Směrnice Rady 2001/88/ES
ze dne 23. října 2001,
kterou se mění směrnice 91/630/EHS, kterou se stanoví minimální požadavky pro ochranu prasat
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
po projednání s Výborem regionů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Protokol o ochraně a dobrých životních podmínkách zvířat připojený ke Smlouvě vyžaduje, aby Společenství a členské státy věnovaly při formulaci a provádění zemědělské politiky Společenství patřičnou pozornost požadavkům týkajícím se dobrých životních podmínek zvířat a přitom respektovaly právní nebo správní předpisy a zvyklosti členských států týkající se zejména náboženských obřadů, kulturních tradic a regionálního kulturního dědictví.
(2) Komise podle článku 6 směrnice Rady 91/630/EHS [4] předložila zprávu o systémech intenzivního odchovu prasat, ve které vzala v úvahu zejména dobré životní podmínky prasnic chovaných v zařízeních s různým stupněm omezení pohybu a ve skupinách, a předložila návrhy na úpravu příslušných pravidel.
(3) Prasata jako zvířata jsou zahrnuta do seznamu produktů stanovených v příloze I Smlouvy;
(4) Závěry stanoviska Vědeckého veterinárního výboru ze dne 30. září 1997 uvádějí, že prasata by měla mít vytvořené podmínky odpovídající jejich etologickým potřebám a že se jejich dobré životní podmínky zdají být ohroženy silným omezením prostoru.
(5) Je-li prasnicím umožněn volný pohyb a rozmanité prostředí, dávají přednost sociálnímu kontaktu s ostatními prasaty. Nynější praxi chovu prasnic v trvalém omezení pohybu je proto třeba zakázat. Je však třeba poskytnout producentům prasat dostatečný čas k provedení potřebných strukturálních změn v jejich produkčních zařízeních.
(6) Je třeba zachovat rovnováhu mezi různými hledisky, která musí být brána v úvahu, jako je hledisko dobrých životních podmínek zvířat včetně zdravotních, hospodářských a sociálních důvodů a také vliv na životní prostředí.
(7) Je vhodné, aby Komise předložila novou zprávu, která vezme v úvahu další výzkum a praktické zkušenosti vedoucí k dalšímu zlepšení dobrých životních podmínek prasat, zejména pokud jde o hlediska nezahrnutá ve směrnici 91/630/EHS.
(8) Opatření nezbytná k provádění směrnice 91/630/EHS musí být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [5],
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 91/630/EHS se mění takto:
1. Článek 3 se nahrazuje tímto:
"Článek 3
Členské státy zajistí, aby:
1. všechna hospodářství splňovala tyto požadavky:
a) využitelná volná podlahová plocha pro každé odstávče nebo chovného běhouna a prase ve výkrmu chované ve skupině, s výjimkou zapuštěných prasniček a prasnic, musí činit minimálně:
Pro živou hmotnost (v kg) | m2 |
do 10 | 0,15 |
od 10 do 20 | 0,20 |
od 20 do 30 | 0,30 |
od 30 do 50 | 0,40 |
od 50 do 85 | 0,55 |
od 85 do 110 | 0,65 |
nad 110 | 1,00 |
b) pro zapuštěné prasničky a/nebo prasnice chované ve skupinách musí činit celková využitelná podlahová plocha pro každou zapuštěnou prasničku nejméně 1,64 m2 a pro každou prasnici nejméně 2,25 m2. Jsou-li tato zvířata chována ve skupinách po méně než 6 kusech, musí být celková využitelná podlahová plocha zvětšena o 10 %. Jsou-li tato zvířata chována ve skupinách po 40 nebo více kusech, celková využitelná podlahová plocha může být zmenšena o 10 %;
2. podlahy musí splňovat tyto požadavky:
a) pro zapuštěné prasničky a březí prasnice: část plochy požadované v odst. 1 písm. b) rovnající se nejméně 0,95 m2 na prasničku a nejméně 1,3 m2 na prasnici musí být tvořena souvislou pevnou podlahou, z níž je pro odtokové otvory vyhrazeno maximálně 15 %;
b) jsou-li pro prasata chovaná ve skupinách použity betonové roštové podlahy:
i) maximální šíře mezer mezi roštnicemi musí být:
- 11 mm pro selata,
- 14 mm pro odstávčata,
- 18 mm pro chovné běhouny a prasata ve výkrmu,
- 20 mm pro zapuštěné prasničky a prasnice;
ii) minimální šířka roštnice (nášlapné plochy roštu) musí být:
- 50 mm pro selata do odstavu a odstávčata
- 80 mm pro chovné běhouny a prasata ve výkrmu, zapuštěné prasničky a pro prasnice;
3. nové stavby nebo úpravy zařízení pro vazné ustájení prasnic nebo prasniček jsou zakázány. Od 1. ledna 2006 bude použití postrojů pro prasnice a prasničky zakázáno;
4. a) prasnice a prasničky se během období, které začíná 4 týdny po zapuštění a končí 1 týden před očekávaným porodem, chovají ve skupinách. Kotec, ve kterém je skupina chována, musí mít strany delší než 2,8 m. Je-li ve skupině chováno méně než 6 zvířat, kotec, ve kterém je skupina chována, musí mít strany delší než 2,4 m;
b) odchylně od ustanovení a) mohou být prasnice a prasničky chované v hospodářstvích s méně než 10 prasnicemi ustájeny během období uvedeného v písmenu a) jednotlivě za předpokladu, že se v kotcích mohou snadno otočit;
5. aniž jsou dotčeny požadavky stanovené v příloze, prasnice a prasničky musí mít stálý přístup k manipulovatelnému materiálu, který splňuje alespoň příslušné požadavky uvedené přílohy;
6. prasnice a prasničky chované ve skupinách musí být krmeny s využitím systému, který zajistí, aby každé jednotlivé zvíře mohlo přijmout dostatečné množství potravy, i když jsou přítomni konkurenti soutěžící o potravu;
7. za účelem nasycení a uspokojení jejich potřeby žvýkat musí všechny zaprahlé březí prasnice a prasničky dostávat dostatečné množství objemného krmiva nebo krmiva s vysokým obsahem vlákniny jakož i energeticky vydatné krmivo;
8. prasata chovaná ve skupinách, která jsou výjimečně agresivní, dále ta, která byla napadena jinými prasaty nebo která jsou nemocná nebo poraněná, mohou být dočasně umístěna v samostatných kotcích. V tomto případě musí použitý samostatný kotec umožňovat zvířeti snadné otáčení, pokud to není s rozporu se specifickým veterinárním doporučením;
9. od 1. ledna 2003 se ustanovení stanovená v odst. 1 písm. b), v odstavcích 2, 4, 5 a v poslední větě odstavce 8 použijí na všechna hospodářství nově postavená nebo rekonstruovaná a/nebo uvedená poprvé do provozu po uvedeném datu. Od 1. ledna 2013 se tato ustanovení použijí na všechna hospodářství.
Ustanovení bodu 4 písm. a) se nepoužijí na hospodářství s méně než deseti prasnicemi."
2. Vkládá se nový článek, který zní:
"Článek 5a
Členské státy zajistí, aby:
1. každá osoba, která zaměstnává nebo najímá osoby k ošetřování prasat, zajistila, že osoba ošetřující zvířata obdržela pokyny a poučení o příslušných ustanoveních článku 3 a přílohy;
2. byly k dispozici příslušné školící kurzy. Tyto kurzy se musí zejména zaměřit na hlediska dobrých životních podmínek zvířat."
3. Článek 6 se nahrazuje tímto:
"Článek 6
1. Komise předloží Radě pokud možno do 1. ledna 2005 a v každém případě do 1. července 2005 zprávu vypracovanou na základě stanoviska Vědeckého výboru pro otázky zdraví a dobrých životních podmínek zvířat. Při vypracování této zprávy je třeba vzít v úvahu sociálně-ekonomické důsledky, hygienické důsledky, účinky na životní prostředí a různé klimatické podmínky. Zpráva musí také vzít v úvahu vývoj postupů a systémů produkce prasat a zpracování masa, které pravděpodobně sníží potřebu využívat chirurgické kastrace. V případě potřeby musí být Zpráva doprovázena vhodnými legislativními návrhy zabývajícími se účinkem různých typů ustájení a podlah na dobré životní podmínky odstávčat, chovných běhounů a prasat ve výkrmu. Rada o těchto návrzích usnese kvalifikovanou většinou.
2. Komise nejpozději do 1. ledna 2008 předloží Radě zprávu vypracovanou na základě stanoviska Vědeckého výboru pro otázky zdraví a řádného zacházení se zvířaty.
Tato zpráva musí zahrnovat zejména:
a) účinky hustoty chovu včetně velikosti skupin a metod vytváření skupin zvířat v různých chovných systémech na dobré životní podmínky prasat včetně zdraví;
b) účinek konstrukce stáje a různých typů podlahy na dobré životní podmínky prasat včetně zdraví, s ohledem na různé klimatické podmínky;
c) rizikové faktory spojené s okusováním ocasů a doporučení týkající se potřeby krácení ocasů;
d) další vývoj systémů skupinového ustájení březích prasnic, s přihlédnutím k patologických, zootechnických, fyziologickým a etologickým stránkám různých systémů i jejich účinkům na zdraví zvířat a životní prostředí a k různým klimatickým podmínkám;
e) stanovení požadavků na prostor včetně místa pro připouštění pro jednotlivě ustájené dospělé plemenné kance;
f) další vývoj systémů volného ustájení prasnic na místě určeném pro připouštění a pro prasnice po porodu, které vyhovují potřebě prasnic, aniž ohrožují přežití selat;
g) postoje a chování spotřebitelů vůči vepřovému masu v případě různých úrovní zlepšování dobrých životních podmínek zvířat;
h) sociálně-ekonomické důsledky různých systémů chovu prasat a jejich účinky na ekonomické partnery Společenství.
Ke zprávě mohou být v případě potřeby připojeny vhodné legislativní návrhy."
4. Článek 10 se nahrazuje tímto:
"Článek 10
1. Komisi je nápomocen Stálý veterinární výbor zřízený rozhodnutím 68/361/EHS [6] (dále jen "výbor".).
2. V případech, kdy se odkazuje na tento článek, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí Rady 1999/468/ES [7].
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES se stanoví na tři měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.".
Článek 2
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 2003. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
2. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem jejího vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 23. října 2001.
Direttiva 2001/88/CE del Consiglio
del 23 ottobre 2001
recante modifica della direttiva 91/630/CEE che stabilisce le norme minime per la protezione dei suini
IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea, in particolare l'articolo 37,
vista la proposta della Commissione(1),
visto il parere del Parlamento europeo(2),
visto il parere del Comitato economico e sociale(3),
previa consultazione del Comitato delle regioni,
considerando quanto segue:
(1) Il Protocollo sulla protezione e il benessere degli animali annesso al trattato stabilisce che, nel formulare ed attuare la politica agricola della Comunità, la Comunità e gli Stati membri tengano pienamente conto delle esigenze di benessere degli animali, rispettando nel contempo le disposizioni legislative o amministrative e le usanze degli Stati membri, in particolare per quanto riguarda i riti religiosi, le tradizioni culturali e il patrimonio culturale regionale.
(2) A norma dell'articolo 6 della direttiva 91/630/CEE del Consiglio(4), la Commissione ha presentato una relazione sui sistemi di allevamento intensivo dei suini, in cui si tiene conto soprattutto del benessere delle scrofe allevate in maggiore o minore isolamento e in gruppo ed ha avanzato proposte di adeguamento di tali norme.
(3) In quanto animali vivi, i suini sono compresi nell'elenco dei prodotti di cui all'allegato I del trattato.
(4) Secondo le conclusioni del parere del comitato scientifico veterinario del 30 settembre 1997, i suini traggono beneficio da un ambiente che corrisponde alle loro esigenze in termini di possibilità di movimento e di comportamento esplorativo e il loro benessere sembra essere pregiudicato da forti restrizioni di spazio.
(5) Quando dispongono di libertà di movimento e si trovano in un ambiente complesso, le scrofe preferiscono avere interazioni sociali con gli altri suini. La prassi corrente di tenere le scrofe in uno stretto isolamento continuo dovrebbe essere pertanto vietata. Occorre tuttavia concedere ai produttori tempo sufficiente per apportare i necessari cambiamenti strutturali ai loro impianti di produzione.
(6) Occorre garantire un equilibrio tra i vari aspetti in gioco: il benessere, inclusa la salute degli animali, le considerazioni economiche e sociali e l'impatto ambientale.
(7) È opportuno che la Commissione presenti una nuova relazione in cui si tenga conto delle risultanze di ulteriori ricerche e dell'esperienza pratica al fine di migliorare il benessere dei suini, in particolare in aspetti non contemplati dalla direttiva 91/630/CEE.
(8) Le misure necessarie per l'attuazione della direttiva 91/630/CEE sono adottate secondo la decisione 1999/468/CE del Consiglio, del 28 giugno 1999, recante modalità per l'esercizio delle competenze di esecuzione conferite alla Commissione(5),
HA ADOTTATO LA PRESENTE DIRETTIVA:
Articolo 1
La direttiva 91/630/CEE è modificata come segue:
1) L'articolo 3 è sostituito dal seguente: "Articolo 3
Gli Stati membri provvedono affinché:
1) tutte le aziende si conformino ai seguenti requisiti:
a) le superfici libere a disposizione di ciascun suinetto o suino all'ingrasso allevato in gruppo, escluse le scrofette dopo la fecondazione e le scrofe, deve corrispondere ad almeno
SPAZIO PER TABELLA
b) le superfici libere totali a disposizione di ciascuna scrofetta dopo la fecondazione e di ciascuna scrofa qualora dette scrofette e/o scrofe siano allevate in gruppi devono essere rispettivamente di almeno 1,64 m2 e 2,25 m2. Allorché i suini in questione sono allevati in gruppi di meno di sei animali, le superfici libere disponibili devono essere aumentate del 10 %. Allorché i suini in questione sono allevati in gruppi di 40 o più animali, le superfici libere disponibili possono essere ridotte del 10 %.
2) Le pavimentazioni devono essere conformi ai seguenti requisiti:
a) per le scrofette dopo la fecondazione e le scrofe gravide: una parte della superficie di cui al punto 1, lettera b), pari ad almeno 0,95 m2 per scrofetta e ad almeno 1,3 m2 per scrofa, deve essere costituita da pavimento pieno continuo riservato per non oltre il 15 % alle aperture di scarico;
b) qualora si utilizzino pavimenti fessurati per suini allevati in gruppo:
i) l'ampiezza massima delle aperture deve essere di:
- 11 mm per i lattonzoli,
- 14 mm per i suinetti,
- 18 mm per i suini all'ingrasso,
- 20 mm per le scrofette dopo la fecondazione e le scrofe.
ii) l'ampiezza minima dei travetti deve essere di:
- 50 mm per i lattonzoli e i suinetti,
- 80 mm per i suini all'ingrasso, le scrofette dopo la fecondazione e le scrofe.
3) È proibita la costruzione o la conversione di impianti in cui le scrofe e le scrofette sono tenute all'attacco. L'utilizzo di attacchi per le scrofe e le scrofette è vietato a decorrere dal 1o gennaio 2006.
4) a) Le scrofe e le scrofette sono allevate in gruppo nel periodo compreso tra 4 settimane dopo la fecondazione e 1 settimana prima della data prevista per il parto. I lati del recinto dove viene allevato il gruppo di scrofe o di scrofette devono avere una lunghezza superiore a 2,8 m. Allorché sono allevati meno di 6 animali i lati del recinto dove viene allevato il gruppo devono avere una lunghezza superiore a 2,4 m.
b) In deroga alle disposizioni di cui alla lettera a), le scrofe e le scrofette allevate in aziende di meno di 10 scrofe possono essere allevate individualmente nel periodo di cui alla lettera a) a condizione che gli animali possano girarsi facilmente nel recinto.
5) Fatti salvi i requisiti di cui all'allegato, le scrofe e le scrofette hanno accesso permanente al materiale manipolabile che soddisfi almeno i pertinenti requisiti elencati in detto allegato.
6) Le scrofe e le scrofette allevate in gruppo devono essere alimentate utilizzando un sistema atto a garantire che ciascun animale ottenga mangime a sufficienza senza essere aggredito, anche in situazione di competitività.
7) Per calmare la fame e tenuto conto del bisogno di masticare tutte le scrofe e le scrofette asciutte gravide devono ricevere mangime riempitivo o ricco di fibre in quantità sufficiente, così come alimenti ad alto tenore energetico.
8) I suini che devono essere allevati in gruppo, che sono particolarmente aggressivi, che sono stati attaccati da altri suini o che sono malati o feriti, possono essere temporaneamente tenuti in recinti individuali. In tal caso, il recinto individuale deve permettere all'animale di girarsi facilmente se ciò non è in contraddizione con specifici pareri veterinari.
9) A decorrere dal 1o gennaio 2003, le disposizioni di cui al punto 1, lettera b), al punto 2, al punto 4, al punto 5 e all'ultima frase del punto 8 si applicano a tutte le aziende nuove o ricostruite o adibite a tale uso per la prima volta dopo la data citata. A decorrere dal 1o gennaio 2013 dette disposizioni si applicano a tutte le aziende.
Le disposizioni di cui al punto 4, lettera a), non si applicano alle aziende con meno di dieci scrofe."
2) È aggiunto il seguente articolo: "Articolo 5 bis
Gli Stati membri provvedono affinché:
1) Qualsiasi persona che dia lavoro o assuma personale addetto ai suini garantisce che gli addetti agli animali abbiano ricevuto istruzioni pratiche sulle pertinenti disposizioni di cui all'articolo 3 e all'allegato.
2) Sono organizzati appositi corsi di formazione, incentrati in particolare sul benessere degli animali."
3) L'articolo 6 è sostituito dal seguente: "Articolo 6
1. Di preferenza prima del 1o gennaio 2005, ed in ogni caso entro il 1o luglio 2005 la Commissione presenta al Consiglio una relazione elaborata in base a un parere del Comitato scientifico della salute e del benessere degli animali. La relazione è elaborata tenendo conto delle conseguenze socioeconomiche, delle conseguenze sanitarie, degli effetti ambientali e delle differenti condizioni climatiche. Essa prenderà anche in considerazione lo stato delle tecniche e dei sistemi di produzione suina e di lavorazione delle carni che consentirebbero di ridurre il ricorso alla castrazione chirurgica. La relazione sarà corredata se necessario di opportune proposte legislative sugli effetti della regolamentazione delle differenti superfici disponibili e tipi di pavimento per quanto riguarda il benessere dei suinetti e dei suini all'ingrasso. Il Consiglio delibera a maggioranza qualificata sulle proposte in questione.
2. Entro il 1o gennaio 2008 al più tardi la Commissione presenta al Consiglio una relazione, elaborata in base ad un parere del comitato scientifico della salute e del benessere degli animali.
La relazione esamina in particolare i seguenti aspetti:
a) effetti della densità, tra cui la dimensione del gruppo e i metodi di raggruppamento degli animali, in diversi sistemi di allevamento sul benessere dei suini, compresa la loro salute;
b) impatto della progettazione della stabulazione e dei vari tipi di pavimento sul benessere dei suini, compresa la loro salute, tenuto conto delle differenti condizioni climatiche;
c) fattori di rischio connessi con la morsicatura della coda e raccomandazioni per ridurre la necessità del taglio della coda;
d) ulteriori sviluppi dei sistemi di stabulazione in gruppo per le scrofe gravide, tenuto conto degli aspetti sia patologico, zootecnico, fisiologico che etologico dei vari sistemi, delle pertinenti ripercussioni sulla salute e l'ambiente nonché delle differenti condizioni climatiche;
e) determinazione dello spazio necessario, compresa l'area adibita alla fecondazione, ai verri adulti da riproduzione tenuti in ricoveri individuali;
f) ulteriori sviluppi dei sistemi in cui le scrofe nell'area adibita alla fecondazione e le scrofe partorienti hanno una libertà di movimento che soddisfa le loro esigenze senza compromettere la sopravvivenza dei lattonzoli;
g) atteggiamento e scelte dei consumatori nei confronti delle carni suine in caso di vari livelli di miglioramento del benessere degli animali;
h) implicazioni socioeconomiche dei vari sistemi di allevamento dei suini e loro effetti sui partner economici della Comunità.
Se necessario, tale relazione sarà corredata delle opportune proposte legislative."
4) L'articolo 10 è sostituito dal seguente: "Articolo 10
1. La Commissione è assistita dal Comitato veterinario permanente, istituito con la decisione 68/361/CEE(6) (in prosieguo: il comitato).
2. Nei casi in cui è fatto riferimento al presente articolo, si applicano gli articoli 5 e 7 della decisione 1999/468/CE del Consiglio(7).
Il periodo di cui all'articolo 5, paragrafo 6 della decisione 1999/468/CE è fissato a tre mesi.
3. Il comitato adotta il proprio regolamento interno.".
Articolo 2
1. Gli Stati membri mettono in vigore le disposizioni legislative, regolamentari e amministrative necessarie per conformarsi alla presente direttiva entro il 1o gennaio 2003. Essi ne informano immediatamente la Commissione.
2. Quando gli Stati membri adottano tali disposizioni, queste contengono un riferimento alla presente direttiva o sono corredate da un siffatto riferimento all'atto della pubblicazione ufficiale. Le modalità di tale riferimento sono decise dagli Stati membri.
Articolo 3
La presente direttiva entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee.
Articolo 4
Gli Stati membri sono destinatari della presente direttiva.
Fatto a Lussemburgo, addì 23 ottobre 2001.