ROZHODNUTÍ RADY 2007/845/SVV
ze dne 6. prosince 2007
o spolupráci mezi úřady pro vyhledávání majetku z trestné činnosti v jednotlivých členských státech v oblasti vysledování a identifikace výnosů z trestné činnosti nebo jiného majetku v souvislosti s trestnou činností
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 30 odst. 1 písm. a) a b) a čl. 34 odst. 2 písm. c) této smlouvy,
s ohledem na podnět Belgického království, Rakouské republiky a Finské republiky,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Hlavním motivem přeshraniční organizované trestné činnosti je finanční prospěch. Tento finanční prospěch je podnětem k páchání další trestné činnosti s cílem ještě více se obohatit. Donucovací orgány by proto měly mít potřebné schopnosti vyšetřit a analyzovat finanční transakce spojené s trestnou činností. Aby byl boj proti organizované trestné činnosti účinný, musí výměna informací, které mohou vést k vysledování a zajištění výnosů z trestné činnosti a jiného majetku patřícího zločincům, probíhat mezi členskými státy Evropské unie rychle.
(2)
Rada přijala rámcové rozhodnutí 2003/577/SVV ze dne 22. července 2003 o výkonu příkazů k zajištění majetku nebo důkazních prostředků v Evropské unii (2) a rámcové rozhodnutí 2005/212/SVV ze dne 24. února 2005 o konfiskaci výnosů a majetku z trestné činnosti a nástrojů trestné činnosti (3), která se zabývají určitými aspekty justiční spolupráce v trestních věcech v oblasti zajištění a konfiskace výnosů z trestné činnosti, nástrojů trestné činnosti a dalšího majetku spojeného s trestnou činností.
(3)
Je nutné, aby příslušné orgány členských států, jejichž úkolem je vysledování nezákonných výnosů a dalšího majetku, který by mohl podléhat konfiskaci, úzce spolupracovaly a aby byla přijata opatření pro přímou komunikaci mezi těmito orgány.
(4)
Za tím účelem by členské státy měly mít vnitrostátní úřady pro vyhledávání majetku z trestné činnosti s působností v této oblasti a měly by zajistit rychlou výměnu informací mezi těmito úřady.
(5)
Síť CARIN (Camden Assets Recovery Inter-Agency Network), která byla zřízena Rakouskem, Belgií, Německem, Irskem, Nizozemím a Spojeným královstvím v Haagu ve dnech 22. a 23. září 2004, již představuje rozsáhlou síť pracovníků a odborníků, jejímž cílem je zlepšit vzájemné znalosti týkající se metod a postupů v oblasti přeshraniční identifikace, zmrazení, zajištění a konfiskace výnosů z trestné činnosti a dalšího majetku s ní spojeného. Toto rozhodnutí by mělo doplnit síť CARIN tím, že poskytne právní základ pro výměnu informací mezi úřady pro vyhledávání majetku z trestné činnosti všech členských států.
(6)
Komise se ve svém sdělení Radě a Evropskému parlamentu „Haagský program: Deset priorit pro nadcházejících pět let“ rovněž zasazovala o posílení nástrojů pro řešení finančních aspektů organizované trestné činnosti mimo jiné prostřednictvím podpory zřízení jednotek zpravodajských služeb pro majetek získaný z trestné činnosti v členských státech.
(7)
Spolupráce mezi úřady pro vyhledávání majetku z trestné činnosti a mezi nimi a dalšími orgány, které mají napomáhat při vysledování a identifikaci výnosů z trestné činnosti, by se měla uskutečňovat podle postupů a lhůt stanovených v rámcovém rozhodnutí Rady 2006/960/SVV ze dne 18. prosince 2006 o zjednodušení výměny operativních a jiných informací mezi donucovacími orgány členských států Evropské unie (4), včetně uvedených důvodů pro odmítnutí.
(8)
Tímto rozhodnutím by neměla být dotčena ujednání o spolupráci podle rozhodnutí Rady 2000/642/SVV ze dne 17. října 2000 o způsobech spolupráce mezi finančními zpravodajskými jednotkami členských států při výměně informací (5) a stávající ujednání o policejní spolupráci.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Úřady pro vyhledávání majetku z trestné činnosti
1. Každý členský stát zřídí nebo určí vnitrostátní úřad pro vyhledávání majetku z trestné činnosti, jehož účelem je napomáhat vysledování a identifikaci výnosů z trestné činnosti a jiného majetku s ní spojeného, jenž se může stát předmětem příkazu ke zmrazení nebo zajištění nebo ke konfiskaci vydaného příslušným justičním orgánem v průběhu trestního řízení nebo, pokud to umožňuje vnitrostátní právo dotyčného členského státu, občanskoprávního řízení.
2. Aniž je dotčen odstavec 1 může členský stát v souladu se svým vnitrostátním právem zřídit nebo určit dva úřady pro vyhledávání majetku z trestné činnosti. Pokud má některý členský stát více než dva orgány, které mají napomáhat vysledování a identifikaci výnosů z trestné činnosti, určí nejvýše dva ze svých úřadů pro vyhledávání majetku z trestné činnosti za kontaktní místa.
3. Členský stát uvede, který z jeho orgánů plní funkci vnitrostátních úřadů pro vyhledávání majetku z trestné činnosti ve smyslu tohoto článku. Členské státy oznámí tuto informaci a jakékoli dodatečné změny písemně generálnímu sekretariátu Rady. To nebrání jiným orgánům, které jsou pověřeny napomáháním vysledování a identifikaci výnosů z trestné činnosti, ve výměně informací na základě článků 3 a 4 s úřadem pro vyhledávání majetku z trestné činnosti jiného členského státu.
Článek 2
Spolupráce mezi úřady pro vyhledávání majetku z trestné činnosti
1. Členské státy zajistí vzájemnou spolupráci mezi úřady pro vyhledávání majetku z trestné činnosti za účelem stanoveným v čl. 1 odst. 1 prostřednictvím výměny informací a osvědčených postupů, a to jak na žádost, tak i z vlastního podnětu.
2. Členské státy zajistí, aby této spolupráci nebránilo právní postavení úřadů pro vyhledávání majetku z trestné činnosti bez ohledu na to, zda jsou součástí správního, donucovacího nebo justičního orgánu.
Článek 3
Výměna informací na žádost mezi úřady pro vyhledávání majetku z trestné činnosti
1. Úřad pro vyhledávání majetku z trestné činnosti členského státu nebo jiný orgán členského státu, který je pověřen napomáháním vysledování a identifikaci výnosů z trestné činnosti, může požádat úřad pro vyhledávání majetku z trestné činnosti jiného členského státu o informace za účelem uvedeným v čl. 1 odst. 1. Za tím účelem se použijí rámcové rozhodnutí 2006/960/SVV a pravidla přijatá při provádění tohoto rozhodnutí.
2. Při vyplňování formuláře žádosti podle rámcového rozhodnutí 2006/960/SVV upřesní žádající úřad pro vyhledávání majetku z trestné činnosti předmět a důvody žádosti a povahu řízení. Rovněž poskytne údaje o majetku, o který se úřad zajímá nebo který sleduje (bankovní účty, nemovitý majetek, auta, jachty a jiný majetek vysoké hodnoty), nebo o fyzických nebo právnických osobách, jejichž účast lze v dané věci předpokládat (tj. jména, adresy, data a místa narození, datum registrace, osoby s podílem na společnosti, sídla). Tyto údaje jsou, pokud možno, co nejpodrobnější.
Článek 4
Výměna informací mezi úřady pro vyhledávání majetku z trestné činnosti z vlastního podnětu
1. Úřady pro vyhledávání majetku z trestné činnosti nebo jiné orgány pověřené napomáháním vysledování a identifikaci výnosů z trestné činnosti si mohou v rámci příslušných vnitrostátních právních předpisů a bez odpovídající žádosti vyměňovat informace, které jsou těmito úřady považovány ze nutné pro plnění úkolů jiného úřadu pro vyhledávání majetku z trestné činnosti v souladu s cíli stanovenými v čl. 1 odst. 1.
2. Na výměnu informací podle tohoto článku se obdobně použije článek 3.
Článek 5
Ochrana údajů
1. Každý členský stát zajistí, aby se pravidla stanovená v oblasti ochrany údajů použila rovněž na postup pro výměnu informací podle tohoto rozhodnutí.
2. Použití informací vyměňovaných přímo nebo vzájemně podle tohoto rozhodnutí se řídí vnitrostátními právními předpisy o ochraně údajů přijímajícího členského státu, kde informace podléhají stejným pravidlům o ochraně údajů, jako kdyby byly shromážděny v tomto přijímajícím členském státě. Osobní údaje zpracovávané v souvislosti s prováděním tohoto rozhodnutí jsou chráněny v souladu s Úmluvou Rady Evropy ze dne 28. ledna 1981 o ochraně osob se zřetelem na automatizované zpracování osobních dat a v případě členských států, které jej ratifikovaly, i v souladu s dodatkovým protokolem k této úmluvě ze dne 8. listopadu 2001 o orgánech dozoru a toku údajů přes hranice. Zásady doporučení Rady Evropy č. R(87) 15 o používání osobních údajů v policejní oblasti by měly být rovněž vzaty v úvahu, pokud donucovací orgány zpracovávají osobní údaje obdržené podle tohoto rozhodnutí.
Článek 6
Výměna osvědčených postupů
Členské státy zajistí, aby si úřady pro vyhledávání majetku z trestné činnosti vyměňovaly osvědčené postupy týkající se způsobů zlepšování účinnosti úsilí členských států při vysledování a identifikaci výnosů z trestné činnosti a dalšího majetku spojeného s trestnou činností, který se může stát předmětem příkazu ke zmrazení, zajištění nebo konfiskaci vydaného příslušným justičním orgánem.
Článek 7
Vztah ke stávajícím formám spolupráce
Tímto rozhodnutím nejsou dotčeny závazky vyplývající z nástrojů Evropské unie v oblasti vzájemné právní pomoci nebo vzájemného uznávání rozhodnutí v trestních věcech a závazky vyplývající z dvoustranných nebo mnohostranných dohod nebo ujednání mezi členskými státy a třetími zeměmi o vzájemné právní pomoci, z rozhodnutí 2000/642/SVV a z rámcového rozhodnutí 2006/960/SVV.
Článek 8
Provádění
1. Členské státy zajistí, aby byly schopny plně spolupracovat podle tohoto rozhodnutí nejpozději do 18. prosince 2008. Do stejného dne členské státy předloží generálnímu sekretariátu Rady a Komisi znění svých vnitrostátních právních předpisů, které jim umožní splnit povinnosti, jež pro ně z tohoto rozhodnutí vyplývají.
2. Pokud tyto členské státy dosud neprovedly rámcové rozhodnutí 2006/960/SVV, rozumí se odkazy na uvedené rámcové rozhodnutí, které uvádí toto rozhodnutí, použitelné nástroje policejní spolupráce mezi členskými státy.
3. Rada do 18. prosince 2010 vyhodnotí na základě zprávy Komise, jak členské státy dodržují toto rozhodnutí.
Článek 9
Použitelnost
Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 6. prosince 2007.
DECISIONE 2007/845/GAI DEL CONSIGLIO
del 6 dicembre 2007
concernente la cooperazione tra gli uffici degli Stati membri per il recupero dei beni nel settore del reperimento e dell’identificazione dei proventi di reato o altri beni connessi
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sull’Unione europea, in particolare l’articolo 30, paragrafo 1, lettere a) e b), e l’articolo 34, paragrafo 2, lettera c),
vista l’iniziativa del Regno del Belgio, della Repubblica d’Austria e della Repubblica di Finlandia,
visto il parere del Parlamento europeo (1),
considerando quanto segue:
(1)
La motivazione fondamentale della criminalità organizzata transfrontaliera è il profitto economico che costituisce un incentivo a commettere ulteriori reati per conseguire sempre maggiori profitti. Di conseguenza i servizi incaricati dell’applicazione della legge dovrebbero avere le conoscenze necessarie per compiere indagini e analisi sulle tracce finanziarie delle attività criminali. Per combattere efficacemente la criminalità organizzata, le informazioni che possono condurre al reperimento e al sequestro dei proventi di reato e altri beni appartenenti ai criminali devono essere scambiate rapidamente tra gli Stati membri dell’Unione europea.
(2)
Il Consiglio ha adottato la decisione quadro 2003/577/GAI, del 22 luglio 2003, relativa all’esecuzione nell’Unione europea dei provvedimenti di blocco dei beni o di sequestro probatorio (2), e la decisione quadro 2005/212/GAI, del 24 febbraio 2005, relativa alla confisca di beni, strumenti e proventi di reato (3) che tratta alcuni aspetti della cooperazione giudiziaria in materia penale nel settore del blocco o sequestro e della confisca di proventi, strumenti e altri beni connessi con reati.
(3)
È necessaria una stretta cooperazione tra le autorità competenti degli Stati membri incaricate del reperimento di proventi illeciti e altri beni passibili di confisca e è opportuno prevedere disposizioni che permettano una comunicazione diretta tra tali autorità.
(4)
A tal fine gli Stati membri dovrebbero disporre di uffici nazionali per il recupero dei beni che siano competenti in questi settori e dovrebbero assicurare che tali uffici possano scambiarsi informazioni rapidamente.
(5)
La rete interagenzie Camden per il recupero dei beni (CARIN), istituita all’Aia il 22-23 settembre 2004 da Austria, Belgio, Germania, Irlanda, Paesi Bassi e Regno Unito, rappresenta già una rete globale di operatori e esperti con l’obiettivo di rafforzare la conoscenza reciproca dei metodi e delle tecniche utilizzati nel settore dell’identificazione, del congelamento, del sequestro e della confisca transfrontalieri dei proventi di reato e altri beni connessi. La presente decisione dovrebbe completare la CARIN fornendo la base giuridica per lo scambio di informazioni tra gli uffici per il recupero dei beni di tutti gli Stati membri.
(6)
Nella comunicazione al Consiglio e al Parlamento europeo dal titolo «Il programma dell’Aia: dieci priorità per i prossimi cinque anni», la Commissione ha altresì raccomandato di rafforzare gli strumenti per affrontare gli aspetti finanziari della criminalità organizzata, promuovendo tra l’altro la creazione di unità di informazione sui proventi del crimine negli Stati membri.
(7)
La cooperazione tra gli uffici per il recupero dei beni e tra detti uffici e altre autorità incaricate di facilitare il reperimento e l’identificazione dei proventi di reato si svolge in base alle procedure e ai termini previsti dalla decisione quadro 2006/960/GAI del Consiglio, del 18 dicembre 2006, relativa alla semplificazione dello scambio di informazioni ed intelligence tra le autorità degli Stati membri dell’Unione europea incaricate dell’applicazione della legge (4), compresi i motivi di rifiuto ivi contenuti.
(8)
La presente decisione dovrebbe lasciare impregiudicate le modalità di cooperazione definite dalla decisione 2000/642/GAI del Consiglio, del 17 ottobre 2000, concernente le modalità di cooperazione tra le unità di informazione finanziaria degli Stati membri per quanto riguarda lo scambio di informazioni, (5) nonché le vigenti modalità di cooperazione tra forze di polizia,
DECIDE:
Articolo 1
Uffici per il recupero dei beni
1. Ciascuno Stato membro istituisce o designa un ufficio nazionale per il recupero dei beni incaricato di facilitare il reperimento e l’identificazione dei proventi di reato e altri beni connessi con reati che possono essere oggetto di un provvedimento di congelamento, sequestro, ovvero confisca, emanato dall’autorità giudiziaria competente nel corso di un procedimento penale o, per quanto possibile nel rispetto del diritto nazionale dello Stato membro interessato, di un procedimento civile.
2. Fatto salvo il paragrafo 1, uno Stato membro può, in conformità del proprio diritto nazionale, istituire o designare due uffici per il recupero dei beni. Qualora uno Stato membro disponga di più di due autorità incaricate di facilitare il reperimento e l’identificazione dei proventi di reato, esso designa come punti di contatto al massimo due dei suoi uffici per il recupero dei beni.
3. Gli Stati membri indicano le autorità che costituiscono un ufficio nazionale per il recupero dei beni ai sensi del presente articolo. Gli Stati membri notificano tale informazione e qualsiasi modifica successiva al segretariato generale del Consiglio per iscritto. Ciò non osta a che altre autorità, incaricate di facilitare il reperimento e l’identificazione dei proventi di reato, scambino informazioni ai sensi degli articoli 3 e 4 con un ufficio per il recupero dei beni di un altro Stato membro.
Articolo 2
Cooperazione tra uffici per il recupero dei beni
1. Gli Stati membri assicurano che i loro uffici per il recupero dei beni cooperino l’un l’altro ai fini di cui all’articolo 1, paragrafo 1, scambiandosi informazioni e migliori pratiche, sia su richiesta che spontaneamente.
2. Gli Stati membri assicurano che questa cooperazione non sia ostacolata dallo statuto degli uffici per il recupero dei beni secondo la normativa nazionale, sia che tali Uffici facciano parte di un’autorità amministrativa, di un’autorità incaricata dell’applicazione della legge o di un’autorità giudiziaria.
Articolo 3
Scambio di informazioni tra gli uffici per il recupero dei beni su richiesta
1. Un ufficio per il recupero dei beni di uno Stato membro o un’altra autorità in uno Stato membro incaricata di facilitare il reperimento e l’identificazione dei proventi di reato può presentare una richiesta di informazioni presso un ufficio per il recupero dei beni di un altro Stato membro per le finalità di cui all’articolo 1, paragrafo 1. A tale scopo l’ufficio o l’unità si avvale della decisione quadro 2006/960/GAI e delle norme adottate in applicazione della stessa.
2. Nel completare il formulario previsto dalla decisione quadro 2006/960/GAI l’ufficio per il recupero dei beni richiedente specifica l’oggetto e i motivi della richiesta nonché la natura del procedimento. Esso fornisce indicazioni quanto più esatte possibile sui beni oggetto dei provvedimenti o ricercati (conti bancari, beni immobili, automobili, panfili e altri beni di valore) e/o sulle persone fisiche o giuridiche che si presume siano implicate (ad esempio nomi, indirizzi, data e luogo di nascita, data di iscrizione nel registro, azionisti, sedi).
Articolo 4
Scambio spontaneo di informazioni tra gli uffici per il recupero dei beni
1. Gli uffici per il recupero dei beni o altre autorità incaricate di facilitare il reperimento e l’identificazione dei proventi di reato possono, entro i limiti imposti dal diritto nazionale applicabile e senza bisogno di apposita richiesta, scambiare informazioni che ritengono necessarie per l’esecuzione dei compiti di un altro ufficio per il recupero dei beni in conformità delle finalità enunciate all’articolo 1, paragrafo 1.
2. Allo scambio di informazioni di cui al presente articolo si applica, per analogia, l’articolo 3.
Articolo 5
Protezione dei dati
1. Ciascuno Stato membro assicura che le norme in materia di protezione dei dati siano applicate anche nell’ambito della procedura sullo scambio di informazioni di cui alla presente decisione.
2. L’uso delle informazioni scambiate direttamente o bilateralmente ai sensi della presente decisione è soggetto alle disposizioni in materia di protezione dei dati dello Stato membro ricevente allorquando alle informazioni si applicano le stesse norme in materia di protezione dei dati che sarebbero applicate se fossero state raccolte in detto Stato membro. I dati personali trattati nell’ambito dell’applicazione della presente decisione sono protetti conformemente alla convenzione del Consiglio d’Europa, del 28 gennaio 1981, sulla protezione delle persone rispetto al trattamento automatizzato di dati di carattere personale e, per gli Stati membri che lo hanno ratificato, al protocollo addizionale dell’8 novembre 2001 a tale convenzione, concernente le autorità di controllo ed i flussi transfrontalieri. Nel trattare i dati personali ottenuti ai sensi della presente decisione, le autorità incaricate dell’applicazione della legge dovrebbero altresì tener conto dei principi della raccomandazione n. R(87) 15 del Consiglio d’Europa che disciplina l’uso dei dati di carattere personale nel settore della polizia.
Articolo 6
Scambio delle migliori pratiche
Gli Stati membri assicurano che gli uffici per il recupero dei beni procedano allo scambio delle migliori pratiche sui modi per migliorare l’efficacia degli sforzi degli Stati membri diretti a identificare e reperire proventi di reato e altri beni connessi con reati che possano essere oggetto di un provvedimento di congelamento, sequestro o confisca da parte dell’autorità giudiziaria competente.
Articolo 7
Relazione con le modalità di cooperazione esistenti
La presente decisione lascia impregiudicati gli obblighi derivanti dagli strumenti dell’Unione europea sull’assistenza giudiziaria reciproca o sul riconoscimento reciproco delle decisioni in materia penale, dagli accordi o intese bilaterali o multilaterali tra gli Stati membri e i paesi terzi in materia di assistenza giudiziaria reciproca e della decisione 2000/642/GAI e della decisione quadro 2006/960/GAI.
Articolo 8
Osservanza
1. Gli Stati membri assicurano che saranno in grado di cooperare pienamente, in conformità delle disposizioni della presente decisione, entro il 18 dicembre 2008. Nel contempo gli Stati membri comunicano al segretariato generale del Consiglio e alla Commissione il testo di tutte le disposizioni di legislazione nazionale che consente loro di osservare gli obblighi derivanti dalla presente decisione.
2. Se gli Stati membri non hanno ancora attuato la decisione quadro 2006/960/GAI, i riferimenti a tale decisione quadro nella presente decisione si intendono fatti agli strumenti applicabili in materia di cooperazione di polizia tra gli Stati membri.
3. Il Consiglio valuta l’osservanza della presente decisione da parte degli Stati membri entro il 18 dicembre 2010, in base a una relazione presentata dalla Commissione,
Articolo 9
Applicazione
La presente decisione prende effetto dalla data della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Fatto a Bruxelles, addì 6 dicembre 2007.