le procedure di emergenza;
g) le procedure di decontaminazione;
h) l'eliminazione dei residui;
i) la necessità del controllo sanitario.
3. Gli orientamenti pratici per la formazione degli addetti all'eliminazione dell'amianto sono messi a punto a livello comunitario.
Articolo 12 ter
Prima di effettuare lavori di demolizione o rimozione dell'amianto, le imprese devono dare prova della loro competenza nel settore. Tale prova è stabilita conformemente alle legislazioni e/o alle prassi nazionali.";
15) all'articolo 14, paragrafo 2, la lettera b) è sostituita dalla seguente:
"b) qualora dai risultati emergano valori superiori al valore limite fissato dall'articolo 8, i lavoratori interessati e i loro rappresentanti nell'impresa o nello stabilimento siano informati più in fretta possibile del superamento e delle cause dello stesso e i lavoratori e/o i loro rappresentanti nell'impresa o nello stabilimento siano consultati sulle misure da adottare o, in caso di urgenza, informati delle misure adottate.";
16) all'articolo 15, il punto 3) è sostituito dal seguente:
"3) Ai lavoratori devono essere forniti informazioni e consigli relativi a qualsiasi accertamento della loro salute cui essi possono sottoporsi dopo la fine dell'esposizione.
Il medico o l'autorità preposta alla sorveglianza medica dei lavoratori può segnalare la necessità di proseguire la sorveglianza medica dopo la fine dell'esposizione per il periodo di tempo da essi ritenuto necessario per proteggere la salute del lavoratore interessato.
Tale sorveglianza prolungata avviene in conformità delle legislazioni e/o delle prassi nazionali.";
17) all'articolo 16, il punto 2) è sostituito dal seguente:
"2) Il registro di cui al punto 1) e le cartelle cliniche individuali di cui all'articolo 15, punto 1) devono essere conservati per un periodo minimo di quarant'anni a partire dalla fine dell'esposizione, conformemente alle legislazioni e/o alle prassi nazionali.";
18) all'articolo 16, è aggiunto il punto seguente:
"3) I documenti di cui al punto 2) vanno messi a disposizione dell'autorità responsabile qualora l'impresa cessi la sua attività, conformemente alle legislazioni e/o alle prassi nazionali";
19) è inserito l'articolo seguente:
"Articolo 16 bis
Gli Stati membri prevedono l'applicazione di sanzioni adeguate in caso di violazione della normativa nazionale adottata ai termini della presente direttiva. Le sanzioni devono essere effettive proporzionate e dissuasive";
20) l'allegato I è abrogato;
21) all'allegato II, il punto 3 è sostituito dal seguente:
"3) L'accertamento clinico dei lavoratori dovrebbe essere effettuato conformemente ai principi e alle prassi della medicina del lavoro; esso dovrebbe comportare almeno le seguenti misure:
- tenuta della cartella clinica e professionale del lavoratore,
- colloquio individuale,
- esame clinico generale e segnatamente del torace,
- esami della funzionalità polmonare (spirometria e curva flusso-volume).
Il medico e/o l'autorità preposta alla sorveglianza medica devono decidere, alla luce delle conoscenze più recenti in materia di medicina del lavoro, dell'opportunità o meno di realizzare altri esami, quali la citologia dello sputo, la radiografia toracica o una tomodensitometria.";
Articolo 2
1. Gli Stati membri mettono in vigore le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva entro il 15 aprile 2006. Essi ne informano immediatamente la Commissione.
Quando gli Stati membri adottano tali disposizioni, queste contengono un riferimento alla presente direttiva o sono corredate di un siffatto riferimento all'atto della pubblicazione ufficiale. Le modalità di tale riferimento sono decise dagli Stati membri.
2. Gli Stati membri comunicano alla Commissione il testo delle disposizioni di diritto interno che essi adottano nel settore disciplinato dalla presente direttiva.
Articolo 3
La presente direttiva entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Articolo 4
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Bruxelles, addì 27 marzo 2003.